natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Firsernesgnidninger som følge af det skævehandelsforhold og de europæiskevirksomheders vanskeligheder medat eksportere til Japan er blevetafløst af et mere konstruktivt forhold,som bygger på en politisk erklæringfra 1991 om forbindelserne mellemde to partnere.
over trade imbalances and the difficulties European firms encounteredin exporting to Japan have given wayto a far more constructive relationship, based on the 1991 political declaration governing relations betweenthe two partners.
Samarbejdet blevyderligere styrket med vedtagelsen i1995 af en EU-strategi vedrørende Europa og Japan, og på et topmøde i Tokyo i juli 2000 blev de to parterdesuden enige om at udarbejde enhandlingsplan, som udgør endnu etskridt i den rigtige retning.
This was consolidated by approval of an EU strategyin 1995 on Europe and Japan, andwill be considerably extended by theaction plan which the two partiesagreed to develop at their Tokyo Summit in July 2000.
Det bliverstartskuddet til et tiår med fokus påjapansk/europæisk samarbejde fraog med 2001.
This will launcha ‘decade of Japan–Europe cooperation‘ beginning in 2001 in four keyareas: promoting peace and security,strengthening the economic andtrade partnership, coping with globaland societal challenges and bringingpeople and cultures together.
Hovedvægten læggespå følgende fire nøgleområder: fremme af fred og sikkerhed, styrkelse afdet økonomiske og handelsmæssigepartnerskab, løsning af globale ogsamfundsmæssige problemer ogøget forståelse mellem forskellige folkeslag og kulturer.
In this respect, the Commission seesthe WTO, with its membership of over130 countries — and a further 30queuing up to join it — and wideranging powers to set rules and arbitrate in trade disputes, as a crucialinstitution for global governance.
Det eksisterende samarbejde omhandler ud over de rent bilateralespørgsmål også udarbejdelse afregelmæssige fælles analyser af denpolitiske og sikkerhedsmæssige situation i Nordkorea, Kinas nye rolle i Asien, fastlæggelse af sikkerhedsmæssige strukturer på kontinentet ogfremme af udviklingsbistanden.
Apart from purely bilateral issues,existing collaboration extends toregular shared analyses on the political and security situation in North Korea, China’s evolving role in Asia,the creation of security structures onthe continent and promotion ofdevelopment assistance.
WTO bør samarbejde mere medandre internationale organisationer,så det bliver muligt at virkeliggøredet overordnede mål om at skabebæredygtig vækst, og medvirke til atmindske uligheder, både på det nationale plan og landene imellem.
The WTO should cooperate moreclosely with other internationalorganisations to promote the overallgoal of sustainable development andcontribute to the reduction ofinequalities, both within and amongnations.
EUfinder det derfor vigtigt, at forholdetmellem den handelsmæssige og densociale udvikling løbende tages op tilovervejelse, og at der i den forbindelse også arbejdes for at fremmegrundlæggende standarder påarbejdsmarkedsområdet.
That is why the EU favoursregular consideration of the relationship between trade and social development, including the promotion ofcore labour standards. It supportspositive incentives for promotinglabour rights and is firmly opposed toany protectionist or sanction-basedapproach.
Et af EU’s vigtigste mål har været atsikre, at europæiske eksportører oginvestorer ikke hindres i at trængeind på det japanske marked somfølge af unødigt restriktive admini-
One of the Union’s major concernshas been to ensure that Europeanexporters and investors are not prevented from entering the Japanesemarket by unnecessarily restrictivered tape and bureaucratic regulations.
Den Europæiske Union og verden strative procedurer og bureaukratiskeregler.
The European Union and the world investment in Japan.
Siden 1995 er det sket via endialog omkring lovgivningsmæssigereformer, hvor formålet har været atfjerne strukturelle hindringer ogandre barrierer for eksportørerne.Kommissionens eksportfremmekampagner (»Gateway to Japan«) harogså hjulpet mange navnlig mindrevirksomheder i EU med at vinde indpas på det japanske marked.
