natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kommissionen præciserede endvidere, at såfremt de parallelle net af lignende aftaler indgåetaf leverandører med deres forhandlere, under hensyn til den økonomiske og juridiske kontekst, bidragervæsentligt til at hindre konkurrerende leverandørers adgang til det pågældende marked, kunne dennationale dommer konstatere, at der var sket en overtrædelse af artikel 81, stk. 1, og erklære denanfægtede aftale for helt eller delvist ugyldig på grundlag af artikel 81, stk. 2.
The Commission also pointed out that, if the network of similar contracts concluded by asupplier with its resellers contributed significantly, given the economic and legal context in which itoperated, to restricting the access of competing suppliers to the relevant market, the national court couldfind that the disputed contract infringed Article 81(1) of the Treaty and declare some or all of itsprovisions void under Article 81(2).
I denne analyse udgørleverandørens stilling på markedet samt den kumulative virkning af de parallelle net vigtigeevalueringselementer. Andre elementer skal dog også tages i betragtning, herunder varigheden afkonkurrenceforbuddet, de øvrige konkurrenters stilling på markedet samt adgangsbarriererne for depågældende net af aftaler.
In analysing such contracts, the supplier’s position on the marketand the combined effect of parallel networks were major factors, but account also needed be taken ofother aspects, in particular the duration of the non-compete obligation, the position of other competitorson the market and the existence of entry barriers in the trade concerned by the networks of agreements inquestion.
Ved dom af 13. marts 2000 anmodede handelsretten i Bruxelles Kommissionen om så vidt muligtudtømmende oplysninger om det relevante marked, det geografiske marked og produktmarkedet i entvist mellem selskabet COMPOSITE og den belgiske sammenslutning af mannequinbureauer og densmedlemmer.
By judgment of 13 March the Brussels Commercial Court requested the Commission to provide it withas much information as possible on the relevant geographic and product market in a dispute between thefirm Composite and Association belge des agences de mannequins (the Belgian association of modelagencies) and its members.
Domstolen ønskede oplyst, om mannequiner og statister hører ind under det sammeproduktmarked, og hvordan det geografiske markeds udstrækning fastsættes.
The question raised by the Belgian court was whether models and extrasbelonged to the same product market and what was the size of the geographic market.
Generaldirektøren for GDfor Konkurrence svarede ved brev af 10. maj 2000, at hans tjenestegrene, der aldrig før havde behandleten sag i denne sektor, ikke rådede over de ønskede oplysninger.
The Director-General of the Competition DG answered by letter of 10 May that his departments had neverhad to deal with a case in that sector and did not have the information requested.
Han præciserede imidlertid, hvilkeoplysninger der skulle tages i betragtning ved definitionen af det relevante marked og skitserede noglesvar desangående baseret på de sagsakter, som Domstolen havde fremsendt.
He neverthelessindicated what factors had to be taken into account in defining the relevant market and sketched out a fewanswers in the case in point on the basis of the material forwarded by the court.
Den 9. juni 2000 svarede den kompetente direktør på en anmodning af 12. maj 2000 fra Juzgado de Primera Instancia no 17 de Madrid.
On 9 June, the competent director replied to a request from Court of First Instance No 17 in Madrid dated12 May.
Tvisten, der var indbragt for denne civildomstol, drejede sig om enaftale om videreforhandling af olieprodukter, der var indgået mellem et olieselskab og entankstationsforpagter.
The dispute brought before that court was between an oil company and a service-stationproprietor that were parties to a contract for the distribution of petroleum products.
Dommerens spørgsmål drejede sig om, hvorvidt forpagteren havde status afhandelsagent eller uafhængig videreforhandler set i lyset af aftalens bestemmelser om risikofordeling ogom anvendeligheden af forordningerne om vertikale konkurrencebegrænsninger (EØF) nr. 1984/83 og(EF) nr. 2790/1999(208) på forholdet mellem parterne.
