natgillin/translations-raw huggingface dataset:
C) KOM(2( > 00) 200 final og den almindelige beretning 2000, nr. 1205. (■') Konvention af 26. juli 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (EFT C 316 af 27.11.1995 og den almindelige beretning 1995, nr. 967 og 1008); første protokol af 27. september 1996 til kon­ventionen om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (EFT C 313 af 23.10.1996 og den almindelige beretning 1996, nr. 958 og 1012); protokol af 29. november 1996 til konventionen om beskyttelse af De Europieiske Fællesskabers interesser vedrorende Domstolens fortolkning af konventionen og dens protokoller (EFT C' 151 af 20.5.1997 og den almindelige beretning 1996. nr. 958); anden protokol af 19. juni 1997 til konventi­onen om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (EFT C 221 af 19.7.1997 og den almin­delige bcrelning 1997, nr. 1038 Og 1090).
(4) Convention of 26 July 1995 on the Protection of the European Communities' Financial Interests (OJ C 316, 27.11.1995; 1995 General Report, points 967 and 1008); first protocol, of 27 September 1996, to the Con vention on the Protection of the European Communities' Financial Interesrs (OJ C 313, 23.10.1996; 1996 General Report, points 958 and 1012); protocol, of 29 November 1996, to the Convention on the Protection of the European Communities' Financial Interesrs, on the interpretation by the Court of Justice of the Con vention and protocols to it (OJ C 151, 20.5.1997; 1996 General Report, point 958); second protocol, of 19 June 1997, to the Convention on the Protection of the European Communities' Financial Interests (OJ C 221, 19.7.1997; 1997 General Report, points 1038 and 1090).
Rådet vedtog den. 28. juni forordning (EF) nr. 1338/2001 om fastlæggelse af de foranstaltninger, der er nødvendige for at beskytte euroen mod falskmøntneri og forordning (EF) nr. 1339/2001 om udvidelse af virkningerne af førstnævnte til også at omfatte de medlemsstater, der ikke har indført euroen som fælles valuta (—» nr. 547).
On 28 June, the Council adopted Regulations (EC) No 1338/2001 lay ing down measures necessary for the protection of the euro against counterfeiting and (EC) No 1339/2001 extending the latter's effects to those Member States which have not adopted the euro as their single currency (—¥ point 547).
Kommissionen har den 17. december udarbejdet et flerårigt (2002-2005) handlingsprogram for uddannelse, udveksling og bistand (Penc/es-programmet) (tab. Il) for at supplere disse forskrifter. Programmet, som udelukkende omfatter tiltag, som ikke effektivt kan træffes nationalt, vil, når euroen er sat i omløb, kunne erstatte de punktvise tiltag, der er tilrettelagt siden 1999.
On 17 December, it established a multiannual Community action programme for 2002-05 in the fields of training, exchange and assistance (Pericles pro gramme) (Table II), to complement this legislation.
Programmet henvender sig til organer, der arbejder med opdagelse af falskmøntneri, efterretningsmedarbejdere samt repræsentanter for de nationale centralbanker og pengeudstedende myndigheder, dvs. en meget stor faggruppe.
It concerns agencies responsible for the detection of counterfeiting, intelligence personnel and representatives of the national central banks and mints, and any other professional groups concerned.
En anden afgørelse vedtaget samme dag udvider virkningerne af dette uddannelsesprogram til også at omfatte de medlemsstater, der ikke har ind ført euroen som fælles valuta (tab. II).
Another decision, adopted the same day, extends the effects of the training programme to the Member States which have not adopted the euro as their single currency (Table II).
Ud over en oversigt over undersøgelsesaktiviteterne i perioden redegør rapporten også for fastlæggelsen af OLAF's nye arbejdsmetoder og institutionelle rammer, ligesom den indeholder en første skitse til den operationelle handlingsplan, der skal vedlages, så snart hele den nye struktur er på plads.