Japanese directforeign investment is seven timesgreater in the EU than Europeaninvestment in Japan.
De respektive forbru-ger- og erhvervssammenslutningerstår desuden i regelmæssig kontaktmed hinanden.
Often dialogue has been successfulin overcoming obstacles but, whennot, the EU has turned to the WTO todefend the interests of Europeanbusinesses.
Andel af verdenshandelen (%, 1998-tal)
Share of world trade, % (1998 figures)
Resten af verden27,1
Rest of the world 27.1
Latinamerika (undtagen Mexico)4,0
Latin America (excl. Mexico) 4.0
Resten af verden29,6
Rest of the world 29.6
Latinamerika (undtagen Mexico)4,2
Latin America (excl. Mexico) 4.2
(%, 1999-tal, varer)
Share of the main partners of the external trade of the EU,% (1999 figures, goods)
Stillehavet (1
African, Caribbeanand Pacific countries (1)
EU-ansøgerlande
Candidate countriesfor EU membership
(undtagen Japan) (2)
Asian countries in ASEM(except Japan) (2)
1) De 77 AVS-lande, der er omfattet af den såkaldte Cotonou-aftale.2) ASEM: De ni asiatiske partnere i »Asia-Europe Meeting«, ud over Japan, dvs. Brunei, Kina,
) The 77 ACP countries that are part of the so-called Cotonou Agreement.)
Kina har gennemgået en række drastiske ændringer, siden landet blevåbnet for omverdenen i 1978. Fra atvære et indesluttet land med en centralt styret planøkonomi er det nublevet et markedsbaseret land, derdeltager i den globale handel.
The Union has been a strong supporter of Chinese membership of the World Trade Organisation and hasworked closely with the United States to help bring this about.
I deseneste tyve år er handelen mellem EU og Kina blevet mere end tyvedoblet og tegnede sig i 1999 for 70mia. EUR.
The agreement will give amajor boost to trade between thetwo.
Kina er EU’s tredjestørsteikke-europæiske handelspartnernæst efter USA og Japan, og EU er Kinas fjerdestørste importkilde. I1999 blev EU med 4,5 mia. EUR denstørste udenlandske direkte investor ilandet, hvis der ses bort fra Hongkong.
This may be doneon a multilateral basis — a processbegun with the first ‘Asia–Europemeeting‘ in Bangkok in 1996 — orvia ASEAN, the EU’s fourth largesttrading partner, or bilaterally.
Aftalen vil gøre det lettere foreuropæiske distributører og virksomheder at handle med Kina, og derestriktioner, der hidtil har været gældende for en række servicesektorerog faggrupper, herunder bankfolk ogsagførere, vil også blive lempet.
Theaccord will make it easier for European distributors and companies to operate in China and restrictions which used to apply to a number of service sectors and professionssuch as bankers and lawyers will alsobe relaxed.
EU har slået stærkt til lyd for, at Kinaskulle med i Verdenshandelsorganisationen, og har arbejdet tæt sammen med USA for at gøre det muligt.I sommeren 2000 afsluttede de toparter deres langvarige bilateraleforhandlinger om Kinas tiltrædelseaf WTO.
Relations with Asia’s second largestnation — India — are also moving upa gear as they broaden from dialogue and cooperation to partnership. That shift was epitomised bymajor initiatives in 2000.
Aftalen vil effektivt sætteskub i samhandelen mellem EU og Kina.
Theseincluded the first EU–India Summitand wider contacts between officials,policy-makers, opinion formers andcivil society.
EU bruger ganske vist megen tid ogmange ressourcer på Kina, men erogså meget interesseret i at uddybekontakterne med hele det asiatiskekontinent.
Although devoting considerable timeand resources to China, the Union iskeen to deepen its contacts with the
Ifølge bestemmelserne i WTO-tiltræ-delsesaftalen mellem EU og Kinaskal Kina foretage en betydelig nedsættelse af sine importafgifter for150 førende europæiske eksportva-
This is in addition to the extensivecommercial contacts which already
Mødet markerede etkolossalt gennembrud i EU’s forbindelser med denne del af verden.