The court’s questionscentred on whether the service-station proprietor was to be classed as a commercial agent or as anindependent reseller, given the clauses in the contract relating to commercial risks, and on theapplicability of Regulations (EEC) No 1984/83 and (EC) No 2970/1999(208) on vertical restraints to thebasic relationship between the parties.
Svaret på spørgsmålet om sondringen mellemhandelsagent og forhandler i henhold til EU-konkurrencereglerne var hovedsageligt baseret på
The answer concerning the distinction between an agent and areseller under Community competition law was based extensively on the guidelines on vertical restraints
Kommissionens meddelelse — retningslinjer for vertikale begrænsninger af 24. maj 2000(
209 adopted by the Commission on 24 May 2000(
Desuden redegjorde Kommissionen for den tidsmæssige forskydning mellem forordning (EØF) nr. 1984/83 ogforordning (EF) nr. 2970/1999 og den sidstnævntes materielle anvendelighed. Endelig indeholdt svaretnogle retningslinjer for vurderingen af bestemmelserne om konkurrenceforbud og deres eventuelle
The Commission also explained to the court the demarcation ratione temporis between Regulations (EEC) No 1984/83 and (EC) No 2970/1999 and thelatter’s applicability ratione materiae, and gave some indications as to how non-compete clauses and anyforeclosure effect they may have should be assessed in the light of the competition rules and the relevant
210 markedsafskærmningsvirkning i lyset af konkurrencereglerne og EF-Domstolens praksis på området(
210 case-law of the Court of Justice(
Den 18. september 2000 besvarede den kompetente direktør en anmodning af 8. februar 2000 fra Juzgado de Primera Instancia no 19 de Madrid, som Kommissionen først modtog den 13. juli 2000.Anmodningen var blevet fremsendt via en retsanmodning med det belgiske udenrigsministeriumsmellemkomst.
On 18 September, the competent director replied to a request from Court of First Instance No 19 in Madrid dated 8 February but received by the Commission only on 13 July. The request was made vialetters rogatory involving the Belgian Ministry of Foreign Affairs.
Tvisten drejede sig om en aftale om videreforhandling af olieprodukter mellem etolieselskab og en tankstation.
The dispute brought before that courtwas between an oil company and a service-station proprietor that were parties to a contract for thedistribution of petroleum products.
Dommerens spørgsmål drejede sig om den maksimale varighed af eneksklusiv købsaftale vedrørende motorbrændstof og andre former for brændstof, om fastsættelsen af
The court’s questions centred on the maximum duration of theexclusive purchasing agreement for motor fuels and motor oils, the arrangements for setting the retailselling price of those products and advertising.
Kommissionens forordning (EF) nr. 2790/1999 af 22. december 1999 om anvendelse af EF-traktatens artikel 81, stk. 3, påkategorier af vertikale aftaler og samordnet praksis (EFT L 336 af 29. december 1999, s. 21).EFT C 291 af 13.10.2000, s. 1.En nærmere beskrivelse af Kommissionens holdning til dette aspekt findes i punkt 138-160 i de ovennævnteretningslinjer.
Commission Regulation (EC) No 2790/1999 of 22 December 1999 on the application of Article 81(3) of the Treaty tocategories of vertical agreements and concerted practices (OJ L 336, 29.12.1999).OJ C 291, 13.10.2000.For an account of the Commission’s position on this aspect, see points 138 to 160 of the guidelines.
BERETNING OM ANVENDELSEN AF KONKURRENCEREGLERNE I DEN EUROPÆISKE UNION salgspriser for disse produkter og om reklame.
APPLICATION OF THE COMPETITION RULES IN THE EUROPEAN UNION
Desuden anførtes det, at forekomsten af en bestemmelseaf denne type havde til følge, at aftalen som helhed ikke kunne omfattes af gruppefritagelse i henhold tilforordning (EØF) nr. 1984/83, og at det, eftersom der var tale om en alvorlig konkurrencebegrænsning,var lidet sandsynligt, at en sådan begrænsning opfyldte betingelserne i artikel 81, stk. 3, for at omfattes afen individuel fritagelse.
