natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hvis EU ikke udnytter sitfulde økonomiske potentiale, vil detblive vanskeligere at finansiere etsolidarisk samfund med et robust sikkerhedsnet for medborgere medsærlige behov.
If the EU doesnot maximise its economic potential, itwill find it more difficult to fund aninclusive society with a robust safetynet for the less well off.
Det er stadig vanskeligere, end det burde være, for videnskabsmænd i forskellige lande atarbejde sammen om forskning.
It is still more difficult than it needbe for scientists in several countries tocooperate in research.
Deoffentlige myndigheder gør ikke nokfor at gøre deres indkøb af varer ogtjenesteydelser til den mest konkurrencedygtige pris i EU.
Governments,including local government, do not doas much as they could to buy goodsand services for the most competitiveprice anywhere in the EU.
Finansielle tjenesteydelser er ikke så umiddelbarttilgængelige på tværs af grænserne,som de burde være.
Financial services are not as widely available acrossborders as they could be.
EU bør også gøreen større indsats for at hjælpe iværksættere med at oprette nye virksomheder og for at tilskynde erhvervslivettil at innovere.
The EU mustalso do more to help enterprising people set up new businesses and toencourage businesses to innovate.More needs to be done to harness the Internet to generate economic growth.
• Oprettelsen af en toldunion• Det indre marked
There have been three key milestonessince the EU was founded:
Der er enighed i EU om et fælles mål,nemlig at EU skal gøres til verdensmest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede økonomi inden2010.
The agreed objective is to make the EUthe world’s most competitive anddynamic knowledge-based economy by2010.
Det er et ambitiøst mål, mendet er ikke urealistisk.
The goal is ambitious, but notunattainable.
EU før og nu
The EU then and now
Situationen i 1958 var meget forskellig fra situationen i vore dages EU.
The EEC of 1958 was very different from the EU of today.
I 1958 var 23 % af befolkningen i de oprindelige seks EU-lande, dvs. Belgien, Frankrig, Italien, Luxembourg, Nederlandene og Tyskland, beskæftiget inden for landbruget. I 2001 var dette tal faldet til 4 % for de 15 EU-landes vedkommende.
In 1958, 23% of the population of the sixmember states - Belgium, France, Germany, Italy, Luxembourg and the Netherlands - relied on farmingfor a job.
I 1958 arbejdede 40 % af befolkningen i industrien. Det tal var faldet til 29 % i 2001.
In 1958, 40% of thepopulation worked in industry.
I dag er servicesektoren langt den største kilde til job: 67 % af befolkningen i EU var beskæftiget medtjenesteydelser i 2001 sammenlignet med 37 % i 1958.
Services are now by far the largest source of jobs: 67% of the population of the EU were employed inservice industries in 2001, compared to 37% in 1958.
Denne udvikling er forblevet upåvirket af EU’sforskellige udvidelsesrunder med optagelse af både mere landbrugstunge og mere industritunge lande:Danmark, Irland og Det Forenede Kongerige i 1973, Grækenland i 1981, Spanien og Portugal i 1986 og Finland, Sverige og Østrig i 1995.
This trend has been unaffected by successivewaves of enlargement which added both more rural and more industrial countries to the EU: Denmark,Ireland and the UK in 1973, Greece in 1981, Spain and Portugal in 1986, and Austria, Finland and Sweden in 1995.
I 1958 fandtes der kun 3 000 km motorvej i de lande, der i dag udgør EU. Nu er der 52 000 km.
In 1958, there were only about 3 000 km of motorway in the countries that now make up the EU.
I deseks oprindelige EU-lande var det kun 6,6 % af befolkningen, der ejede en bil.
In the original six member states, just 6.6% of the population owned a car.Now there are nearly half as many cars as people in the EU.
Nu er der næsten halvtså mange biler som indbyggere i EU. Og det årlige antal af flyrejser i EU er steget tredive gange.
