natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kommissionen mente, at klageren ikke havde taget noget initiativ til at kontakte dens tjeneste grene efter at have fremsat sin oprindelige klage.
The Commission con sidered that the complainant had not taken any initiative to contact its services after having lodged his initial complaint.
Hvad angik de væsentlige aspekter i sagen, henviste Kommissionen til sine generelle forpligtelser over for klagere, som beskrevet i standardklageskemaet.1 Disse indebærer: (i) at sende en kvittering for modtagelse af klagen; (ii) at underrette klageren om enhver aktivitet foretaget i forbindelse med klagen, samt (iii) om beslutningen om at indlede et overtrædelsessøgsmål mod den ansvarlige medlemsstat.
As regards the substantial aspects of the case, the Commission referred to its general obligations towards complainants, as set out in the standard complaint form1. These obligations involve: (i) sending an acknowledge ment of receipt once the complaint is received; (ii) informing the com plainant of any action taken in relation to the complaint; as well as (iii) of the decision to launch infringement proceedings against the responsible Member State.
I svarbrev af 25. august 1997 erklærede klageren sig enig i Kommissionens vurdering og forklarede, at projektet ved indsendelse af hans klage var blevet standset på grund af Kommissionens indgriben.
DECISIONS explained that the project at the origin of his complaint had been suspend ed as a consequence of the Commission intervention.
Ombudsmanden sendte Kommissionens kommentarer til klageren med en opfordring om at fremsætte sine bemærkninger.
The Ombudsman forwarded the Commission's comments to the com plainant with an invitation to make observations.
I sit svar meddelte kla geren, at projektet var blevet standset, og at de spanske myndigheder havde beordret en ny undersøgelse af projektets indvirkninger på miljøet.
The reply from the com plainant indicated that the project had been suspended, and that the Spanish authorities had ordered that a new environmental impact assess ment of the project be undertaken.
På baggrund heraf mente klageren, at hans holdning hele tiden havde været korrekt, og at den tilladelse, der var givet til projektet, var ulovlig.
In view of this, the complainant believed that his position had been correct all along, and that the authorisation given to the project was illegal.
Klageren bad Ombudsmanden om ikke at lukke sagen, før proceduren for tilladelse til projektet var afsluttet af de spanske myndigheder, så man kunne sikre, at EF's love fuldt ud blev overholdt.
The complainant asked the Ombudsman not to close the case until the pro cedure for the authorisation of the project has been completed by the Spanish authorities, so that full compliance with EC law could be ensured.
1 Hvorvidt sagen kan antages til behandling samt yderligere under søgelser foretaget af Ombudsmanden
THE DECISION 1 Admissibility of the case
Hvad angik Kommissionens argument om, at klageren ikke tidligere havde klaget til institutionen, skal det understreges, at det er op til Ombudsmanden at afgøre, hvorvidt en klage kan antages til behandling eller ikke.
As regards the Commission's argument that the complainant had not previously complained to the institution, it must be stressed that it is for the Ombudsman to decide whether a complaint is admissible or not.
Fællesskabets institutioner og organer er naturligvis velkomne til at give udtryk for deres holdning til det emne, Ombudsmanden behandler.
Community institutions and bodies are naturally welcome to make their views on the subject known to the Ombudsman.
En sag skal for at kunne antages til behandling forinden have gennemløbet passende administrative henvendelser til de pågældende institutioner og organer (artikel 2, stk. 4, i statutten).
In the context of the Ombudsman's own initiative inquiry 303/97/PD,1the Commission described in detail its policy on informing the complainant of the action taken in response to his complaint.
På grund af de forskellige sproglige versioner af denne tekst,1og når man tager hensyn til formålet med bestemmelsen, har det været Ombudsmandens praksis at vurdere, hvorvidt der er foretaget passende administrative henvendelser, afhængigt af hver enkelt sags særlige omstændigheder.
It explained that : "Once the complaint has been registered, the complainant is informed of the action taken in response to his complaint, including representations made to the national authorities concerned'.
