natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Selv i Irland skønnes det, at væksten er faldet til 1½% i 2003 og er på forhånd beregnet til at komme under 4% i 2004.
Even in Ireland, growth is estimated to have fallen to 1½% in 2003 and is forecast still to be below 4% in 2004 .
Navnlig Portugal har været berørt, idet BNP faldt med næsten 1% i 2003 efter at være steget med under ½% i 2002, og det skønnes at stige med kun 1% i 2004.
Portugal has been particularly affected, GDP falling by almost 1% in 2003 after growing by under ½% in 2002 and being forecast to increase by only 1% in 2004 .
Hvis disse prognoser holder stik, vil en stor del af konvergensen mod EU-gennemsnittet i anden halvdel af 90’erne være blevet vendt om i de tre år fra 2001 til 2004.
If this forecast is realised, then much of the convergence towards theEUaverage in the second half of the 1990s will have been reversed in the three years 2001 to 2004 .
Lige indtil den seneste vækstnedgang i 2001 har kløften i BNP pr. indbygger mellem Unionens mindst velstående regioner — dem, som EU’s samhørighedspolitik mest har fokuseret på — og de øvrige regioner også indsnævret sig over de seneste år.
Up until the recent slowdown in growth in 2001, the gap inGDPper head between the least prosperous regions in the Union— those which have been the main focus of EU cohesion policy — and the others has also narrowed over recent years.
Dog er det endnu ikke muligt at sige, hvad der er sket siden 20013.
It is as yet not possible to say, however, what has happened since 20013.
Det bør bemærkes, at de regionale tal, der henvises til i dette afsnit og i resten af
It should be noted that the regional figures referred to in this section and the rest of the report relate to the growth ofGDPper head in real terms.
I Spanien synes BNP at være steget med gennemsnitligt lidt over 2% årligt i 2002 og 2003, og det skønnes, at det vil stige til næsten 3% i 2004, mens Grækenland synes at være det land, der er mindst berørt.
They are based for the first time on regional indicators derived from a new database specially constructed to be consistent over time for all EUNUTS2 regions.
Her lå væksten på omkring 4% i både 2002 og 2003, og det samme skønnes af gælde for 2004, hvilket er langt højere end i resten af EU. I disse to
They differ from the data typically used in previous empirical studies and analyses which relate to GDP in PPS terms over time, which is inappropriate to use for this
1.1 BNP pr. indbygger (PPS), 2001
1.1 GDPper head (PPS), 2001
Dette var både tilfældet for Mål 1-regionerne i Spanien, hvor ca. 40% af befolkningen lever uden for disse regioner, og for de øvrige tre lande, hvor alle regioner er støtteberettigede.
Cohesion, competitiveness, employment and growth
(De spanske Mål 1regioner opnåede en BNP-vækst pr. indbygger på gennemsnitligt 3% årligt mellem 1994 og 2001, hvilket kun var en anelse mindre end i andre spanske regioner).
75 purpose (see Methodological notes at theendof this section).
rapporten, vedrører BNP-væksten pr. indbygger i faste priser. For første gang er tallene baseret på regionale indikatorer fra en ny database, der er specielt opbygget til at være konsekvent over tid for alle EU NUTS 2regioner. Talmaterialet afviger fra de data, der typisk blev brugt i tidligere empiriske undersøgelser og analyser, som henviser til BNP i KKS-priser over tid, og som er uegnede til dette formål. (se Metodologiske noter i slutningen af dette afsnit).
25 countries where all the regions are eligible for support.
Regioner, der har fået Mål 1-status, fordi deres BNP pr. indbygger var under 75% af EU-gennemsnittet i KKS-priser, oplevede en højere vækst end andre dele af Unionen mellem 1988, hvor Strukturfondene blev reformeret, og 2001.
0 0 Regions granted Objective 1 status because their GDPper headwas less than 75% of theEUaverage, in PPS terms, experienced a higher rate of growth than other parts of the Union between 1988, when the Structural Fundswere reformed, and 2001.
