natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Denne mulighed for at gribe ind i de forskellige dele af sektoren udgør en vigtig fornyelse i reformen.
This possibility of intervening at the different stages of activity constitutes a major innovation of the reform.
Indtil nu har agenturet kun haft ansvaret indtil det første salg.
Until now, the Agency’s responsibility stopped with first sale.
Med andre ord til søs, på kajen og på auktionen.
In other words, it was exercised at sea, on the wharf and at auction.
Men når først fisken var solgt, var den uden for agenturets kompetenceområde. »Det begrænsede vores indsats«, forklarer Harm Koster. »I forbindelse med vores fælles ressourceanvendelsesplan for torsk i Østersøen ville vi f.eks. foranstalte nogle administrative undersøgelser af afsætningskredsløbene, for vi havde en mistanke om, at visse forarbejdningsvirksomheder foretog ulovlige opkøb af torsk.
As soon as the fish were sold, they no longer came under the CFCA’s jurisdiction.‘That limited our action’, explains Harm Koster. ‘For example, as part of our common deployment plan for Baltic cod, we wanted to organise administrative investigations focused on marketing circuits because we suspected illegal cod purchases by certain processors.
Men vi havde ikke kompetence til at gøre det, for det indgik ikke i vores mandat. Nu er denne forhindring fjernet.«
But we weren’t authorised to do so because this was not part of our remit.
la ge ul for det muliggjorde afdækningen af enorme huller i fangstopgørelserne.
la g e ul of the two countries concerned.
Embedsmændene antog, at der også skete overtrædelser af skattelovgivningen, men indkomsten var angivet korrekt.«
They worked together successfully, discovering huge under-declarations of catches… These agents assumed that there were also infringements in tax declarations, but it turned out that the income had been declared correctly.’
Resultatet står mål med indsatsen.
The result is equal to the effort.
I tilfældet med f.eks. torsk i Østersøen blev de ulovlige fangster anslået til 40% af de officielle fangster i 2007, da den fælles ressourceanvendelsesplan blev igangsat.
In the case of Baltic cod, for example, illegal catches were estimated in 2007 – at the start of the common deployment – to be equivalent to 40% of official catches.
I dag vurderer man, at de er faldet til det halve.
Today, they are estimated to have dropped by half.
Og agenturet bevarer håbet om at forbedre situationen, navnlig takket være det nye råderum.
The Agency hopes to improve the situation further, particularly using its new intervention powers.
For øjeblikket har agenturet særlig travlt med at udarbejde fælles ressourceanvendelsesplaner for Nordsøen (torsk), Østersøen (torsk), Middelhavet (almindelig tun) og NEAFC- og NAFO-områderne samt at få koordineret foranstaltningerne til bekæmpelse af landing af ulovlig fisk.
For now, the Agency is busy drawing up common deployment plans for the North Sea (cod), Baltic Sea (cod), Mediterranean (bluefin tuna) and the NEAFC and NAFO zones, and is also putting in place coordination measures to combat landings of illegal catches.
Og agenturet har nu taget fat på at udforme et nyt arbejdsprogram, hvis opgaver bestyrelsen skal prioritere i de kommende fem år, også i den kommercielle del af sektoren.
It is preparing a new work programme in which its board of directors will adopt priorities for the next five years, including in the commercial segment.
Fremover kan agenturet udføre kontrol og inspektion i alle led af sektoren. Fra båd til bord.
The Agency can now carry out controls and inspections throughout the sector, from the net to the plate.
Med andre ord kan det beslutte at sende inspektørerne ud til kølebilerne, ind i fiskefabrikkerne, endda ind hos fiskehandleren eller i restauranterne.
In other words, it can dispatch inspectors to refrigerated trucks, processing plants or even fish shops or restaurants.
Mærkning af hver eneste fisk?
Labelling every fish?
a op r u a kultur i E er i og ak v
e in E
Det er en vigtig forandring.
That implies another important change.
Indtil nu har agenturet især samarbejdet med søfolkene.
In the past, the Agency worked mostly with seagoing forces.
Men fremover er det andre ordenshåndhævere, der bliver samarbejdspartnere med agenturet om at spore ulovlig fisk.
From now on, other law enforcement bodies will work with it to track illegal catches.
Her tænkes især på embedsmænd inden for finansielle anliggender, som er bedst klædt på til at foretage administrative undersøgelser i den kommercielle del af sektoren.
In particular this will include agents in charge of financial affairs, who are the most skilled at conducting administrative investigations in the sector’s commercial segment.
»Det vil gøre kontrollen meget mere effektiv«, fortsætter Harm Koster. »Skattefolk er vant til strenge kontroller.