Da sagen drejer sig om Kommissionens forsømmelse ved ikke at holde en klager underrettet gennem mere end et år om udviklingen i dennes sag, og da det ville være rimeligt at forvente, at disse oplysninger blev fremsendt til klagerne uden forudgående opfordring, vurderede ombudsmanden, at kriterierne for, om klagen kan antages til behandling, var overholdt, uden yderligere krav.
It had to be concluded therefore that the Commission took the necessary steps to settle the matter to the complainant's full satisfaction.
2 Kommissionens forsømmelse ved ikke at holde en klager under rettet
3 Complainant's request to keep the case open
Kommissionen begrundede sin forsømmelse ved ikke at frem sende nogen som helst oplysninger til klageren fra maj 1996 til juni 1997 med, at de spanske myndigheder ikke havde svaret på dens breve og rykkerskrivelser angående disses kommentarer til sagen.
The Statute of the Ombudsman specifically provides in Article 2, par.1, that no action by any other authority or person may be the subject of a complaint to the Ombudsman.2
I forbindelse med Ombudsmandens egetinitiativundersøgelse 303/97/PD2beskrev Kommissionen i detaljer sin politik med at underrette klageren om, hvad der blev foretaget med hensyn til dennes klage.
The Ombudsman's inquiries into this complaint were therefore directed towards examining whether there had been maladministration in the activities of the Commission.
Den forklarede at: "Når en klage er blevet regi streret, underrettes klageren om, hvad der sker med dennes klage, herunder om henvendelser til de pågældende nationale myndigheder".
It was not within the remit of the Ombudsman to assess compliance with Community law of ongoing activities undertaken by the Spanish authorities.
Ombudsmanden noterede sig dog, at det påståede ulovlige projekt som følge af alle disse henvendelser - herunder et personligt brev fra den ansvarlige miljøkommissær til den ansvarlige nationale minister - blev annul leret, og dermed var problemet løst.
On the basis of the information provided by the complainant and the observations submitted by the Commission, the Ombudsman concluded that the case had been settled by the Commission to the complainant's full satisfaction.
Det kunne derfor konkluderes, at Kommissionen tog de nødvendige skridt til at løse sagen til klagerens fulde tilfredshed.
The Ombudsman therefore closed the case.
Undersøgelse på eget initiativ af Kommissionens administrative procedurer i forbindelse med bor geres klager over nationale myndigheder (Se Den Europæiske Ombudsmands Årsberetning 1997, s. 270).
Statute of the European Ombudsman, art. 2 (1): "Within the framework of the aforementioned Treaties (...) the Ombudsman shall help to uncover maladministration in the activities of the Community institutions and bodies (...)
KONTORET FOR HARMONISERING AF DET INDRE MARKED
THE OFFICE FOR HARMONISATION IN THE INTERNAL MARKET
UDVÆLGELSESPRØVE FOR MIDLERTIDIGT ANSATTE: AFVISNING AF EN ANSØGER
COMPETITION FOR TEMPORARY AGENTS: NO SELECTION OF A CANDIDATE
Afgørelse om klage 1016/13.11.96/ALG-PUES/JMA over Harmoniseringskontoret for Det Indre Marked
Decision on complaint 1016/13.11.96/ALG-PUES/JMA against the Office for Harmonization in the Internal Market
I november 1996 indgav RL. en klage over manglende gennemsigtighed i forbindelse med Harmoniseringskontoret for Det Indre Markeds gennem førelse af en almindelig udvælgelsesprøve AT/C og manglende begrundelse af resultatet over for de ansøgere, som ikke havde bestået prøven.
In November 1996, Mr PL. made a complaint alleging lack of transparency in the way the Office for Harmonization in Internal Market (OHIM) had con ducted open competition AT/C, and the failure to provide any explanation to candidates who had not been selected.