The European Union and the world on EU exports will disappear by2007 at the latest.
Detblev i 2000 fulgt op af en frihandelsaftale mellem EU og Mexico. Derer tale om en bredt anlagt aftale,som indebærer, at mexicanske eksportvarer fritages for told fra og med2003, og at alle toldafgifter på EU’seksportvarer afvikles senest i 2007.Aftalen udgør en ny dimension i forbindelserne, som allerede var fastforankret i en aftale om økonomiskpartnerskab, politisk samordning ogsamarbejde mellem EU og Mexico,der blev indgået i 1997.
The accord provides a new dimension to a relationship which was already wellanchored in the 1997 EU–Mexico Economic Partnership, Political Coordination and Cooperation Agreement.
EU er Indiens vigtigste partner inden for handel, investeringer og udviklingssamarbejde.Den indiske eksport til EU steg fra1,8 mia. EUR i 1980 til 9,8 mia. EURi 1998.
Indianexports to the Union grew from 1.8billion euro in 1980 to 9.8 billioneuro in 1998.
En lignende vækst sås i handelen den modsatte vej, som steg fra2,4 mia. EUR til 9,5 mia. EUR.
Similar growth can beseen in trade going in the otherdirection which has risen from 2.4billion to 9.5 billion euro.
EU bygger sine forbindelser med delatinamerikanske lande på følgendetre subregionale landegrupper, somanerkendes af EU: Centralamerika,Andesfællesskabet og Mercosur, ogpå en række enkeltstående landesåsom Chile og Mexico.
The EU has organised its relationswith Latin American countriesaround the recognition of three subregional groups: Central America,the Andean Community and Mercosur, as well as individual countries like Chile and Mexico.
I løbet af deseneste ti år er forbindelserne mellem EU og Latinamerika efterhåndenblevet styrket, samtidig med at denbilaterale handel er steget, og EUhar fremmet den regionale integration i området.
Over thepast decade, relations between the EU and Latin America have consistently developed as bilateral tradehas expanded and the Union haspromoted regional integration in thearea.
Andeslandene har takket være detgenerelle toldpræferencesystem fåetlettere adgang til det europæiskemarked, og EU arbejder tæt sammenmed dem i forbindelse med et program til bekæmpelse af narkotikasmugling.
The Andean countries enjoy easieraccess to the European market underthe ‘generalised system of preferences’ and the EU works closely withthem on a programme to tackle drugtrafficking.
De vestindiske lande eromfattet af EU’s handelspræferen-
A quantum leap in the Union’s relations with this part of the world tookplace in June 1999 with the first eversummit between the EU, Latin America and the Caribbean, involving the leaders of 48 countries.
Et stort antal økonomier er blevetmarginaliseret, fattigdommen er blevet mere udbredt på verdensplan,der er behov for en bedre styring afden gensidige miljømæssige afhængighed, folkevandringerne skaberustabilitet, og følgerne af væbnedekonflikter, naturkatastrofer og størreepidemier giver anledning til storbekymring, og de europæiske borgere forventer med god grund, at EUgør en aktiv indsats for at løse problemerne.
The marginalisation of many economies, the increase in poverty in theworld, the need to manage betterenvironmental interdependencies,the destabilising effects of migration, and the consequences of armedconflicts, natural disasters and pandemics are major concerns for everyone and Europe’s citizens understandably expect effective EU actionin tackling them.
EU har de fornødne ressourcer og den økonomiske og politiske vægt, der kræves for at opnå reelle resultater.
Given the financesat its disposal and its economic andpolitical weight the EU can make animpact.
EU er udviklingslandenes vigtigstepartner. EU leverer 55% af den samlede offentlige bistand på internationalt plan og er uden sammenligningden største handelspartner og udenlandske investor.
