natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Miljø: en handlingsplan til beskyttelse af søfugle
Environment: an action plan to protect seabirds
EFF: FARNET støtter udviklingen af lokale projekter
FEP: FARNET backs territorial projects
Maritima, Paris (Frankrig), 8.-11. december 2010 > Yderligere oplysninger:Hjemmeside: www.salonmaritima.com E-post: maritima@reedexpo.fr Kalender Leder Tema
Maritima, Paris (France), 8-11 December 2010 > For more information: Website: www.salonmaritima.com E-mail: maritima@reedexpo.fr Calendar Editorial Fact file
NEAFC, årsmøde, London (Det Forenede Kongerige), 8.-12. november 2010 > Yderligere oplysninger: Hjemmeside: www.neafc.org E-post: info@neafc.org Det maritime Europa på dagsordenen i Gijón
NEAFC, annual meeting of parties, London (United Kingdom), 8-12 November 2010 > For more information:Website: www.neafc.org E-mail: info@neafc.org Maritime Europe takes centre-stage in Gijón
WCPFC, ordinært møde, Honolulu (Hawaï – USA), 6.-10. december 2010 > Yderligere oplysninger: Hjemmeside: www.wcpfc.int E-post: wcpfc@mail.fm FARNET: et lokalt svar på en udfordring for sektoren
WCPFC, regular session, Honolulu (Hawaii, United States), 6-10 December 2010 > For more information:Website: www.wcpfc.int E-mail: wcpfc@mail.fm Institutional agenda
Europa-Parlamentets Fiskeriudvalg, Bruxelles (Belgien)• 8.-9. november 2010• 30. november-1. december 2010 > Yderligere oplysninger: Hjemmeside: www.europarl.europa.eu E-post: ip-PECH@europarl.europa.eu Den Europæiske Unions Ministerråd (landbrug og fiskeri)• 29.-30. november 2010, Bruxelles (Belgien)• 13.-14. december 2010, Bruxelles (Belgien) > Yderligere oplysninger: Hjemmeside: www.consilium.europa.eu Til læserne Send venligst kommentarer eller forslag til følgende adresse: Europa-Kommissionen – Generaldirektoratet for Maritime Anliggender og Fiskeri – Afdelingen for Information, kommunikation, interinstitutionelle forbindelser, evaluering og planlægning – Rue de la Loi 200 – B-1049 Bruxelles – eller fax til (+32) 2 299 30 40 mærket Fiskeri og akvakultur i Europa. E-post: fisheries-magazine@ec.europa.eu
Committee on Fisheries, European Parliament, Brussels (Belgium)• 8-9 November 2010• 30 November-1 December 2010 > For more information:Website: www.europarl.europa.eu E-mail: ip-PECH@europarl.europa.eu Agriculture and Fisheries Council of the European Union• 29-30 November 2010, Brussels (Belgium)• 13-14 December 2010, Brussels (Belgium) > For more information:Website: www.consilium.europa.eu Note to readers We welcome your comments or suggestions at the following address: European Commission – Directorate-General for Maritime Affairs and Fisheries – Information, communication, inter-institutional relations, evaluation and programming Unit – Rue de la Loi/Wetstraat 200 – B-1049 Brussels or by fax to: (+ 32) 2 299 30 40 with reference to Fisheries and aquaculture in Europe. E-mail: fisheries-magazine@ec.europa.eu
• Websted for Maria Damanaki, kommissær for maritime anliggender og fiskeri > http://ec.europa.eu/commission_2010-2014/damanaki/index_en.htm • Program: Det europæiske havatlas > http://ec.europa.eu/maritimeatlas• Temawebstedet for fiskeri > http://ec.europa.eu/fisheries • Webstedet for maritime anliggender > http://ec.europa.eu/maritimeaffairs Tidsskriftet Fiskeri og akvakultur i Europa udgives af Europa-Kommissionens Generaldirektorat for Maritime Anliggender og Fiskeri.
