natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Platformen har til formål at danne udgangspunkt for høring af indvandrersamfund med henblik på at afdække vigtige problemområder og som fokuspunkt for netværk og forskning. Endvidere skal den fremme den årlige dialog om integration og integrationsfora inden for forskellige områder.
The platform intends to act as a starting point for consultation with immigrant communities to identify key problem areas, a focal point for networks and research, and facilitator of an Annual Integration Dialogue and of integration forums at area level.
Evaluering og handling
Evaluation and action
De offentlige myndigheder, der ofte fungerer som initiativtager, ordstyrer eller bidragyder, kan blive bedt om at udføre evalueringen.
In their role as convener, moderator, and often as funder, public authorities may be invited to conduct the evaluation.
Evaluering af dialogplatforme er et problematisk område, der af flere aktører er blevet fremhævet som et aspekt, der kræver yderligere drøftelser.
Evaluation of dialogue platforms is a problematic area that has been flagged up for further discussion by practitioners.
På trods af de involverede parters positive vurdering af dialogen har de gjort sig forskellige erfaringer og uddraget noget forskelligt af meningsudvekslingen, samtidig med at de underliggende sociale spørgsmål ikke er blevet løst.
Despite a positive assessment of the dialogue by the partners, each may draw different lessons and conflicting views from the exchange, while the underlying societal issues are likely to persist.
Den offentlige myndighed skal som evalueringsansvarlig finde forskellige måder at måle resultaterne af platformen på.
In their role as evaluators, public authorities will have to find various means to measure the outcomes of dialogue platforms.
Myndigheden skal sikre, at alle involverede parters interesser og synspunkter er repræsenteret gennem forskellige kvalitative og kvantitative midler såsom spørgeskemaundersøgelser og interviews.
They will need to represent the interests and views of the involved partners through various qualitative and quantitative means like surveys and interviews.
En anden fase kan bestå af drøftelser, som går forud for de endelige konklusioner.
A second phase may consist of deliberations before arriving at any final conclusions.
Indenrigsministeriets nationale handlingsplan dannede grundlag for landsdækkende drøftelser, der knyttede ekspertrapporter, idéer fra borgerne og forskellige samfundsinitiativer sammen.
The Ministry of Interior’s national action plan served as the basis for a nationwide discussion linking expert findings, citizens’ ideas and community initiatives.
Webstedet havde 40 000 besøgende, og 6 000 personer deltog i en rullende informationskampagne til 20 byer, hvilket resulterede i mere end 1 000 forslag.
40,000 visited the website and 6,000 participated in a traveling information campaign to 20 cities, which led to over one thousand suggestions.
Resultaterne af »Integration Platform«, herunder ekspertrapporterne, gav input til udarbejdelsen af en national handlingsplan for integration i Østrig.
The results of the ‘Integration Platform’, including the expert reports, informed the development of a National Action Plan for Integration in Austria.
Endelig kan de offentlige myndigheder vælge at omsætte resultaterne af en dialog til aktioner, der udføres af de forskellige parter i dialogen.
Lastly, public authorities may choose to translate the outcomes of dialogue into action by the various partners in dialogue.
Platforme kan lægge kimen til nye dialogplatforme, informationskampagner, begæringer, folkeafstemninger, kurser, offentlige tjenesteydelser, håndbøger, festivaler, projekter gennemført af frivillige, brochurer, forsknings-rapporter, lærebøger, websteder, kunstprojekter osv. Offentlige myndigheder eller en anden tredjepart kan finansiere eller overvåge gennemførelsen af eventuelle aftaler eller fælles foranstaltninger, der følger af dialogplatforme. De kan også sikre langsigtet kontinuitet ved at etablere feedbackmekanismer med andre dialogplatforme eller ved at gøre platformen til en fast del af deres høringsprocedurer.
Platforms may spawn new dialogue platforms, information campaigns, petitions, referendums, courses, public services, handbooks, festivals, volunteer projects, brochures, research papers, textbooks, websites, artistic projects, and so on. Public authorities or other third parties can fund or oversee the implementation of any agreements on common actions that emerge from dialogue platforms.
På denne måde kan de offentlige myndigheder bidrage til at cementere det samarbejde og den tillid, som dialogen har skabt.
In this way, public authorities help to cement the cooperation and trust generated by dialogue.
