natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det overordnede mål er at bidrage til at styrke tilliden i Euro-Middelhavs-området, hvad de politiske og sikkerhedsmæssigeaspekter angår. De eksperter fra Italien og Egypten, der lederprojektet, ser det som den første byggesten i skabelsen af etcivilbeskyttelsessystem i Euro-Middelhavs-området.
The broad objective is to contribute to politicaland security confidence-building in the Euro-Mediterraneanarea.
Der erplanlagt aktiviteter inden for uddannelse, udveksling afeksperter og netværkssamarbejde mellem civilberedskabsskolerne.
Activitiesare planned in the areas of training, exchange of experts andnetworking of civil protection schools.
EU deltager også aktivt i en række internationalecivilbeskyttelsesaftaler og -initiativer:
The EU also actively participates in a series of internationalcivil protection agreements and structures.
Formålet med denne overenskomst, som blev vedtaget af Europarådet i marts 1987, er at skabe et tættere samarbejdemellem medlemsstaterne om forebyggelse og afhjælpning afnaturkatastrofer og teknologiske ulykker.
The purpose of this agreement, which was adopted in March 1987 by the Council of Europe, is to promote closercooperation among Member States on preventing andresponding to natural and technological disasters.
Arbejdet er rettet mod beslutningstagning og videnskabeligog teknisk samordning, bl.a. udvikling af systemer for tidligvarsling og skabelse af et stort antal forskningscentre. Ikkealle EU-landene er parter i denne overenskomst.
warning systems and a significant number of research centres.Not all EU Member States are parties to this agreement.
Konventionen om grænseoverskridende virkninger afindustriulykker
The Convention on the Transboundary Effects of Industrial Accidents
EU er kontraherende part i denne internationale aftale, somkoordineres af De Forenede Nationers Økonomiske Kommissionfor Europa (ECE).
The EU is a contracting party to this international agreement,which is coordinated by the United Nations Economic Commission for Europe (ECE).
Konventionen omhandler forebyggelse,beredskab og imødegåelse ved industriulykker, som kan fågrænseoverskridende følger.
The convention deals with theprevention of, preparedness for and response to industrialaccidents capable of causing transboundary effects.
Heri indgår internationaltgrænseoverskridende samarbejde om gensidig assistance,forskning og udvikling samt udveksling af information ogteknologi.
Thisincludes international cooperation in a transboundary contextconcerning mutual assistance, research and development,exchange of information and exchange of technology.
Det centraleuropæiske initiativ (CEI — Central European Initiative)
The Central European Initiative (CEI)
Aftalen har også forbedretkommunikationsforbindelserne mellem landenesberedskabsmyndigheder i forbindelse med jordskælv.
Ithas also improved communication links between responsiblenational institutions with respect to earthquakes.
Som på alle andre områder af EU-politikken sker EU’s initiativertil koordinering af civilbeskyttelsesindsatsen ikke i et tomrum.Indsatsen over for alvorlige ulykker vil ofte berøre andre felteraf EU’s kompetence.
As in all areas of EU policy, the Union’s initiatives forcoordinating civil protection efforts do not happen in avacuum.
Det kan f.eks. dreje sig om retlige ogindre anliggender, hvis der kræves samarbejde mellemforskellige politistyrker, eller om miljølovgivning, hvis enkatastrofe kan tænkes at få alvorlige følger for miljøet.
Responses to major disasters will often touch onother areas of EU competence.
Dette er især tilfældet, når der er tale om katastrofer somfabrikseksplosioner og kemikalieudslip.
These can include justice andhome affairs when, for example, cooperation between policeforces is involved, or environmental legislation if a particulardisaster is likely to have a serious impact on the environment.This is particularly relevant in the case of catastrophes likefactory explosions and chemical spills.
For risikoudsatte lokaliteter af denne art er det vigtigt, atberedskabseksperterne har et grundigt kendskab til EU’s Seveso-direktiv, som indeholder bestemmelser om ledelsen af potentielt farlige anlæg.