• Website of Maria Damanaki, Commissioner for Maritime Affairs and Fisheries > http://ec.europa.eu/commission_2010-2014/damanaki/index_en.htm • Application: the European Maritime Atlas > http://ec.europa.eu/maritimeatlas• Fisheries site > http://ec.europa.eu/fisheries • Maritime Affairs site > http://ec.europa.eu/maritimeaffairs Fisheries and aquaculture in Europe is a magazine published by the Directorate-General for Maritime Affairs and Fisheries of the European Commission.
På rette vej
On the right track
Forskerne har længe ladet alarmklokkerne lyde, fordi mange fiskebestande er i fare i de europæiske farvande, navnlig på grund af overfiskning.
Scientists have been sounding the alarm for quite a long time: numerous fish stocks are endangered in European waters, especially due to overfishing.
Til trods for at der kommer stadigt flere foruroligende tal, og at de faldende fangster er virkelighed, bliver de bevaringsforanstaltninger, de europæiske myndigheder og medlemsstater har truffet for at bekæmpe nedgangen i bestandene, stadig udsat for kritik og skeptiske kommentarer.
Yet piles of alarming figures and the reality of smaller catches have still not stopped the criticism and scepticism over European and national conservation measures to combat dwindling stocks.
Og det skyldes i høj grad, at anvendelsen af foranstaltninger som fastsættelse af årlige fiskekvoter med det formål at tilpasse fangstmængderne til bestandenes tilstand endnu ikke har bevist deres effektivitet på lang sigt, idet bestandenes generelle tilstand til stadighed forværres.
This is all the more so because measures like annual fishing quotas, which are meant to adapt catch rates to the situation of stocks, have not always proved effective over the longer term. In general the overall state of stocks continues to deteriorate.
Derfor indledte Kommissionen allerede i 2002 en revision af den fælles fiskeripolitik, hvor den satte fokus på den flerårige forvaltning af bestandene.
That is why in 2002 the Commission began a revision of its common fisheries policy in which it emphasized multiannual management of stocks.
I de flerårige forvaltningsplaner fastsættes der mål med henblik på en bæredygtig forvaltning af bestandene, og det præciseres, hvordan de skal nås.
Multiannual plans set targets for sustainable stock management and spell out how to achieve them.
De gør det muligt at opretholde udnyttelsen af ressourcerne på et niveau, der sikrer et optimalt udbytte på lang sigt (maksimalt bæredygtigt udbytte), og at genoprette de overfiskede bestande.
They make it possible to maintain exploitation of resources at a level that assures optimal long-term yield (maximum sustainable yield) and the recovery of overexploited stocks.
I hver flerårig plan fastsættes der fangstgrænser og maksimal fiskeriindsats for de kommende år på grundlag af videnskabelige tal.
Each multiannual plan sets catch limits and maximum fishing effort for the coming years, based on figures provided by scientists.
Denne foranstaltning er en garanti for stabilitet for fiskerisektoren og gør det muligt for de erhvervsdrivende at planlægge deres aktiviteter.
When the technique of multiannual management and maximum sustainable yield is applied over several years, stock recovery is real and sometimes even spectacular.
Når den flerårige forvaltningsteknik og det maksimale bæredygtige udbytte anvendes over flere år, sker der en reel og undertiden endog opsigtsvækkende genopretning af bestandene.
They are not limited to setting fishing quotas, but sometimes involve restrictions on the number of fishing days, inspections and meticulous checks.
Foranstaltningerne i henhold til disse planer er ganske vist drastiske og begrænses ikke til fastsættelser af fiskekvoter, men indebærer undertiden begrænsninger af fiskedage samt inspektioner og minutiøse kontroller.
However, it is interesting to see how a few years of effort can bring real results for certain stocks.
Men det er interessant, at resultaterne efter nogle få års indsats er tydelige for visse bestande, som i tilfældet med torsken i Østersøen, hvis bestande igen er stigende.
To take just one example, stocks of Baltic cod are rising again.
Og hvis principperne for en forsigtig forvaltning fastholdes, vil man fremover kunne skimte en bæredygtig og rentabel fremtid for de pågældende fiskerier.