‘This is going to make controls much more effective’, continues Harm Koster. ‘The tax agents are used to conducting very strict controls.
De tolererer ikke selv små afvigelser fra reglerne.
They are not the type to tolerate bending the rules.
På fiskeriområdet var der en vis tendens til at tænke, at hvis man fiskede en smule mere end de tilladte mængder, var det ikke så slemt, når man tog fiskernes vanskelige arbejdsforhold i betragtning.
For fishing, we had a bit too much of a tendency to think that it wasn’t serious if catches were a tad over the limit, considering fishermen’s tough working conditions.
Som EF-Fiskerikontrolagentur forsøger vi at overbevise sektoren og de nationale myndigheder om, at de skal indføre en kultur, hvor reglerne bliver overholdt.
As the Community Fisheries Control Agency, we are trying to convince the sector and the national authorities that a culture of compliance has to be developed.
Det har hidtil været det modsatte, der var tilfældet.
What we’ve seen in the past is just the opposite.
Ved hjælp af disse nye tjenester bliver det lettere at skabe denne kultur.«
With the aid of these new services, it will be easier to promote this culture.’
Det er også EU’s største fiskerihavn. Her blev 160000 tons fisk, bløddyr og skaldyr landet i 2008.
It is also the European Union’s biggest port.
Men Vigo er også den havn, der oftest nævnes, når man spørger personer, der mistænkes for at forarbejde ulovlig fisk, om, hvor deres varer kommer fra.
Vigo is also mentioned most often as the port of origin by persons suspected of dealing in illegally caught fish.
Denne paradoksale situation glæder selvfølgelig ikke fiskerihavnens direktør, Carlos Losada.
Obviously, the fishing port’s director, Carlos Losada, is not happy with this paradox.
Han har i årevis spekuleret over, hvordan han kan garantere ikke blot lovligheden, men også kvaliteten af den fisk, der passerer hans havn.
For years he has been giving thought to ways of guaranteeing not only the legality but also the quality of the fish landed here.
Det var sådan, han fik ideen til »individuel mærkning af fisken«.
He came up with the idea of labelling fish individually.
Hver fisk bør straks efter fangsten udstyres med et mærke, der sikrer sporbarheden og garanterer fiskens kvalitet og oprindelse.
Each fish should be given a label when it is caught to ensure its traceability and guarantee its quality and origin.
Carlos Losadas mål er at gøre det til et EU-projekt. »Prisen på fisk, som ikke er mærket, vil ryge helt i bund«, forklarer han. »Det er mere end et mærke.
Carlos Losada’s goal is to make this a European project.‘The price of unlabelled fish would collapse’, he explains.‘This is more than a label.
Det er en garanti for god hygiejne og sundhed og for lovlig fangst.« Projektets gennemførlighed er blevet undersøgt af havnemyndigheden under medvirken af flere berørte institutioner, bl.a. fiskernes cofradía (kooperativ) og forhandlernes, eksportørernes og transportørernes sammenslutninger.
It’s a hygiene and food safety guarantee and it’s also a guarantee of legal catch.’ The feasibility of this project is the subject of a study by the port authority, headed up by several institutions concerned, including the fishermen’s cofradia (cooperative) and associations of traders, exporters and transporters.
Er det mon første skridt mod en EU-mærkning?
Is this a first step towards European labelling?
Under alle omstændigheder gav Ministerrådet i november måned sit bidrag ved at gøre det obligatorisk, at både fanget og opdrættet fisk skal kunne spores tilbage til skibet/bruget.
In any case, the Council of Ministers helped advance the project with its decision to require the tracing of caught and farmed fish, from the vessel’s deck or the farm.
Fra 1. januar 2011 skal medlemsstaterne sikre, at ethvert parti fisk kan identificeres og er ledsaget af en række oplysninger.
From 1 January 2011, the Member States will have to ensure that all lots of fish are identifiable and that certain information is recorded on every lot.
Her udgør agenturets overnationale karakter også en betydelig merværdi. »Når man får færten af et problem, samler man de forskellige nationale tjenester, der har med sagen at gøre«, fortsætter Harm Koster. »Sammen med dem lægger vi strategien for, hvordan vi afslører en ulovlig operation, og tilrettelægger samarbejdet.
In this respect, the Agency’s supranational nature is a considerable strength: ‘When we identify a problem, we bring together the different national services concerned’, continues Harm Koster.
F.eks. mistænkte vi en forarbejdningsvirksomhed, hvis moderselskab var etableret i en anden medlemsstat, for ulovlig handel med fisk.
