natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I marts 2002, på tidspunktet for afholdelse afden internationale konference om udviklingsfinansiering, meddelte EU, at den var parat til at spille enendnu større rolle i fremtiden ved at øge bistanden.Hver enkelt medlemsstat har forpligtet sig til i 2006at yde mindst 0,33% af dens nationale indkomst iofficiel udviklingsbistand (ODA), så EU tilsammen nårop på en gennemsnitssats på 0,39% (en stigning fra0,33% i 2001).
In March 2002, at the time of the International Financing for Development Conference,the EU signalled its commitment to play an even largerrole in future by further increasing aid volumes. Each EU Member State has pledged to provide by 2006 aminimum of 0.33% of its national income as officialdevelopment assistance (ODA) so that, collectively, the EU reaches an average ratio of 0.39% (up from 0.33%in 2001).
En femtedel af EU’s nuværendebistandsbudget — 6,5 mia. EUR — forvaltes af Europa-Kommissionen på vegne af Fællesskabet.Disse midler stammer fra fællesskabsbudgettet samt Den Europæiske Udviklingsfond (EUF), der yder støttetil lande i Afrika, Caribien og Stillehavsområdet indenfor rammerne af Cotonouaftalen og til oversøiskelande og territorier (OLT), der er associeret med Fællesskabet i henhold til afgørelsen om associeringaf oversøiske lande(1).
One fifth of the EU’s current aid budget —EUR 6.5 billion — is managed by the European Commission on behalf of the Community. These fundscome from the Community budget as well as the European Development Fund (EDF), which provides supportto African, Caribbean and Pacific countries within theframework of the Cotonou Agreement and to theoverseas countries and territories (OCTs) associatedwith the Community under the overseas associationdecision(1).
Fællesskabets bistandsprogrammer dækker ligeledes et omfattende geografiskområde: fra EU’s naboer til små øer i Stillehavet.
The geographical span of the Community’sassistance programmes is also substantial: from the EU’s neighbours to small Pacific islands.
I2002 havde Fællesskabet programmer med 160 landeog 8 regioner.
In 2002, the Community had programmes with 160 countries andeight regions.
Situationen og nøglespørgsmålene ihver enkelt region og land er meget forskellige, og Fællesskabet tilpasser sin fremgangsmåde i overensstemmelse hermed.
The situation and the key issues in eachregion and country vary significantly and the Community adapts its approach accordingly.
1.1.1.De strategiske mål med EF’s udviklingspolitik
1.1.1.The strategic objectives of the EC’s development policy
Mens udviklingssamarbejdet udgør en del af deeksterne forbindelser, er det også en legitim politiskmålsætning i sig selv.
Whilst development cooperation is part of externalrelations, it is also a legitimate policy objective in itsown right.
Derudover fremmer Kommissionen brugen af informations- og kommunikationsteknologier (ict) som et redskab til at nå udviklingsmålene.
In addition, the Commission promotes theuse of information and communications technologies(ICTs) as a tool to achieve development objectives.
Fællesskabet har ligeledes forpligtet sig til atanvende de internationale principper for bedstepraksis i forbindelse med gennemførelsen af densbistand.
The Community has also committed to apply international best practice principles in implementing its assistance.
Dette indebærer en fast beslutning om atarbejde i partnerskab med udviklingslandene og omat respektere og fremme lokalt ejerskab samt deltagelse af ikkestatslige aktører og andre foranstaltninger såsom en effektiv målretning af ressourcer,tæt samarbejde med andre donorer og en ændringvæk fra projekter hen imod sektorspecifikkeprogrammer og budgetstøtte, hvor det er muligt (sekapitel 3).
This includes a firm commitment to work inpartnership with developing countries and to respectand promote local ownership, as well as participationby nonState actors and other measures such as effective targeting of resources, close working with otherdonors, and a shift away from projects towardssectoral programmes and budget support wherepossible (see Chapter 3).
Dette suppleres af programmet for reformaf forvaltningen, der ligeledes blev lanceret i 2000 (sekapitel 2).
This is complemented by themanagement reform programme also launched in2000 (see Chapter 2).
Siden november 2000 har Fællesskabet haft engenerel ramme som retningslinje for dets samarbejdeog partnerskaber med alle de udviklingslande, dethar forbindelser til.
Since November 2000, the Community has had oneoverall framework to guide its cooperation and partnerships with all developing countries with which ithas links.