If cautious management principles are maintained, it is now possible to foresee a sustainable and profitable future for the fisheries concerned.
Men disse succeshistorier gælder desværre ikke over hele linjen.
Unfortunately though, these successes are not universal.
I øjeblikket lægger Kommissionen ikke skjul på sin bekymring over anvendelsen af planerne for torsk og kulmule ud for Spaniens og Portugals atlanterhavskyster.
Lately the Commission has made no secret of its concern about application of the plans for cod and hake in Atlantic waters off the coasts of Spain and Portugal.
I de europæiske farvande blev problemerne med fiskeriressourcerne reelt synlige i løbet af 1990’erne.
In European waters, fish stock problems really came to the fore during the 1990s.
Fangsterne af de vigtigste bestande begyndte at styrtdykke foruroligende, hvilket er tegn på en stor nedgang i antallet af fisk.
Catches of the main stocks started to drop at an alarming rate, the sign of a pronounced decline in available fish resources.
EU reagerede på disse tegn på nedfiskning ved at reducere de samlede tilladte fangstmængder (TAC) efter videnskabelige udtalelser, som blev koordineret og sammenfattet af Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES), i hvert fald for bestandene ved atlanterhavskysten.
The European Union responded to these signs of depletion by reducing total allowable catches (TACs) based on scientific advice coordinated and summed up by the International Council for Exploration of the Sea (ICES), at least for Atlantic shoreline stocks.
Disse nedsættelser blev besluttet fra år til år i forhold til udsvinget i antallet af kønsmodne fisk (den voksne biomasse) og tilgangen af unge individer til bestanden (rekrutteringen).
The cuts were decided from one year to the next in terms of the fluctuation in the number of mature fish (adult biomass) and the presence of young individuals in the stock (recruitment).
Men de viste sig utilstrækkelige til at genoprette situationen. Det var derfor nødvendigt at træffe mere systematiske foranstaltninger, som blev besluttet i forhold til et langsigtet mål om genopretning af bestanden.
They proved inadequate to turn the situation around, however.
EU besluttede således at indføre »forvaltningsplaner« eller »flerårige planer«.
The European Union therefore decided to set up‘management plans’ or ‘multi-annual plans’.
I de europæiske farvande findes der bestande, som udnyttes optimalt, som giver fisk af en god størrelse, og hvis kvoter er tilstrækkeligt store.
There are stocks in European waters that are exploited optimally, provide mature specimens and are covered by sufficiently large quotas.
Siden 1981 – dvs. siden den fælles fiskeripolitiks spæde start – har der faktisk eksisteret en fiskeriaftale mellem Norge og EU.
The European Union has had a fisheries agreement with this country since 1981 – i.e. from the earliest days of the common fisheries policy.
Denne aftale sigter dels mod at udveksle kvoter, så medlemsstaternes fiskere kan udnytte visse arter i norske farvande og omvendt.
The agreement aims on the one hand to set up a quota swap so that Member State fishermen can exploit certain species in Norwegian waters and vice versa.
Dels sikrer aftalen fordelingen af kvoter for delte bestande i Nordsøen.
On the other, it organises the allocation of quotas for North Sea shared stocks.
Blandt disse delte bestande forvaltes syv i fællesskab mellem de to parter: torsk, kuller, sej, hvilling, skærising, makrel og sild.
The two parties jointly manage seven of these shared stocks: cod, haddock, saithe, whiting, plaice, mackerel and herring.
Selv om situationen for fiskebestandene i EU samlet set er bekymrende, er der klare undtagelser.
Although the state of fish stocks in the European Union give cause for concern, exceptions do exist.
Visse bestande giver rigelige fangster af eksemplarer af en god størrelse.
Some stocks provide plentiful catches of good sized specimens.
Et fælles træk ved de fleste af disse vellykkede bestande er, at de er omfattet af forvaltningsforanstaltninger, som har givet dem mulighed for at komme igen eller blive opretholdt på et optimalt og bæredygtigt udnyttelsesniveau.