Lokale råd i Det Forenede Kongerige har mulighed for at anvende nationale resultatin-dikatorer, »Best Value Performance Indicators«, til at vurdere kvaliteten af og udviklingen i deres arbejde med lighed og mangfoldighed.
Local Councils in the UK can use national ‘Best Value Performance Indicators’ on the Level of the Equality Standard for Local Governments to self assess the quality and progress of their work on equality and diversity.
Niveau to heri viser, om de lokale myndigheder gør brug af platforme til udviklingsvurdering og høring, der samler de forskellige dele af forvaltningen.
Level 2 looks at whether local authorities have development assessment and consultation platforms bringing together the various parts of government.
Deres feedback blev brugt til at udarbejde »Public Service Value Governance Framework«, der er en forvaltningsmodel for, hvordan de folkevalgte i højere grad inddrager borgerne i arbejdet med at udforme og styre de offentlige tjenesteydelser.
Their feedback was used to make a ‘Public Service Value Governance Framework’ as a more publically engaged model of governance for citizens to work with elected officials to shape and direct public services.
Når juridiske barrierer for indvandreres deltagelse i civilsamfundet ernes, skaber det mulighed for udvikling af civilsamfundet og rådgivende organer, som vil komme til at spille en vigtig rolle i en given dialogplatform.
Removing barriers in the legal framework to immigrant civic participation creates opportunities for the development of civil society and consultative bodies, who will later be key participants in a dialogue platform.
Andre platforme kan gøre brug af kriterier, der lægger vægt på relevans, effektivitet og en afbalanceret sammensætning.
Others can adopt eligibility criteria regarding relevance, effectiveness, and balanced composition.
Når beslutninger om, hvordan en platform skal gennemføres (dvs. struktur, sted, tidspunkt og fortolkning), er baseret på princippet om aktiv inddragelse, er hvert enkelt lille praktisk trin med til at skabe en kultur med åben og respektfuld dialog.
When decisions about how to implement the platform (i.e. structure, venue, timing, interpretation) are based on the principles of active inclusion, each small practical step adds up to creating a culture of open and respectful dialogue.
Offentlige myndigheder eller civilsamfundsledere gør en dialogplatform mulig ved at finansiere den forberedende behovsvurdering og høring, sekretariatet samt medlemmernes deltagelse og uddannelse
Public authorities or civil society leaders make a dialogue platform possible by funding the preparatory needs assessment and community consultation, the secretariat, and the participation and training of its members
Myndigheder eller civilsamfundet kan spille flere forskellige roller, f.eks. som uvildige mæglere, der fremmer en åben og respektfuld meningsudveksling, som initiativtagere eller ordstyrere, som almindelige deltagere, rådgivende eksperter eller interesserede observatører.
Authorities or civil society actors can play several roles : an “honest broker” facilitating an open and respectful exchange of views, a convener or moderator, a normal participant, a consulted expert, or an interested observer.
Kapitel 5 Erhvervelse af statsborgerskab og udøvelse af aktivt medborgerskab
Chapter 5 Acquisition of nationality and the practice of active citizenship
Erhvervelse af statsborgerskab og udøvelse af aktivt medborgerskab
Acquisition of nationality and the practice of active citizenship
Statsborgerskab betegner det juridiske bånd mellem personer og stater.
Nationalities indicate peoples’ legal bonds with States.
Statsborgerne og staten har bestemte rettigheder og forpligtelser i forhold til hinanden.
The nationals and the State bear certain duties and hold certain rights in relation to each other.
Statsborgerskab kan opnås gennem flere forskellige juridiske procedurer, herunder naturalisation og på grundlag af jus soli (territorialprincippet).
Nationality is acquired through multiple legal processes, including naturalisation and ius soli acquisition (birth in the country).
Selv om der i verden af i dag findes mange typer borgerskab, handler det grundlæggende begreb om udøvelse af de rettigheder og forpligtelser, der er en del af at være medlem af et liberalt demokratisk samfund (som statsborger, EU-borger, lokal borger, en økonomisk, social og kulturel aktør osv.).
Although there are many types of citizenship in today’s world, the basic concept is about the exercise of the rights and responsibilities that come with being a member of a liberal democratic community (as a national, an EU citizen, a local resident, an economic, social and cultural actor, and so on).
Aktivt medborgerskab kæder medlemmernes forskellige identiteter sammen og gør dem i stand til at bidrage til det økonomiske, sociale, kulturelle, civile og politiske liv i samfundet.
