natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Efter en grundig markedsundersøgelse nærede Kommissionen betænkeligheder ved, at Check Pointkunne have en dominerende stilling på markedet for firewall/VPN-software, og at nogle af virksomhedens handlinger havde negative afskærmende virkninger på markedet for firewall/VPN-software i stridmed EU’s konkurrenceregler.
Following an extensive market investigation, the Commission was concerned that Check Point mighthold a dominant position in the market for firewall/VPN software, and that some of its actions werehaving a negative foreclosure effect on the market for firewall/VPN software in violation of EUcompetition rules.
Efter forhandlinger mellem Kommissionen og Check Point accepterede Kommissionen et formelt tilsagn fra Check Point, der fjernede disse betænkeligheder.
Following negotiations between the Commission and Check Point, the Commissionaccepted a formal commitment from Check Point which addressed the Commission’s concerns.
Der er tale omfølgende tilsagn: a)
Moreparticularly, Check Point:
Check Point vil ikke lægge urimeligt eller uacceptabelt pres på sine distributører og forhandlere ideres uafhængige beslutning om, hvorvidt de vil forhandle konkurrerende produkter.
(i) confirmed that it would not place undue or unacceptable pressure on its distributors and resellersregarding their independent decision whether or not to sell competing products;
Check Point vil desuden sikre, at virksomhedens salgspersonale og andet relevant personale gøresbekendt med EU’s konkurrenceregler og indskærpes at overholde dem i deres arbejde.
(iii) ensured that its sales and other relevant personnel were informed about EU competition rules andthat they understood the requirement to comply with those laws in their business dealings.
Efter Check Points tilsagn blev Stonesofts klage trukket tilbage, og Kommissionen afsluttede sagen.Kommissionen vil dog fortsat holde øje med udviklingen på dette marked for at sikre, at tilsagnetopfyldes.
As a result of Check Point’s commitment, Stonesoft’s complaint was withdrawn and the Commissionclosed the case file. Nevertheless, the Commission will continue to monitor developments in this marketin order to ensure that the terms of the commitment are respected.
I juni afsluttede Kommissionen en undersøgelse, der var blevet udløst af en klage fra AllVoice Computing plc (AllVoice) mod International Business Machines Corporation (IBM), efter at sidstnævnteindvilligede i at ændre sine licensvilkår.
In June, the Commission closed an investigation triggered by a complaint from AllVoice Computing plc (AllVoice) against International Business Machines Corporation (IBM), after the latter agreed to modifyits licensing terms.
AllVoice er en britisk virksomhed, der udvikler og sælger talegenkendelsessoftware. Talegenkendelsessoftware er en teknologi, der sætter en computer i stand til at genkende tale og omskrive den til tekst.
AllVoice is a British firm that develops and sells voice recognition software.
Ud over IBM fandtes der kun få andre udbydere af talegenkendelsesapparater.
Besides IBM, there were a few other suppliers of speech recognition engines.
Efter en indgående analyse af klagen fremsendte Kommissionen i juni 2001 en advarselsskrivelse til IBM, hvori den udtrykte betænkeligheder ved, at IBM muligvis var dominerende på markedet forlicenser på disse apparater, og at nogle af virksomhedens licensvilkår kunne være et misbrug af dominerende stilling efter EF-traktatens artikel 82.
Following careful analysis of the complaint, the Commission’s departments sent a warning letter on June 2001 to IBM expressing concern that IBM might be dominant on the engine licensing market andthat some of its licensing terms might be abusive within the meaning of Article 82 EC.
Kommissionens betænkeligheder skyldtes, at IBM bevarede retten til at opsige licensen på talegenkendelse, hvis AllVoice anlagde sag mod IBM eller nogen af IBM’s kunder for krænkelse af AllVoices talegenkendelsespatenter. IBM krævede også, at AllVoice skulle tilføre licensteknologien en merværdi,der mindst svarede til denne teknologis værdi, hvilket kunne resultere i detailprisbinding.
The Commission’s concerns were based on the fact that IBM retained the right to terminate the speechrecognition licence if AllVoice were to initiate proceedings against IBM or any of its customers forinfringement of AllVoice’s speech recognition patents.
I sit svar fastholdt IBM, at IBM ikke var dominerende på det relevante produktmarked, og at disseklausuler under alle omstændigheder ikke var konkurrenceskadelige.
In its reply, IBM maintained that it was not dominant on the relevant product market and that, in anyevent, these clauses were not anti-competitive.
Efter forhandlinger med Kommissionen tilbød IBM imidlertid at ændre de pågældende klausuler.
However, following negotiations between it and the Commission, IBM proposed to modify the relevant clauses.
