natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Detforhindrer ikke EU i at deltage fuldtud i Verdenshandelsorganisationensarbejde, men det skal ske i fællesskabmed medlemsstaterne, der udtalersig med enstemmighed, hvilket gørforhandlingerne mere kompliceredeog sommetider mindre effektive.
But the Treaty rules were drawnup in the 1950s and have since beenovertaken by economic developmentsand the expansion of internationaltrade in new sectors.
EU har allerede nu adgang til en operationel militær kapacitet gennem Vestunionen. Selv om der ikke er fuldtsammenfald mellem medlemskabetaf de to organisationer, står der i Amsterdamtraktaten, at Vestunionen er en integrerende del af udviklingen af Den Europæiske Union.Traktaten giver desuden mulighed forat integrere Vestunionen fuldt ud i EU.
The result hasbeen to blur the lines of responsibilityin some areas — notably intellectualproperty, services and investments.That does not prevent the EU fromplaying an active part in the work ofthe World Trade Organisation, but itdoes mean that it has to work alongside the individual Member States.And since they have to agree unanimously, this makes negotiations morecomplex and sometimes less effective.
Rent konkret fastsættes der i traktaten en procedure, som allerede numuliggør et samarbejde mellem disseto organisationer:
In concrete terms, the Treaty laysdown the ground rules on how thetwo organisations will cooperate fromnow on.
• Det Europæiske Råd kan fastlæggeretningslinjerne for en fælles aktion,som indebærer, at EU skal benytte sigaf Vestunionen.
• The European Council can lay downguidelines for joint action involving recourse to the WEU.
Dette problem er nævnt i Amsterdamtraktaten, men løsningen af deter udsat til senere.
This issue was discussed in Amsterdam but a solution was put off for thetime being.
Traktaten givernemlig Rådet mulighed for med enstemmighed at udvide traktatensanvendelsesområde til også atomfatte problemer vedrørende intellektuelle ejendomsrettigheder og tjenesteydelser.
The Treaty does, in fact,open the way for the Council todecide unanimously that the common commercial policy includes intellectual property and services.
En sådan beslutningville gøre det muligt for EU også herat indgå internationale aftaler pågrundlag af de interne procedurer,der er underlagt reglen om kvalificeret flertal.
Thiswould enable the EU to negotiateinternational agreements by qualified majority in these areas too.
• De af EU’s medlemsstater, der ikkeer medlemmer af Vestunionen, mensom deltager i en sådan fællesaktion, deltager så fuldt ud i beslutningstagningen i Vestunionen.
• EU Member States not belongingto the WEU but taking part in anysuch joint action will then have a fullsay in any decisions taken under the WEU.
De nærmere bestemmelser om dettesamarbejde er fastsat i en række protokoller samt i en række beslutningertruffet af Vestunionen.
A number of protocols and WEU decisions spell out the detailed procedures for EU–WEU cooperation.
•Kommissionens legitimitet ogeffektivitet er blevet forbedret.
•the Commission’s legitimacy andeffectiveness have been enhanced;
•Regionsudvalgets og Det Økonomiske og Sociale Udvalgs rolle erblevet udvidet.
•the Committee of the Regions andthe Economic and Social Committee have been given a wider role;
Siden det første direkte valg til Europa-Parlamentet i 1979 er deneuropæiske integration igen skredetfremad, hvilket har gjort det nødvendigt at gøre EU mere demokratisk.EU’s voksende ansvar kræver samtidig, at man gør beslutningsprocesserne mere effektive.
Since the first direct elections to the European Parliament in 1979, European integration has moved quite along way, making it necessary tostrengthen its democratic foundations. Europe’s wider responsibilitiesalso meant that the EU needed tomake its decision-making proceduresmore effective.
•Der er åbnet mulighed for tætteresamarbejde i de tilfælde, hvor etflertal af medlemsstaterne ønskerdet.
•the door has been opened to closercooperation where a majority of Member States are in favour.