I denne ramme fastslås det, athovedformålet med Fællesskabets udviklingssamarbejdspolitik er at nedbringe og i sidste ende udryddefattigdom gennem støtte til en økonomisk, socialt ogmiljømæssigt bæredygtig udvikling, fremme af en
This makes clear that the main objective ofthe Community’s development cooperation policy is toreduce and eventually eradicate poverty, throughsupport for economically, socially and environmentallysustainable development, promotion of the gradualintegration of the developing countries into the world
For at optimere dets egne virkninger inden for deglobale udviklingsrammer fokuserer Fællesskabet sin
Health targets feature prominently,
(1)Rådets afgørelse 2001/822, 27.11.2001, EFT L 314 af 30.11.2001.(2)Rådets konklusioner af 10. november 2000, reference 12929/00.
(1)Council Decision 2001/822, 27.11.2001; OJ L314, 30.11.2001.(2)Council conclusions of 10 November 2000, Reference 12929/00.
Fremme af menneskerettigheder, lighed mellem mænd og kvinder,miljømæssig bæredygtighed og konfliktforebyggelseer integreret i hver enkelt fase og i alle Fællesskabetsbistandsprogrammer.
Strategic goals and achievements conflict prevention are integrated at every stage andwithin all of the Community’s assistance programmes.
1.1.2.Opmærksomhed på forskellige omstændigheder i de enkelte lande og regioner
1.1.2.Responding to different countryand regional circumstances of disputes.
Fællesskabetsrelationer og bistandsprogrammer i forskellige regioner og lande er imidlertid tilpasset de specifikkeudfordringer, som disse står over for.
Instead of addressing merely the symptoms of conflict, methods must also be developed toidentify and tackle their root causes, which many timesare assessed to be extreme poverty.
I mange tilfælde er Fællesskabets udviklingsmålsætninger og andre målsætninger komplementære, ogdet samme gælder interventioner på forskelligeområder. Forbindelsen mellem konfliktforebyggelseog fremme af menneskerettigheder og demokrati erf.eks. indlysende, og det samme er forbindelsenmellem disse områder og nedbringelse af fattigdom.
The relationshipbetween investments in terms of basic health servicesand those related to research and development (R & D) for new drugs and treatments, especially in thecontext of the fight against the major communicablediseases linked to poverty, needs also to be underlined. The development cooperation policy outlined aboveapplies to all developing countries with which the Community has links.
Ikølvandet på voldshandlinger har konkret fællesskabsbistand bidraget til genopbygning af samfundet og tilat forhindre en genopblussen af konflikterne.
Nevertheless, the Community’srelations and assistance programmes in differentregions and countries are adapted to the specific challenges facing these.
På grund af de mange eksterne politikker og instrumenter, der er med i spillet, og behovet for at reagerepå forskellige omstændigheder er Fællesskabetslandestrategidokumenter og regionale strategidokumenter et vigtigt redskab til analyse og fremsættelseaf forslag til den rette blanding af politiske virkemidler (»policy mix«).
Given the many external policies and instruments inplay and the need to respond to different circumstances, the Community’s country and regionalstrategy papers constitute an important tool foranalysing and suggesting the right policy mix.
Interventioner, der gennemføres via Fællesskabets horisontale og tematiskebudgetkonti, som omfatter udvikling såvel sombredere eksterne målsætninger såsom samarbejde omnarkotika, indarbejdes i voksende omfang i disserammer.
Interventions undertaken through the Community’s horizontal and thematic budget lines, which cover development as well as broader external objectives such ascooperation on drugs, are increasingly being integrated within this framework.
Fællesskabet arbejder ligeledes på at sikre enstørre sammenhæng på det centrale, politiske plan.Komplementaritet mellem udvikling og forskningspolitik er baseret på behovet for synergivirkningermellem kapacitetsopbygning inden for videnskab ogteknologi og interregionalt forskningssamarbejde(nord-syd, øst-vest).
The Community is alsoworking to ensure improved coherence at the centralpolicy level. Complementarity between developmentand research policy is based on the notion of the needfor synergies between S & T capacitybuilding andinter-regional research collaboration (North–South,East–West).
1.2.1.Udvidelsen af EU og nye politiske prioriteter
1.2.1.EU enlargement and newpolitical priorities
Der er tale om alt lige fra politisk og økonomiskreform og stabilitet i landene i det vestlige Balkan tilbæredygtig, økonomisk og social udvikling i Middelhavslandene for at sikre, at denne region ikke bliveren geostratisk brudzone med et velstillet Europa påden ene side og overvejende fattige lande på denanden, kombineret med øget samarbejde omspørgsmål såsom terrorisme, miljø, narkotika ogdemografiske ændringer.