‘Together we determine a strategy to unmask the illegal operation and we organise cooperation.
Vi arrangerede så kontakten mellem finansministeriets embedsmænd i de to berørte lande.
For example, we suspected a processor whose parent company was based in another Member State of trafficking in illegal catches.
Bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne er et vigtigt emne. Både økonomi og beskæftigelse, bæredygtig forvaltning af bestandene, balancen i de marine økosystemer, fødevaresikkerhed og forbrugernes sundhed er tæt forbundet hermed.
The sustainable exploitation of fishery resources is an important subject: its stakes include economic activity and employment, sustainable management of stocks, the balance of marine ecosystems, food safety and consumer health.
Derfor ville Kommissionen, før den igangsatte en omfattende reform afden fælles fiskeripolitik, afholde så bred enhøring som muligt.
So before launching a major reform of the Common Fisheries Policy, the Commission wished to conduct the widest possible consultation.
Høringen sluttede 31. december sidste år, mere end otte måneder efter offentliggørelsen af grønbogen (1) om reformen.
The consultation ran until 31 December of last year, more than eight months after publication of the Green Paper (1) on the reform.
Svarene kommer fra alle hold og vidner om dybe overvejelser om europæisk fiskeris fremtid.
Contributions came from every horizon and confirm very thorough reflection on the future of European fishing.
Svar fra hele spektret la ge ul
Contributions from a range of horizons la g e ul
De holdninger, der blev udtrykt, kom fra mange forskellige steder.
The opinions expressed came from different horizons.
Fiskeriets udøvere kom til orde via deres erhvervsorganisationer, men der kom også mange individuelle bidrag, bl.a. fra almindelige borgere.
Fisheries operators took part through their professional associations but many individual contributions were also received, including from ordinary citizens.
Som Kommissionen havde ønsket, kom de holdninger, der blev udtrykt, fra mange forskellige steder og ikke kun fra fiskeriets fagfolk.
First of all, as the Commission had hoped, the views expressed came from a variety of origins and not just fisheries professionals.
Ud af 392 originale bidrag kom 113 fra almindelige borgere uden direkte forbindelse med fiskeriets udøvende aktører.
Of the 392 original contributions, 113 are from ‘ordinary’ citizens who have no direct connections with operators in the fisheries sector.
Det er 30% af det samlede antal bidrag.
This makes up 30% of total contributions.
Dertil kommer 1329 e-mails fra personer, der formulerer sig i nogenlunde ensartede vendinger. Det er en stor andel, som viser, at fiskeriet ikke længere kun er en sag for fagfolk, men også et samfundsanliggende, som involverer alle EU-borgere.
Added to that are 1329 identical messages from individuals.
Desuden kom der svar fra erhvervsorganisationer, miljøorganisationer, forbrugersammenslutninger, ngo’er inden for det sociale område, forskningsinstitutter, nationale, regionale og lokale myndigheder, tredjelande (Norge, New Zealand, AVS-landene) og naturligvis Kommissionens sædvanlige rådgivende organer som f.eks. Europa-Parlamentet, Regionsudvalget, Den Rådgivende Komité for Fiskevarer og Akvakulturprodukter (ACFA) og de regionale rådgivende råd.
A general view emerges in all the contributions: the need for a fundamental reform built on the principles of sustainable fisheries to ensure the continuity of stocks and the sector’s prosperity. There are obviously contrasting views as well.
Men høringen bestod af mere end blot at åbne en postkasse.
The first is the need to regionalise the management process.
Kommissionens embedsmænd har deltaget i over 80 møder, der er afholdt i marken, hvilket har gjort det muligt for dem at møde sektorens aktører og drøfte problemer og løsninger med dem.
Most stakeholders prefer to see management organised on a less centralised basis than is currently the case. The second is the way fishing capacity is managed.
En proces, der er foregået fra bund til top, for ingen af disse møder var indkaldt af Kommissionen, men af lokale, institutionelle eller private organisationer.
One of the options proposed is the introduction of individual transferable quotas and, as a corollary, the need to protect smallscale coastal fishing.
Bidragydernes opmærksomhed var rettet mod to punkter, som forudskikker de debatter, der vil kendetegne sektoren fremover. Det første punkt er behovet for en regionalisering af forvaltningen, idet flertallet af aktørerne ønsker en mindre centraliseret forvaltning, end det er tilfældet i dag.
This long period of information-gathering and debate had a positive influence on the quality of the contributions.According to the Commission staff who followed the consultation, a great deal of progress was made between the positions heard at meetings prior to publication of the Green Paper and the responses submitted.