Furthermore, the existence of a clause of this nature would disqualify the agreement in its entirety fromblock exemption under Regulation (EEC) No 1984/83 and, as the restriction of competition was serious,the agreement would be unlikely to qualify for individual exemption under Article 81(3).
Hvad angår aftalens maksimale varighed havde den kompetente direktørundersøgt bestemmelsen om konkurrenceforbud og dens eventuelle markedsafskærmningsvirkning ilyset af artikel 81, stk. 1.
On the questionof the maximum duration of the agreement, the competent director assessed the non-compete clause andits possible foreclosure effect in the light of Article 81(1).
Endelig erindrede han dommeren om, at i henhold til traktatens artikel 10, somfastsætter princippet om et permanent og loyalt samarbejde mellem Fællesskabet og medlemsstaternemed henblik på at virkeliggøre traktatens målsætning, kan en medlemsstats nationale domstole henvendesig direkte til Kommission i dens egenskab af EU-institution uden at gå via de administrativemyndigheder i den medlemsstat, hvor Kommissionen har hjemsted.
Lastly, the court was reminded that, inaccordance with Article 10 of the EC Treaty, which lays down the principle of constant and sincerecooperation between the Community and the Member States with a view to achieving the objectives ofthe Treaty, the national courts of a Member State can apply direct to the Commission, as an institution ofthe European Community, without having to go through the national courts of the Member State inwhich the Commission has its seat.
Den 29. september 2000 besvarede den kompetente direktør to anmodninger af 18. og 19. juli 2000 fra Juzgado de Primera Instancia no 3 de Madrid.
On 29 September, the competent director replied to two requests from Court of First Instance No 3 in Madrid dated 18 and 19 July.
Den tvist, der var indbragt for den civile domstol, drejedesig ligeledes om en aftale om videreforhandling af olieprodukter mellem et olieselskab og entankstationsforpagter. Også i denne sag drejede dommerens spørgsmål sig om, hvorvidt forpagterenhavde status af handelsagent eller uafhængig videreforhandler, når henses til bestemmelserne omrisikofordeling, og om anvendeligheden af forordningerne om vertikale begrænsninger (EØF) nr.1984/83 og (EF) nr. 2790/1999 på forholdet mellem parterne.
The dispute brought before that court was again between an oil companyand a service-station proprietor that were parties to a contract for the distribution of petroleum products.Here too, the court’s questions centred on whether the service-station proprietor was to be classed as acommercial agent or as an independent reseller, given the clauses in the contract relating to commercialrisks, and on the applicability of Regulations (EEC) No 1984/83 and (EC) No 2970/99 on verticalrestraints to the basic relationship between the parties.
Disse to spørgsmål var således identiskemed de ovenfor beskrevne spørgsmål, der var rejst af dommeren ved Juzgado de Primera Instancia no 17de Madrid.
Those two questions were therefore identical tothose asked by Court of First Instance No 17 in Madrid and reported above.
Dommeren spurgte endvidere, fra hvilket tidspunkt den tiårige aftale skulle anses for at løbefor at blive omfattet af en gruppefritagelse i medfør af forordning (EØF) nr. 1984/83.
The court also wished toknow from what point the 10-year contract term could begin to count for the purpose of block exemptionunder Regulation (EEC) No 1984/83; this question revolved around whether the oil company hadnotified the disputed contract to the Commission.
Det sidstespørgsmål drejede sig om, hvorvidt olieselskabet havde anmeldt den anfægtede aftale til Kommissionen.Kommissionens svar på de to første spørgsmål var stort set identiske med det ovenfor beskrevne svar til Juzgado de Primera Instancia no 17 de Madrid.
The Commission’s reply to the first two questions wasvery similar to the reply it gave to Court of First Instance No 17 in Madrid (see above).