Besides giving an overview of investigations during the period, the report pro vides an update on the development of OLAF's new working methods within its institutional environment and gives an initial outline of the operational action plan that will be adopted once the complete structure is in place.
Kommissionen vedtog den 7. november en meddelelse om beskyttelse af lov givningen og kontraktforvaltningen mod risikoen for svig?).
On 7 November, the Commission adopted a memorandum on the fraud-proofing of legislation and contract management (2).
Sigtet med meddelelsen er at indføre en særlig procedure for de ansvarlige generaldirektoraters høring af OLAF under udarbejdelsen af nye fællesskabsforskrifter.
The purpose of the memorandum is to establish a specific procedure for lead directorates-general to consult OLAF as part of the process of drawing up Community legislation.
Denne forebyggende mekanisme (»fraud proofing«) begrænses til de mest følsomme udkast efter en række præcise kriterier inden for de »risikable« fællesskabsområder.
The fraud-proofing prevention mechanism will be limited to the most sensitive projects, defined on the basis of precise criteria, in 'high-risk' areas of Community policy.
Den proaktive arbejdsmetode vil gøre det muligt at kombinere alle de impliceredes specialviden på det pågældende sektorområde og på området bekæmpelse af svig.
This proactive approach will combine the expertise of all those involved, in the sector concerned and in the anti-fraud field.
For så vidt angår kontraktforvaltningen, forfølger Kommissionens meddelelse samme forebyggende mål ved at indføre standardkontrakter i Kommissions regi og ved at oprette en central database over kontrakter og kontrahenter.
As regards contract management, the Commission's memorandum takes the same preventive approach, establishing standard contracts for the Commission and introducing a central database of contracts and contractors.
De oplysninger, som OLAF ligger inde med om svig og uregelmæssigheder i forbindelse med anvendelse af gensidigt bebyrdende kontrakter eller beslutninger om tilskud, skal indgå i databasen over kontrakter
Information obtained by OLAF on fraud and irregularities connected with the use of contracts for goods or services or grant decisions will be entered in the database of contracts and con tractors and will thus be available to all Commission departments.
BESKYTTELSE AF FÆLLESSKABETS FINANSIELLE INTERESSER OG BEKÆMPELSE AF SVIG
PROTECTION OF THE COMMUNITIES' FINANCIAL INTERESTS
I forlængelse af sin udtalelse af 26. januar 2000(') og sit yderligere bidrag af 29. september 2000?) til Regeringskonferencen, der skulle udarbejde Nice-traktaten, vedtog Kommissionen den 11. december en grønbog om strafferetlig beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser og oprettelse af en europæisk anklagemyndighed?).
Following on from its opinion of 26 January 2000 ?) and its additional contribution of 29 September 2000 (2) to the Intergovernmental Conference responsible for drawing up the Treaty of Nice, the Commission approved on 11 December a Green Paper on criminal-law protection of the financial interests of the Community and the establishment of a European prosecutor (3).
Anklagemyndigheden bør være et uafhængigt retsligt organ, der skal gennemføre undersøgelser og forestå retsforfølgning af de personer, der begår overtrædelser, der skader Fællesskabets finansielle interesser, overalt i EU, dog således at retsafgørelserne fortsat afsiges af de nationale domstole.
The latter would be an independent judicial body responsible, throughout the territory of the European Union, for conducting investigations and directing proceedings against the perpetrators of offences prejudicial to the Community's financial interests, while judgments would continue to be delivered by national courts.
Kommissionen planlægger i øvrigt at indføre delegerede europæiske anklagemyndigheder i hver medlemsstat.
The Commission also recommends establishing deputy European prosecutors in each Member State.
I') KOM(2(KX)) 34 og den almindelige beretning 2000, nr. 1. (;) KOM(2000) 608 og den almindelige beretning 2000, nr. 9.