PL. havde oprindelig klaget til den regionale ombudsmand for Valencia ("Sindic de Greuges de la Comunitat Valenciana"), som videresendte klagen til Den Europæiske Ombudsmand.
Mr PL. initially complained to the Regional Ombudsman of Valencia ("Sindic de Greuges de la Comunitat Valenciana"), who transmitted the complaint to the European Ombudsman.
PL. havde deltaget i en udvælgelsesprøve for midlertidigt ansatte, som afholdtes af Harmoniseringskontoret i november 1995.
Mr PL. took part in a competition for temporary agents organized by the OHIM in November 1995.
Efter en indledende gennemgang af alle ansøgningerne, havde udvælgelseskomiteen nægtet ham adgang til de mundtlige prøver og meddelt dette i en standardskrivelse. velse.
After a preliminary screening of all the applications, the Selection Board did not admit him to the oral tests, informing him of this in a standard letter.
I april 1996 sendte RL. en skrivelse til Harmoniseringskontoret, hvori han understregede, at han ikke klagede over udvælgelseskomiteens afgørelse, men ønskede at modtage yderligere oplysninger om udvælgelsesproceduren og årsagerne til, at han ikke havde fået adgang til prøverne.
In April 1996, Mr P.L. wrote to the OHIM, underlining that he was not com plaining against the decision taken by the Selection Board, but rather requesting further information on the selection process and the reasons for his exclusion.
I sin udtalelse påpegede kontoret, at den pågældende udvælgelsesprøve ikke var en almindelig udvælgelsesprøve med henblik på ansættelse af EF-tjenestemænd, men en udvælgelse af midlertidigt ansatte til sekretariatsstillinger (lønklasse C), og der fandtes ingen generelle bestemmelser for sådanne specifikke prøver for midlertidigt ansatte.
In its opinion, the OHIM point ed out that the competition was not a general competition for the recruit ment of EC officials, but only a selection of temporary agents for secretarial posts (C grade). Accordingly, there are no general rules governing the organization of this type of special competition for temporary agents.
Ifølge Harmoniseringskontoret blev udvælgelsesproceduren afviklet i overensstemmelse med principperne om lige behandling, gennemsigtighed og geografisk ligevægt.
According to the OHIM, the selection process was carried out with due respect for the principles of equal treatment, transparency and geographical balance.
Klageren blev ikke udvalgt til den mundtlige prøve, fordi han havde begrænset erhvervserfaring, idet han udelukkende havde arbejdet for den spanske lokalforvaltning.
The complainant was not selected for the oral tests because of his limited professional experience, since he had only worked for Spanish local admin­istration.
Efter procedurens afslutning underrettede udvælgelseskomiteen skriftligt alle ansøgerne om resultatet heraf.
Having completed the recruitment procedure, the Selection Board sent a letter to all candidates informing them of the outcome.
Ansøgere, som ikke havde bestået, og som havde indgivet formelle klager, modtog en begrundelse for deres ude lukkelse.
Non-selected appli­cants who had submitted formal complaints were informed of the reasons for their exclusion.
Kontoret påpegede endvidere, at klageren ikke havde modsat sig udvælgelseskomiteens afgørelse men blot anmodet om en begrundelse herfor.
The Office also stressed that the complainant did not contest his exclusion by the Selection Board, but merely inquired about the reasons for the deci­sion.
Følgelig var hans skrivelse ikke blevet betragtet som en klage.
Consequently, his letter had not been considered as a complaint.
På grundlag af oplysningerne fra klageren og udtalelsen fra Harmoniseringskontoret for Det Indre Marked konkluderede Ombudsmanden følgende:
On the basis of the information provided by the complainant and the obser­vations submitted by the Office for Harmonization in the Internal Market, the Ombudsman reached these conclusions:
1 Vedrørende kravet om en begrundelse
1 Concerning the need to give reasons
I sin skrivelse fra april 1996 havde klageren udtrykkeligt bedt Harmoniseringskontoret meddele ham, hvorfor han var blevet udelukket fra udvælgelsesprøven.