Active citizenship links the multiple identities of its members together and enables them to contribute to the economic, social, cultural, civic and political life of societies.
Dette kapitel fokuserer på den todelte strategi, der skal fremme integrationen af indvandrere gennem erhvervelse af statsborgerskab.
This chapter focuses on the dual strategies for the promotion of immigrant integration through the acquisition of nationality.
En borgerorienteret tilgang til integration indebærer, at der åbnes flere veje til borgerskab, som fører til erhvervelse af statsborgerskab.
A citizens-centred approach to integration implies opening multiple citizenship pathways leading to the acquisition of nationality.
Visse juridiske og politiske barrierer, der har vist sig utilsigtet at udelukke eller afskrække indvandrere fra at søge, kan ernes og dermed skabe større åbenhed i den almene offentlighed og sikre en højere erhvervelsesprocent blandt indvandrerne.
Certain legal and policy barriers found to unintentionally exclude or discourage immigrants from applying can be removed, leading to greater openness among the general public and higher acquisition rates among immigrants.
De elementer i den administrative procedure, som med størst sandsynlighed fremskynder processen, kan styrkes, hvilket vil medføre større tilfredshed blandt de nye borgere og højere effektivitet i gennemførelsen af foranstaltninger, såsom evaluering af sprogfærdigheder.
Elements of an administrative procedure that are most likely to expedite the process can be enhanced, leading to greater service satisfaction among new citizens and greater efficiency in the implementation of measures like language assessments.
Et element i procedureforenklingen, som er blevet prioriteret højere i flere forskellige medlemsstater, er en større inddragelse af den almene offentlighed, f.eks. gennem naturalisationsceremonier.
One component of facilitating procedures that has received higher priority in several Member States is greater involvement of the general public, for instance through naturalisation ceremonies.
Tilskyndelse til aktivt medborgerskab blandt nye og gamle borgere giver dem mulighed for at forme deres fælles fremtid i et mangfoldigt samfund.
Encouraging active citizenship among new and old citizens allows them to shape the shared future of a diverse society.
Erhvervelsen af statsborgerskab og dermed af EU-statsborgerskab reguleres udelukkende af medlemsstaternes egne love og politikker.
The acquisition of nationality, and consequently of EU citizenship, are exclusively regulated by Member States’ laws and policies.
Spørgsmålet om statsborgerskab er imidlertid blevet taget op på flere møder i Ministerrådet og i Det Europæiske Råd samt i Europa-Kommissionens meddelelser.
Citizenship has, however, been brought up at several Ministerial and European Council Meetings as well as in European Commission Communications.
EF-Domstolen har også gentagne gange behandlet sager vedrørende medlemsstaternes statsborgerskabslovgivning.
The European Court of Justice has also repeatedly addressed cases that concern the nationality law of Member States.
I 1999 tilsluttede Det Europæiske Råd sig på møderne i Tampere målet om, at tredjelandsstatsborgere med længerevarende, lovligt ophold i en medlemsstat skal have mulighed for at opnå statsborgerskab i den medlemsstat, hvor de har ophold.I henhold til den fælles dagsorden for integration fra 2005 styrkes gennemførelsen af det fælles grundprincip 9 (indvandrerdeltagelse i den demokratiske proces) på nationalt niveau gennem udarbejdelse af nationale forberedende statsborgerskabs- og naturalisationsprogrammer.
In 1999, the Tampere European Council endorsed the objective that long-term legally resident third-country nationals be offered the opportunity to obtain the nationality of the Member State in which they are resident.According to the 2005 Common Agenda for Integration, the implementation of Common Basic Principle 9 (participation of immigrants in the democratic process) is strengthened at national level through the elaboration of national preparatory citizenship and naturalisation programmes.
Fra det uformelle møde mellem de europæiske integrationsministre i Potsdam i 2007 lød der en opfordring til at samarbejde på tværs af Europa for at undersøge og klarlægge »de forskellige opfattelser af og tilgange til deltagelsesbegrebet og de forskellige opfattelser af borgerskab, der drøftes, idet der tages højde for de relevante EU-regler, som omhandler integration af indvandrere og medlemsstaternes forfatningsmæssige og juridiske systemer, samt udveksle synspunkter og erfaringer vedrørende de naturalisationssystemer, som medlemsstaterne anvender«.