And the number of plane journeys madeeach year by people in the EU has increased thirtyfold.
Det er noget andet end at være landmand.
It makes a change from farming!
Deter ikke længere nødvendigt at benytte Piræus til varer beregnet for kunder i Grækenland og Marseille til varerberegnet for kunder i Frankrig.
They no longer need to use Piraeus forgoods intended for Greece and Marseille for goods intended for France, butcan use either port for both destinations.
Beggehavne kan benyttes ved import af varertil kunder i begge lande. Det forøgereffektiviteten, skærper konkurrencenog giver forbrugerne flere valgmuligheder.
This makes business more efficient, makes pricing more competitiveand expands consumer choice.
Toldunionen var første skridt i retningaf en fælles europæisk økonomi.Toldunionen, der blev oprettet i 1968,er et frihandelsområde.
Creating a customs union was the firststep towards creating a single EUeconomy. Within the borders of the customs union, which was completed in1968, there is free trade.
Inden for etområde, der strækker sig fra Lapland inord til Sicilien i syd og fra Portugalsatlanterhavsøer i vest til EU’s østligstegrænser, skal virksomhederne ikkebetale told, når de handler med hinanden.
Businessespay no customs duties from Lapland to Sicily, from Portugal’s Atlantic islandsto the EU’s easternmost borders.
Toldunionen medførte også, at derblev indført ens spilleregler for alle, derimporterer varer fra resten af verden.Hvis der skal betales told afimporterede varer, er toldsatsen densamme, uanset hvilken havn, lufthavneller anden grænseovergang derbenyttes.
Creating a customs union also ensuredthat the playing field was levelled foranyone importing from the rest of theworld.
Importører kan bringe varer ind i EU ibulkform og derpå splitte forsendelsenop i forskellige dele og sende dem
If there is duty to pay on imports,then it is the same whichever port, airport, road or rail entry point is used.
I 1970 var handelenmellem EU-landene seks gange så storsom 12 år tidligere.
By 1970,member states were trading six timesas much between themselves than 12years earlier.
De handlede ogsåtre gange så meget med resten af verden.
They were also tradingthree times as much with the rest of theworld.
Deres økonomier var vokset tilmere end det dobbelte og ekspanderede hurtigere end den amerikanskeøkonomi.
Their economies more than doubled in size and were expanding fasterthan the US economy.
Jo større EU bliver, desto større bliver katalysatoreffekten af integrationen.
The bigger the European Union, the greater the catalytic effect of integration.
Udvidelsen af EU til 25 landevil i første omgang koste penge, da EU vil skulle bistå de nye lande med at fuldende overgangen til konkurrenceprægede frie markedsøkonomier.
Enlargement of the EU to25 countries costs money initially as the EU helps newcomers complete the transition to becoming competitive free market economies.
Der er imidlertid konkrete økonomiske fordele for EU at hente.Økonomien i de »gamle« EU-lande vil få fordel af udvidelsen, fordi konkurrence og større personlig mobilitet er til fordel for den økonomiske vækst.
However, there are tangible economic benefits to the EU.
Det har vist sig ved EU’s tidligere udvidelser.
The economy ofthe ‘old’ member states benefits since, as previous enlargements have shown, competition and increasedpersonal mobility are good for growth.
Det er anslået, atved udgangen af dette årti kan de »gamle« EU-landes økonomier taget under ét være vokset med 1 %mere, end det ellers ville have været tilfældet.
By the end of the decade, the combined economies of the ‘old’member states could be 1% larger than they would otherwise have been.
De nye EU-lande kan til gengæld forvente op til 1 % merevækst hvert år fra optagelsestidspunktet.
The newcomers, meanwhile, canexpect up to 1% more growth each year from membership.
Denne ekstra vækst vil først og fremmest stamme fra større investeringer og fra de reformer, der skal få deres økonomier til at fungere mere effektivt.
This will come largely from higher investmentand from reforming these economies so that they run more efficiently.