Amsterdamtraktaten har medførtfornyelser på begge områder i forlængelse af de forbedringer, der blevindført med fællesakten og Maa-stricht-traktaten.
The new Treaty has introducedchanges on both these fronts, building on the achievements of the Single Act and the Maastricht Treaty:
•Europa-Parlamentets rolle er blevet styrket.
•national parliaments can exercisebetter control;
Europa-Parlamentets beføjelser erblevet øget på fire områder:
The reforms affecting Parliamentcover four areas:
• Det har fået beføjelser til atfastsætte en statut for sine medlemmer efter høring af Kommissionen ogmed enstemmig godkendelse af Rådet. Parlamentet kan således redu-
•the areas where the Councildecides by a qualified majorityhave been extended;
De nationale parlamenter cere de forskelle, som skyldes, atreglerne for medlemmerne stadig ividt omfang fastsættes nationalt.
This will help to reduce disputes arising from the fact that therules governing MEPs are still largelybased on differing national rules.
EU’s beslutninger træffes af Rådeteller af Europa-Parlamentet og Rådeti fællesskab.
EU decisions are taken by the Councilor by Parliament and the Counciltogether.
Siden slutningen af1980’erne har de nationale parlamenter insisteret på at få mulighedfor at udtale sig, inden regeringerneudtaler sig i Rådet.
Since the late 1980s, national parliaments have pressed for theopportunity to state their viewsbefore their governments do so in the Council.
De ønsker også athave et samlet billede af, hvordan EUfungerer.
They also want a bettergeneral overview of the workings ofthe EU.
Disse problemer blev allerede nævnt i en erklæring i forbindelse med Maastricht-traktaten. I enprotokol, der er knyttet som bilag til Amsterdamtraktaten, fastsættes dervigtige regler på dette område:
A declaration accompanyingthe Maastricht Treaty had alreadytouched on these issues and now aprotocol to the Treaty of Amsterdamhas set out some important rules, asfollows.
• Dets beføjelser til at deltage iudnævnelsen af Kommissionen erblevet øget. Tidligere kunne Parlamentet kun udtale sig om den kandidat, som regeringerne havdeindstillet til formandskabet for Kommissionen.
• It has been given a greater say inthe appointment of the Commission.Previously, Parliament could onlyexpress an opinion on whoever thegovernments proposed as the new Commission President.
Dette er et skridt videre enden anden væsentlig rettighed, som Parlamentet allerede fik med Maa-stricht-traktaten, nemlig retten til atgodkende udnævnelsen af hele Kommissionen.
Subsequently Parliament approves theappointment of the Commission as awhole (a right it already enjoyedunder the Maastricht Treaty).
• Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter opfordres til atudvikle deres samarbejde.
•The European Parliament andnational parliaments are urged todevelop closer cooperation.
• Dets lovgivningsbeføjelser er sombeskrevet nedenfor blevet øget, i ogmed at proceduren med fælles beslutningstagning er blevet forenkletog udvidet.
• Its legislative powers under the codecision procedure have been simplified and extended, as we shall seelater.
Rådet kan nu ikke længere vedtage en retsakt med fællesbeslutningstagning uden Europa-Par-lamentets godkendelse.
The Council cannot now adoptan act under this procedure withoutthe agreement of Parliament.
Disse har en frist påseks uger til at udtale sig, inden Rådet skrider til afstemning.
• Its powers of budgetary controlhave been extended to include the CFSP.
• Dets budgetkontrolbeføjelser erblevet udvidet til også at omfatte denfælles udenrigs- og sikkerhedspolitik.
• All Commission preparatory documents (communications, Green Papers, White Papers, etc.) and proposals for legislation must be forwarded to the national parliaments.
• På visse områder (frihed, sikkerhedog retfærdighed) tillægges de udtalelser, som de nationale parlamenterhar mulighed for at afgive, særligbetydning.
All in all, Parliament’s authority hasbeen strengthened and this, in turn,strengthens the democratic foundations of the Union.