IBM’s ret til at opsige licensen gælder nu kun i situationer, hvor AllVoice anfægter IBM’s apparat forkrænkelse af AllVoices patenter.
IBM’s right to terminate the licence is now limited to situations where AllVoice challenges IBM’s engineon the basis that it infringes AllVoice’s patents.
AllVoice vil imidlertid kunne anfægte IBM’s intellektuelle ejendomsrettigheder på ethvert andet grundlag uden at skulle frygte for, at kontrakten opsiges.
AllVoice could nevertheless challenge IBM’s intellectualproperty rights on any other ground without fearing termination of its contract.
Denne klausul harfaktisk mere begrænset rækkevidde, end hvad der tillades i henhold til gruppefritagelsesforordningen forteknologioverførselsaftaler.
This is in fact a morenarrowly tailored clause than the Technology Transfer Block Exemption Regulation would allow.
Ifølge IBM var formålet med merværdiklausulen at sikre, at applikationsprogrammet opfyldte bestemtekvalitetskrav og højnede brugsværdien af den samlede pakke.
According to IBM, the purpose of the value-add provision was to ensure that the application programmeets a certain quality and that it adds ‘usefulness’ to the end package.
BERETNING OM ANVENDELSEN AF KONKURRENCEREGLERNE I DEN EUROPÆISKE UNION
APPLICATION OF THE COMPETITION RULES IN THE EUROPEAN UNION provision so that it now refers to functionality, product differentiation, creation of new marketingopportunities, or integration in other products.
De ændrede klausuler er ikke længere i strid med EU’s konkurrenceregler.
The modified clauses do not infringe the EU competition rules any more.
Efter IBM’s ændringer ogforliget mellem parterne for tiden indtil i dag trak AllVoice sin klage tilbage, og Kommissionen henlagdesagen.
As a result of IBM’smodifications and a settlement between the parties for the past, AllVoice withdrew its complaint and the Commission closed the file.
Gasrørledningen mellem Det Forenede Kongerige og Belgien (sag COMP/E-4/38.075)
United Kingdom–Belgium gas interconnector (Case COMP/E-4/38.075)
Kommissionen har gentagne gange understreget, hvor stor vægt den lægger på velfungerende gasrørledninger, der kan åbne mulighed for en konkurrencestimulerende import på gas- og elektricitetsmarkederne, som kan forbedre forsyningsvilkårene på disse markeder.
In several documents, the Commission has highlighted the importance of functioning interconnectors inorder to enable import competition in gas and electricity markets so as to improve the supply conditionson these markets.
I den sammenhæng foretog Kommissionen på eget initiativ en undersøgelse af gasrørledningen mellemdet britiske gasnet og nettene på det europæiske kontinent, der drives af virksomheden Interconnector UK Ltd. Aftalerne om driften af rørledningen og markedsføringsaftalerne blev anmeldt til Kommissioneni 1995 og godkendt i form af et comfort letter (35).
In that context, the Commission conducted an owninitiative investigation into the operation of the gasinterconnector linking the UK gas network with those of continental Europe, which is run by a companycalled Interconnector UK Ltd. The agreements relating to the operation of the pipeline and its marketing arrangements were notified to the Commission in 1995 and cleared by way of a comfort letter (35).
I januar 2001 udtrykte det britiske handels- og industriministerium betænkeligheder ved, at strømmen i rørledningen den 15. januar 2001 skiftede fra »reverseflow« (dvs. import til Det Forenede Kongerige) til »forward flow« (eksport til kontinentet) og ikke giktilbage før den 24. januar, selv om priserne i Det Forenede Kongerige var højere end på det europæiskefastland.
In January 2001, the UK Department of Trade and Industry raised concerns about the fact that, at thebeginning of that month, the flows on the interconnector changed from reverse flow (imports into the UK) to forward flow (exports to the Continent) and did not reverse back before the end of that samemonth, although UK prices were higher than on the Continent.
Dette gav Kommissionen anledning til at kontrollere, om prisstigningerne i Det Forenede Kongerige kunne skyldes konkurrencefordrejende adfærd.
This led the Commission to checkwhether any anticompetitive behaviour could help explain the UK price increases.
Kommissionen undersøgte især, om de regler,som IUK anvendte, og/eller de 16 leverandører, som havde kapacitetsrettigheder, fulgte en adfærd, derkunne være i strid med EU’s konkurrenceregler.
The Commissionmore particularly investigated whether any rules adopted within IUK and/or any behaviour of the16 shippers holding capacity rights could constitute an infringement of antitrust rules.