The 2007 Potsdam informal meeting of the EU Integration ministers invited European cooperation to explore and clarify “the various conceptions of and approaches to ideas of participation and the various conceptions of citizenship under discussion, taking into account the relevant EC acquis that relate to the integration of immigrants and Member States’ Constitutional and legal systems as well as exchange views and experiences on naturalisation systems applied by Member States.”
De engelske ord for »statsborgerskab« og »borgerskab« bruges i flæng i daglig tale, da de begge kan betyde »statsborgerskab«.
“Nationality” and “citizenship” are used interchangeably in everyday speech.
De to begreber er endnu sværere at skelne fra hinanden på en række andre europæiske sprog.
The two concepts are even difficult to disassociate in a number of European languages.
Den europæiske konvention om statsborgerskab blev underskrevet i Strasbourg den 6. november 1997 og trådte i kraft den 1. marts 2000.
The European Convention on Nationality was signed in Strasbourg on 6 November 1997 and entered into force on 1 March 2000.
Europarådets generelle konvention indeholder de væsentligste principper og regler vedrørende alle aspekter af statsborgerskabsspørgsmålet, såsom forebyggelse af statsløshed, ikke-forskelsbehandling og respekt for de personer, der har deres sædvanlige opholdssted i de pågældende lande.
This comprehensive convention of the Council of Europe embodies the essential principles and rules applying to all aspects of nationality, such as the prevention of statelessness, non-discrimination, and respect of the rights of persons habitually resident on the territories concerned.
Indtil videre er konventionen blevet underskrevet af 18 EU-medlemsstater og ratificeret af 11.
So far, the Convention has been signed by 18 EU Member States and ratified by 11.
»Statsborgerskab« defineres i den europæiske konvention om statsborgerskab som det »juridiske bånd mellem en person og en stat og angiver ikke noget om den pågældende persons etniske oprindelse«.
“Nationality” is defined in the European Convention on Nationality as the “legal bond between a person and a State and does not indicate the person’s ethnic origin.”
Dette bånd fastlægger de rettigheder (politiske, økonomiske, sociale, kulturelle osv.) og forpligtelser, der er forbeholdt statsborgerne i en stat. Dobbelt statsborgerret defineres som det forhold, at den samme person har to statsborgerskaber eller dobbelt statsborgerret samtidig.
This bond sets out the rights (political, economic, social, cultural, etc) and responsibilities that are reserved for nationals of a state.
Artikel 15 i FN’s menneskerettighedserklæring (1948) fastslår, at enhver har ret til en nationalitet (statsborgerskab), og at staten ikke vilkårligt må berøve en person denne ret.
Article 15 of the Universal Declaration of Human Rights (1948) establishes that every individual has the right to a nationality, which the state cannot deprive in an arbitrary manner.
Tilsvarende har enhver ret til at skifte statsborgerskab ved at give afkald på ét statsborgerskab og/eller erhverve et andet.
Likewise, an individual has the right to change nationality through the renunciation of one and/or the acquisition of another.
Naturalisation er én af de juridiske procedurer, hvorigennem ikke-statsborgere kan opnå statsborgerskab i en stat.
Naturalisation is one legal process through which non-nationals may acquire nationality of a State.
»Borgerskab« omhandler udøvelsen af de rettigheder og forpligtelser, der følger af at være eller blive medlem af en bestemt enhed (dvs. en stat, et område, en by og brancheorganisationer, politiske partier, sociale bevægelser og religiøse organisationer).
“Citizenship” is about the exercise of those rights and responsibilities that come with being or becoming a member of a particular entity (i.e. a state, a region, a city, and professional organisations, political parties, social movements, and religious organisations).
Det er et begreb, der i højere grad knytter sig til politisk filosofi end til egentlig lovgivning.
It is less a concept in law as it is one of political philosophy.
Enheden forpligter sig til at åbne dørene for nye medlemmer ved at tilpasse adgangsreglerne for at opmuntre potentielle nye medlemmer til — og give dem de rette betingelser for — at kunne deltage som aktive medlemmer.
The entity commits to open its membership by adapting rules for entry to encourage potential new members and providing the conditions for them to participate as active members.
De nye medlemmer fra mange forskellige samfund forpligter sig til også være en del af dette samfunds fremtid og benytte sig af mulighederne for medlemskab og aktiv deltagelse.
New members, coming from various communities, commit to also having a stake in the future of this community and taking up opportunities for membership and active participation.
Eksisterende medlemmer er forpligtede til at byde de nye medlemmer velkommen, behandle dem ligeværdigt og dele enhedens fremtid med dem.