Som antydet i ovenstående analyse, har væksten navnlig været høj i samhørighedslandenes regioner (som omfatter over halvdelen af såvel Mål 1-regionerne som af befolkningen i disse regioner).
As implied by the above analysis, growth has been particularly high in the regions in the Cohesion countries (which account for over half of Objective 1 regions and over half of the population living in these).
Uden for samhørighedslandene har væksten i Mål 1regioner været mindre imponerende og tilsyneladende under afmatning, i det mindste til dels på grund af en langsom vækst på nationalt niveau.
Outside the Cohesion countries, growth in Objective 1 regions has been less impressive, seemingly depressed, at least in part, by slow growth at the national level.
Navnlig i de nye tyske delstader, hvor BNP voksede markant i begyndelsen af 90’erne efter genforeningen, var BNP-væksten pr. indbygger stort set den samme som EU-gennemsnittet over de 7 år fra 1994 til 2001 (under 2½% årligt). Dette var imidlertid stadig et godt stykke over det øvrige Tyskland (under 1½% årligt).
In particular, in the German new Länder, where GDP increasedmarkedly in the early 1990s after unification, growth ofGDPper headwas much the same as theEUaverage over the 7 years 1994 to 2001 (under 2½% a year).
I Italien var væksten i Mezzogiorno (2% årligt) næsten den samme som i resten af landet og ligeledes under EU-gennemsnittet.
In Italy growth in the Mezzogiorno (2% a year) was similar to that in the rest of the country and equally below theEUaverage .
I Unionens øvrige Mål 1regioner, som kun omfatter en lille del af nationalbefolkningen, var BNP-væksten pr. indbygger i tråd med EU-gennemsnittet for perioden (se Metodologiske noter).
In Objective 1 regions elsewhere in the Union, which account for only a very small proportion of national population, growth ofGDPper headwas in linewith theEUaverage over this period (see Methodological note).
I mål 1-regionerne tilsammen steg BNP pr. indbygger med næsten 3% årligt i faste priser mellem 1994 og 2001 (som er det sidste år med tilgængelige regionale data, som dækker den tidligere programmeringsperiode og de første to år af indeværende periode) mod lidt over 2% årligt i resten af EU.
In Objective 1 regions taken together, GDPper head increased by almost 3%a year in real terms between 1994and 2001 (the last year for which regional data are available and covering the previous programming period and the first twoyears of the present one) as compared with just over 2%a year in the rest of the EU.
Dette fulgte en vækst på under 2% årligt over de forudgående 6 år, 1988 til 1994, selv om dette stadig lå over væksten andre steder i Unionen (lige over 1% årligt4).
This followed growth of under 2%a year over the preceding 6 years, 1988 to 1994, though this was still above growth elsewhere in the Union (just over 1%a year)4.
Derfor har BNP pr. indbygger i Mål 1-regionerne tilsammen konsekvent konvergeret mod EU-gennemsnittet siden 1988, hvor Strukturfondene blev reformeret og udvidet.
Since 1988when the Structural Fundswere reformed and expanded, therefore, GDPper head in Objective 1 regions taken together has converged consistently towards theEUaverage .
Men konvergeringshastigheden har været forskellig blandt regionerne
But the rate of convergence has varied between regions
På trods af den samlede BNP-konvergens pr. indbygger i de tilbagestående regioner i retning mod EU-gennemsnittet er kløften stadig stor.
Despite the overall convergence ofGDPper head in lagging regions towards theEUaverage, the gap remains wide.
I 29 regioner, hvor 13% af EU15’s befolkning bor, lå BNP pr. indbygger i KKS-priser i 2001 under to tredjedele af gennemsnittet.
In 29 regions, which are home to 13% of EU15 population, GDPper head in PPS terms in 2001was under two-thirds of the average.
De fleste af regionerne ligger i Grækenland, Portugal, det sydlige Spanien og det sydlige Italien, men tæller også seks østtyske regioner (Chemnitz, Dessau, Mecklenburg-Vorpommern, Magdeburg, Brandenburg-Nordost og Thüringen), Cornwall i Storbritannien og tre af de fire franske oversøiske departementer (Kort 1.1).