Alt i alt er Europa-Parlamentets myndighed således blevet styrket, og dermed er EU også blevet meredemokratisk.
• In certain fields (freedom, securityand justice) the views expressed bynational parliaments will carry special weight.
Disse bestemmelser supplererreglerne i traktaterne, som alleredepålagde de nationale parlamenter etvist ansvar, herunder ansvaret for atratificere revisioner af traktaterne,definere EU’s indtægter og gennemføre EU-direktiver i national ret.
Of course, none of this affects thespecific tasks already reserved fornational parliaments under the existing Treaty rules — such as ratifyingamendments to the Treaties, definingthe EU’s own resources or transposing European directives into national law.
Møde i Rådet.
A Councilmeeting.
Det skal desuden bemærkes, at generalsekretæren for Rådet bliver EU’shøjtstående repræsentant for denfælles udenrigs- og sikkerhedspolitik,og at der i Rådet oprettes en enhedfor politisk planlægning og hurtigvarsling, som skal bistå ham.
It must also be remembered that the Secretary-General of the Council isnow the EU’s High Representative forthe CFSP and that the policy planning and early warning unit thatassists him operates within the Council.
Reglerne for, hvordan Rådet fungerer,berøres kun i ringe omfang af Amsterdamtraktaten.
The Treaty of Amsterdam did notsignificantly alter the rules governingthe Council.
På visse områder gør Amsterdamtraktaten dog beslutningstagningen lettere, idet vissebeslutninger nu ikke længere skaltræffes med enstemmighed, menmed kvalificeret flertal (se denindrammede tekst på side 13).
However, it does makedecisions easier by dropping the unanimity requirement in some areas andallowing qualified majority votinginstead (see earlier box).
Detsamme gælder en række beslutningervedrørende etableringsfrihed ogforskning og udvikling.
This appliesto certain decisions on freedom ofestablishment and on research anddevelopment.
En række nyebeføjelser, som indføres med Amsterdamtraktaten på diverse områder, ogen række nye procedurer inden forden fælles udenrigspolitik er ogsåunderlagt reglen om kvalificeret flertal.
The qualified majorityrule also governs some new areas ofresponsibility assigned to the EU bythe Treaty of Amsterdam and some ofthe new foreign policy procedures.
Derudover overdrages visse ansvarsområder inden for beslutningstagningen til De Faste Repræsentanters Komité, der har til opgave at forberede møderne i Rådet.
Inaddition, some decisions have beendelegated to the Permanent Representatives Committee, whose task isto prepare the ground for Councilmeetings.
Amsterdamtraktaten og de ændringer, den medfører
Treaty of Amsterdam: what haschangedin Europe ment of members by the Member States.
Europa-Kommissionen lemmerne af Kommissionen efterfælles overenskomst med medlemsstaterne.
The European Commission
• Han har væsentlige beføjelser til attildele eller ændre opgaverne i kommissærkollegiet.
• He enjoys broad powers to allocateor reassign Commissioners’ portfolios.
Europa-Kommissionens rolle forbliveruændret.
The Court of Justice
Specielt er der ikke ændretved dens initiativret. Men med hensyn til det nye kapitel om frihed, sikkerhed og retfærdighed (dvs. deområder, som i Maastricht-traktatenblev anbragt under »søjle 3«, mensom nu er blevet overført til Fællesskabets ansvarsområde) får Kommissionen først eneret til at tagelovgivningsinitiativer fem år eftertraktatens ikrafttræden.
The European Commission’s role, andin particular its right of initiative, isleft untouched — although in thenew area of freedom, security andjustice (the ‘third pillar’ fields from Maastricht that have now beenbrought fully under Community responsibility), it will not have the soleright of initiative until five years afterthe Treaty comes into force.
Amsterdamtraktaten ændrer hverken De Europæiske Fællesskabers Domstols rolle eller sammensætning,og det samme gælder Retten i Første Instans, som bistår Domstolen.
The Treaty of Amsterdam changesneither the role nor the membershipof the European Court of Justice orthe Court of First Instance, whichassists it.