Det andet punkt er måden at forvalte fiskerikapaciteten på, hvor et af forslagene er at indføre individuelle omsættelige kvoter og i forlængelse heraf den nødvendige bevaring af kystfiskeriet med mindre fartøjer.
Contributors gave a lot of thought to their responses and expressed their views with considerable nuance, open-mindedness and realism.‘We don’t see NGOs demanding a halt in fishing or fishermen claiming that there is no problem with resources’, explains one official.
Opfølgningen på processen er allerede i gang.
The next step in the process is already under way.
Kommissionen udarbejder et sammendrag af svarene til brug for sin konsekvensanalyse.
The Commission is drawing up a synopsis of all the contributions as input for its impact analysis.
På denne baggrund vil den fremlægge forslag til den første lovpakke i løbet af første kvartal af 2011.
On this basis, it is expected to propose an initial legislative package during the first quarter of 2011.
Denne tekst skal danne udgangspunkt for to års drøftelser, debatter og ændringsforslag i EU’s institutioner og medlemsstater.
This text should give rise to two years of discussions, debate and amendments in the European institutions and the Member States.
Den endelige vedtagelse er planlagt til ultimo 2012 og ikrafttrædelsesdatoen for den nye fælles fiskeripolitik til den 1. januar 2013.
Final adoption is foreseen for end 2012, with entry into force of the new Common Fisheries Policy on 1 January 2013.
(1) KOM(2009) 163 af 22. april 2009.
(1) COM(2009) 163, April 22nd, 2009.
Et talende eksempel på de svar, som Kommissionen har modtaget i forbindelse med denne høring, er svaret fra Den Rådgivende Komité for Fiskevarer og Akvakulturprodukter (ACFA).
A telling example of the contributions received by the Commission as part of this consultation is the opinion of the Advisory Committee on Fisheries and Aquaculture (ACFA).
Komitéens bidrag er frugten af et kompromis mellem alle repræsenterede parter: de europæiske erhvervsorganisationer, fagforeningerne og de ngo’er, der er aktive inden for miljøbeskyttelse, forbrugerbeskyttelse og udvikling.
Its contribution is the result of a compromise by all the parties represented in this body: European professional federations, employees’unions and NGOs active in environmental protection, consumer issues and development.
Det er derfor ikke en afgjort og ensartet holdning, men de elementer, man finder deri, afslører den generelle holdning hos sektorens aktører på visse væsentlige punkter i reformen.
So it is not a clear-cut opinion reflecting a single point of view, but its elements reflect the general opinion of the world of fisheries on certain key points of the reform.
Nogle eksempler:
Here are a few examples:
Regionalisering – Efter ACFA’s mening bør EU-institutionernes beslutningskompetence begrænses til den generelle politikfastlæggelse, de retlige rammer og målsætningerne.
The sector’s responsibility – The ACFA takes the view that the fisheries sector must assume greater responsibility for resource management.
Forvaltningsforanstaltningerne bør betros de decentrale udøvende organer (et organ pr. havområde), hvor de berørte aktører er repræsenteret.
Producers’organisations (PO) are probably the best level for exercising this wider responsibility, which includes organising fishing activities and penalising members who fail to comply with fishing plans.
Til det formål anbefaler ACFA at udvikle de regionale rådgivende råd ved at udvide deres beføjelser til at omfatte forskere og nationale forvaltninger for at undgå nedsættelse af nye organer, der er sammenfaldende med allerede eksisterende organer.
The ACFA states that the PO model should be brought into general use on all of Europe’s coasts.
Det kræver en overgangsperiode til at arrangere en gnidningsløs kompetenceoverførsel.
However, the Committee members representing the catch sector insist on one point: although they agree on the need to take on more responsibility, it must not be financial in nature.
ACFA anbefaler ligeledes, at der tages skridt til at fjerne visse regionale forskelle med hensyn til regler og udforme et kontrolsystem, der er tilpasset denne forandring.
They should not be obliged to pay for fishing rights or to share management costs, for example.
Overkapacitet – For ACFA gælder det om at undgå, at problemet med den europæiske fiskerflådes overkapacitet bliver den rene karikatur.
Overcapacity – For the ACFA, the problem of overcapacity of the European fleet should not be caricaturised.
Situationen er forskellig fra region til region, idet visse flåder er i perfekt balance med ressourcen.
The situations vary from one region to the next and some fleets are even perfectly matched to available resources.
Komitéen beder derfor om, at man undgår standardiserede løsninger, og anbefaler endog, at forvaltningen lægges ud under medlemsstaternes ansvar.