Levestandarden oglivskvaliteten vil blive forbedret.
Standards of living and quality oflife will improve.
Der kunne også blive skabt mere end 300 000 nye arbejdspladser i disselande frem til 2010.
It could also mean the creation of more than 300 000 jobs in these countries by 2010.
Med toldunionen blev der kun gjorten ende på den mest iøjnefaldendehindring for fri handel og konkurrence — og dermed for økonomisk ogsocial fremgang.
Creating the customs union took awayonly the most obvious barrier to freetrade and competition – and thus toeconomic and social progress.
Der var fortsat masser af bureaukratiske handelshindringer tilbage.
It stillleft plenty of red tape to hold up trade.
Under de økonomiske kriser, derskyldtes olieprisernes stigning i 1973og 1979, forsvandt desuden en stordel af appetitten efter mere økonomisk integration. Man anerkendte, atder var fordele at hente på lang sigt,men tilpasningen på kort sigt var forsmertefuld.
Moreover, during the economic slowdowns resulting from the oil priceshocks of 1973 and 1979, the appetitefor more economic integration diminished.
Det var først i begyndelsen af 1980’erne, at man igen varklar til at planlægge et nyt kvantespring.
It was not untilthe beginning of the following decadethat member states were ready to startplanning another quantum leap.
Tolderne forsvandt ikke. De standsede stadig lastbiler og godstog for atkontrollere, at deres papirer var iorden, og de undersøgte også oftederes last.
Customs officers did not disappear.They still stopped lorries and freighttrains to check their paperwork andoften the contents of their containersas well.
I 1988 kostede denne kontrol erhvervslivet og det offentligehele 9 mia. EUR om året.
In 1988, this was costing industry and governments an unnecessary9 billion each year.
Det kom i form af den europæiskefælles akt, der dannede grundlag fordet indre marked.
That came in the shape of the Single European Act, the blueprint for the European Single Market.
Fællesakten blevundertegnet i begyndelsen af 1986,og heri blev det bestemt, at demange handelshindringer, der stadigeksisterede, skulle være ophævet vedudgangen af 1992.
Signed inearly 1986, it set the end of 1992 asthe target date for eliminating themany barriers to trade which still survived.
Der fandtes en anden hindring i formaf uensartede tekniske forskrifter,herunder miljøforskrifter.
There was a further obstacle in theshape of differences in technicalrequirements, including environmentalregulations.
Standardervar ikke nødvendigvis højere ellerlavere i det ene eller andet land, devar bare forskellige af historiske årsager.
Standards were not necessarily higher or lower in one country oranother, just different for historical reasons.
Arbejdet med at fastlægge fælles EU-standarder begyndte for
Work on developing common EUstandards goes back a long way, butprogress was slow in the early years.
Det indre marked afskafferpapirnusseri.
The single market has slashed paperwork.
EU har gjort detnemmere at rejse.
The EU has made travel easier.
Også frihed for borgerne
Freedom for people too
I forbindelse med åbningen af markederne for varer og tjenesteydelser blev borgerne ikke glemt.
In the process of opening up markets for goods and services, people were not forgotten.
Bevægelsesfriheden er siden da blevet udvidet til også at omfatte de jobsøgende,studerende, pensionister, ja stort set alle.
As soon as the EEC was set up, it became easier for citizens of one member state to live and work in another.
Over femten millioner EU-borgere har forladt deres hjemlandfor at arbejde eller tilbringe deres pensionisttilværelse i et andet EU-land.
Freedomof movement has since been extended to job seekers, students, pensioners, in fact virtually everybody.More than 15 million EU citizens have moved to work or retire in another EU country.
De sidste tyve år har alle EU-borgeres pas haft samme rødbedefarvede omslag.
For the last coupleof decades, the passports of all EU citizens have had the same wine-coloured cover.
De tider, hvor toget stoppede ved grænsen, fordi folkspas skulle kontrrolleres, er ovre.