Menantallet af sager, som Domstolen skalbeskæftige sig med, stiger:
However, the range of caseswhere the Court may be called on isnow wider.
Til gengæld ændres forholdeneinternt i kommissærkollegiet.
On the other hand the Treaty doesaffect the shape of the Commissionas a body.
Formanden for Kommissionen får størrepersonlig legitimitet, fordi indstillingen af kommissionsformanden nuskal godkendes ved en afstemning i Europa-Parlamentet. Det betyder, athans rolle styrkes betydeligt:
The President’s personalauthority is boosted by the fact thathis appointment now has to beapproved by Parliament.
• Formanden for Kommissionen deltager i valget og indstillingen af med-
•The President of the Commission isconsulted on the choice and appoint-
• Den skal kontrollere, at EU-institu-tionerne respekterer de grundlæggende rettigheder.
• It is responsible for ensuring thatthe European institutions respectfundamental rights.
Retsmøde i Domstolen.
The Court of Justice in session.
• Den får kompetence til atbehandle spørgsmål vedrørendekapitlet om frihed, sikkerhed ogretfærdighed. På dette område er detimidlertid kun de højeste retter imedlemsstaterne, der har kompetence til at anmode om en præjudiciel fortolkning.
• It has been given the power to ruleon questions concerning the area offreedom, security and justice.
Det Økonomiske og Sociale Udvalgsrådgivende funktion ændres ogstyrkes lidt inden for EU’s institutionelle system, idet det nu kan høresdirekte af Parlamentet og ikke længere kun af Kommissionen og Rådet.
The Committee’s advisory functionwithin the EU institutional systemhas been slightly strengthened, sinceit can now be consulted directly by Parliament rather than only by the Commission and the Council.
• Som beskrevet ovenfor kan allemedlemsstaterne beslutte at godkende, at Domstolen får kompetencei spørgsmål vedrørende det retligesamarbejde i kriminalsager og politisamarbejdet.
• As mentioned earlier, the Member States can, if they wish, recognise the Court’s jurisdiction on matters relating to cooperation between criminalcourts and police cooperation.
Revisionsretten har til opgave at kontrollere, at EU’s udgifter afholdes ioverensstemmelse med budgetbestemmelserne og EU’s formål.
Responsible for ensuring that EUexpenditure serves its objectives andobeys the rules governing the EUbudget, the Court of Auditors nowhas the following somewhat widerpowers.
Denshandlingsmuligheder er blevet udvidet:
• Like the other institutions, it cannow bring actions before the Court of Justice to protect its prerogatives.
• Ligesom de øvrige institutioner kanden nu indbringe en klage for Domstolen med henblik på at bevare sineprærogativer.
• Its audit powers now cover all recipients of Community funds.
Regionsudvalget
Decision-making procedures
Følgende tre punkter skal fremhæves:
Three points should benoted as follows.
EU’s beslutningsprocedurer er i princippet stadig de samme som dem, dervar fastsat i Maastricht-traktaten; derer dog foretaget en række væsentligeændringer for at gøre dem meredemokratiske og effektive.
Community decision-making procedures remain essentially the same asunder Maastricht.
Der er truffet to vigtige beslutninger på detteområde:
However, therehave been considerable adjustmentsto make them more democratic andeffective, with two especially significant changes.
• Regionsudvalgets mulighed forselv at tilrettelægge sit arbejde, somhidtil har været underlagt Rådetskontrol, styrkes.
• The Committee has been givenwider powers to run its own affairs (itwas previously subject to control bythe Council).
• Antallet af områder, hvor Regionsudvalget skal afgive udtalelse, øges.
• The number of areas where its opinions are required has increased.
•Den samarbejdsprocedure, somblev indført med fællesakten fra1986, og ifølge hvilken Kommissionens forslag skal behandles to gangei både Parlamentet og Rådet,anvendes næsten ikke mere (undtagen i to tilfælde, der vedrører Den Økonomiske og Monetære Union) oger blevet erstattet af proceduren medfælles beslutningstagning.