Med hensyn til aftalens varighed svarede denkompetente direktør, at betragtning 11 og 18 i forordning (EØF) nr. 1984/83 henviste til varigheden afden eksklusive købsforpligtelse og at udgangspunktet for beregningen af den tiårige aftale dermed måttevære tidspunktet for denne klausuls ikrafttræden.
On the questionof the contract duration, the competent director replied that recitals 11 and 18 of Regulation (EEC)No 1984/83 referred to the duration of the exclusive purchasing obligation and therefore that the startingpoint of the ten-year period should be the date of entry into force of that clause.
Endelig oplyste direktøren, at olieselskabet havdeanmeldt lignende aftalemodeller inden for rammerne af den tidligere nævnte sag IV.33.503(211).
Lastly, the directorinformed the court that the oil company had notified standard contracts similar to the one the court wasexamining in the context of Case IV.33.503(211).
Den 15. november 2000 besvarede den kompetente direktør to anmodninger af 26. juli 2000 fra Juzgadode Primera Instancia no 51 de Madrid.
On 15 November, the competent director replied to two requests from Court of First Instance No 51 in Madrid dated 26 July.
Den tvist, der var indbragt for denne civildomstol, drejede sig omen aftale om videreforhandling af olieprodukter mellem et olieselskab og en tankstationsforpagter.Dommerens spørgsmål drejede sig også i denne sag om sondringen mellem handelsagent og uafhængigvidereforhandler og anvendeligheden af forordningerne om vertikale begrænsninger (EØF) nr. 1984/83og (EF) nr. 2790/1999 på forholdet mellem parterne. Disse to spørgsmål var ligeledes identiske med deovenfor beskrevne spørgsmål, der var rejst af dommeren fra Juzgado de Primera Instancia no 17 de Madrid.
The dispute brought before that court was again between an oil company and aservice-station proprietor that were parties to a contract for the distribution of petroleum products. Heretoo, the court’s questions centred on whether the service-station proprietor was to be classed as acommercial agent or as an independent reseller, given the clauses in the contract relating to commercialrisks, and on the applicability of Regulations (EEC) No 1984/83 and (EC) No 2970/99 on verticalrestraints to the basic relationship between the parties.
Endvidere ønskede dommeren oplyst, om låneaftalen mellem parterne var forenelig medforordning (EØF) nr. 1984/83. Endelig spurgte dommeren, om olieselskabet havde anmeldt denanfægtede aftale til Kommissionen, og om det over for Kommissionen havde fremlagt bevis for at havetilstillet den anden part i aftalen en meddelelse, som der henvises til i Kommissionens administrativeskrivelse til dette olieselskab i den tidligere omtalte sag IV/33.503.
The Court also wished toknow whether the loan agreement between the parties was compatible with Regulation (EEC)No 1984/83, and whether the oil company had notified the disputed contract to the Commission and hadprovided the Commission with proof of having sent the other party to the contract the communicationreferred to in the comfort letter which the Commission had sent that oil company in Case IV.33.503.
De to første spørgsmål blev stort setbesvaret på samme måde som ovennævnte svar til Juzgado de Primera Instancia no 17 de Madrid.
The Commission’s reply to the first two questions was very similar to the reply it gave to Court of First Instance No 17 in Madrid (see above).
Medhensyn til låneaftalen svarede direktøren, at en sådan aftaletype normalt ikke ville falde uden foranvendelsesområdet for forordning (EØF) nr. 1984/83, men han foreslog dommeren at undersøge, om
With regard to the loan agreement, the director replied thatcontracts of this type did not fall outside the scope of Regulation (EEC) No 1984/83, but suggested thatthe court examine whether the terms of the loan were such as to confer economic or financial advantageswithin the meaning of the regulation.
Status over de nationale konkurrencemyndigheders anvendelse af artikel 81 og 82
Application of Articles 81 and 82 by national competition authorities
1.Nærværende oversigt omhandler alene de administrative myndigheders håndhævelse af EF-traktatens artikel 81 og 82, og ikke de nationale domstoles, eftersom de to artikler, idet de finder direkteanvendelse, kan håndhæves af domstolene i hver enkelt medlemsstat uden undtagelse.