The days when trainsstopped at the frontier while passports were checked are also a thing of the past.
Siden 1985 har man gradvist ophævet grænsekontrollen ved de fleste af EU’s indre grænser.
Border checks have disappeared at most of the EU’s internal frontiers since 1985.
Kun Irland og Storbritannien har bevaret denne kontrol.
Only the UK and Ireland still carryout these checks.
Der blev taget hul på at indføre konkurrence inden for de sektorer, dertraditionelt var domineret af monopoler, f.eks. telekommunikation, luftfart, jernbaner, post, gas og elektricitet.
A start was made on introducing competition into what were traditionallymonopoly sectors, such as telecommunications, airlines, the railways, postalservices, gas and electricity.
Virkeliggørelsen af det indre markedindebar, at der skulle vedtages over1000 retsakter i løbet af syv år.
Putting the single market in placemeant passing more than 1 000 piecesof legislation in seven years.
Meddet indre marked blev varekontrollenved grænserne erstattet af et system,der byggede på gensidig tillid, og afkontrol før varernes afgang og vedderes ankomst.
The singlemarket replaced frontier checks ongoods with systems based on trust, andon checks before departure and onarrival.
Det var med til atskabe tillid til andre landes standarder og forskelligartede teknologier.Disse kan afvige fra hinanden i detaljerne, men det afgørende er, at produktet er sikkert, ikke hvordan det erblevet gjort sikkert.
It promoted trust in other countries’ standards and different technologies. These may differ in the detail,but what matters is that the product issafe, not exactly how the objective wasachieved.
Med det indremarked blev der nedbrudt barrierer,som tidligere havde forhindret serviceindustrien i at ekspandere på tværsaf landegrænserne.
It broke down barriers thathad prevented service industries expanding across borders.
Denne proces har stået på siden daog har bl.a. betydet, at alle hindringer for konkurrence inden for telesektoren nu er forsvundet.
This process has continued since then.As a result, all barriers to competitionin the telecommunications industryhave disappeared.
De flesteerhvervskunder og mange privatekunder kan frit vælge deres gas- ogelselskab.
Most business customers and many households are freeto choose their gas and electricity supplier.
De restriktioner, der hargjort det vanskeligt for luftfartsselskaberne at operere effektivt, er vedat blive ophævet.
Restrictions which made it difficult for airlines to operate efficiently are being removed.
De kommerciellemarkeder for jernbanetransport ogpostbefordring er blevet liberaliseret.Man har påbegyndt arbejdet med atskabe større konkurrence mellemhavnene i EU og at sikre en mereeffektiv udnyttelse af luftrummetover Europa.
The marketsfor business use of the railways andpostal services have been liberalised.Work has begun on opening up Europe’s port services to greater competition and on using Europe’sairspace more efficiently.
Alt dette giver flerevalgmuligheder og får priserne til atfalde.
All thisimproves choice and brings downprices.
Som led i etableringen af det indremarked blev der gjort en stor indsatsfor at få EU-landene til at vælge stortset samme tilgang til selskabsret,opstilling af årsregnskaber og beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder.
In creating the single market, majorsteps were taken towards ensuring thatall EU countries take a broadly similarapproach to company law, businessaccounting rules and intellectual property rules.
Det gør det nemmere for virksomheder at operere i hele EU ogdrive deres virksomhed så effektivtsom muligt.
This makes it easier forcompanies to operate throughout the EU and to run their businesses as efficiently as possible.
De resterende hindringerfor at flytte penge over grænserneblev gradvis fjernet, uanset om detvar kapitalbevægelser med henblikpå erhvervsinvesteringer, opsparing,studier eller ferier.
The remaining barriers to moving money across borders were progressively dismantled,whether it was for business investment,savings, study or holidays.
Samtidig blev der tagetskridt til at sikre, at forbrugerne over-
Keen competition and room to expandwithin the single market helps keep European companies among the worldleaders.