These are predominantly in Greece, Portugal, southern Spain and southern Italy, though they include six east German regions (Chemnitz, Dessau, Mecklenburg- Vorpommern,Magdeburg, Brandenburg-Nordost and Thüringen), Cornwall in the UK and three of the four French DOMs (Map 1.1).
Erhvervsfrekvensen og produktiviteten er også konvergeret på tværs af regioner
Employment rates and productivity have also converged across regions
Den vækst, som Mål 1-regionerne har oplevet, har imidlertid indbyrdes varieret væsentligt.
The growth rates experienced by Objective 1 regions, however, have varied substantially between them.
Derfor er konvergensen ikke opstået med samme hastighed på tværs af Unionen, men har været af langt større betydning i samhørighedslandene end andre steder, eventuelt på grund af en kombination af relativt store strukturstøttebeløb og vækstorienterede politikker på nationalt niveau (Tabel A1.2).
Convergence, therefore, has not occurred at the same rate across the Union but has been muchmore significant in the Cohesion countries than elsewhere, perhaps because of a combination of relatively large amounts of structural assistance and growth-oriented policies at national level (Table A1.2).
I de fire samhørighedslandes Mål 1regioner lå BNP-væksten pr. indbygger væsentligt højere end EU-gennemsnittet i perioden fra midten af 90’erne,
In Objective 1 regions in the four Cohesion countries, growth ofGDPper headwas well above theEUaver-age over the period from themid-1990s, as described above.
Konvergensen i BNP pr. indbygger er blevet ledsaget af stadig mindre uligheder i erhvervsfrekvensen på tværs af regioner.
Convergence ofGDPper head has been accompanied by a narrowing of disparities in employment rates across regions.
Beskæftigelsen er steget betydeligt i EU siden midten af 90’erne, men stigningen har været større i Mål 1regioner end andre
While employment has increased significantly in the EU since themid-1990s, the increase has been larger in Objective 1 regions than elsewhere. Between 1994and 2001, the number
Del 1 – Samhørighed, konkurrenceevne, beskæftigelse og vækst- Situation og udviklingslinjer de element i EU’s samhørighedspolitik at øge erhvervsfrekvensen i de tilbagestående regioner.
Cohesion, competitiveness, employment and growth
Problemregioner er ikke kun regionerne med laveste BNP pr. indbygger steder.
75 lagging regions, therefore, remains a central part of EU cohesion policy.
Mellem 1994 og 2001 steg antallet af beskæftigede i disse regioner med lige under 1½% årligt, hvilket er en anelse mere end EU-gennemsnittet, og i 2002 var erhvervsfrekvensen over 5 procentpoint højere end 6 år tidligere mod en stigning på 4 procentpoint i resten af Unionen.
25 employed in these regions rose by just under 1½%a year, slightlymore than theEUaverage, and in 2002, the employment rate was over 5 percentage points higher than 6 years earlier as against arise of 4 percentage points in the rest of the Union.
Væksten i arbejdskraftens produktivitet var ligeledes højere i Mål 1regioner end andre steder, idet den opnåede et gennemsnit på over 1½% årligt i perioden 1994 til 2001 i modsætning til ca. 1% årligt i EU som helhed.
0 0 Growth in labour productivity was also higher in Objective 1 regions than in other parts, averaging over 1½%a year over the period 1994 to 2001 as opposed to around 1%ayear in theEUas awhole.
Produktivitetsvæksten bidrog afgjort mere til BNP-væksten end beskæftigelsesvæksten.
Indeed, productivity growth contributed more to the rise in GDP than the increase in employment.
Stigningen i beskæftigelsen varierede imidlertid markant indbyrdes mellem Mål 1regioner.
The increase in employment, however, varied markedly between Objective 1 regions.
Mens fremgangen lå marginalt over EU-gennemsnittet i Portugal og et godt stykke under i Grækenland, som nævnt ovenfor, steg antallet af beskæftigede markant i Mål 1regioner i Spanien (med ca. 3% årligt, hvilket er mere end i resten af landet), og med endnu mere i Irland (5% årligt).