The ACFA supports the idea of collective allocation of fishing rights, but its members were unable to agree on a common position on transferable quotas.
ACFA er tilhænger af at tildele fiskerirettigheder kollektivt, men medlemmerne kunne ikke blive enige om en fælles holdning til omsættelige kvoter.
Sustainability – The ACFA’s members note that the three pillars of sustainable development should be given equal importance and that ecological objectives must be firmly maintained.
Nogle af dem frygter, at dette system vil være til fordel for de store enheder på bekostning af kystfiskeriet med mindre fartøjer.
In their view, the Green Paper lacks commitments in the social sphere, particularly employment and working conditions.
Ansvarliggørelse af sektoren – ACFA vurderer, at fiskerisektoren skal have et større ansvar for forvaltningen af ressourcen.
Aquaculture – The ACFA calls for special attention to be paid to aquaculture as part of the reform and reiterates its recommendations submitted on the strategy for sustainable development of European aquaculture: administrative simplification, public information campaigns, compatibility with environmental legislation, etc.
Producentorganisationerne forekommer ifølge ACFA at være de bedst egnede organer til at påtage sig et udvidet ansvar, der skal omfatte tilrettelæggelse af fiskeriet og sanktioner over for medlemmer, som ikke overholder fiskeriplanerne.
Protection of smallscale coastal fishing – The ACFA notes that smallscale fishing deserves special attention considering its importance in maintaining the socio-economic fabric of coastal communities.
Til det formål kræver ACFA, at denne model udbredes til alle europæiske kyster.
The fleet capacity management system should therefore take this aspect on board.
Imidlertid insisterer fangstsektorens repræsentanter i ACFA på, at dette udvidede ansvar, som de går ind for, ikke skal være finansielt, f.eks. ved at de skal betale for at få kvoter eller bidrage til forvaltningsomkostningerne.
The public authorities should help this segment adapt to the coming changes through initiatives such as micro-lending, training for women, regulations for fishing tourism and so on.
Bæredygtighed – ACFA’s medlemmer kræver, at de tre søjler i bæredygtig udvikling opfattes som lige betydningsfulde, og at de økologiske målsætninger fastholdes.
Regionalisation – For the ACFA, the European institutions should confine their role to adopting general policy, a regulatory framework and objectives.
Men de mener, at grønbogen mangler løfter med hensyn til de sociale målsætninger, navnlig for beskæftigelse og arbejdsvilkår. ACFA kræver derfor, at Kommissionen opretholder beskæftigelsen i sektoren.
Management measures should be transferred to decentralised executive bodies (one per maritime region), whose members would include all stakeholders.
Komitéen kræver også, at der gøres en indsats for at uddanne de unge, så de kan få flere forskellige kompetencer og dermed lettere finde beskæftigelse i andre dele af sektoren.
The Committee recommends an evolution in the Regional Advisory Councils, which should be expanded to include scientists and national administrations, to avoid setting up new and redundant bodies.
Der bør derfor tages hensyn hertil i systemet til forvaltning af flådekapaciteten.
This would entail a transitional period to ensure a smooth transfer of competences.
De offentlige myndigheder skal hjælpe dette segment med at tilpasse sig de forandringer, der tegner sig i kraft af initiativer på f.eks. mikrokreditområdet, uddannelse af kvinder, regulering af fiskeriturisme osv. Men forud for disse foranstaltninger kræver ACFA, at kystfiskeriet med mindre fartøjer bliver genstand for en tilbundsgående undersøgelse, så det kan blive defineret realistisk og præcist ved hjælp af andre og flere kriterier end tonnage og bådens længde.
As a preliminary, regional disparities in need to be removed and an appropriate control system adapted to this change should be introduced.
Der er oprettet en ny regional fiskeriforvaltningsorganisation tilatforvalte andre fiskerier end tunfiskeriet i det sydlige Stillehav.
A new regional fisheries management organisation (RFMO) has been set up to manage non-tuna fish stocks in the South Pacific.
Dens kompetenceområde er enormt. Det strækker sig mod syd fra Ækvator og dækker højsøfarvandene mellem Australien og Papua Ny Guinea i vest og Sydamerika mod øst.
It covers a vast area that extends westward from south of Ecuador to the high seas off the coasts of Australia and Papua-New Guinea and eastward to the waters of South America.
Det er et område, der udnyttes af mange flåder, som primært fisker efter dybvandsarter (f.eks. orange savbug, pragtberyx og antarktisk sortfisk) og blåhestemakrel.
This zone is exploited by numerous fleets that fish mostly for deep-water species (orange roughy, alfonsino, bluenose warehou) and offshore jack mackerel.