When disasters affect ‘at risk’ sites of this sort, civil protectionexperts must be fully aware of the EU’s Seveso directive,which lays down rules for the management of potentiallydangerous installations.
Seveso-direktivet
The Seveso directive
I 1976 eksploderede en del af et kemikalieanlæg i Seveso i Norditalien, hvorved en sky, indeholdende det stærktgiftige stof tetrachlordibenzoparadioxin (TCDD),almindeligt kendt som dioxin, slap ud i luften.
In 1976, part of a chemical plant at Seveso in northern Italy exploded, releasing a cloud containing highlydangerous tetrachlorodibenzoparadioxin (TCDD),commonly known as dioxin, into the atmosphere.
Over 600mennesker måtte evakueres fra deres hjem, og hele 2 000blev behandlet for dioxinforgiftning.
Morethan 600 people had to be evacuated from their homesand as many as 2 000 were treated for dioxin poisoning.
Seks år senere godkendte EU-landenes regeringer detsåkaldte Seveso-direktiv om forebyggelse af alvorligeindustriulykker og begrænsning af følgerne heraf.Direktivet opstillede strenge sikkerhedsprocedurer for allevirksomhedsanlæg, der ansås for at kunne blive ramt afuheld af denne art.
Six years later, EU governments approved the so-called Seveso directive, which aimed at the prevention of major industrial accidents and the limitation of theirconsequences. The directive laid down strict safety andsecurity procedures to be carried out at all sitesconsidered to be at risk from a Seveso-type accident.
Direktivet blev ajourført ved flere lejligheder, indtil det i1996 blev afløst af det langt strengere Seveso II-direktiv.Fra den 3. februar 1999 blev direktivets krav bindende forindustrien og for de myndigheder i medlemsstaterne,som gennemførelsen og håndhævelsen af direktivetsorterer under.
The directive was updated on a number of occasionsuntil, in 1996, it was completely overhauled and replacedby the much more stringent Seveso II directive. From 3 February 1999, the obligations of the directive havebecome mandatory for industry as well as the publicauthorities of the Member States responsible for theimplementation and enforcement of the legislation.
Seveso II-direktivet omfatter ikkenuklear sikkerhed og transport affarlige stoffer, som henhørerunder anden lovgivning.
Seveso II does not cover nuclearsafety or the transport ofdangerous substances, whichare dealt with by separatelegislation.
EU-samarbejdet på civilbeskyttelsesområdet kan ventes at fåstadig større betydning i de kommende år.
Over the coming years, the importance of Communitycooperation in the field of civil protection is set to becomeincreasingly important.
Når først densamarbejdsordning, der blev vedtaget i oktober 2001, ergennemført i sin helhed, vil EU’s allerede vidtgående politikpå området blive endnu mere effektiv.
Once the mechanism agreed in October 2001 is fully implemented, the Union’s alreadyrigorous approach to dealing with disasters will be even more effective.
I fremtiden vil medlemsstaterne og Europa-Kommissionenlægge særlig vægt på behovet for at forebygge katastrofer.Det er vigtigt at kunne reagere hurtigt og effektivt, når derindtræder en katastrofe, men det er endnu vigtigere at søgeat forhindre sådanne krisesituationer i at opstå.
In the future, Member States and the European Commissionare keen to place particular emphasis on the need to try toprevent disasters occurring. Being able to react swiftly andeffectively when a catastrophe strikes is vital, but it is evenmore important to try to stop such emergencies happeningwherever possible.
For at nå dette mål må der knyttes endnu tættere forbindelsermellem de lokale, regionale og nationale eksperter, som errygmarven i Europas katastrofeindsatsstrategier.
To achieve this, even closer links between the local, regionaland national experts who form the backbone of Europe’sdisaster-response strategies will be necessary.
Herudover erdet vigtigt, at de almindelige borgere er klar over de muligerisici og ved, hvordan de — hurtigt og uden panik — skalreagere i katastrofesituationer.
In addition, itis important that ordinary citizens are aware of potential risksand know how to react calmly and quickly in emergencysituations.