Whereas it was slightly above theEUaverage in Portugal and well below it in Greece, asnotedabove, the number employed rose markedly in Objective 1 regions in Spain (by around 3%a year) — more than in the rest of the country—and by evenmore in Ireland (by 5%a year).
Den naturlige følge heraf var i de spanske regioner en lav vækst i arbejdskraftens produktivitet (½% årligt).
The corollary of this in the Spanish regions was low growth of labour productivity (½% a year).
Problemet med en svag økonomisk ydeevne i EU og de strukturproblemer, der ligger til grund for dette, er ikke begrænset til regionerne med de laveste BNP-niveauer pr. indbygger.
Weak economic performance in the EU, and the structural problems that underlie this, is not confined to regions with the lowest levels ofGDPper head.
Problemregionerne, både på NUTS 2niveau og i et større omfang på NUTS 3-niveau, er spredt på tværs af Unionen.
Problem regions, both at NUTS2 and, evenmore numerously, at NUTS 3 level, are spread across the Union.
De problemer, der berører disse regioner, stammer fra en række forskellige kilder, herunder en tilbagegang i de traditionelle erhverv, geografiske aspekter, som begrænser udviklingen, faldende beskæftigelse og befolkningstal samt nedskæringer i nødvendige tjenesteydelser eller mangel på nyskabende kapacitet og de nødvendige støttestrukturer.
The problems affecting these regions stem from a number of different sources, including the decline of traditional industries, geographical features which constrain development, falling employment and population and a decline in essential services or a lack of innovative capacity and the necessary support structures.
Alle disse aspekter bidrager til, enten individuelt eller i forbindelse med hinanden, at holde investeringer borte og afskrække mod ny erhvervsudvikling.
All of these, either individually or in combination, tend to discourage investment anddeter new business development.
Problemerne beskrives i de senere afsnit (se afsnittene om territorial samhørighed og om konkurrenceevnefaktorer).
These problems are described in later sections (see the sections on territorial cohesion and on competitiveness factors).
Hvis disse problemer ikke afhjælpes, vil de være tilbøjelige til at forværres over tid, hvilket vil føre til en progressiv forringelse af den økonomiske ydeevne.
If not tackled, they a reliable to worsen over time leading to a progressive deterioration in economic performance.
I modsætning hertil faldt antallet af beskæftigede i Mål 1regioner i Tyskland — de nye delstater — over denne periode (med næsten ½% årligt), men arbejdskraftens produktivitet voksede mere end i andre dele af landet og også mere end Unionen som helhed (2% årligt).
For example, there are 11 NUTS2 regions with comparatively low levels ofGDPper head in which real growth of GDP between 1994and 2001was aroundhalf theEUaverage rate or less over the period.
På samme måde steg beskæftigelsen relativt lidt i de italienske Mål 1regioner i Mezzogiorno (under ½% årligt), mens produktivitetsvæksten også lå over gennemsnittet, om end lidt mindre (over 1½% årligt mod 1% i resten af Italien).
All of these regions had a level ofGDPper head in PPS terms significantly below theEUaverage but above the 75% threshold for eligibility for Objective 1 status.
F.eks. er der 11 NUTS 2regioner med forholdsvis lave BNP-niveauer pr. indbygger, hvor den reelle BNP-vækst mellem 1994 og 2001 lå på ca. halvdelen af EU-gennemsnittet eller mindre i perioden.
By contrast, in Objective 1 regions in Germany — the new Länder — the number employed fell over this period (by almost ½% a year) but labour productivity grew by more than in other parts of the country or, indeed, in the Union as a whole (by 2%a year).
Alle disse regioner havde et BNP-niveau pr. indbygger (i KKS-priser) betydeligt under EU-gennemsnittet, men over 75%-tærsklen, der berettiger til Mål 1-status.
Similarly, in the Italian Objective 1 regions — in the Mezzogiorno — employment increased by relatively little (by under ½% a year), while productivity growth was also above average, if by less so (over 1½%a year as against 1% in the rest of Italy).