This ranges from political and economic reform andstability in the Western Balkans, to sustainableeconomic and social development in the Mediter-raneanto ensure that this region does not become ageostrategic faultline with a prosperous Europe onone side and predominantly poor countries on theother, coupled with enhanced cooperation on issueslike terrorism, the environment, drugs, and demographic change.
I Latinamerika er bekæmpelse af social ulighed og opbygning af meresammenhængende samfund de afgørende prioritetersammen med støtte til regional integration for atforbedre de latinamerikanske virksomheders konkurrenceevne. Asien er hjemsted for to tredjedele afverdens fattige.
In Latin America, fighting socialinequality and building more cohesive societies areoverriding priorities, combined with support forregional integration to increase the competitiveness of Latin American enterprises.
Fødevaresikkerhed, sundhed ogadgang til grundlæggende tjenester er presserendespørgsmål i regionens lavindkomstlande, mens derfortsat findes alvorlige forskelle i indkomst og muligheder i mange mellemindkomstlande.
Food security, health and access tobasic services are pressing issues in the region’s lowerincome countries, whilst serious disparities of incomeand opportunity still challenge many middle-incomecountries.
Et nøgleområde for EF’s programmer i Centralasien er institutionel, retlig og administrativ reform, udvikling af denprivate sektor og økonomisk udvikling for at tackleproblemer lige fra voksende forskelle i indkomst ogfattigdom til langsom økonomisk og demokratiskomstilling, herunder menneskerettighedsspørgsmål.Landene i Afrika, Caribien og Stillehavsområdet samtoversøiske lande og territorier, der den 1. april 2003blev samlet inden for rammerne af Cotonou-aftalen,står over for mange fælles problemer, men er ogsåforskellige på en række vigtige områder.
A key focus for EC programmes in Central Asia is institutional, legal and administrative reformand private sector and economic development totackle problems ranging from widening income disparities and poverty to slow economic and democratictransition including human rights issues. African,Caribbean, Pacific countries and overseas countries and territories, which come together intoeffect on 1 April 2003, under the framework of the Cotonou Agreement, face many common problemsbut also differ in some important respects.
Landene i Stillehavsområdet og Caribien omfatter mange småøstater, mens adskillige konflikter i Afrika forværresaf landenes størrelse og sårbarhed.
The Pacificand Caribbean regions contain many small-island States, whilst in Africa several conflicts are exacerbated by the size and fragility of countries.
40 ud af 77 AVS-lande er mindst udviklede lande (LDC), der er karakteriseret ved en særlig lav pr. capita indkomst ogalvorlige infrastrukturproblemer.
Forty ofthe 77 ACP countries are least developed countries,marked by a particularly low per capita income andsevere infrastructure problems.
For så vidt angår den interne udvikling i EU vil denbanebrydende beslutning, der blev truffet i december2002 om at udvide EU i maj 2004 fra 15 til 25medlemmer, få stor indvirkning på regionens fremtidige rolle, herunder dens rolle i forbindelse medeksterne forbindelser og udvikling.
In many cases, the Community’s development andother external objectives are complementary, as areinterventions in different areas.
Disse lande, derhar modtaget omfattende støtte fra EU og eksternbistand i de seneste 12 år til deres egen politiske ogøkonomiske omstilling, bliver nu medlemmer af EU’seksterne politikker fra datoen for deres tiltrædelse.
The link betweenconflict prevention and the promotion of humanrights and democracy is clear, for example, as is thelink from these areas to poverty reduction.
I2002 begyndte tiltrædelseslandene, Kommissionen og
In theaftermath of violence, concrete Community assistancehas helped rebuild society and prevent the recurrence
De forskellige aspekter af Fællesskabets eksterneforbindelser med forskellige regioner er omfattet afen række samarbejds- og partnerskabsaftaler.
In terms of internal EU developments, the groundbreaking decision taken in December 2002 to enlargethe EU in May 2004 from 15 to 25 members will havea profound impact on the region’s future role,including its external and development role.
I kapitel6 gøres der rede for udviklingen i hver enkelt af disseregioner i løbet af 2002.
Several studies and fact-finding exercises, as wellas a first set of capacitybuilding and awareness-raisingactivities were launched in 2002 to help define andinform on future activities in this area, including aroad-map. This work will continue and expand in2003–04.
Det Europæiske Fællesskabs udviklingspolitik om gennemførelsen af bistanden til tredjelande delser, herunder dets udviklingspolitik og bistanden tiltredjelande.