The European prosecutor's means of investigation would be based on the mutual recognition of instruments that already exist at national level, in combination with instruments being developed in the context of Euro pean judicial cooperation, in particular the European arrest warrant (- > point 534) and the Eurojust Unit (- > point 507). (') COM(2000) 34; 2000 General Report, point 1. () COM(2000) 608; 2000 General Report, point 9. (') COM(2001) 715, Bull.
Grønbogen er tilgængelig på følgende internetadresse: http:// europa, eu. int/comm/anti_fraud/livrc_vcrt/da. htm.
The Green Paper can be accessed via the Internet at the fol lowing address: http://eutopa.eu.int/comm/anti_fraud/livre_verr/en.hrm.
FINANSIERING AF FÆLLESSKABETS VIRKSOMHED OG RESSOURCEFORVALTNING
FINANCING OF COMMUNITY ACTIVITIE-S. RESOURCE MANAGEMENT
Tabel 26 viser udviklingen med hensyn til den årlige långivning i perioden 1999-2001.
Table 26 shows the loans granted each year for 1999-2001.
SIKKERHEDSSTILLELSE OVER DET ALMINDELIGE BUDGET
BUDGET GUARANTEE FOR BORROWING AND LENDING OPERATIONS
Sikkerhedsstillelse over det almindelige budget forbindelse med lånoptagelses- og långivningstransaktioner
General budget guarantee for borrowing and lending operations
I forbindelse med lån, der ydes til finansiering af Fællesskabets instrumenter: betalingsbalancestøtte, Euratom, finansiel bistand på mellemlang sigt til forskellige tredjelande, sikres kreditorerne over De Europæiske Fællesskabers almindelige bud get (—» nr. 84 ff.). Der stilles endvidere sikkerhed over budgettet for Den Europæiske Investeringsbanks (EIB) lån af egne midler til forskellige tredjelande(').
The guarantee by the Community budget covers lenders when the Community floats an issue under one of its financial instruments: balance-of-payments facility, Euratom loans, medium-term financial assistance for certain non-member countries (— > points 84 et seq.). The budget guarantee is also given to the European Investment Bank (EIB) for loans it grants from its own resources to various non-member countries ?). By Decision 2001/778/EC of 6 November, the Council extended the guarantee to loans granted by the EIB to projects in the Federal Republic of Yugoslavia (Table II). On the same day, it decided that a guarantee would also be given to the EIB for losses on loans granted to environmental projects in the Russian part of the Baltic Sea (Table II). At the end of 2001, the ceiling for authorised borrowing and lending operations guaranteed by the general budget was EUR 69.497 billion. At 31 December, the guarantee was in operation for EUR 15.525 billion of Com munity borrowing and for EUR 13.758 billion granted by the EIB out of its own resources. 1176.
I denne for bindelse udvidede Rådet ved afgørelse 2001/778/EF af 6. november denne garanti til at omfatte lån fra EIB til projekter i Forbundsrepublikken Jugoslavien (tab. II).
The Guarantee Fund for external actions (2), set up to reimburse the Community's creditors in the event of default by the recipient of a loan given or guaranteed by the Community in a non-member country, was activated when certain countries of the western Balkans failed to make repayments.
Samme dag besluttede Rådet, at EIB ligeledes skal stille garanti for tab, der opstår i forbindelse med lån til udvalgte w/T/'øprojekter i området langs Ruslands Østersøkyst (tab. II).
The Guarantee Fund was then called upon for EUR 9.75 million in all.
31. december var der således under Garantifonden ikke længere lån med sikkerhedsstillelse, som ikke var blevet indfriet.
At 31 December, the Guarantee Fund therefore had no defaults outstanding on guaranteed loans.
Samme dato udgjorde beløbet under Garantifonden 1 774,42 mio. EUR.
On the same date, the Fund's resources totalled EUR 1 774.42 million.
(') Den almindelige beretning 1997. nr. 1092; den almindelige beretning 1999. nr. 967, og den almindelige beretning 2000, nr. 1091. (:) Den almindelige beretning 1994. nr. 1133.
(') 1997 General Report, point 1092; 1999 General Report, point 967; 2000 General Report, point 1091. (;) 1994 General Report, point 1133.