I sin analyse koncentrerede Kommissionen sig navnligom tre aspekter, nemlig for det første om der kunne påvises en samordning mellem IUK-leverandører omat påvirke flowretningen i rørledningen, for det andet om de tekniske specifikationer, der hævdes at værenødvendige, for at rørledningen kan fungere, retfærdiggør de stive procedurer, og for det tredje, om denbelgiske virksomhed, Distrigas, alene eller med bistand fra andre leverandører havde udnyttet sin rollesom den, der driver det belgiske transmissionssystem, til at vende flowretningen i gasrørledningen om.
The analysisfocused on three aspects: (1) whether it could be established that IUK shippers had colluded in order toinfluence the flow direction of the interconnector; (2) whether the technicalities allegedly necessary for aproper functioning of the interconnector justify the rigidities in the applicable procedures; and(3) whether Belgian company Distrigas has, alone or with the help of other shippers, profited from itscapacity as the Belgian transmission system operator in order to put the interconnector into reverse.
Hvad angår det første spørgsmål, så det ikke ud til, at de gasproducenter, der ejede Interconnectorkapacitet, havde indflydelse på det omstridte »flow reversal«.
As far as the first issue is concerned, it would appear that gas producers owning interconnector capacitydid not collectively have any influence over the flow reversal at issue.
Med hensyn til de tekniske specifikationerkortlagde Kommissionen en række stivheder i de regler, der gælder for rørledningen, som begrænserleverandørernes mulighed for at overføre kapacitet til andre.
In regard to technicalities, the Commission identified a series of rigidities within the rules governing the interconnector which restrictshippers’ ability to transfer capacity to third parties.
Den 30. november 2001 accepterede IUK-leverandørerne imidlertid mere fleksible Interconnector-regler.
However, on 30 November 2001, the IUK shippersagreed on more flexible interconnector rules.
Desuden øgede IUK gennemsigtigheden isin virksomhed ved at meddele flow reversals på forhånd.
Moreover, IUK increased the transparency of its operationsby announcing flow reversals in advance.
Hvis de nye regler gennemføres ordentligt, måde anses at kunne garantere tilpas lige vilkår for alle.
If properly implemented, the new rules should guarantee asufficiently level playing field.
Endelig fandt Kommissionen bekræftelser på, at Distrigas havde spillet en vigtig rolle, da der blev gennemført et flow reversal i januar 2001.
Finally, the Commission confirmed the influential role played by Distrigasin the flow reversal of January 2001.
Men der blevikke fundet tegn på overtrædelse af konkurrencereglerne eller på, at Distrigas havde forhindret transportaf gas fra kontinentet til Det Forenede Kongerige (36).
However, it found no evidence of antitrust infringements or anyindications that Distrigas had opposed the transport of gas from the Continent to the UK (36).
(Gasforhandlingsudvalget), siden i hvert fald 1989. GFU havde to faste medlemmer, nemlig Statoil og Norsk Hydro, som er Norges største gasproducenter, og omfattede undertiden også andre norske gasproducenter.
GFU (Case COMP/E-1/36.072)
GFU’s hovedopgave bestod i at forhandle vilkårene i alle forsyningskontrakter med købere ibl.a.
The GFU was composed of two permanent members, Statoil and Norsk Hydro, Norway’s largest gas producers, and was occasionally extended to certain other Norwegian gasproducers.
EU på vegne af alle naturgasproducenter i Norge.
The main task of the GFU was to negotiate the terms of all supply contracts with buyerslocated, inter alia, in the EU on behalf of all natural gas producers in Norway.
Kommissionen fastslog, at Norge er den tredjestørste gasleverandør blandt de lande uden for EU, der leverer gas til EU-markedet, idet Norge tegner sigfor ca. 10 % af hele gasforbruget i EU.
In this respect the Commission established that Norway is the third-largest non-EU country supplying gas to the EU,accounting for approximately 10 % of all gas consumed in the EU.
I juni og juli 2001 havde Kommissionen indledt formel procedure over for ca. 30 norske gasselskaber, idet den fandt, at GFU-systemet var i strid med EU’s konkurrenceregler (38).
In June and July 2001, the Commission initiated formal proceedings against approximately 30 Norwegian gas companies, arguing that the GFU scheme was incompatible with European competition law (38).
Både gasselskaberne og dennorske regering hævdede under en høring i december 2001, at EU’s konkurrenceregler ikke fandt anvendelse, eftersom GFU-systemet i juni 2001 var blevet ophævet for salg til EØS efter kongelig anordningfra den norske regering.
At ahearing in December 2001, the gas companies concerned as well as the Norwegian Government claimedthat European competition law should not be applied, since the GFU scheme had been discontinued forsales to the European Economic Area (EEA) as of June 2001 following the adoption of a Royal Decree bythe Norwegian Government.