Development policy and the implementation of external assistance
Fra denøkonomiske krise i Argentina og tilbagegangen på deudviklede landes markeder til bombetragedien på Baliog den fortsatte kamp mod terrorisme, til nye og fortsatte konflikters ødelæggende virkninger.
States, has also taken an important role in the international fight against terrorism.
Romano Prodi, formand for Europa-Kommissionen, og Poul Nielson,kommissionsmedlem med ansvar for udvikling, på konferencen i Monterrey imarts 2002.
Greater recognition of the links between developedand developing countries during 2002 has, in turn,underlined the importance of adequate and sustainedattention to development issues for the successfulachievement of other objectives.
Disse begivenheder understreger den store betydning,som en fortsat opmærksomhed på økonomiskespørgsmål og spørgsmål i tilknytning til regeringsførelse har, navnlig for konfliktforebyggelse og -løsning. Fællesskabet er allerede meget aktivt pådette område, herunder via dets udviklingspolitik ogprogrammer for bistand til tredjelande, og erkenderbehovet for en omfattende og langsigtet fremgangsmåde.
Poverty and exclusion, regional conflicts, environmental degradationand AIDS are all potential threats to security.
Fællesskabet har sammen med EU’s medlemsstater også spillet en vigtig rolle i den internationalekamp mod terrorisme.
Sweden and Franceplayed a key role in 2002 in the launch of a new international task force on global public goods, which willbe examining over the next two years how to ensurethat major issues of international concern such ascontrolling communicable diseases and combatingclimate change are clearly defined, analysed, and theneeds adequately met.
medlemsstaterne samt EU’s partnere i tredjelande atfokusere på forberedelserne hertil.
Mr Romano Prodi, President of the European Commission and Mr Poul Nielson,member of the European Commission responsible for development, Monterrey Conference, March 2002
Selv om udviklingsspørgsmål ikke har været et højprofileret emne iforbindelse med udvidelsen, lancerede Kommissionen i2002 et arbejdsprogram med deltagelse af tiltrædelseslandene og medlemsstaterne.
1.2.3.A new global partnership forgrowth, poverty eradicationand sustainable development
Dette program fokuserede på tre aspekter: mulig betydning for Fællesskabets politik og dets programmeringsprocesser (somf.eks. beslutningsprocesser, prioriteter, gennemførelseskanaler og finansielle spørgsmål); hvordan kantiltrædelseslandene hjælpes i forberedelsen af deresdeltagelse i Fællesskabets udviklingspolitik og deresrolle som nyopdukkede donorer (i nogle tilfældegenopdukkede); betydningen for Fællesskabets udviklingspartnere.
Internal policies and activities in other areas have alsoaffected the context for the Community’s development cooperation policy and external assistance, inparticular the heightened interest in how to integratemigration issues into the EU’s relations with itsexternal partners including developing countries.
Adskillige undersøgelser og informationssøgningstiltag samt en første række af kapacitets-opbygnings- og bevidstgørelsesaktiviteter blevlanceret i 2002 for at bidrage til at definere og konkretisere fremtidige aktiviteter på dette område,herunder en køreplan. Dette arbejde fortsættes ogudvides i 2003-2004.
Continued political and economic stability in 2002 hashad a major impact on the Community’s external relations including its development policy and its externalassistance.
En større erkendelse af forbindelserne mellem udviklede lande og udviklingslandene i 2002 har tilgengæld understreget den betydning, som en tilstrækkelig og vedholdende opmærksomhed på udviklingsspørgsmål har for en vellykket realisering af andremålsætninger.
The International Financing for Development Conference in Monterrey, Mexico and the World Summit on Sustainable Development in Johannesburg, South Africa (in March and September 2002 respectively)confirmed the direction taken with the launch of the Doha Development Agenda(1), in terms of a newglobal partnership between developed and developing countries. At the centre of this is the recognitionthat success requires action by all countries.
Fattigdom og udstødelse, regionalekonflikter, miljøødelæggelse og aids er alle potentielletrusler mod sikkerheden.
The EUworked hard for the success of Doha, Monterrey and Johannesburg, and will do the same for the forthcoming UN World Summit on the Information Society.The EU enlargement and the further increase in EU aidbetween now and 2006 by all Member States willallow the region to play an even greater role goingforward than it does already.
Fællesskabets politikker ogprogrammer inden for udviklingssamarbejde ogbistand til tredjelande samt EU’s politikker og aktiviteter på andre områder skal spille en vigtig rolle idenne proces, og der er blevet truffet en række nyeinitiativer i årets løb.