• The cooperation procedure introduced in 1986 with the Single Act —where Parliament and the Councilgive Commission proposals two readings — has almost disappeared(except in two instances to do witheconomic and monetary union). Ithas been replaced by the ‘co-decisionprocedure’.
• Europa-Parlamentet bliver den formelle modtager af disse udtalelser,og det kan anmode Regionsudvalgetom specifikke udtalelser.
• Parliament is now formally entitledto receive the Committee’s opinionsand can also consult the Committeeon specific issues.
•Proceduren med fælles beslutningstagning, som i Maastricht-traktatener det største fremskridt hen imod atøge Europa-Parlamentets rolle, fårikke blot et større anvendelsesområde. Den gøres mere effektiv ogendnu mere positiv for Parlamentet:
• The scope of the codecision procedure — which was the biggest steptaken by the Maastricht Treatytowards strengthening Parliament’srole — has been extended, making itmore effective and even more favourable to Parliament.
Den nye procedure med fællesbeslutningstagning
The codecision procedure now works as follows.
Proceduren med fælles beslutningstagning forløber nu somfølger: a) Hvis Parlamentet og Rådet bliver enige om et forslag fra Kommissionen, er forslaget vedtaget.
(a) If Parliament and the Council agree on a Commission proposal, it is approved.
— Parlamentet og Rådet kan nutræffe beslutning efter én behandling af teksten, mens der tidligerekrævedes en andenbehandlingbegge steder, selv når der var enighed mellem den lovgivende myndigheds to parter fra starten.
— Parliament and the Council cannow take decisions after only asingle reading (previously therehad to be two readings by both,even if they were in agreementfrom the outset).
b) Hvis der er uenighed, kan Parlamentet enten godkende Rådets fælles holdning eller forkaste eller ændre den medabsolut flertal blandt sine medlemmer.
(b) If they disagree, Parliament can either accept the Council’s common position, or reject or amend it by a majorityof its members.
— Parlamentet kan under andenbehandlingen forkaste Rådets »fællesholdning«, uden at der kræves enyderligere forligsprocedure med Rådet.
(c) If the Council cannot accept the amendments, it convenesa conciliation meeting, after which Parliament and the Council approve the agreement reached.
c) Hvis Rådet ikke godkender ændringerne, indkalder det til etmøde i Forligsudvalget, hvorefter Parlamentet og Rådetstemmer om det fælles udkast, man er nået frem til; hvis derikke nås til enighed, er forslaget ikke vedtaget.
— Parliament can reject the Council’s‘common position’ at the secondreading without having to gothrough the additional conciliation procedure.
— Hvis forsøget på at nå til forlig med Parlamentet efter andenbehandlingen mislykkes, anses forslagetfor ikke-vedtaget, og proceduren erafsluttet.
— If conciliation with Parliamentafter the second reading fails, theproposal is deemed not to havebeen adopted and the matterends.
Ud over de beslutningsprocedurer,der anvendes ved vedtagelsen afbasisretsakter, giver traktaterne Rådet og Kommissionen de gennemførelsesbeføjelser, der er nødvendige for at gennemføre ogvidereudvikle de fælles politikker.
Besides the decision-making procedures laid down for the adoption ofbasic legislation, the Treaties alsogrant the Council and Commissionthe executive powers needed toimplement and develop the commonpolicies.
Ipraksis er det Kommissionen, derudøver disse gennemførelsesbeføjelser på meget varierende betingelserog efter et yderst kompliceret høringssystem, som tvinger den til at benytte sig af en lang række udvalgbestående af embedsmænd fra medlemsstaterne, som skal bistå den meddette arbejde.
In practice, it is the Commission that exercises these executivepowers. It has to follow a variety ofprocedures and a complex consultation system involving a host of committees made up of national officials,whose task is to assist it.