De gjorde også gældende, at EU’s konkurrenceregler ikke fandt anvendelse,fordi de norske gasproducenter af den norske regering var blevet pålagt pligt til at sælge gas gennem GFU-systemet, som var blevet oprettet af den norske regering.
They also argued that European competition law could not be applied since the Norwegian gas producers had been compelled by the Norwegian Government to sell through the GFUsystem established by the Norwegian Government itself.
Efter høringen og uden at foregribe deres endelige juridiske standpunkt i sagen sonderede de norskegasproducenter og Europa-Kommissionen mulighederne for at finde frem til en løsning. Der blev i denforbindelse foretaget en sondring mellem 1) de faste medlemmer af GFU (Statoil og Norsk Hydro),2) seks virksomhedsgrupper, der faktisk sælger norsk gas på kontrakter forhandlet af GFU (ExxonMobil, Shell, TotalFinaElf, Conoco, Fortum og Agip), og 3) alle andre norske gasproducenter, over for hvilkeder var indledt formel procedure. Ud fra ønsket om at få løst disse problemer afgav Statoil og Norsk Hydro en række tilsagn over for Kommissionen, som på basis heraf besluttede at henlægge sagen for allede implicerede virksomheders vedkommende.
Following the hearing and while reserving their respective legal positions, the Norwegian gas producersand the Commission explored the possibilities for a settlement.
Løsningen havde to hovedelementer, nemlig 1) at al fælles markedsføring og salg skal ophøre,medmindre det sker i overensstemmelse med EU’s konkurrenceregler (for bestående leveringsforholdindebærer dette individuelle forhandlinger, når kontrakterne udløber), og 2) at bestemte gasmængderforbeholdes nye kunder, der ikke tidligere har købt gas hos norske gasproducenter (dette tilsagn blev kunafgivet af Statoil — 13 mia. kubikmeter — og Norsk Hydro — 2,2 mia. kubikmeter, det gælder iperioden fra juni 2001 til september 2005, og dets opfyldelse vil blive overvåget af eksterne revisorer).
The settlement consisted of two main elements, namely (1) the discontinuation of all joint marketing andsales activities unless these are compatible with European competition law (for existing supplyrelationships this requires individual negotiations when contracts come up for review) and (2) thereservation of certain gas volumes for new customers who in the past have not bought gas from Norwegian gas producers (this part of the commitment was only given by Statoil — 13 BCM — and Norsk Hydro — 2.2 BCM, is valid for the period from June 2001 to September 2005 and will bemonitored by external auditors).
Da Kommissionen accepterede tilsagnene angående gasmængder til nye kunder, hæftede den sig ved, atdet længe havde været kendt, at mange europæiske kunder (især store industribrugere, elproducenter ognye handelsfirmaer) aktivt søger efter alternative forsyningskilder.
When accepting the commitments on the volumes for new customers, the Commission noted that asignificant number of European customers (most prominently large industrial users, electricity producersand new trading houses) were known to be actively looking for alternative sources of supply.
Tilsagnene vil derfor gøre det lettere atfå etableret nye forsyningsrelationer.
Thecommitment will thus facilitate the establishment of new supply relationships.
Det skulle også få positiv indvirkning på strukturerne på deteuropæiske marked, der stadigvæk er præget af dominerende udbydere på næsten alle markeder.
This should also helpimprove the European market structure, which is still characterised by dominant suppliers in almost allnational markets.
De flesteaf disse dominerende udbydere er allerede kunder hos de norske gasselskaber og har købt store mængderpå kontrakter, der løber i mange år endnu. Vilkårene i disse kontrakter vil normalt kunne ændres i forbindelse med prisrevisioner.
Most of these dominant suppliers are already customers of the Norwegian gascompanies and have bought significant gas volumes under longterm contracts that still have many yearsto run.
Det vil — sammen med tilsagnet om at stille bestemte mængder til rådighed fornye kunder — også gøre det lettere at få etableret nye forsyningsrelationer.
This — as well as the commitment to make availablecertain volumes for new customers — will facilitate the establishment of new supply relationships.
For at de europæiske kunder reelt bliver i stand til at udnytte de nye valgmuligheder, må det nu sikres, atnorsk gas vil kunne transporteres gennem de europæiske gasrørledninger uden nogen kunstige
In order for European customers to effectively benefit from the new choices, it must now be ensured that Norwegian gas can be transported through European gas pipelines without any artificial obstacles. When
), at den vil skride hårdt ind over for enhver nægtelse af adgang til europæiske rørledninger.
