natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den politiske og strategiske alliance, som de fleste EU-lande og USA har indgået ved Atlantpagten, har begrænset samhandelsproblemerne inden for landbrugsprodukter, stål og luftfart.
The political and strategic alliance between the United States and many of the Member States under the NATO umbrella has helped to take the heat out of trade disputes about steel, agriculture and civil aircraft.
Som led i den nye transatlantiske dagsorden, der blev undertegnet i december 1995, har der været afholdt to topmøder mellem EU og USA til drøftelse af forskellige samarbejdsområder.
In the context of the new transatlantic agenda adopted in December 1 995, two summits were organised between the European Union and the United States to discuss the various areas in which they could cooperate.
Efter de gennemgribende forandringer på den internationale scene her ved århundredets slutning, især afslutningen på den kolde krig, står de allierede over for nødvendigheden af at omdefinere de transatlantiske bånd.
As a result of the profound upheavals on me international scene at the end of this century, particularly the ending of the cold war, the allies are faced with the need to redefine the transatlantic alliance.
Det euro-amerikanske samarbejde må sætte sig nye mål og koordinere indsatsen over for de nye risici, der er forbundet med spredning af atomvåben, mindretalskrav, udviklingen i den internationale kriminalitet og narkotikahandel samt indvandringspres.
Euro-American cooperation must set itself new objectives and coordinate efforts to face up to the new risks associated with nuclear proliferation, minority protests, the development of international crime and drug trafficking, and the pressures of migration.
EU er med
The
Forholdene imellem EU og Middelhavslandene — en ny Middelhavspolitik
The Union's Mediterranean neighbours were among the first to establish special commercial and economic relations with it.
Europa-Parlamentet har insisteret på, at EU's nuværende politik skal lægges om, fordi resultaterne har været for beskedne.
The European Parliament has stressed that the Union's policy, by which relative successes are judged, should be modified.
Europa-Parlamentet ønsker, at der føres en mere omfattende og afbalanceret politik.
The European Parliament wants a better balanced, general policy.
De frem tidige udfordringer er da også betydelige: risiko for konflikter og uro, kraftig befolkningstilvækst, stor arbejdsløshed (over 20 %), underskud på betalingsbalancen, udlandsgæld, utilstrækkelig økonomisk vækst og massiv import af levnedsmidler.
The challenges of the future are considerable: clanger of conflicts and instability, population explosion, high unemployment (more than 20 %), imbalance in the balance of payments, foreign debt, insufficient internal economic growth and massive imports of food products.
EU skal i højere grad bidrage til at udvikle virksomhedernes økonomi, især ved at miljø, transport, ener gi og regionalt samarbejde prioriteres højt.
The Union must help develop the enterprise economy further. Priority must be given to the environment, transport, energy and regional cooperation.
Europa-Kommissionen har udtalt sig i samme retning.
The European Commission has reached the same conclusion.
EU's naboer i Middelhavsområdet var nogle af de første, der blev knyttet særlige økonomiske og handelsmæssige forbindelser til.
— Cyprus, Malta and Turkey are linked to the Union by association agreements for gradually establishing a customs union.
Disse lande er vigtige samarbejdspartnere for EU.
They have all officially submitted their application for membership (Turkey in 1987, Cyprus and Malta in 1990).
Der er ikke blot tale om betydelige han delspartnere, men der er derudover særlige historiske og kulturelle bånd mellem nogle af landene og visse EU-lande.
But only the Cypriot application is looked at in a favourable light by the Commission.
EU har indgået associerings- eller samarbejdsaftaler med de fleste Middelhavslande.
— in 1992 the Community set out the objective of a European-Maghreb partnership;
Alle har officielt ansøgt om optagelse (Tyrkiet i 1987, Cypern og Malta i 1990). Kun Cyperns ansøgning er blevet støttet af Kommissionen.
— in 1993, the European Union set up per manent cooperation with Israel and its Arab neighbours within the Maghreb;
— EU har med Maghreb-landene (Algeriet, Marokko og Tunesien), Mashrak-landene (Egypten, Jordan, Libanon, Syrien og de palæstinensiske territorier) samt Israel indgået samarbejdsaftaler om samhandel, industrielt samarbejde samt teknisk og økonomisk bistand.
— The countries of the Maghreb (Algeria, Morocco and Tunisia), Mashreq (Egypt, Jordan, Lebanon, Syria and the Palestinian Territories) and Israel are linked to the Union by cooperation agreements covering trade, industrial cooperation and technical and financial assistance.