Alle disse regioner havde de en lav produktivitetsvækst, der gennemsnitligt steg med kun ½% årligt i perioden — kun lidt over en tredjedel af EU-gennemsnittet — ligesom de havde en lav erhvervsfrekvens (lige over ½% årligt mod et EU-gennemsnit på næsten 1½% årligt).
In each case, they had low growth of productivity, this increasing on average by only ½% a year over the period — only slightly over a third of theEUaverage — aswell as low growth of employment (just over ½% a year as against an EU average of almost 1½%a year).
Om end konkurrenceevnen eventuelt er blevet forbedret en anelse på disse to områder, er mangelen på jobs stadig et omfattende problem.
Although competitiveness may have improved slightly in these two areas, therefore, the lack of jobs remains amajor problem.
Det gælder i særdeleshed for det sydlige Italien, hvor kun 43% af den erhvervsaktive befolkning var i beskæftigelse i 2002, hvilket lå et godt stykke under procentdelen i andre Mål 1regioner, og også andre steder i Unionen.
This is particularly the case in southern Italy, where only 43% of workingage population were in jobs in 2002, well below the proportion in other Objective 1 regions — or indeed anywhere else in the Union.
Den gennemsnitlige erhvervsfrekvens i Mål 1regioner som helhed var stadig over 10 procentpoint mindre end i andre dele af EU (56% i modsætning til 66½%) (Kort 1.2).
The average employment rate in Objective 1 regions as a whole was still over 10 percentage points less than in other parts of the EU (56% as opposed to 66½%) (Map 1.2).
Derfor er det stadig et afgøren-
Increasing the employment rate in
Beskæftigede 15-64-årige i % af befolkning, 1564 år
Employed 1564 as % of population 1564
EU-27= 62,4 Standardafvigelse = 8,4
EU27 = 62.4 Standard deviation = 8.4
Samlet lå væksten på lidt under 2½% i både 2001 og 2002 og skønnes at blive 3% i 2003.
75 growth at all over the past 10 years or more and GDPper headwas below 75% of theEUaverage .
Tilbagegangen var navnlig markant i Polen, hvor væksten gennemsnitligt kun nåede op på lidt over 1% i 2001 og 2002, og det var endnu lavere i Malta på grund af en afmatning i turismen fra EU.
and 2002 and it was even lower in Malta because of a fall-off in tourism from the EU.
Hvis den økonomiske vækst i disse regioner sænkes yderligere, vil BNP pr. indbygger inden alt for længe falde under 75%-niveauet, og dermed kan regionerne blive støtteberettigede i henhold til Mål 1-bestemmelserne.
0 0 If economic growth in these regions continues to be depressed, thenGDP per head before too long will fall below the 75% level, at which time theymight become eligible for Objective 1 assistance.
Til den tid vil de strukturproblemer, der skal afhjælpes, sandsynligvis være yderligere forværret, hvilket vil kræve en mere drastisk indgriben.
By then, however, the structural problems which need to be overcome are likely to have deteriorated further, requiring more drastic action.
Dette rejser spørgsmålet om, hvor vidt man i samhørighedspolitikken burde forudse en sådan forværring og gribe ind på et tidligere tidspunkt for at prøve at stoppe nedgangen og gøre det med færre udgifter.
This raises the question of howfar cohesion policy should anticipate such a worsening and intervene at an earlier stage to try to arrest decline and to do so with a lower level of expenditure.
Selv før afmatningen gjorde væksten ikke særlig meget for at afhjælpe beskæftigelsesproblemerne, som opstod i tiltrædelseslandene i overgangsperioden i begyndelsen af 90’erne.
Even before the recent slowdown, growth did little to ease the employment problems which emerged in the transition countries in the early 1990s.
I alle landene med høj vækst, på nær Ungarn og Slovenien, steg arbejdskraftens produktivitet markant, og beskæftigelsen steg enten kun en smule (for Letlands vedkommende) eller faldt (i alle de andre lande), hvilket skyldes den igangværende omstrukturering i deres økonomier, som for de flestes vedkommende er langt fra afsluttet.