In his letter of April 1996, the complainant had expressly requested the Office for Harmonization to inform him of the reasons for his exclusion from the competition.
Kontoret havde blot svaret, at klageren efter anden etape, hvor der foretoges en sammenligning af ansøgernes per sonlige akter, ikke var blevet udvalgt til det mundtlige prøver.
The OHIM's reply merely stated that after a stage in which the personal files of the candidates were compared, the complainant had not been selected for the oral tests.
I forbindelse med udvælgelsesprøver skal en udvælgelseskomites afgørelse om at afvise en ansøger ledsages af en angivelse af, hvilke betingelser i bekendtgørelsen om udvælgelsesprøve, der ikke er opfyldt.1I tilfælde af et stort antal ansøgere kan udvælgelseskomiteen nøjes med en kortfattet begrundelse og blot informere ansøgerne om kriterierne for og resultatet af udvælgelsen2 . Dog bør udvælgelseskomiteen efterfølgende forelægge individuelle begrundelser for ansøgere, som udtrykkelig anmoder herom.3
In the context of competitions, decisions by a Selection Board to reject a candidate must state the conditions of the notice of competition which have not been fulfilled.1If there is a large number of candidates, the Selection Board may initially confine itself to stating the reasons for the refusal in a summary manner and informing the candidates only of the criteria and the result of the selection.2 Nevertheless, the Selection Board must give sub­sequently an individual explanation to those candidates who expressly ask for it.3
Harmoniseringskontorets svar til klageren var ikke tilstrækkeligt detaljeret til at klageren kunne forstå, på hvilket grundlag udvælgelseskomiteen havde truffet sin afgørelse, og til at sikre en eventuelt fornyet gennemgang af begrundelsen for den afgørelse, der var truffet.
The reply by the OHIM to the complainant did not contain sufficient details to enable the complainant to understand the factors on which the Selection Board's decision in relation to him had been based, and to allow for a potential review of the grounds on which the decision had been taken.
Svaret havde således ikke givet klageren en passende begrundelse for, hvorfor hans ansøgning var blevet afvist.
The reply failed therefore to give him adequate reasons for the rejection of his application.
1Forenede sager 4, 19 og 28/78, Salerno mod Kommissionen, 1978, Sml. 2403, s.2416. 2Sag 225/82, Verzyck mod Kommissionen, 1983, Sml. 1991. 3SagT-55/91, Olivier Fascilla mod Parlamentet, 1992, Sml. II 17-57, præmis 34-35.
Joined Cases 4, 19, and 28/78 Salerno ν Commission [1978] ECR 2403, p. 2416.
Det fremgik af Harmoniseringskontorets udtalelse og klagerens oplysninger, at kontoret havde taget initiativ til at løse sagen til klagerens til fredshed.
It therefore appeared from the opinion of the OHIM and the information submitted by the complainant, that the Office had taken steps to settle the matter and had thereby satisfied the complainant.
Ombudsmanden afsluttede derfor behandlingen af sagen.
The Ombudsman there fore closed the case.
REJSEUDGIFTER I FORBINDELSE MED ET MEP'S OFFICIELLE BESØG
TRAVEL EXPENSES FOR AN OFFICIAL VISIT BY AN MEP
Afgørelse om klage 760/24.7.96/JC/UK/IJH over Europa-Parlamentet
Decision on complaint 760/24.7.96/JC/UK/IJH against the European Parliament
I juli 1996 indgav C, MEP, en klage til Ombudsmanden.
In July 1996, Mr C, MEP made a complaint to the Ombudsman.
I henhold til klagen var de relevante faktiske omstændigheder følgende:
According to the complaint, the relevant facts were as follows:
C. var medlem af Europa-Parlamentets Udvalg om Udvikling og Samarbejde.
Mr C. was a member of the Committee on Development and Cooperation of the European Parliament.
På tidspunktet for de begivenheder, hvoraf klagen udsprang, var han udvalgets ordfører vedrørende Lomé-konventionen.