Der er afsat 4,685 mia. ECU i finansiel bistand til Middelhavslandene i perioden 1995-1999 efter vedtagelsen af MEDA-for-ordningen.
Financial assistance of ECU 4.685 billion for the period between 1995 and 1999 was granted to the Mediterranean countries following the approval of the MEDA regulation.
Det var i november 1995, at EU skabte grundlaget for det nye Euro-Middelhavspartnerskab på Barcelona-konferencen, hvori deltog EU-landene og Middelhavslandene (undtagen Libyen, Albanien og landene i det tidligere Jugoslavien).
In November 1995, the European Union laid the foundations of the new Euro-Mediterranean partnership at the Barcelona conference which all the Member States of the EU and the countries bordering the Mediterranean attended (except Libya, Albania and the countries of the former Yugoslavia).
På denne konference aftegnedes konturerne af det nye partner skab, der skulle omfatte:
This conference defined the outlines of a new partnership consisting of:
EU deltager i adskillige vigtige projekter med sigte på økonomisk og social udvikling i Middelhavslandene, bl.a. i form af langfristede lån fra Den Europæiske Investeringsbank.
The European Union is involved in several large economic and social development projects in the Mediterranean countries, notably with long-term loans from the European Investment Bank.
EU er således blevet den største bidragyder til udviklingen af de palæstinensiske områder (45 % af den internationale bistand), og EU bidrager meget aktivt til reformen af de økonomiske og politiske strukturer i landene syd for Middelhavet.
The European Union has thus become the major donor in the development of the Palestinian Territories (45 % of international aid), and it contributes in full to the reform of the political and economic structures of the southern Mediterranean.
— en politisk dialog og et sikkerhedspartnerskab mellem de deltagende lande, baseret på bl.a. mekanismer til fredelig bilæggelse af konflikter og til rustningskontrol
— political dialogue and a security partner ship between the participating countries, based in particular on mechanisms for the peaceful settlement of conflicts and arms control;
— intensivering af de interregionale økonomiske og handelsmæssige forbindelser.
— strengthening economic and commercial relations between regions.
Det vigtigste aspekt er etablering af en Euro-Middelhavsfrihandelszone inden år 2000 under overholdelse af WTO's bestemmelser.
The major aspect here is to achieve a Euro-Mediterranean freetrade area by 2010, whilst adhering to the rules of the World Trade Organisation.
Derefter skal forarbejdede produkter kunne bevæge sig toldfrit på Middelhavsmarkedet, der bliver verdens største frihandelszone med over 600 millioner forbrugere
Manufactured products will therefore be able to move duty free on the trans-Mediterranean market, and this will become the largest freetrade area in the world with more than 600 million consumers;
— et partnerskab på det sociale, kulturelle og menneskelige område.
— a partnership in the social, cultural and human sectors.
Forholdet mellem EU og Afrika syd for Sahara rækker helt tilbage til tilblivelsen af Rom-traktaten i 1957, hvor visse medlemsstaters over søiske lande og territorier blev associeret.
Relations between the Community and subSaharan Africa date back to 1957, when the Treaty of Rome gave the overseas territories of certain Member States associate status.
Med afkoloniseringen, der startede i begyndelsen af tresserne, blev der tale om en anden slags associering, nemlig mellem suveræne stater på grundlag af EF-traktatens artikel 31 0 (tidligere artikel 238). I dag har 71 lande i Afrika, Vestindien og Stillehavet et særligt forhold til EU med den fjerde Lomé-konvention, der gælder for perioden 1 990-2000; den finansiel le bistand blev genforhandlet i 1995.
The process of decolonisation which began in the early 1960s transformed this link into a new form of association between sovereign countries based on Article 310 (formerly Article 238) of the EC Treaty.
Derer afsat en bevillingsramme på 13,3 mia. ECU som støtte og som lån med rentegodtgørelse, der via Den Europæiske Udviklingsfond (EUF) skal finansiere økonomiske og socia-
It provides ECU 13.3 billion in subsidies and low-interest loans from the European Development Fund (EDF), which are to be used to finance economic and social investment programmes in the ACP countries.
Ifølge konventionen kan 99 % af AVS-landenes industriprodukter få adgang til EU uden told eller krav om gensidighed.
Under the Convention 99 % of the ACP countries' industrial goods have dutyfree access to the Community, and there are no reciprocal concessions for Community goods.
En særlig ordning, Stabex, giver AVS-landene stabile eksport indtægter for 48 landbrugsprodukter.
The innovative Stabex mechanism, covering 48 agricultural products, helps to stabilise the ACP countries' export earnings.