What most of these abundant stocks have in common is that they are under management measures that have helped to restore or maintain an optimal and sustainable level of exploitation.
For at undgå en ny nedfiskning af sildebestanden i Nordsøen besluttede EU i 1996 at ændre forvaltningsmetode.
In 1996, to prevent a second collapse of the North Sea herring stock, the European Union decided to change its management method.
I samråd med Norge blev der indført en forvaltningsplan for denne bestand, så der på sigt kan opnås et maksimalt bæredygtigt udbytte.
In consensus with Norway, it introduced a herring management plan aimed at restoring maximum sustainable yield over the longer term.
I 1999 var det torsken og kullerens tur til at få en forvaltningsplan efterfulgt af sej i 2004.
In 1999, cod and haddock were placed under a management plan, followed by saithe in 2004.
I 2008 havde de stater, som fisker makrel, accepteret princippet om en langsigtet forvaltningsplan, men den kunne ikke iværksættes på grund af manglende enighed om fordelingen af kvoter mellem Island, Færøerne, Norge og EU.
In 2008, the States exploiting mackerel accepted the principle of a long-term management plan, but it was never implemented due to a lack of agreement on the division of quotas among Iceland, the Faeroe Islands, Norway and the European Union.
I dag anvendes der forvaltningsplaner for flere af de vigtigste bestande, der udnyttes af fiskerne i EU.
There are stocks in European waters that are exploited optimally, provide mature specimens and are covered by sufficiently large quotas.
Foranstaltningerne er ikke altid populære i sektoren, for de betyder ofte nedsættelse af fangster, lukningsperioder og reduktion af antal fiskedage.
They demonstrate that adapted fishing methods can guarantee economic and environmental sustainability.
Men man må ikke glemme, at disse planer har et langsigtet mål, nemlig genoprettelse af fiskeressourcernes bestandstæthed og indførelse af bæredygtigt fiskeri.
A closer look at these stocks shows that they have either always been exploited sustainably, for various reasons, or were covered by recovery plans at a relatively early date, which checked the consequences of overfishing.
Det er ikke tilfældigt, at tre af de fire succeshistorier på de følgende sider stammer fra disse fælles forvaltningsplaner med Norge.
It is no accident that three of the four success stories presented in the following pages result from these common management plans with Norway.
Årsagen er, at der er tale om de ældste planer af denne type.
The reason is that those were the earliest plans of this type.
Den første, for sild, stammer fra 1996, mens de første flerårige planer inden for Europa – for torsk og nordlig kulmule – er fra 2004. Disse eksempler viser, at der er brug for tid til, at en genopretningsplan kan gøre sin virkning.
The first, for herring, dates back to 1996, long before the first intra-European multiannual plans – for cod and Northern hake – launched in 2004.
Art: Clupea harengus Bestand: Nordsøen, Skagerrak og Den Engelske Kanal
Species: Clupea harengus Stock: North Sea, Skagerrak and Channel
En historisk bestand – i mere end én forstand
A historic stock in several respects
Denne plan træder i kraft i 1997 og bliver således den første, som anvendes i europæiske farvande.
The plan entered into force in 1997, becoming the first to be applied in EU waters.
Den blev reguleret og videreført i 2004.
It was re-appraised and renewed in 2004.
Den er baseret på en fangstbegrænsning beregnet i forhold til fiskeridødeligheden, der varierer efter bestandens sundhedstilstand.
The effort focused on catch restrictions calculated in terms of the mortality rate due to fishing, which varies depending on the situation of the stock.
Forsigtighedsgrænsen ligger på 1,5 mio. tons voksen biomasse, og den sikre biologiske grænse er fastsat til 800000 tons. Den samlede tilladte fangstmængde (TAC) må imidlertid højst variere med 15% fra år til år for at sikre en vis stabilitet for fiskerne.
The precautionary level is situated at 1.5 million tonnes of adult biomass and the biologically safe level is 800000 tonnes.
På nogle få år lykkedes det med denne plan at få bestanden op over forsigtighedsgrænsen og genetablere principperne om en bæredygtig udnyttelse.