Generaldirektoratet for Miljø er Europa-Kommissionensafdeling for miljøspørgsmål, civilbeskyttelse ogstrålingsbeskyttelse.
Environment Directorate-General is the arm of the European Commission responsible for matters concerningthe environment, civil protection and radiationprotection.
GD for Miljø udsender regelmæssigerapporter og andre publikationer om diverse miljøemner,herunder civilbeskyttelse.
The Environment DG produces regular reportsand other publications covering the full spectrum ofenvironmental themes, including civil protection.
Information om EU’s miljøpolitik kan findes på GD for Miljø’s websted på Europa-netstedet: http://europa.eu.int/comm/environment/
Information on European environment policies can befound at the Environment DG web site on the Europaserver: http://europa.eu.int/comm/environment/.
Yderligere oplysninger om civilbeskyttelse og en listemed links kan findes på http://europa.eu.int/comm/environment/civil/index.htm
Further information about civil protection and a list ofrelated links can be found at http://europa.eu.int/comm/environment/civil/index.htm.
Spørgsmål om EU’s miljøpolitik kan sendes til:
Questions about European environmental policies shouldbe sent to:
EU: fokus på civilbeskyttelse Afhjælpning af katastrofer — Koordinering af civilbeskyttelse i EU
EU focus on civil protection Coping with catastrophes — Coordinating civil protection in the European Union
Tre hemmeligheder om mWjjere Ρ
ML about the environment
Gennemførelse af Rådets direktiv 91/676/EØFom beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget
Implementation of Council Directive 91/676/EEC concerning the protection of waters against pollutioncaused by nitrates from agricultural sources
Sammenfattende rapport på grundlag af medlemsstaternes rapporter for år 2000
Synthesis from year 2000 Member States reports
Yderligere oplysninger om EU fås på internet via Europa-serveren (http://europa.eu.int)Bibliografiske data findes bagest i denne publikation
A great deal of additional information on the European Union is available on the Internet.It can be accessed through the Europa server (http://europa.eu.int).
© De Europæiske Fællesskaber, 2002Eftertryk tilladt med kildeangivelse
© European Communities, 2002
A — Baggrunden
General Context
B — Status over direktivets gennemførelse
State of implementation of the Directive
OVERSIGT OVER OPFYLDELSEN AF RAPPORTERINGSKRAVENEVANDKVALITET
B.1.OVERVIEW OF EXHAUSTIVITY OF REPORTS
Vandovervågningsnet Resultaterne af vandkvalitetsovervågningen Prognoser for udviklingen i vandkvaliteten
Results of water quality survey B.2.3. Forecast of water quality evolution
UDPEGNING OG REVISION AF SÅRBARE ZONERVURDERING AF HANDLINGSPROGRAMMERNEEN FORELØBIG VURDERING AF HANDLINGSPROGRAMMERNES ØKONOMI
B.3.VULNERABLE ZONES DESIGNATION AND REVISIONB.4. ACTION PROGRAMMES ASSESSMENT
C — Europa-Kommissionens foranstaltninger
The actions of the European Commission
Rådets direktiv 91/676/EØF om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fralandbruget, (i det følgende benævnt nitratdirektivet) blev vedtaget den 12. december 1991.
Council Directive 91/676/EEC (hereafter referred to as the Nitrates Directive) concerning the protectionof waters against pollution caused by nitrates from agricultural sources was adopted on 12 December1991.
Et tilsvarendedirektiv om byspildevand, direktiv 91/271/EØF, blev vedtaget den 21. maj 1991.
A sister Directive 91/271/EEC (Urban Waste Water Treatment) was adopted on 21 May 1991.
Ifølge artikel 10 i nitratdirektivet skal medlemsstaterne hvert fjerde år efter meddelelsen af direktivet forelægge en rapport for Kommissionen.
Article 10 of the Nitrates Directive requires that Member States submit a report to the Commission everyfour years following its notification.
Denne rapport skal indeholde oplysninger om kodekser for godtlandmandskab, udpegede nitratsårbare zoner, resultater af vandovervågning og et resumé af relevanteaspekter af handlingsprogrammer for sårbare zoner.