En lignende ordning, Sysmin, gælder for produkter fra minedrift.
Sysmin, the system of aid for mining products, fulfils the same function for mining resources.
Under Lomé-konventionen er der ligeledes institutionaliserede politiske forbindelser, nemlig Ministerrådet, Ambassadørudvalget og Den Paritetiske AVS/EU-Forsamling, hvor de europæiske medlemmer kommer fra Europa-Parlamentet.
The Lomé Convention also institutionalises political relations through the Council of Ministers, a Committee of Ambassadors and a Joint ACP-EU Assembly, where the Community is represented by Members of the European Parliament.
Efter Det Europæiske Råd i Madrid i december 1995, hvor der blev udtrykt ønske om at styrke partnerskabet mellem EU og landene i Latinamerika, har EU besluttet at uddybe samarbejdet på tre områder: institutionelle reformer og konsolidering af den demokratiske proces, bekæmpelse af fattigdom og social udstødelse samt støtte til økonomiske reformer.
After the Madrid European Council in December 1995, which wanted to strengthen the partnership between the European Union and the countries of Latin America, the Community decided to increase cooperation in three areas: institutional reform and consolidation of the democratic process, the fight against poverty and social exclusion, and, finally, support for economic reforms.
Regionale repræsentanter og repræsentanter for EU har haft forskellige møder: San José-konferencen og mødet i Rio-gruppen.
The regional partners and representatives of the European Union met at various meetings at the San José conference and the Rio Group's meeting.
Herudover er der efterhånden indgået regionale rammeaftaler med Mercosur, Argentina og Mexico.
In addition to these meetings, framework agreements between the regions have gradually been set up with Mercosur, Argentina and Mexico.
De forskellige møder mellem repræsentanterne for AVS og EU har ført til en ny erkendelse: Det er i dag nødvendigt at tilføre samarbejdet nyt liv. Europa-Parlamentet har foreslået ni retningslinjer for de nye forbindelser mellem EU og AVS-landene i de kommende år.
Various meetings between representatives of the ACP and the European Union have made them aware that the ACP-EU partnership today needs to be revitalised.
Samtidig med at man opretholder Lomé-konventionen uden at ændre de geografiske rammer, foreslås det at tilføre den en politisk dimension, der skal fremme konsolideringen af demokratiet og respekten for men neskerettighederne.
The proposal is that, whilst the Lomé Convention should be retained without changing its geographical context, its content should be reoriented by including a political dimension, which would encourage the consolidation of democracy and respect for human rights.
Hovedsigtet med den nye konvention skal være bekæmpelsen af fattigdom, og indsatsen bør koncentreres om de fattigste lande.
The prime objective of the new Convention would be to fight poverty, efforts being con centrated on the most destitute countries.
Forbindelserne mellem EU og Asien bygger på »en ny asiatisk strategi«, der blev vedtaget af Det Europæiske Råd i Essen i december 1994.
Relations between the European Union and Asia are based on a 'new Asian strategy' adopted at the Essen European Council in December 1994.
Denne strategi tager sigte på at udbygge de fælles forbindelser inden for handel og industrielt samarbejde og styrke samarbejdet om fremme af investeringer, virksomhedssamarbejde, forskning og udvikling.
This strategy aims to de velop joint trading and industrial relation ships and strengthen cooperation in investment promotion, cooperation between businesses, research and development.
Der er behov for en revision af de særlige instrumenter for samarbejdet mellem AVS og EU (Stabex og Sysmin) for at bringe AVS-landene ud af deres afhængighed af et begrænset antal basisprodukter.
A re-examination of the specific tools of ACP-EU cooperation (Stabex and Sysmin) is called for to put an end to the ACP countries' dependence on a few basic products.
Det nye partnerskab skal give nye impulser til EU's udviklingspolitik over for AVS-landene.
This new partnership should give a fresh boost to the European Union's development policy on the ACP countries.
Det første Europa-Asien-topmøde var en passende anledning til at styrke »det svage led« i samarbejdet mellem Europa, Asien og USA. Parterne udstak fælles retningslinjer og for pligtede sig til et »åbent« multilateralt samhandelssystem og en »ikke-diskrimineren-de« liberalisering.
The first summit between Europe and Asia on 1 and 2 March 1996 provided the opportunity for the famous 'weak link' in the Europe/Asia/Unitecl States triangle to be strengthened.
lingsprojekter, mens en tredjedel går til fødevarehjælp.
stronger partnership should enable the European Union to consolidate its positions in Asia, its major trading partner (23 % of the Union's external trade).