The Union is the developing world’smain partner, providing 55 % of allinternational official assistance, andis by far its biggest trader and foreign investor.
På bilateralt planiværksætter EU ensidige handelspræferencer og andre mere gunstigeordninger til fordel for de mindstudviklede lande.
At a bilateral level, itgrants non-reciprocal trade preferences, along with more favourablearrangements for the least developed.
EU har indgået økonomiske og handelsmæssige samarbejdsaftaler, som med tiden skaludmøntes i frihandelsområder, meden lang række lande eller regionalelandegrupper i Middelhavsområdet,Latinamerika, Afrika, Vestindien og Stillehavet.
It has concluded economic andtrade cooperation agreements, whichwill in time lead to free trade areas,with several countries or regionalgroupings in the Mediterranean,Latin America, Africa, the Caribbeanand the Pacific.
Ny indsats for at hjælpe defattige i verden
New emphasis on helping theworld’s poor areas where it can offer comparativeadvantages and added value.
Det er EU’s klare opfattelse, at detpolitisk og moralsk er uacceptabelt,at over en milliard mennesker på jorden stadig kun har under én euro omdagen at leve for.
The Union firmly believes that it ispolitically and morally unacceptablethat more than 1 billion people onthe planet still have to survive on lessthan one euro per day.
Med den stigendebefolkning på jorden må tallet forventes at blive endnu højere.
That figuremay well rise as the world’s population grows.
På denbaggrund har EU valgt at gøre kampen mod fattigdommen til spydspidsen i EU’s udviklingspolitiske indsatsog at koncentrere sin indsats på etbegrænset antal strategiske områder.
As a result, the fightagainst poverty is the central thrustof the EU’s development policyefforts as it concentrates its attention on a more limited number ofpolicy areas.
Hovedvægten i den nye strategi ligger på medindflydelse, opbygning afkapacitet, ejerskab og bæredygtigudvikling, og den bygger på enrække klare politiske retningslinjer:
•ownership of the process must liewith the developing countriesthemselves and involve maximumparticipation of civil society representatives;
Udlandet har øget sine direkte investeringer i udviklingslandene megetmarkant i løbet af de seneste ti år,fra 27 mia. EUR i 1990 til 185 mia.EUR i 1998. Pengene fordeles imidlertid ikke jævnt. Ca.
Foreign direct investment into developing countries has soared in thepast decade, rising from 29 billioneuro in 1990 to 185 billion euro in1998.
•der er behov for mere samarbejdeog en bedre arbejdsfordeling mellem EU’s udviklingsprogram og deprogrammer, der iværksættes afandre bidragydere, navnlig EU’smedlemsstater
•the need for more coordinationand a better division of labour between the EU’s development programme and those of otherdonors, especially the Union’s Member States;
•udviklingspolitikken må ikke være istrid med andre EU-aktiviteter —inden for handel, landbrug, fiskerimv. — som har indvirkning påudviklingslandene
•contradictions between development policy and other EU activities— trade, agriculture and fisheries —which impact on developing countries must be avoided;
•de administrative procedurer skalstrømlines, så der hurtigere opnåsresultater, og programmerneseffektivitet skal forbedres.
•administrative procedures must bestreamlined to increase the speedand efficiency of programme delivery.
Som svar på kritikken af støtteprogrammernes generelle effektivitetforetog Europa-Kommissionen enstørre reform af sin udviklingspolitik iløbet af sommeren 2000.
Responding to concerns about theeffectiveness of aid programmes ingeneral, the European Commissionpresented a major reorientation inthe summer of 2000 of its development policy.
Målet varat bringe Kommissionens interneorganisation, arbejdsgange og metoder på linje med den bedste praksispå internationalt plan og at skabe enny vision for EU’s overordnede målsætninger.
This is designed to bringits internal organisation, proceduresand methods up to internationalbest practice and provide a newvision of its core objectives.