This report should include information pertaining to codes of goodfarm practice, designated nitrate vulnerable zones (NVZs), results of water monitoring and a summary ofrelevant aspects of actions programmes for vulnerable zones.
Nærværende rapport fra Kommissionen (der offentliggøres i henhold til artikel 11) er en sammenfatningaf de oplysninger, der er indsendt af medlemsstaterne i perioden 2000-2001 (2. rapporteringsperiode).Oplysningerne er suppleret med aggregerede kort og analyser af EU-kortene over belastningen fra landbruget og over de nuværende nitratsårbare zoner samt en sammenlignende tabel over de vigtigste punkterog mangler i de første handlingsprogrammer (1996-1999).
This Commission report (required by article 11) is a synthesis of the information transmitted during2000-2001 by Member States (2ndreporting exercise). It is completed by aggregated maps and analysis of pressure from nitrogen from agricultural sources in the EU maps, of present NVZs and by a comparativetable on the main content and deficiencies of the first action programmes (1996-1999).
Rapporten er udarbejdet for at give et overblik over den nuværende situation med hensyn til gennemførelsen af direktivet samt de mulige strategier for fremtiden.
This report was prepared in order to provide an overview of the current situation with regard to the directive together with possible pathways for the future.
Ved hjælp af case studies illustreres den positive effekt, som visse landbrugsmetoder har på vandkvaliteten.
It illustrates, with some case studies, the positive effectsof some farm practices on the quality of water.
Det understreges dog, at der går en rum tid,før forbedringer på landbrugs- og jordbundsniveau giver sig udslag i en bedre vandkvalitet.
However, it is emphasised that there is a considerable timelag between improvements at farm and soil level and a response in waterbody quality.
BAGGRUNDEN
GENERAL CONTEXT
Voksende bekymring i offentligheden over støt stigende nitratkoncentrationer i drikkevandsressourcernesamt forstyrrelser af vandøkosystemerne som følge af eutrofiering1satte gang i en indsats for at forbedre vandkvaliteten.
Growing public concerns about steadily increasing nitrate concentrations in drinking water resources, anddisturbance of aquatic ecosystems by eutrophication1, (the best known examples being the south-eastern
Som de mest kendte eksempler på problemet kan nævnes den sydøstlige del af Nordsøen,flodmundingerne i Bretagne, Adriaterhavet og de venetianske laguner, hvor der stadigt hyppigere er forekommet algeopblomstringer siden 1970’erne.
North Sea, Brittany “Abers” or the Adriatic Sea and Venice lagoons, where algae blooms have been occurring more and more frequently from the 70’s), were the trigger for action to improve water quality.
KORT I. — Satellitbillede af klorofyl a-koncentrationerne i EU-farvande.
MAP I— Satellite picture of EU seas chlorophyll-a concentrations.
Gennemsnit for sommeren 2000.
Average summer 2000.
De røde oggrønne områder angiver en stærk vækst i planteplankton, et af de mest synlige symptomer på eutrofiering, med deraf følgenderisiko for negative virkninger (giftige dinoflagellater, iltsvind, ændringer i bundflora og -fauna osv.).
The red and yellow areas showstrong phytoplancton development, one of the most visible symptoms of eutrophication, with potential adverse effects (toxicdinoflagellates, oxygen depletion, changes in bottom flora and fauna, etc).
NB: Der skal tages hensyn til indflydelsen fra fugtige og opslæmmede stoffer i nærheden af flodmundinger.
N.B.: Interferences of humic and suspended matters near estuaries have to be taken into account
Overdreven alge- og plantevækst med mulige negative virkninger for biodiversiteten og for menneskers mulighed forat udnytte vandet.
Excessive growth of algae and plants, with potential adverse effects on biodiversity or human uses of water.