Derfor indeholder Amsterdamtraktaten en række bestemmelser om betingelser og mekanismer, der gør detmuligt at indføre et tættere samarbejde mellem en række medlemsstater iet vist tidsrum, uden at traktatensprincipper, herunder den frie bevægelighed og borgernes rettigheder,drages i tvivl.
The Treaty of Amsterdam thereforesets out some general conditions andmechanisms designed to enable agroup of Member States to establishcloser cooperation between themselves for a limited period withoutundermining the fundamental principles of the Treaty (in particular freemovement and citizens’ rights).
I sådanne tilfælde erdet nu, hvis et flertal af medlemsstaterne ønsker det, muligt med kvalificeret flertal blandt medlemsstaterneat indføre et tættere samarbejde påde betingelser, der er fastlagt i traktaten, både inden for det rent fællesskabsretlige område og inden fordet strafferetlige samarbejde og politisamarbejdet.
If agroup of Member States can muster aqualified majority, they can now establish closer cooperation both in thestrictly Community sphere and in thefield of cooperation on criminal andpolice matters, subject to the rulesand conditions laid down in the Treaty.
Den fælles udenrigsog sikkerhedspolitik indgår ikke ianvendelsesområdet for det tætteresamarbejde, og muligheden for»konstruktiv undladelse af atstemme« er den eneste mekanisme,der i dette tilfælde kan skabe en vis»fleksibilitet«.
However, closer cooperation isnot allowed in the area of the CFSP.Here, the only ‘flexibility’ mechanismpermitted is ‘constructive abstention’.
Dette system, det såkaldte »komitologisystem«, som for første gang blevkodificeret i 1987, er ikke blevetændret af Amsterdamtraktaten. Detstod imidlertid klart, at der var behovfor en reform, både for at gøre institutionernes arbejde mere åbent ogfor at tage hensyn til de nye beføjelser, som Europa-Parlamentet harhaft, siden Maastricht-traktatentrådte i kraft i 1993.
This system of ‘committee procedures’ (first formally set down in1987) was not altered by the Treatyof Amsterdam, even though the needfor reform was clearly evident, both inorder to make the workings of the institutions more transparent and so asto take account of Parliament’s newpowers since the Maastricht Treatycame into force in 1993.
Det Europæiske Råd i Amsterdam nøjedes med atanmode Kommissionen om at fremsætte forslag til en ændring af deeksisterende procedurer.
At Amsterdam, the European Council did nomore than ask the Commission topropose changes to the existing procedures.
Et sådantforslag blev fremlagt i juni 1998.
A proposal along these lineswas tabled in June 1998.
Spørgsmålet om differentieret ellerfleksibel integration er ikke nyt.
The question of differentiated orflexible integration is not new.
Deter ofte sket, at en række medlemsstater ønskede at gå videre med deneuropæiske integration, mens andrestillede sig mere tøvende.
Member States have often been at oddsover the pace of European integration, with some wishing to forgeahead while others have been lesskeen.
Skønt manhidtil altid har fundet en løsning pådisse problemer, f.eks. i forbindelsemed protokollen om social- ogarbejdsmarkedspolitikken og Den Økonomiske og Monetære Union, har
Although solutions have alwaysbeen found in the past (as with the Social Protocol or the single currency), the problem showed the needto establish an impartial legal framework, rather than always relying onindividual exceptions.
Udviklingen i den europæiske integration kræver derfor, at der inden forden nærmeste fremtid gennemføresandre reformer.
In the short term, then, furtherreforms will inevitably be needed as European integration moves forward.Some changes can be made withoutamending the Treaty, while otherswill require a new intergovernmentalconference.
Nogle af dem kanforetages uden traktatændringer,mens andre vil kræve en ny regeringskonference.
So the new Treaty hassparked off debate on a range ofissues.
Den nye traktat harsåledes givet anledning til debat påen række områder:
• Should there be a ‘constitutional’document confirming citizens’ rightsand obligations, as well as a commitment by the European institutions totake account of their concerns overissues such as employment and theenvironment?