1.The present summary relates only to the enforcement of Articles 81 and 82 of the EC Treaty bythe administrative authorities of the Member States, not by the judiciary, as those articles are directlyapplicable and are therefore enforceable by the courts of each Member State without exception.
2.De administrative myndigheders anvendelse af dem er underlagt de begrænsninger, der er fastsattil fordel for Kommissionen, i artikel 9, stk. 3, i forordning nr. 17.
2.Their application by the administrative authorities is subject to the limitations provided for, infavour of the Commission, by Article 9(3) of Regulation No 17.
Retskilde/Uddybende forklaring
Source of law/additional details
Anvendelse ja/nej
Application Yes/no
Lov af 5. august 1991, artikel 53, i kraft fra 1. april 1993: Når de belgiskemyndigheder i medfør af EF-traktatens artikel 84 træffer afgørelse om aftalerstilladelighed og om misbrug af en dominerende stilling på fællesmarkedet,træffes afgørelsen af de i denne lov anførte kompetente myndigheder, ioverensstemmelse med traktatens artikel 81, stk. 1, og artikel 82, efter denprocedure og med anvendelse af de sanktioner, der er fastsat i denne lov.
Act of 5 August 1991, Article 53, effective from 1 April 1993: when the Belgianauthorities have to decide, under Article 84 of the EC Treaty, on theadmissibility of agreements and on abuse of a dominant position in the commonmarket, the decision is taken by the authorities stipulated in that act pursuant to Articles 81(1) and 82 of the Treaty, according to the procedure and the penaltiesprovided for in that act.
Lov nr. 416 af 31. maj 2000 om ændring af konkurrencelov nr. 384 af 10. juni1997, i kraft fra 1. oktober 2000.Konkurrencerådet kan anvende forbudsbestemmelserne i artikel 81, stk. 1, ogartikel 82 direkte.
Act No 416 of 31 May 2000 amending Act No 384 of 10 June 1997 oncompetition, effective from 1 October 2000.The Competition Council (Konkurrencerådet) is empowered to apply theprohibitions laid down in Articles 81(1) and 82.
Bemyndigelsesanordning af 1.12.1986, artikel 56a (indført ved lov af2.12.1992).Erhvervsministeren og hans embedsmænd samt konkurrencerådet har, medhensyn til anvendelsen af artikel 81 og 82, de beføjelser, som de, ioverensstemmelse med ovennævnte bemyndigelsesanordning, har, for så vidtangår gennemførelsen af den franske konkurrencelov.
Order of 1 December 1986, Article 56 bis (inserted by the Act of 2 December1992).Under the order, the Minister for Economic Affairs and Ministry officials, onthe one hand, and the Competition Council (Conseil de la concurrence), on theother, have the powers to apply Articles 81 and 82 that they normally have toapply French competition law.
GWB (Gesetz gegen Wettbewerbsbeschränkungen), artikel 47.For så vidt angår udøvelsen af de beføjelser, som EF-traktatens artikel 84 og 85og de på traktatens artikel 83 baserede retsakter giver de nationalemyndigheder, er Bundeskartellamt kompetent med hensyn til anvendelsen af GWB.
GWB (Gesetz gegen Wettbewerbsbeschränkungen— Act Prohibiting Restrictions of Competition), Section 47.In order to exercise the powers conferred on the authorities of the Member States by Articles 84 and 85 of the EC Treaty, and by the regulations based on Article 83 of the Treaty, the Federal Cartel Office (Bundeskartellamt) iscompetent as regards the application of the GWB.
Nomos (lov) 703/1977 peri prostassias tou elephtherou antagonismou (ombeskyttelse af den frie konkurrence), som ændret ved lov (Nomos) 2296/1995,artikel 13 b, stk. 3: Konkurrencenævnet og dets sekretariat varetager deopgaver, som påhviler de nationale myndigheder i henhold til EØF-traktatensartikel 84 og 85 og de på traktatens artikel 83 baserede retsakter sammen medandre bemyndigelsesbestemmelser i traktaten.