In just a few years, this plan brought the stock back up above the precautionary level and reintroduced the principles of sustainable exploitation.
Sild har længe været den mest almindelige fisk på de europæiske borde.
Herring has long been the fish served most widely on European tables.
Og det har den været i mange tilberedninger: stegt, rå, tørret, røget, marineret, i saltlage, som smørepålæg osv. Det er en fisk, som findes i store mængder og til en meget rimelig pris, hvilket har gjort den meget populær.
It is eaten in a variety of forms: cooked, raw, dried, smoked, marinated, pickled, as a spread and so on.
Og sådan har det været meget længe.
Its availability in large quantities and affordability made herring very popular early on.
For silden er den første fisk, som blev udnyttet i stor målestok.
It was the first stock to be exploited on a large scale.
Siden det 15. århundrede har handlen med sild i tønder fremmet udviklingen af sildefiskeriet i Nordsøen, længe før man opdagede fødevarekonservering og nedkøling.
From the 15th century, trade in barrels of herring fostered the development of North Sea herring fisheries, long before the discoveries of food canning and refrigeration.
I dag findes de største forbrugere af sild i Polen og andre lande i Østeuropa, mens forbruget af sild i Frankrig og Det Forenede Kongerige er faldet stærkt.
The largest consumers of herring today are in Poland and other Eastern European countries. Consumption of this fish has declined sharply in France and the United Kingdom.
Sild er genstand for et målrettet fiskeri med pelagiske trawlere og notfartøjer. Det er ligeledes en bifangst ved industrifiskeriet.
Herring is targeted expressly by pelagic trawlers and seining vessels; it is also a by-catch of industrial fishing.
Disse intensive fiskerier var årsag til den første nedfiskning af en bestand i europæiske farvande. Det var i midten af 1970’erne.
These intensive fisheries were the cause of the first collapse of a stock in European waters, in the mid-1970s.
Udnyttelsen var forblevet intensiv til trods for en stadigt faldende biomasse.
Exploitation continued intensively despite a constantly shrinking biomass.
Landingerne var faldet fra over 1 mio. tons i 1965 til… 175000 tons i 1976.
Landings dropped from more than a million tonnes in 1965 to just 175 000 tonnes in 1976.
Fiskeriet blev lukket i 1977.
The fishery was closed in 1977.
Det blev siden gradvist genoptaget. Fra midten af 1980’erne stabiliseredes fangsterne omkring 700000 tons.
It was gradually reopened and by the mid-1980s, catches had stabilised at around 700000 tonnes.
Alt gik således godt.
So all was well.
Men selv om bestandens sundhed ikke længere er truet af overfiskning, er den stadig afhængig af naturens luner.
The health of the stock is no longer endangered by overfishing, but is nevertheless still subject to nature’s whims.
Således er der siden 2001 kommet unormalt få ungsild ind i bestanden – den såkaldte rekruttering«.
Since 2001, the number of young herring entering the fishery – what is known as ‘recruitment’ – has been abnormally small.
Årsagerne til disse nedsatte rekrutteringer er endnu ukendte. Men konsekvensen er, at bestanden siden 2006 er faldet til under forsigtighedsgrænsen og er kommet faretruende tæt på den sikre biologiske grænse.
The causes of these successive poor recruitments are still unknown, but the result is that the stock has slipped below the precautionary level since 2006 and is moving dangerously close to the biologically safe level.
Fiskerimulighederne reduceres hvert år for at overholde en passende fiskeridødelighed.
Fishing opportunities are reduced every year so to ensure the appropriate mortality rate from fishing.
Men for at gøre noget ved dette problem gik EU og Norge i gang med en revision af planen i 2008, idet de forbeholdt sig muligheden for at lade de samlede tilladte fangstmængder variere med over 15% fra år til år, hvis det er nødvendigt.
To tackle this problem however, the European Union and Norway revised the plan in 2008, reserving the possibility to vary total allowable catches by more than 15% from one year to the next, if need be.
Biomassen havde været faldende i flere år, og fiskeritrykket var blevet fastholdt.