) that it would pursue with vigour any refusals to grant access to European pipelines.
Territoriale begrænsninger — Nigeria LNG Limited (sag COMP/E-4/37.811)
Territorial restrictions — Nigeria LNG Limited (Case COMP/E-4/37.811)
I sagen angående territoriale salgsbegrænsninger på det europæiske gasmarked opnåede Kommissionen et gennembrud i form af en aftale med det nigerianske gasselskab Nigeria LNG Ltd (NLNG) (40).
40 reached with the Nigerian gas company Nigeria LNG Ltd (NLNG) (
NLNG har ligeledes forpligtet sig til ikke at indsætte en sådan bestemmelse i fremtidige kontrakter med europæiske selskaber.
The company also undertook not to introduce this clause or any userestrictions in its future contracts with European companies.
Endelig afgav selskabet forsikringer om, at detseksisterende kontrakter ikke indeholder bestemmelser om overskudsdeling, og at sådanne heller ikke vilindgå i fremtidige kontrakter.
Finally, the company confirmed that itsexisting contracts did not contain any profit-splitting mechanisms (PSM) and that it would not includethem in new contracts.
Opmærksomheden henledes på, at brugsrestriktioner er klausuler, der hindrer køberen i at bruge gassentil andre formål end de aftalte.
Use restrictions are clauses preventing the buyer from using the gas for purposes other than those agreedupon.
Overskudsdelingsklausuler er klausuler, der pålægger køberen pligt til atgive producenten en andel i indtjeningen ved salg af gas uden for sit eget land eller ved videresalg til enkunde, der bruger gassen til andre end de aftalte formål.
Profit-splitting mechanisms are clauses obliging the buyer to pass on to the producer a share of theprofits made when reselling the gas outside its national borders or when the gas is resold to a customerusing the gas for a different purpose than that agreed upon.
Alle de ovennævnte klausuler — territorialesalgsbegrænsninger, brugsrestriktioner og overskudsdeling — er i strid med EU’s konkurrenceregler.
All of the above clauses, territorial salesrestrictions, use restrictions and profit-splitting mechanisms violate European Union competition rules.
Kommissionen havde i nogen tid haft mistanke om territoriale restriktioner i gasforsyningskontrakterindgået mellem producenter uden for EU og europæiske selskaber og iværksat undersøgelser heraf.Undersøgelserne vedrørte det nigerianske selskab NLNG, det russiske Gazprom og Sonatrach i Algeriet,som sammen står for en meget stor del af den gas, der importeres i EU.
The investigation of suspected territorial sales restrictions in gas supply contracts between non-EUproducers and European companies had been on the Commission’s agenda for some time. Theinvestigation related to the Nigerian company NLNG, the Russian company Gazprom and the Algeriancompany Sonatrach, which together account for a very large proportion of gas imported into andconsumed in the EU.
Kommissionen betragter territoriale salgsbegrænsninger som en alvorlig overtrædelse af EU’s konkurrenceregler, da de forhindrergrænseoverskridende handel og underminerer den igangværende oprettelse af et fælles europæiskgasmarked.
The Commission considers that territorial sales restrictions are a serious breach of European competition law as they prevent crossborder trade and undermine the ongoing creation of asingle European gas market.
Det samme gælder brugsrestriktioner og overskudsdelingsklausuler.
The same applies to use restrictions and profit-splitting mechanisms.
NLNG er den næststørste leverandør af flydende naturgas (LNG) i Europa. Selskabet afskiber ca.
NLNG is the second-largest supplier of liquefied natural gas (LNG) in Europe with approximately fivebillion cubic metres of gas shipped every year to customers in Italy, Spain, France and Portugal.
Det betyder, at når gassen er leveret og betalt, kan køberen frit videresælge gassen til en hvilken som helst kunde.
This means that oncethe gas is delivered and paid for, the buyer is free to resell the gas to customers located in any EUMember State.
Denne tilgang er helt forenelig med de europæiske konkurrenceregler.
This approach is fully compatible with European competition law.
Med aftalerne herom ville BA og AA være ophørt med at konkurrere med hinanden.
As a result of these arrangements, BAand AA would have ceased to compete against each other.
Generaldirektorat for Konkurrence og OFT parallelle undersøgelser af BA/AA-alliancen.
In the light of the procedural constraints at Commission level (41) and the full competence of the OFT toinvestigate and make decisions in respect of such agreements (42), the Competition DG and the OFT investigated the BA/AA alliance in parallel.
Lige fra begyndelsen besluttede de to myndigheder at arbejde meget tæt sammen.
From the start, both authorities decided to work very closelytogether.