At the time of the events which gave rise to the complaint he was the Committee's rapporteur tor the Lomé Convention.
Udvalget på lagde ham og et andet MEP at rejse til Paris for at mødes med den franske udenrigsminister den 26. januar 1995.
The Committee instructed him and another MEP to travel to Paris for a meeting with the French foreign minister on 26 January 1995.
Det gjorde de, og efterfølgende blev C.'s udgifter i forbindelse med undersøgelsesrejsen betalt af Parlamentet.
They did so and Mr C.'s expenses for the mission were subsequently paid by the Parliament. Some weeks later, Mr C. was informed that the Committee had
Nogle uger senere fik C. meddelelse om, at udvalget ikke i rette tid havde underrettet Parlamentets Præsidium om undersøgelsesrejsen, og det blev pålagt ham at tilbagebetale udgifterne.
DECISIONS not advised the Bureau of the Parliament of the mission in time and he was instructed to repay the expenses.
C. forelagde sagen for Kvæstorerne og Parlamentets formand, som bekræftede, at udgifterne skulle tilbagebetales.
Mr C. took the matter to the Quaestors and to the President of the Parliament who confirmed that the expenses must be repaid.
C. gjorde i sin klage til Ombudsmanden gældende, at det var uretfærdigt, at et MEP, som officielt var blevet pålagt at foretage en undersøgelsesrejse, forventedes selv at betale sine befordringsudgifter på grund af en fejl begået af en anden person.
In his complaint to the Ombudsman, Mr C. claimed that it was unfair that an MEP who was officially instructed to undertake a mission should be expect ed to pay his own fare and expenses because of someone else's mistake.
Klagen og de dertil vedføjede dokumenter blev fremsendt til Europa-Parlamentet.
The complaint and annexed documents were forwarded to the European Parliament.
Parlamentets udtalelse indeholdt følgende bemærkninger:
The Parliament's opinion included the following remarks:
Der ville næppe være i overensstemmelse med Ombudsmandens kom petence og ansvar, hvis han skulle være ansvarlig for at optræde som ad hoc-voldgifts- eller -appelmyndighed for medlemmer, hvis anmodninger bliver afvist af de kompetente parlamentsorganer (Præsidiet og Kvæstorerne).
"It would hardly seem in keeping with the Ombudsman's competences and responsibilities for him to be obliged to act as an ad hoc arbitration or appeal authority for Members whose requests are turned down by the competent parliamentary bodies (the Bureau and the Quaestors).
Jeg beklager, at Ombudsmanden er blevet involveret i en ubegrundet individuel klage af denne art, og nærer tillid til, at ethvert fremtidigt tilfælde kan erklæres i uoverensstemmelse med kravene for behandling. ling.
I regret that the Ombudsman has been involved in an unfounded individual grievance of this nature, and trust that any future such cases may be declared inadmissible. "
For så vidt angår klagens indhold, indeholdt udtalelsen to punkter: i)
As regards the substance of the complaint, the opinion contained two points:
Til trods for bestemmelsen i Parlamentets regler om, at der forud for deltagelse i sådanne møder kræves en tilladelse, havde C. hverken opnået eller anmodet om en sådan tilladelse.
Despite the stipulation in Parliament's rules that prior authorisation is required for attendance at such meetings, Mr C. had neither received nor sought such authorisation.
MEP'er har ret til en godtgørelse på 3.000 ecu om året til dækning af udgifter i forbindelse med rejser, der foretages under udførelsen af deres opgaver uden for det land, hvor de blev valgt.
MEPs are entitled to an allowance of 3.000 ECU per year to meet the costs of travel undertaken in the performance of their duties outside the country in which they were elected.
C. ville, hvis han i rette tid og på grundlag af bilag havde indsendt en anmodning, have været berettiget til at få godtgjort sine rejseudgifter i for bindelse med besøget i Paris over denne godtgørelse.