Biomass had been decreasing for a number of years and fishing pressure continued.
Fra de første alarmer blev kvoterne halveret i årets løb. EU og Norge, som deler bestanden, beslutter derfor at udarbejde en flerårig forvaltningsplan.
As soon as the first alerts had been issued, quotas were reduced by 50% in the course of the year.
Art: Melanogrammus aeglefinus Bestand: Nordsøen og Skagerrak
Species: Melanogrammus aeglefinus Stock: North Sea and Skagerrak
Det er en bundfiskeart, der ernærer sig på sandbanker og fiskes sammen med torsk i forbindelse med blandede fiskerier, normalt med bundtrawl.
A demersal species that feeds on sandbanks, it is caught together with cod as part of mixed fisheries, generally with bottom trawls.
Det er også en vigtig bifangst ved torskefiskeri, idet torsk kommercielt set er en mere rentabel fisk, som man derfor fisker mere målrettet efter.
It is also a major incidental catch of cod fishing. Commercially speaking, cod is more profitable and therefore more targeted by fishermen.
Med sit flagede hvide kød har kuller alle de karakteristiske kendetegn på en sikker salgsværdi.
With its delicate white flesh, haddock is a time-tested choice commercially speaking.
Og det er faktisk den foretrukne hvide fisk i Det Forenede Kongerige, og især i Skotland, hvor den fortrænger torsk i spisevanerne.
In fact, it is the white fish that sets the standard in the United Kingdom, and especially in Scotland, where consumers prefer it to cod.
Man finder den i alle fish & chips og hos alle fiskehandlere. Indtil slutningen af 1990’erne var bestanden i Nordsøen den største forsyningskilde for dette vigtige marked. Page 6
Haddock is found at all fish & chips stands and fish shops. Until the end of the 1990s, the North Sea stock was the main source of supply for this important market. Page 6
Forvaltningsplanen blev videreført i 2009 med det formål at fastholde dødeligheden på 0,3 med henblik på at sikre en udnyttelse med et maksimalt bæredygtigt udbytte.
quotas. The management plan was renewed in 2009 with the aim of keeping the mortality rate at 0.3, so as to ensure exploitation at maximum sustainable yield.
Siden 1980’erne er der sket et betydeligt fald i artens biomasse i Nordsøen.
From the 1980s, the species started to experience a major decline in biomass in the North Sea.
Dens fiskeridødelighed var langt højere end den, der var nødvendig for at opretholde biomassen over den sikre biologiske grænse. I 1999 indfører EU og Norge en langsigtet forvaltningsplan for at genoprette bestanden.
Its mortality rate due to fishing rose well above the rate needed to maintain biomass above the biologically safe level.
Denne plan udarbejdes samtidig med planen for torsk og er omfattet af de samme tekniske foranstaltninger – blandet fiskeri forpligter.
The plan was drawn up at the same time as the cod plan and contains similar technical measures, since the two are caught together in mixed fisheries.
Det er i den forbindelse, maskestørrelsen for trawl forhøjes fra 100 til 120 mm fra 2002.
It imposed an increase in trawl net mesh size from 100 to 120 mm from 2002.
Efter en evaluering af planen i 2003 besluttes det ikke at overskride en fiskeridødelighed på 0,3 (1) og dermed fastsætte TAC i forhold til denne grænse.
After a 2003 assessment of the plan, it was decided not to exceed a mortality rate of 0.3(1) and consequently to set TACs on the basis of that limit.
Og fra 2004 mærker bestanden de »sekundære« virkninger af den flerårige torskeplan, bl.a. indskrænkninger af fiskeriindsatsen.
From 2004, the stock has benefited from the ‘secondary’ effects of the multiannual plan for cod, in particular fishing effort restrictions.
I dag er nordsøkullerens helbredstilstand rigtig god.
The impact of these measures emerged quite quickly.
Den udnyttes med et maksimalt bæredygtigt udbytte og endda under.
From 2004, there was a spectacular decline in by-catches of haddock and total catches are still well below authorised