Kontrol med gennemførelsen af Fællesskabsretten(
Monitoring the application of Community law (
Kommissionen indledte i 2001 1 050 overtrædelsesprocedurer (mod 1 317 i 2000), fremsatte 569 begrundede udtalelser (mod 460 i 2000) og indbragte 162 sager (mod 172 i 2000) for Domstolen.
In 2001, the Commission started 1 050 infringement proceedings (1 317 in 2000), issued 569 reasoned opinions (460 in 2000) and referred 162 cases to the Court of Justice (172 in 2000).
Sagerne i henhold til EF­traktatens artikel 226 og 228 fordelte sig således på medlemsstaterne: Belgien, 13; Danmark, 2; Tyskland, 12, Grækenland, 16, Spanien, 15, Frankrig, 22, Irland, 13, Italien, 22; Luxembourg, 10, Nederlandene, 5, Østrig, 7, Portugal, 7, Finland, 2, Sverige, 3 og Det Forenede Kongerige, 14 Nærmere oplysninger om de overtrædelsesprocedurer, der blev indledt i årets løb, og om gennemførelsen af fællesskabsdirektiverne i national ret i de forskel­lige medlemsstater vil blive givet i den nittende årsberetning om kontrollen med gen­nemførelsen af fællesskabsretten, som vil blive offentliggjort i 2002.
The breakdown by Member State of cases brought under Articles 226 and 228 of the EC Treaty is as follows: Belgium, 13; Denmark, 2; Germany, 12; Greece, 16; Spain, 15; France, 22; Ireland, 13; Italy, 22; Luxembourg, 10; Netherlands, 5; Austria, 7; Portugal, 7; Finland, 2; Sweden, 3; United Kingdom, 14. Detailed information on the infringement proceedings instituted during the year and on the situation regard­ing transposai of Community directives into the national laws of the Member States will be given in the 19th annual report on monitoring the application of Community law, which will be published in 2002.
Den 16. juli vedtog Kommissionen den attende årsrapport om kontrollen med gennemførelsen af fællesskabsretten (2000) (2).
On 16 July, the Commission adopted the 18th annual report on mon­ itoring the application of Community law (2000) (2).
Parlamentet udtalte sig om den syttende årsberetning (I999)(3) i en beslutning, der blev vedtaget den 4. september(4).
The European Parliament gave its opinion on the 17th annual report (1999) (3) in a resolution adopted on
(') Yderligere oplysninger fäs Europa­serveren (http://europa.cu.int/comm/secretariat_general/sgb/droit_com/index_ en.htm og http://europa.eu.inl/comni/secretariat_general/sgb/droit_com/index_en.htm#infractions).
(') Additional information is available on the Europa server (hrtp://europa.eu.int/comm/secretariar_gencral/sgb/droit_com/index_en.htm and http://europa.eu.inr/comm/sec retar iar_general/sgb/droir_com/index_en.hrm#infractions).
FÆLLESSKABSRETTEN
392 COMMUNITY LAW
I kendelse af 11. april (2) annullerede EF­Domstolens præsident en kendelse, som Rettens præsident havde afsagt om udsættelse af gennemførelsen af Kommissi­onens beslutning om tilbagekaldelse af markedsføringstilladelser for humanmedicin­ske lægemidler, der indeholder visse stoffer.
In his order of 11 April (2), the President of the Court of Justice set aside the order of the President of the Court of First Instance suspending the operation of the Commission decision concerning the withdrawal of marketing authorisations of medicinal products for human use containing certain sub­stances.
Præsidenten henviste indledningsvis til appelreglerne, hvorefter Retten er enekompetent til at afgøre og vurdere sagens faktiske omstændigheder, og at ethvert anbringende baseret på en bedømmelse af de faktiske omstændigheder må afvises.
Firstly, the President referred to the rule underlying appeals according to which the Court of First Instance has exclusive jurisdiction to find and appraise the facts and as a result of which any plea based on an assessment of the facts is inadmissible.