Det centrale i den nyestrategi er forsøget på at integrereudviklingslandene i det internationale økonomiske system, at ansporedem til at styrke det regionale samarbejde, at udnytte EU’s betydeligesagkundskab og økonomiske ressourcer til at skabe den fornødne kritiskemasse, bl.a. på transportområdet, ogat skele mere til, hvad andre bidragydere gør.
Centralto the new strategy are attempts tointegrate developing countries intothe international economic system,to encourage them in their efforts atregional integration, to use the EU’sconsiderable expertise and financialmeans to provide a critical mass, asin the transport sector, and to relatemore closely to what other donorsare doing.
AVS-EU-partnerskabet samlet og storstilet strategi forudvikling, udryddelse af fattigdom,handel og politisk dialog, og denindbefatter forebyggelse af konflikter, menneskerettigheder og demokratisering samt emner af fællesinteresse såsom ind- og udvandring.
The new agreement includes somenotable qualitative changes from itspredecessors as it moves from mar-ket-access-based trade relations to amore comprehensive relationshipand from government to governmentpartnerships to a more inclusiveprocess involving all elements of civilsociety. It is both comprehensive andinnovative.
Omdrejningspunktet i EU’s udviklingspolitik er Cotonou-aftalen, somdanner grundlag for EU’s forbindelser med landene i Afrika, Vestindienog Stillehavet (AVS-landene), og somer den mest vidtrækkende og omfattende aftale, der er indgået mellemindustrialiserede lande og udviklingslande.
The lynchpin of the EU’s development policy is the Cotonou Agreement which binds it with African, Caribbean and Pacific (ACP)countries and is the most ambitiousand comprehensive agreementbetween developed and developingcountries.
Den tidligere aftale, densåkaldte »Lomé-konvention«, blevoprindelig underskrevet i Lomé, somer hovedstaden i Togo, og den blevherefter ajourført med jævne mellemrum.
Its predecessor, the Lomé Convention, was first signed in 1975in Lomé, the capital of Togo, and wasregularly updated.
Konventionen fik stadigstørre betydning, efterhånden somden blev udvidet med nye områder,og et stigende antal lande underskrev den.
Its importancegrew as its provisions were extendedto new areas and the number of signatories increased.
Handelsforbindelserne, som tidligerebyggede på markedsadgangen, månu vige pladsen for et mere omfattende samarbejde, og regeringspartnerskaberne afløses af en bredereanlagt proces, som inddrager alledele af det civile samfund.
New procedures have been drawn upfor handling any violations of humanrights and where these are particularly serious and flagrant, action canbe taken immediately.
Aftalen erbåde omfattende og nyskabende.Det civile samfund inddrages iudformningen af landenes fremtid,og ressourcerne tildeles ikke kun udfra en vurdering af behovet, menogså ud fra landets evne til at iværksætte den pågældende strategi.
In what is areal innovation in international relations, the two partners have agreednew procedures to deal with seriouscases of corruption.
Det grundlæggende formål med denomfattende støtte- og handelsaftaleer imidlertid uændret.
However, the basic objective of thecomprehensive aid-and-trade agreement remains constant.
Målet er »atbefordre og fremskynde den økonomiske, kulturelle og sociale udviklingi AVS-staterne og at uddybe ogdiversificere deres forbindelser (med EU og EU’s medlemsstater) pågrundlag af solidaritet og gensidiginteresse«.
It is ‘to promote and expedite the economic,cultural and social development ofthe ACP States and to consolidateand diversify their relations [with the EU and its Member States] in aspirit of solidarity and mutual interest’.
Det vidtspændende partnerskab bygger på lighed mellemunderskriverne, respekt for deressuverænitet og fælles interesser samtgensidig afhængighed.
The wideranging partnership isbased on equality between the signatories, respect for their sovereigntyand mutual interest and interdependence.