Events in different parts of the world starkly highlighted the interdependence between both developedand developing countries: from the economic crisis in Argentina and the slowdown in developed countrymarkets, to the tragedy of the Bali bomb and theongoing fight against terrorism, to the devastation ofnew and ongoing conflicts.
Sverige og Frankrig spillede encentral rolle i lanceringen i 2002 af en ny internationaltaskforce om globale offentlige goder, der i dekommende to år vil undersøge, hvordan man kansikre, at vigtige spørgsmål af international betydning,såsom bekæmpelse af overførbare sygdomme ogbekæmpelse af klimaændringer, defineres klart oganalyseres, og at behovene opfyldes på en passendemåde.
In 2002, there were positive steps towards peace in countries including Sri Lanka, Angola, and the Democratic Republic of the Congo.
Interne politikker og aktiviteter på andre områder harogså påvirket den sammenhæng, som Fællesskabetsudviklingssamarbejdspolitik og bistand til tredjelandeindgår i, navnlig den øgede interesse for, hvordanmigrationsspørgsmål kan indarbejdes i EU’s forbindelser med dens eksterne partnere herunder udviklingslandene.
The Community launched a programme oflong-term assistance to Afghanistan, marking animportant transition in its partnership. Unfortunately,the situation in other places deteriorated, includingthe Middle East, Côte d’Ivoire and Zimbabwe.
1.2.3.Et nyt globalt partnerskab for vækst, udryddelse affattigdom og bæredygtigudvikling
The international community now has a clear and comprehensive frameworkfor action to achieve growth, poverty eradication andsustainable development.
1.2.2.Den globale situation: politisk og økonomiskustabilitet
1.2.4.The EU’s WSSD initiatives:Water and energy
Fortsat politisk og økonomisk stabilitet i 2002 har haften stor indflydelse på Fællesskabets eksterne forbin-
These events highlight the vital importance ofcontinued attention to economic and governanceissues and, specifically, to conflict prevention and resolution.
Den internationale konference om udviklingsfinansiering i Monterrey (Mexico) og verdenstopmødet ombæredygtig udvikling i Johannesburg (Sydafrika) (ihenholdsvis marts og september 2002) bekræftededen retning, man havde taget med lanceringen af Doha-udviklingsdagsordenen (1) for så vidt angår et
At the World Summit on Sustainable Development(WSSD), the EU launched two major initiatives on
(1)»Udviklingsdagsordenen fra Doha« henviser til den aftale, der er indgået om dagsordenen for de multilaterale handelsforhandlinger,som blev lanceret på Verdenshandelsorganisationens ministerkonference i Doha, Quatar, i november 2001.
(1)The Doha Development Agenda refers to the agreement reached regarding the agenda for the multilateral trade negotiationslaunched at the World Trade Organisation Ministerial Meeting in Doha, Qatar, in November 2001.
Strategiske mål og resultater nyt globalt partnerskab mellem udviklede lande ogudviklingslande.
Strategic goals and achievements water and energy, designed to accelerate progress onimplementation towards the MDGs.
Centralt i dette spørgsmål er erkendelsen af, at succes er betinget af, at alle landene gøren indsats.
The EU’s ‘Water for life’ initiative is profiled in thespecial feature on water in this report (see Chapter 7).
lande og -regioner samt aktører i den private sektor,finansieringsorganisationer og det civile samfund.Dialogen med partnere og interesserede parter vilblive intensiveret på nationalt og regionalt plan for atgennemføre partnerskaberne på et efterspørgselsbaseret grundlag. Vigtige aspekter af initiativet vilomfatte støtte til institutionel kapacitetsopbygningog faglig bistand til landene, så de kan gennemførepassende energipolitikker.
Progress towards development and other externalassistance objectives is outlined in Chapter 3, includingthe results of a crossregional and cross-country analysis of progress towards the millennium developmentgoals undertaken by the Commission and progress inthe six priority areas for EC assistance defined in 2000.A major challenge for the Community going forwardwill be to respond to the emergence of new EU andinternational priorities without undermining selectivity and focus.
1.3.Nøgleresultater i 2002
A major strategic achievement during 2002 was thecompletion of the first generation of regional strategypapers (RSPs) and country strategy papers (CSPs) underthe new common framework process begun just twoyears earlier.
Monterrey og Johannesburg bekræftede den centralebetydning af millenniumudviklingsmålene som vejledende rammer for indsatsen frem til 2015.
Although there is no specific MDG on energy, the provision of adequate, affordableand sustainable energy services in rural, peri-urbanand urban areas is essential for the achievement of the MDGs.