Blandt de 100 størstevirksomheder i verden kommer 32 fra EU.
Of the world’s 100 largest companies, 32 are from the EU.
Det samme gør 39 af verdens100 største forretningsbanker og 27af de 100 mest værdifulde varemærker.
So are 39of the world’s 100 largest commercialbanks and 27 of the 100 most valuablebrands.
Det indre marked har været nøglentil at frigøre store dele af det økonomiske potentiale i EU.
The single market has been the key toreleasing large amounts of Europe’seconomic potential.
I de ti år mellem 1992 og 2002 bidrog det indremarked med ekstra 1,8 procentpointtil BNP-væksten i EU som helhed.Derudover har det indre marked:
In the ten yearsbetween 1992 and 2002, the singlemarket added 1.8 percentage points to GDP growth in the EU as a whole. Inaddition, the single market has:
• bidraget til en mere effektiv brugaf arbejdskraftens kvalifikationer,efterhånden som folk har udnyttetmuligheden for at arbejde i andre EU-lande
•made the EU more internationallycompetitive.For example, EU ex-portsto countries outside the EUincreased from 6.9% of EU GDP in1992 to 11.2% in 2001;
• skabt næsten 900 mia. EUR iekstra velstand — dvs. næsten6000 EUR pr. husstand — i løbetaf de første ti år
•generated nearly 900 billion inextra prosperity _about 6 000 perhousehold – in its first ten years;
• forøget købekraften, idet priserneer kommet under pres.
•allocated skills more efficiently aspeople have taken up the opportunityto work in other EU countries;
Forskellenmellem de højeste og laveste priser i EU er blevet indsnævret.Nogle varer er blevet billigere iabsolutte priser.
•created some 2.5 million jobs in the EU since 1992. These jobs would nothave existed without borders beingopened up;
• bidraget til en stigning på 30 % ihandelen med industrivarer i EUsiden 1992 og dermed til at øgeudbuddet af varer og at skærpekonkurrencen
•contributed to a 30% increase intrade in manufactured goods in the EU since 1992, thus increasing theselection of goods available andincreasing competition;
Der bliver eksempelvis gjorten indsats for at styrke det indre marked for tjenesteydelser (der tegner sigfor 70 % af bruttonationalprodukteti EU).
Further efforts are under way – forexample to strengthen the single market in services (which account for 70%of EU GDP).
Det indre marked er et løbendeprojekt, der vil kunne levere endnuflere fordele i fremtiden.
The single market is a workin progress, with the capacity to delivereven more benefits in the future.
• været kraftigt medvirkende til atsætte skub i strømmene af direkteinvesteringer inden for EU; disseinvesteringer var 12 gange større i2000 end i 1992
•been a key factor in boosting flows ofdirect investment within the EU. These flows were 12 times greater in2000 than in 1992;
Det indre marked har givetdig flere valgmuligheder.
You have more choice thanksto the single market.
Længe inden den europæiske fællesakt så dagens lys, pegede økonomerpå, at hvis EU-landene sammen skulle udnytte deres fulde potentiale, såmåtte økonomierne opføre sig mereensartet — en proces, der kaldes konvergens.
Well before the Single European Actwas drafted, economists were pointingout that member state economieswould have to behave more like eachother – a process known as convergence – if they were collectively torealise their full potential.
En økonomisk og monetærunion måtte være det næste vanskelige, men nødvendige skridt fremad.
Economicand monetary union was seen as thedifficult but necessary and desirablenext step in continuing to move forward.
I årene umiddelbart derefter blev dertrukket en klar skillelinje mellem statens finanser og de nationale centralbanker. Regeringerne kunne ikkelængere få centralbankerne til atsætte gang i seddelpressen for athjælpe dem, hvis de ikke var i standtil at få balance på deres budgetter.
Over the next few years, a clear dividing line was drawn between thefinances of governments and centralbanks.