Existing members are committed to welcoming new members, treating them as equals, and sharing with them the future of the entity.
»Nationalt borgerskab«, det klassiske bindeled mellem det juridiske og det politisk-filo-sofiske begreb, kan defineres som anvendelse og udøvelse af de rettigheder og forpligtelser, der er forbeholdt statsborgere.
“National citizenship,” the classic link between the legal and political philosophical concept, can be defined as the uptake and exercise of the rights and responsibilities that are reserved for nationals.
Som begreber har borgerskab og statsborgerskab imidlertid også ernet sig fra hinanden, og de har fået flere betydninger i moderne politik.
Yet, as concepts, citizenship and nationality have also been disassociated and their meanings multiplied in contemporary politics.
Der er opstået nye retlige former for overnationalt og subnationalt borgerskab gennem europæisk og internationalt samarbejde.
New legal forms of supra-national and sub-national citizenship have been created through European and international cooperation.
Der føres regelmæssigt tilsyn med mulighederne og betingelserne for deltagelse i disse former for borgerskab på internationalt niveau.
The opportunities and conditions for participation in these forms of citizenship are regularly monitored at international level.
Udtrykket samfundsborgerskab opstod gennem et europæisk samarbejde om integration som et koncept til at fremme solidaritet og et fælles tilhørsforhold blandt statsborgere, EU-borgere og tredjelandsstatsborgere med lovligt ophold.
“Civic citizenship” emerged from European cooperation on integration as a concept to enhance solidarity and a shared sense of belonging among nationals, EU citizens, and legallyresident third-country nationals.
Staten forpligter sig til at give tredjelandsstatsborgere med lovligt ophold flere rettigheder og forpligtelser på grundlag af længden af deres ophold.
The state commits to granting legallyresident third-country nationals greater rights and responsibilities, based on the length of their residence.
»Unionsborgerskab« er baseret på statsborgerskab i en EU-medlemsstat.
“Citizenship of the European Union” is based on EU Member State nationality.
EU-borgere bør, uanset hvor de bor i EU, have de samme grundlæggende rettigheder og forpligtelser.
EU nationals living anywhere in the Union should be conferred the same set of fundamental rights and responsibilities.
De har f.eks. ret til fri bevægelighed og til at tage ophold i en anden EU-medlemsstat, bo sammen med deres familie samt valgret og valgbarhed ved kommune- og Europa-Parlamentsvalg.Siden 1974 er der blevet ført regelmæssigt tilsyn med den subjektive side af unionsborgerskabet ved hjælp af det såkaldte Standard-eurobarometer, som ser på EU-borgernes følelse af at høre til, deres opfattelse af, hvilke politiske områder der er vigtigst, støtte til medlemskab, billede af EU og tillid til dens institutioner.
For example, they have the right to move freely and reside in another EU Member State, live together with their family, and vote and stand in elections in their municipality and for the European Parliament.Since 1974, the subjective side of EU citizenship has been regularly monitored in the Standard Eurobarometer in terms of EU citizens’ sense of belonging, perceptions of main policy concerns, support for membership, image of the European Union and trust in its institutions.
Der findes også oplysninger vedrørende udøvelsen af de rettigheder, som er forbundet med unionsborgerskab.
Data is also available on the exercise of EU citizenship rights.
Endvidere er der blevet udviklet ikke-juridiske former for borgerskab med henblik på udøvelse af rettigheder og accept af forpligtelser i samfund såvel over som under det nationale niveau.
Furthermore, new, non-legal forms of citizenship have been developed around the active exercise of rights and uptake of obligations in communities that operate above and below the national level.
Europa-Kommissionen har registreret aktivt medborgerskab i forhold til deltagelse i det politiske liv, civilsamfundet og samfundslivet samt i forhold til de fælles værdier, der er nødvendige for aktivt medborgerskab (dvs. menneskerettigheder, demokrati, interkulturel forståelse).
Active citizenship has been measured by the European Commission in terms of participation in political life, civil society, community life, and the shared values needed for active citizenship (i.e. human rights, democracy, intercultural understanding).
Flere veje til borgerskab
Opening up citizenship pathways
Når førstegenerationsindvandrere slår rødder i deres opholdsland, vælger de at deltage i forskellige former for borgerskab.
As first generation immigrants put down roots in their country of residence, they choose to take part in various forms of citizenship.