Er denne solidaritetsindsats tilstrækkelig?
It accounts for 21.5 % of their exports and 36 % of the official aid they receive.
Både over for de nye stater, som er opstået ved Sovjetunionens opløsning, og over for landene syd for Middelhavet og i Afrika må EU tage den store udfordring op, der ligger i den voksende forskel i indkomster og demografisk udvikling i områder, der er hinanden geografisk så nære, men udviklingsmæssigt så forskellige.
Aid to the ACP countries represented 33.8 % of the European Union's total package in 1995, aid given to countries of the southern
21,5 % af udviklingslandenes eksport går til EU, der samtidig yder omkring 36 % af ver dens offentlige ulandshjælp (33,8 % af hjælpen i 1995 gik til AVS-landene, 11 % til landene syd for Middelhavet og 18 % til Latinamerika og Asien).
Mediterranean 11 %, and to countries of Latin America and Asia 18 %.
To tredjedele af hjælpen er forbeholdt finansiering af udvik
Two thirds of this aid was for development projects, the remaining third for food aid.
HVORDAN SKAL EUROPA SE UD I DET 21 ÅRHUNDREDE?
EUROPE IN THE 21 ST CENTURY: THE SHAPE OF THINGS TO COME
ges i EU, skal være sikre i deres sag. EU's styrke vil fortsat være den daglige anvendelse af regler og praktisk adfærd, som fra begyndelsen har adskilt den fra traditionelle internationale organisationer.
Tt he integration process set in motion when the Six set up the Community, which grew into a Community of Nine in 1973, Ten in 1981, Twelve in 1986, Fifteen in 1995, and which should rise to Twenty-five over the next decade, is still a vital force.
Den Europæiske Union, der hviler på subsidiaritetsprincippet og den fælles indsats, er med sin særlige karakteren mellemting mellem en føderation og et mellemstatsligt samarbejdssystem.
The challenges of the post-war period were such that an attempt had to be made to reconcile nations and rebuild the economies of western Europe.
Unionen skal på længere sigt samle alle Europas demokratiske stater.
Half a century later the challenges facing Europe are no less significant.
Men det skal nødvendigvis ske grad vist under hensyntagen til landenes forskel lige politiske og økonomiske udvikling.
The new democracies emerging from the ruins of the Communist bloc expect support from their neighbours and a willingness to work with them to create a com mon destiny. The history and geography of the old continent will finally be reconciled.
Samlingsprocessen i Europa har været i stadig udvikling, siden de seks lande grundlagde EF, der blev til De Ni i 1973, De Ti i 1981, De Tolv i 1986 og De Femten i 1995, og som kan komme op på næsten 25 lande i løbet af det næste årti.
The ambitious targets set in Maastricht — an economic and monetary union by 1999 at the latest and a political union including a com mon foreign and security policy — must be accepted by prospective members too.
Det var en enorm ind sats efter krigen at forene befolkningerne i Vesteuropa og få økonomien på fode igen, men nu, et halvt århundrede efter, står Europa over for en opgave af samme størrelsesorden.
The Union will continue to draw its strength from adhering to the rules and honouring the traditions which have set the Community apart from conventional international organisations from the outset.
De nye demokratier, der er opstået efter Østblokkens opløsning, forventer solidaritet og udformning af en fælles fremtid af deres naboer.
Lying midway between intergovernmental cooperation and a federation, the Union subscribes to the principle of subsidiarity but is at the same time committed to joint action.
Vort gamle kontinents politiske historie og geografi går endelig op i en høje re enhed.
This process will have to be gradual and allow for differ ent levels of political and economic development. opment.
Selv om der ikke kan gives en præcis beskrivelse af, hvordan fremtiden vil forme sig, kan man ud fra de nuværende politiske kendsgerninger, her i slutningen af 1990'eme, fremsætte følgende hypotese:
It is impossible to predict what the future shape of Europe will be, but it is possible to make some intelligent guesses based on develop ments at the end of the century:
Hvordan skal man give næring til den vilje til fællesskab, som giver så mange landes befolkninger med forskel lig oprindelse og kultur trang til sammen at udøve en del af deres suverænitet?
Second, how are people from so many different backgrounds and cultures to develop the will to live together, so that they will be prepared to pool a part of their sovereignty?
— På baggrund af Maastrichttraktaten bliver Unionen uddybet på det økonomiske, valutariske og politiske område.
— The Fifteen will press ahead with economic, monetary and political integration on the basis of commitments made in Maastricht and applied by the Amsterdam Treaty.