I 1969 satte EU sig selv det mål atetablere en økonomisk og monetærunion (ØMU) senest i 1980. Vejenmod ØMU var imidlertid ikke nem.De økonomiske kriser i 1970’ernesatte ØMU-projektet — og forsøgetpå at indføre en fælles valuta — i stå,ligesom de bremsede udviklingen påandre områder.
In 1969, the EU set itself the objectiveof achieving economic and monetaryunion (EMU) by 1980.
Processen kom i gangigen i 1978, hvor der blev indledt etsnævrere samarbejde om valutakurser, og i 1988 blev der sat fuld kraftpå processen, som kulminerede medindledningen af den første af de tre ØMU-faser i 1990.
The process restarted in 1978with closer cooperation on exchangerates and was fully re-launched in1988, culminating in completion of thefirst of three stages of EMU in 1990.
Som led i denne proces gav EU-lan-dene hinanden tilsagn om ikke atleve over evne, og der blev sat øvregrænser for deres gæld og underskud. Der blev indført et system med»multilateral overvågning«, sombenyttes til at holde øje med situationer, hvor budgetpolitiske beslutninger i ét EU-land kan få uheldige konsekvenser for økonomien i andre EU-lande.
As part of this process, governmentspromised not to live beyond theirmeans and ceilings were placed on theamount of debt governments wereallowed to run up and on the size oftheir budget deficits.
Det år ophævede EU f.eks. de resterende begrænsninger i retten til atmedbringe penge fra et EU-land til etandet, overføre penge til et andet EU-land og investere i et andet EU-land.
In that year, for example, the EU liftedthe last remaining restrictions on taking money from one member state toanother, transferring money or investing in another EU country.
Ingen skulle længere udfyldeen formular for at købe udenlandskvaluta til ferier eller studier i et andet EU-land.
No longerwould anyone have to fill in a form toobtain foreign currency to go on holiday or study in another country.
I 1992 aftalte EU-landene fem kriterier, som bruges til at afgøre, om et EU-land er klar til at indføre denfælles valuta.
It was agreed in 1992 that five criteria would determine whether a member state was ready to adopt thesingle currency.
De blev under ét kaldt Maastrichtkriterierne efter den by, hvor traktaten, der indeholderkriterierne, blev underskrevet.
Collectively, they are known as the Maastricht criteria, after the city in which the treatywas signed that spells them out.
Kriterierne vedrører:
The criteria relate to:
• Prisstabilitet: Inflationstakten må ikke ligge mere end 1,5 procentpoint over inflationstakten i de tre EU-lande, der har haft den laveste inflationstakt i det forløbne år.
•price stability: the inflation rate should be no more than 1.5 percentage points above the rate for the three member states with the best inflation rate over the previous year;
• Budgetunderskud (dvs. forskellen mellem offentlige indtægter og udgifter): Underskuddet må somhovedregel ikke overstige 3 % af bruttonationalproduktet (BNP).
•the budget deficit (the gap between governments’ revenue and expenditure):this must generally bebelow 3% of gross domestic product (GDP);
• Offentlig gæld: Der blev sat en øvre grænse på 60 % af BNP, men en medlemsstat med en højeregældskvote kan ikke desto mindre indføre euroen, hvis dens gældskvote er støt faldende.
•debt: the limit was set at 60% of GDP, but a country with a higher debt-to-GDP ratio can neverthelessadopt the euro if its debt levels are falling steadily;
• Den lange rente: Den lange rente må ikke ligge mere end 2 procentpoint over niveauet i de tre EU-lande, der har haft den laveste inflationstakt i det forløbne år.
•the long-term interest rate: this should not be more than two percentage points above the rate in thethree member states with the best inflation rate over the previous year;
• Valutakursstabilitet: Valutakursen skal have overholdt de normale udsvingsmargener i to år.
•exchange rate stability: the exchange rate should have stayed within pre-defined fluctuation marginsfor two years.