Den præcise definition i direktivet (artikel 2, litra i) er: »vands berigelse med kvælstofforbindelser,der medfører øget algevækst og udvikling af højere former for planteliv, som igen resulterer i en uønsket forstyrrelse afbalancen mellem organismerne i vandet og af vandets kvalitet.«
The precisedefinition in the Directive (art. 2.i) is “Enrichment of water by nitrogen compounds, causing an accelerated growthof algae and higher forms of plant life to produce an undesirable disturbance to the balance of organisms present inthe water and to the quality of the water concerned”.
Den tendens mod intensivering og højere produktivitet, der har kendetegnet landbruget i en stor del af desidste 50 år, har været ledsaget af en væsentlig stigning i forbruget af kunstgødning, navnlig uorganiskkvælstof, jf. figur 1.
In agriculture, the trend towards greater intensification, and higher productivity during much of the pastfifty years, was accompanied by a significant increase in fertiliser use and, as shown by fig. I, particularlyinorganic nitrogen use.
Brugen af uorganisk kvælstof nåede et højdepunkt på 11 millioner tons årligt i midten af 1980’erne, ogmen er siden faldet til omkring 9-10 millioner tons i de senere år.
Inorganic N use reached a peak of 11 millions tons annually in the mid 1980s before falling somewhat toapproximately 9-10 Millions tons more recently.
Antallet af husdyr er gennemgående steget i denne periode, hvilket har medført en større samlet kvælstofbelastning via naturgødning.
Animal numbers increased during most of this period, contributing to a greater overall N burden throughmanure.
Afgrødeproduktionen er også steget.
Crop production also increased.
Ændringer i landbrugspolitikken, derførte til mælkekvoter i 1984, og ammeko- og moderfårspræmier i 1992, har siden da stabiliseret eller reduceret antallet af kvæg og får, men både svine- og fjerkræsektoren er forsat med at ekspandere.
Changes in agricultural policy leading to milk quotas in 1984,and suckler cow and ewe premium quotas in 1992, have since stabilised or contributed to a reduction incattle and sheep numbers, but both the pig and poultry sectors have continued to expand.
Desuden erhusdyrantallet pr. bedrift stigende, og over 40% af EU’s malkekvæg holdes i bedrifter med mere end 50køer, mens langt hovedparten af avlssvinebestandene omfatter mere end 100 søer.
In addition,animal numbers on individual farms are expanding and over 40% of the E.U.’s dairy herd is held on farmsof more than 50 cows while the vast majority of the breeding pig herd contain more than 100 sows.
Globalt set udgør kvælstofbelastningen på landbrugsjorden i EU som følge af spredning af gødning(hovedsagelig fra køer, svin, fjerkræ og får) ca. 8 mio. t årligt (KORT III). Hermed når den samlede diffusekvælstofbelastning fra landbruget op på næsten 18 mio. t (KORT IV).
Globally the nitrogen "pressure" on EU agricultural soils from animal husbandry (mainly cows, pigs,poultry and sheep), also is approximately 8 millions tons annually spread on agricultural soils (MAP III),so the total diffuse nitrogen "pressure" from agriculture reaches almost 18 millions tons (MAP IV).
I denne 50-årsperiode havde forandringerne i landbruget været kendetegnet af indskrænkninger i de varigegræsarealer og »stødpude«-områder (f.eks. grøfter og hegn, vådområder), hvilket førte til øget erosion ogafstrømning og til hurtigere udvaskning af næringsstoffer til vandøkosystemerne og grundvandet.
During this 50 years period, a reduction of permanent grassland and of “buffer” areas (ditches and hedges,wetlands, etc.) which favours erosion, runoff and quicker drainage of nutrients to the aquatic ecosystemsand to groundwaters has been a feature of changing farming.
Figur 1 — Forbrug af N-min gødningsstoffer - EU15, fra 1950-1999.
Figure 1 — Mineral N fertilisers consumption — E.U. 15 Member States, from 1930 to 1999.
Kilde: EFMA (europæisk sammenslutning af gødningsstofproducenter) (mio. t kvælstof pr. år)
Source: EFMA (Millions of tons of nitrogen per year).