Nomos (Act) 703/1977 peri prostassias tou elephtherou antagonismou (on theprotection of free competition), as amended by Nomos (Act) 2296/1995, Article13b(3): the Competition Commission and its secretariat perform the tasks whichhave been assigned to the national authorities of the Member States by Articles84 and 85 of the Treaty establishing the European Economic Community, andby regulations adopted pursuant to Article 83 of the Treaty in conjunction withother enabling provisions thereof.
Med henblik på varetagelsen afdisse opgaver tildeles konkurrencenævnet og dets sekretariat de i nærværendelov omhandlede beføjelser.
To perform these tasks the Competition Commission and its secretariat have the powers granted to them under the act.
At give den irske konkurrencemyndighed beføjelse til at anvende de EU-konkurrenceregler, som en national myndighed kan anvende direkte, erimidlertid en af anbefalingerne i den endelige rapport (marts 2000) udarbejdetaf »Competition & Mergers Review Group«, der af regeringen har fået tilopgave at fremsætte forslag vedrørende den irske konkurrencepolitiks fremtid. KONK. BERETN. 2000
But one of the recommendations made in the final report published in March2000 by the Competition and Mergers Review Group, appointed by thegovernment to put forward proposals for the future of Irish competition policy,was that the Irish Competition Authority should be empowered to apply the Community competition rules that may be applied by a national authority.
ANVENDELSEN AF KONKURRENCEREGLERNE I MEDLEMSSTATERNE355
THE APPLICATION OF COMPETITION RULES IN THE MEMBER STATES343
Legge comunitaria 1994, artikel 54, stk. 5: »Autorità garante della concorrenza«anvender artikel 81, stk. 1, og artikel 82, på grundlag af de beføjelser, dennationale konkurrencelov giver den (lov nr. 287 af 10. oktober 1990).
Community Act 1994 (Legge comunitaria 1994), Article 54(5): the Competition Authority (Autorità garante della concorrenza) applies Articles 81(1) and 82,using the powers conferred upon it by Italian competition law (Act No 287 of 10October 1990).
Men konkurrencemyndighedens beføjelse til at anvende artikel 81 og 82 er et afpunkterne i det forslag til konkurrencelov, der er ved at være færdigbehandlet.
But the new competition bill currently being finalised provides for thecompetition authority to apply Articles 81 and 82.
Konkurrenceloven (»Mededingingswet«) af 22. maj 1997, artikel 88:Generaldirektøren for konkurrencemyndigheden (»Mededingingsautoriteit«)udøver sine beføjelser med hensyn til anvendelsen af traktatens artikel 81, stk.1, og artikel 82 i overensstemmelse med de på EF-traktatens artikel 83 baserederetsakter.
Competition Act (Mededingingswet) of 22 May 1997, Article 88: the Director-General of the Competition Authority (Mededingingsautoriteit) isempowered under the regulations based on Article 83 of the EC Treaty to apply Articles 81(1) and 82 of the Treaty.
Decreto-lei 371/93 af 29. oktober, artikel 12, stk. 2: generaldirektoratet forkonkurrence og priser har kompetence til at varetage de opgaver, som påhvilerde nationale myndigheder i henhold til de på traktatens artikel 83 baserederetsakter.
Decree-Law (Decreto-lei) 371/93 of 29 October 1993, Article 12(2): the Directorate-General for Competition and Prices is empowered to carry out thetasks for which the authorities of the Member States are responsible under theregulations based on Article 83 of the EC Treaty.
De administrative myndigheder i ni af de femten medlemsstater kan anvende artikel 81 og 82 direkte,mens dette ikke er tilfældet i de resterende seks medlemsstater.
In nine of the 15 Member States, the administrative authorities can directly apply Articles 81 and 82,whereas in the other six they cannot.