Mr C. would have been entitled, by submitting a request in due time and on the basis of supporting documents, to reimbursement of his travelling expenses for the visit to Paris from this allowance.
C. gjorde i sine bemærkninger gældende, at han var dybt såret over de bemærkninger, som er citeret med kursiver ovenfor.
In his observations, Mr C. stated that he deeply resented the remarks which are quoted in italics above.
Han anførte endvidere, at han ikke var interesseret i de økonomiske aspekter af sagen, men ønskede at rense sit navn, som han følte var blevet "tilsmudset" ved Parlamentets behandling af sagen.
He further stated that he was not interested in the financial aspects of the matter, but wished to clear his name which he felt had been "blackened" by the Parliament's approach to the matter.
Efter at have gennemgået Parlamentets udtalelse og C.'s bemærkninger fandt Ombudsmanden, at der prima facie forelå et tilfælde af fejl eller for sømmelser, fordi det kunne lægges til grund, at erklæringen i Parlamentets udtalelse om, at der ikke var blevet indgivet nogen anmodning om forud gående tilladelse til besøget i Paris, ikke var i overensstemmelse med den dokumentation, som var vedføjet C.'s klage.
After examining the Parliament's opinion and Mr C.'s observations, the Ombudsman considered that there was prima facie evidence of maladministration because the statement in the Parliament's opinion that no request
I overensstemmelse med vedtægtens artikel 3, stk. 5, foreslog Ombudsmanden derfor et møde mellem hans tjenester og Parlamentets for at drøfte muligheden af en mindelig løsning.
In accordance with Article 3 (5) of the Statute, the Ombudsman therefore proposed a meeting between his services and those of the Parliament to discuss the possibility of a friendly solution.
En skrivelse af 16. januar 1998 fra Europa-Parlamentets nuværende for mand til Ombudsmanden indeholdt følgende bemærkninger:
By letter dated 16 January 1998, the current President of the European Parliament sent the Ombudsman a letter which included the following remarks:.
/ overensstemmelse med artikel 22, stk. 8, og artikel 139, stk. 5, i Parlamentets forretningsorden skal medlemmerne anmode om Præsidiets tilladelse til at deltage i møder uden for Parlamentets sædvanlige arbejdssteder.
"In accordance with Rules 22 (8) and 139 (5) of Parliament's Rules of Procedure, Members must request the Bureau's authorization to take part in meetings outside Parliament's usual places of work.
Den 18. januar 1995 sendte lord Plumb, medformand for Den Paritetiske Forsamling AVS-EU, en anmodning om, at [C] deltog i en undersøgelsesrejse til Paris.
On 18 January 1995 Lord Plumb, Co-President of the ACP-EU Joint Assembly, sent a request for authorization for Mr C. to take part in a mis sion to Paris.
Men som følge af denne anmodnings sene indgivelse havde Præsidiet ikke tilstrækkelig tid til at behandle den, og under søgelsesrejsen blev foretaget uden den krævede tilladelse.
However, the late submission of this request meant that the Bureau did not have enough time to consider it and the mission went ahead without the required authorisation.
Parlamentets forretningsorden er klar på dette punkt og fastslår uden at levne mulighed for tvivl, at anmodningen skal indgives i forvejen, og der findes ikke nogen bestemmelse om, at der kan gives tilladelse, efter at begivenheden har fundet sted.
Parliament's Rules of Procedure are clear on this point and establish without any room for doubt that the request must be submitted in advance, and there is no provision for authorisation after the event.
Under disse omstændigheder mener jeg ikke, at Parlamentet kan betale de godtgørelser og rejseudgifter, som [C] ville have været berettiget til, hvis Præsidiet havde givet tilladelse til undersøgelsesrejsen.
Under these circumstances I do not think that Parliament can pay the allowances and travel expenses to which Mr C. would have been entitled if the mission had been authorised by the Bureau.
Intet af dette drager den omstændighed, at [C] var i god tro, i tvivl.
None of this calls into question Mr C. 's good faith.