In all of the countries with high growth rates, except Hungary and Slovenia, labour productivity increasedmarkedly and employment either rose by only a little (Latvia) or fell (in all the other cases), reflecting the ongoing restructuring of their economies which in most cases is far from complete.
Væksten i tiltrædelseslandene i løbet af overgangsperioden er derfor overvejende kommet fra stigninger i produktiviteten pr. beskæftiget snarere end fra en højere beskæftigelse.
Growth in the accession countries during the transition has, therefore, come predominantly from increases in output per person employed rather than from higher employment.
Det har været tilfældet for de fleste lande i de seneste år, ikke mindst i landene med de laveste BNP-niveauer pr. indbygger. (Termen "tiltrædelseslande" bruges gennem hele denne rapport om de 10 nye medlemsstater plus Bulgarien og Rumænien).
In most countries, this has remained the case over the most recent years, especially in the countries with the lowest levels ofGDPper head. (`Accession countries´ is used throughout this report to denote the 10 newMemberStates plus Bulgaria and Romania.)
I de nye medlemsstater lå den gennemsnitlige BNP-vækst på lidt over 4% årligt mellem 1994 og 2001 i alle lande på nær Ungarn (der lå lige under) og Tjekkiet.
In the newMember States, growth of GDP averaged just over 4% a year between 1994and 2001 in all except Hungary (just below) and the Czech Republic.
I sidstnævnte lå væksten på kun lidt over 2% årligt, mens BNP i Bulgarien og Rumænien (de to tiltrædelseslande, der ikke kommer med i EU i 2004) knap nok steg i det hele taget.
In the latter, growth was only just over 2%a year, while in Bulgaria and Romania (the two accession countries not due to join the EU in 2004), GDP increased barely at all.
Eftersom befolkningen imidlertid har ændret sig i forskellige retninger på tværs af landene — med en betydelig stigning i Cypern og Malta, et fald på ca. 1% årligt i
Since, however, population changed in different ways across the countries — increasing significantly in Cyprus andMalta, declining by around 1%ayear in the three Baltic States aswell as in Bulgaria and changing relatively little elsewhere — growth inGDPper head varied by slightlymore than growth in GDP.
Erhvervsfrekvens, 1998 og 2002
Employment rate, 1998 and 2002
Beskæftigede 15- til 64-årige som % af befolkningsgruppen 15- til 64-årige
Employed 1564 as % of population 1564
Siden 2001 er væksten faldet i disse lande under ét, til dels på grund af vækstafmatningen i EU, som er deres største eks-
Since 2001, growth has slowed in these countries taken together, in part because of the fall-off in growth in the EU, their major export market.
I overgangsperioden har væksten i alle landene været uforholdsmæssigt koncentreret i nogle få regioner, ikke mindst hovedstæderne og de omkringliggende områder.
Cohesion, competitiveness, employment and growth
Som følge heraf er de regionale uligheder i BNP pr. indbygger blevet betydeligt forværret.
Wide disparities inGDPper head between regions in accession countries
Mellem 1998 (hvor data blev tilgængelige for de fleste landes vedkommende) og 2002 faldt erhvervsfrekvensen med over 7 procentpoint i Polen og Rumænien, med næsten 4 procentpoint i Estland og med 2 procentpoint i Tjekkiet, Slovakiet og Litauen.
0 0 Romania, by almost 4 percentage points in Estonia and by 2 percentage points in the CzechRepublic, Slovakia and Lithuania.
På den anden side steg erhvervsfrekvensen i Slovenien, selv om det var med under 1 procentpoint, Letland og Ungarn (med over 3 procentpoint for Ungarns vedkommende), om end niveauet som ovenfor nævnt stadig ligger et godt stykke under EU15-gennemsnittet (Graf 1.2).
On the other hand, the employment rate increased in Slovenia, though by less than 1 percentage point, Latvia and Hungary (by over 3 percentage points in the last), though as noted below the level remains well below the EU15 average (Graph 1.2).