Gennem naturligdenitrifikation og optag gennem planter kan vådområder fjerne ca. 2 kg kvælstof/ha/dag fra vandet(næsten 0,8 t N/ha/år)(Fleischer m. fl., 1997, Hoffmann, 1998). Tabet af disse vådområder påvirker derforvandkvaliteten negativt.
Such wetlands areable, through natural denitrification and plant assimilation, to remove from water up to 2 kgs Nitrogen/hectare x day (almost 0.8 Ton N/hectare each year)(Fleischer et al, 1997, Hoffmann, 1998).Their loss, therefore, is detrimental to water quality.
Landbrugspolitikken har reageret på disse tendenser hovedsageligt med indførelse af tiltag til fremme afmiljøvenligt landbrug i 1992 samt udvidelse af disse tiltag i forbindelse med reformen af den fælles landbrugspolitik som led i Agenda 2000.
Agricultural policy has responded to some of these trends principally through the introduction of agrienvironment measures in 1992 and their expansion in the Agenda 2000 CAP-REFORM.
Endelig har en større koncentration af staldbygninger og øget oplagring og spredning af naturgødning førttil en omfattende fordampning af ammoniak og atmosfærisk deposition på de omgivende jorder og vandområder. Der er registreret værdier på op til 50-60 kg kvælstof pr. ha pr. år i områder med intensivt kvægbrug (EMEP, 1999; RIVM, 2000).
Finally, greater density of livestock buildings, and manure storage and spreading, has resulted in strongammonia volatilisation, and atmospheric deposition on neighbouring soils and waters with values up to50-60 kgs of nitrogen per hectare per year being recorded in regions with intensive livestock activities(EMEP, 1999; RIVM, 2000).
KORT II — Gennemsnitlig atmosfærisk kvælstofdeposition (kg N/ha/år).
MAP II— Average nitrogen atmospheric deposition - (kg N/ha/year).
Figur 2 — Luft/jord/vand-kredsløbet for kvælstof fra landbruget og de mulige virkninger
The following drawing summarises all the “pathways” of loss of nitrogen to the aquatic environment,including the "soil / air / soil & water" cycle: Figure 2— The agricultural nitrogen air/soil/water exchanges and possible impacts.
Jord/luft/vand Kvælstoftab fra landbruget
Soil/Air/Water The pathways of agricultural N cycles
En del af dette kvælstof (50-80%) ender i vand og jord, hvor det, sammen med fosfor, fører tilnæringsberigning af grundvandet og eutrofiering af overfladevandet, og bidrager samtidig til »surnedbør«, som skader vandplanter og jord. En anden del af kvælstoffet, op til 20-50%, »denitrifieres« til inert kvælstofgas (og en vis mængde N2O med drivhuseffekt) gennem jord- og sedimentbakterier eller gennem naturlig kemisk reduktion i visse jordbunds- og grundvandstyper.
—A part of this nitrogen loss (50-80%) is recycled to water and soils, causing groundwaters enrichment, eutrophication of surface waters, in synergy with phosphorus, and contributing to “acidrain” damages on terrestrial flora and soils; another part, up to 20-50%, is “denitrified” into inertnitrogen gas (and some N2O with a greenhouse gas effect), by soil and sediment bacteria, or bynatural chemical reduction in certain types of soils and groundwaters.
Ved udvaskning af mineralske gødningsstoffer føres ammonium og nitrater direkte til grundvandetsamt til overfladevand gennem afstrømning og »dræning« fra underjorden.
—Mineral fertilisers directly introduce ammonium and nitrates into groundwaters by leaching, andinto surface waters by runoff and subsoil “drainage”.
Omfanget afhænger afjordforholdene på spredningstidspunktet.
The extent of this depends on ground conditions at time of spreading.
Organisk N (i naturgødning) følger de samme veje og afgives herudover til luften i form af ammoniak (fordampning) og N2O (ufuldstændig denitrifikation).
—Organic N (in manure) uses the same “pathways”, plus additional losses to the atmosphere in theform of ammonia (volatilisation) and N2O (incomplete denitrification).