Betingelserne for at antage en appel til reali­tetsbehandling ifølge artikel 49 i statutten for Domstolen skal bedømmes i relation til den aktuelle sag og kun denne.
The conditions governing the admissibility of appeals laid down by Article 49 of the Protocol on the Statute of the Court of Justice must be assessed solely in relation to the case at issue.
Den omstændighed, at præmisserne i en kendelse fra Retten, der har fået retskraft, svarer til præmisserne i den kendelse, der appelleres i den konkrete sag, forhindrer ikke appellanten i at anfægte disse præmisser.
The fact that the grounds of an order of the Court of First Instance which has become definitive are iden­tical to those of an order subject to appeal does not prevent the appellant from contesting those grounds.
Appellen kunne derfor antages til behandling.
The appeal was therefore admissible.
Til støtte for appellen anførte Kommissionen, at Rettens præsident i sin vurdering af fumus boni juris og ved interesseafvejningen ikke på nogen måde tog hensyn til betragtningerne i den anfægtede beslutning ved­rørende ændringen i den videnskabelige vurdering af lægemidlerne og af den mang­lende terapeutiske virkning af de lægemidler, der indeholder et af de pågældende stoffer.
In support of its appeal, the Commission argued first that the assessment by the President of the Court of First Instance regarding the establishment of a prima facie case and the balance of interests made no mention of the considerations in the contested decision relating to the change in the scientific criteria for evaluating medicinal products and the lack of therapeutic efficacy of the substances involved.
En sådan ændring anses også for at være afgørende for den vurdering af de pågældende lægemidler, som Udvalget for Farmaceutiske Specialiteter og Kommis­sionen gennemfører.
Consequently, such a change forms a decisive factor in the evaluation of those medicinal products by the Committee for Proprietary Medicinal Prod­ucts (CPMP) and the Commission.
Præsidenten for Domstolen fastslog, at i det omfang den appel­lerede kendelse ikke tager hensyn til væsentlige aspekter i begrundelsen for den anfægtede beslutning og derfor forvrider dennes indhold, er kendelsen behæftet med en retlig fejl og skal derfor annulleres.
The Court concluded that 'inasmuch as the order under appeal fails to take account of essential aspects of the statement of reasons for the contested decision and, therefore, distorts the latter's content, it is vitiated by an error of law' and must therefore be set aside.
Domstolens præsident besluttede derpå ikke at henvise sagen til Retten, men derimod at træffe endelig afgørelse om de foreløbige forholdsregler.
The Court decided not to refer the case back to the Court of First Instance but to give a final deci-
(') Statistiske oplysninger om Domstolens og Rettens virksomhed i 2001 kan findes i Domstolens årsberetning (2001­udgaven er endnu ikke udkommet) og på Europa­serveren pä Internettet http://curia.eu.int/da/pei/rapan.htm.
(') Statistics concerning rhe activities of the Court of Justice and the Court of First Instance in 2001 will be published in the Courr's annual report (2001 edition forthcoming) and on the Europa server: (hrrp://curia.eu.int/en/pei/rapan.hrm). (:) Case C-459/00 Ρ (R) Commission ν Trenker _BAR_2001] ECR 1-2823.
Præsidenten behandlede derpå den måde, hvorpå Kommissionen har udnyttet sine skønsbeføjelser i forbindelse med vurderingen af behovet for at tilbagekalde præparatet.
On the issue of whether or not there was a prima facie case, the respondent submitted that, according to its interpretation of the texts invoked, the Commission was not competent to adopt the contested decision.
Foranstaltningerne var resultatet af en kompleks medicinsk-farmakolo-gisk vurdering, og præsidenten henviste derfor til, at der ifølge Domstolens praksis kun kræves en begrænset domstolskontrol bestående af en bedømmelse af den faktiske rigtighed og af myndighedens retlige kvalifikation, og navnlig om foranstaltningen er iværksat fejlagtigt eller behæftet med magtfordrejning, eller om myndigheden åbenbart har overskredet sine skønsbeføjelser, hvilket i det foreliggende tilfælde ifølge en første gennemgang ikke er tilfældet.