Der er udarbejdet nye procedurer tilhåndtering af eventuelle overtrædelser af menneskerettighederne, sombl.a. betyder, at der kan skrides indøjeblikkeligt, såfremt overtrædelserne er særlig alvorlige og åbenlyse.Som noget helt nyt i internationalsammenhæng er de to partnere enedes om nye procedurer for håndtering af alvorlige tilfælde af korruption.
The EU has agreed to implement animmigration and asylum policyfounded on the principle of partnership with the originating countriesand regions. This includes new initiatives on the rights of third countrycitizens inside the Union andarrangements for the repatriation ofillegal immigrants found on theother’s territory.
EU har besluttet at iværksætte enimmigrations- og asylpolitik baseretpå princippet om et partnerskab medde pågældende oprindelseslande og-områder.
The outcome underlineshow far the partnership has evolvedover 25 years as it prepares for thechallenges of the next two decades.
I den forbindelse er derudarbejdet nye initiativer vedrørendede rettigheder, tredjelandes borgerehar inden for EU, og retningslinjer forhjemsendelse af illegale indvandrere,der pågribes på andre landes territorier.
Itsets out an integrated and comprehensive approach to development,poverty eradication, trade and apolitical dialogue that includes conflict prevention, human rights anddemocratisation and issues of mutualconcern such as migration.
Cotonou-aftalen blev underskrevet i Benins hovedstad i juni 2000, hvilketforklarer aftalens uofficielle navn.Ved denne lejlighed fik de eksisterende AVS-lande følgeskab af seksnye Stillehavslande, hvilket betyder,at det samlede antal AVS-lande nuer nået op på 77.
Regional economic partnershipagreements are new arrangementswithin the Cotonou Agreementdesigned to promote trade liberalisation between the EU and ACP countries and between ACP States themselves.
Det færdige resultat understreger, hvor meget partnerskabet har udviklet sig i løbet af deseneste 25 år, nu hvor tiden er indetil at forberede sig på de udfordringer, der skal tages op i de kommende tyve år. Aftalen skal ses som en
Negotiations on these willstart no later than 2002 — allowingregional integration processes to bestrengthened in the meantime — andthey will come into force by 2008.Until then, the EU and the ACP countries will ask the WTO for a waiver to
De regionale økonomiske partnerskabsaftaler er et af de nye elementer i Cotonou-aftalen.
Africa allow them to retain their existingpreferential arrangements.
Traditionelt har forbindelserne mellem EU og Afrika været centreret omto forskellige grupper, nemlig landene i Middelhavsområdet og medlemmerne af Lomé-konventionen.
Traditionally, relations between the Union and Africa have had two different focuses: the Mediterranean Basin and Lomé Convention members.
Fornylig har forbindelserne imidlertid påopfordring fra navnlig Portugal fåetet bredere, mere kontinentalt tilsnitmed afholdelsen af det første topmøde mellem EU og Afrika i Cairo iapril 2000.
But, largely on Portugal’s initiative, the relationship was recentlyplaced on a wider, continental basis,when the first EU–Africa Summitwas held in Cairo in April 2000.
EU har forpligtet sig til at hjælpe AVS-landene med at deltage mereaktivt i det internationale økonomiske og handelsmæssige system.
The Union is committed to helpingthe ACP countries become moreactive members in the internationaleconomic and trade system.
Detsker i håbet om, at det vil ansporeandre lande og internationale virksomheder til at knytte tættere båndtil AVS-partnerne og fremme investeringerne og overførslen af teknologiog knowhow, hvilket vil forbedrederes generelle konkurrenceevne.Det vil være til hjælp for AVS-lande-ne, eftersom værdien af de præferencer, de drager fordel af over for EU, svækkes af den generelle liberalisering og sænkning af toldsatser,der finder sted på verdensplan.
That, ithopes, will encourage other countries and international business toestablish closer relations with ACPpartners, boosting investment andthe transfer of technology and knowhow, thus helping their overall competitiveness. This should help the ACP members as the value of thepreferences they have with the Unionis eroded by the general liberalisation process and reduction of tariffstaking place globally.