Interinstitutionelle aftaler styrker forbindelserne mellem institutionerne, de fælles ordninger og det diplomatiske samarbejde.
Interinstitutional agreements will provide 'bridges' between Community institutions and procedures and diplomatic cooperation arrangements.
Europa-Parlamentet vil fuldt ud benytte sig af sine nye beføjelser med hensyn til fælles vedtagelse.
The European Parliament will make full use of its new joint decision making powers.
Ifølge fællesskabsretten skal alle lande, der ønsker at blive medlemmer, overtage den eksisterende lovgivning og deltage i de fælles politikker uden andre undtagelser end de over gangsbestemmelser, de kan forhandle sig frem til.
One of the conditions for accession is that new members must accept exist ing Community legislation in its entirety and subscribe to the common policies.
- Den Europæiske Union, der omfatter Det Europæiske Fællesskab og Den Politiske Union, profilerer sig politisk inden for NATO, der er det vigtigste europæisk atlantiske forum, hvor man drøfter den nord- lige halvkugles sikkerhed. Unionen er samtidig drivkraften i forbedringen af Nord-Syd-forholdet gennem Lomé-konventionen og i multilaterale aftaler og organer (FN og UNCTAD).
- Following a new process of revising the Treaties, the way the institutions operate will have to be adapted to cope effectively with future accessions.
Forhandlingerne med de central­ og øst­europæiske lande og Cypern løber fra 1998 til ind i begyndelsen af næste århun­drede i hver sit tempo.
And it will play a leading role in bringing North and South together thanks to the Lomé Convention and its influence in multilat­eral organisations such as the United Nations and Unctad.
det kommende årti. Det politiske, han­delsmæssige, monetære og strategiske Europa er forberedt.
The European Union of 25 members will be a reality by the end of the next decade.
Efter det gentagne gange fremsatte krav fra Europa­Parlamentet udstyres EU med en forfatning, der fastlægger relationerne mellem Unionen, medlems­staterne og borgerne.
Following a request reiterated by the European Parliament, the EU is being given a constitution defining relations between the Union, the Member States and their citizens.
Visse medlemssta­ter kan gå videre og gøre brug af den generelle bestemmelse om styrket sam­arbejde, der er indføjet i Amsterdam­trak­taten for at skabe dynamik i visse sider af samarbejdet.
■ Negotiations with the countries of central and eastern Europe and Cyprus are being staggered on their own merits from 1998 to the beginning of the next century.
Denne vision om, hvordan Europa ser ud i begyndelsen af næste århundrede, er selvfølgelig skematisk og behæftet med usikkerhedsmo­menter.
This vision of Europe at the beginning of the 21 st century is of necessity speculative and incomplete.
Den forudsætter, at de nuværende med­lemsstater lader Unionen være Europas »motor« og uden forbehold går ind for de poli­tiske ambitioner i traktaten.
It assumes that the existing Member States will be prepared to allow the Union to act as a driving force for the entire continent and that prospective members will commit themselves unreservedly to the polit­ical objectives set in the Treaty.
Det kan kun lade sig gøre, hvis man uden tøven følger den kurs, der blev lagt allerede ved Fællesskabets oprettelse.
The only way to achieve these ambitions is to continue, with­out a backward glance, along the route mapped out for the Community from the beginning.
Den Europæiske Union med 25 med­lemmer bl iver en realitet ved udgangen af
Some Member States, as precursors, use the general clause on stronger cooperation introduced by the Amsterdam Treaty to make certain sectors of cooperation more dynamic.
20.-23. oktober Eher London-konferencen indgår man aftaler i Paris om de nærmere bestemmelser for en udvidelse af Bruxelles-pagten, der bliver til Den Vesteuropæiske Union (Vestunionen, WEU).
20 to 23 October Following the London conference, agree ments on a modified Brussels Treaty are signed in Paris and the Western European Union comes into being.
På et møde i Messina beslutter udenrigsministrene for De Seks, at den europæiske integration skal omfatte alle økonomiske områder. der.
7 and 2 June The Foreign Ministers of the Six, meeting in Messina, decide to extend European integration to all branches of the economy.
25. marts I Rom underskrives traktaterne om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab (EØF) og Euratom.
25 March The Treaties establishing the European Economic Community and the European Atomic Energy Community are signed in Rome.
1. januar Rom-traktaterne træder i kraft, og kommissionerne for EØF og Euratom får hovedsæde i Bruxelles.
7 January The Treaties of Rome enter into force and the EEC and Euratom Commissions are set up in Brussels.