The President of the Court responded that 'when the judge hearing an applica­tion for suspension of the operation of a measure assesses whether there is a prima facie case, his task is not to give a final decision on the interpretation of the provisions applicable to the dispute'.
Hvad angår den manglende begrundelse for at træffe beslutningen fandt præsidenten, at Kommissionens overtagelse af en del af Lægemiddeludvalgets udtalelse umiddelbart er en tilstrækkelig begrundelse.
On the issue of the Commission's exer­cise of its discretion in assessing the need for withdrawal, the President pointed out that, as this type of decision is the outcome of complex assessments in the medico-pharmacological field, the Court's case-law requires only a limited judi­cial review restricted to 'examining the accuracy of the findings of fact and law made by the authority concerned and [...] verifying, in particular, that the action taken by that authority is not vitiated by a manifest error or a misuse of powers and that it did not clearly exceed the bounds of its discretion'. From an initial analysis, this did not appear to be the case.
Appellantens argumenter har derfor ikke fået Domstolens præsident til i første omgang at tilsidesætte formodningen for, at den anfægtede beslutning er gyldig.
As for the alleged failure to state reasons for the decision, the President indicated that the elements of the CPMP's opinion adopted by the Commission contained a sufficient explanation.
Hvad angår det forhold, at spørgsmålet er uopsætteligt, og at der skal foretages en interesseafvejning, anførte Præsidenten, at det for at godtgøre en alvorlig og uoprettelig skade ikke var tilstrækkeligt, at appellanten henviste til de vanskeligheder, for anstaltningen ville medføre. Appellanten måtte godtgøre de hindringer af strukturel eller juridisk art, som i det foreliggende tilfælde ville forhindre denne i at genvinde sine markedsandele.
The arguments put forward by the respondent consequently failed to convince the President of the Court on an initial examination to rebut the presumption that the contested decision was valid.
Selv om en alvorlig og uoprettelig skade kunne påvises, følger det af retspraksis ('), at samfundets interesse i en øjeblikkelig tilbagekaldelse af humanmedicinske lægemidler fra markedet for at beskytte folkesundheden utvivlsomt vejer tungere end appellantens økonomiske interesser i at få gennemførelsen udsat.
And even if the existence of serious and irreparable damage could be established, case-law ?) demanded that the interest of the community in the immediate withdrawal of the market­ing authorisations with a view to protecting public health must unquestionably be given precedence over the economic interest of the respondent in the suspen­sion of operation of the decision.
Domstolens præsident fastslog derfor, at en udsættelse af gennemførelsen af den anfægtede beslutning kunne indebære en alvorlig risiko for brugerne af disse lægemidler, og at det kunne indebære en sådan skade for folkesundheden, som ikke kunne afhjælpes, hvis appellanten senere ikke fik medhold.
The President concluded that 'it is therefore evident that suspending the operation of the contested decision would be liable to make the users of those medicinal products run serious risks and, in terms of public health, would risk causing harm which could not be remedied if the sub­stantive action were subsequently dismissed' and therefore dismissed the appli­cation for interim relief.
Begæringen om foreløbige forholdsregler blev derfor forkastet.
In its judgment of 9 October (2), the Court of Justice examined an
I en dom af 9. oktober (2) gennemgik EF-Domstolen Nederlandenes begæring om annullation af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/44/EF(3) om retlig beskyttelse af bioteknologiske opfindelser på grund af modstand mod patenterbarhed for opfindelser vedrørende planter, dyr og det menneskelige legeme.
action brought by the Netherlands for annulment of Directive 98/44/EC of the European Parliament and of the Council (3) on the legal protection of biotech- nological inventions on the grounds that it opposed the patentability of inven­tions involving plants, animals or the human body.