natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I sin beslutning fastslog Kommissionen, at klagerne ikke i tilstrækkeligt omfang havde godtgjort, at derforelå en aftale mellem IOC og tredjemand eller et misbrug af dominerende stilling fra IOC’s side.Klagen indeholdt heller ingen oplysninger, der kunne danne grundlag for at fastslå, at der forelå enovertrædelse af EF-traktatens artikel 49 fra en medlemsstats eller en associeret stats side.
In its decision, the Commission noted that the complaint did not contain sufficient details suggesting theexistence of a restrictive agreement between the IOC and third parties or of an abuse of a dominantposition on the part of the IOC. Similarly, the complaint did not contain details that could lead to theconclusion that a Member State or associated State had infringed Article 49 of the EC Treaty.
Selv om de anfægtede dopingregler blev anset for at udgøre en aftale, har de ikke til formål at begrænsekonkurrencen mellem økonomiske aktører, men derimod at bekæmpe doping.
Even if the contested anti-doping rules derive from a restrictive agreement, they are not intended torestrict competition between economic operators but to combat doping.
Fastsættelsen af entærskelværdi, der tager hensyn til muligheden for endogen produktion af ulovlige stoffer, er til fordel forsportsudøverne.
The fixing of a threshold to takeaccount of the possible endogenous production of banned substances favours athletes.
Sanktionen for doping — dvs. suspensionen — griber ind i sportsudøverens handlefrihed.
The penalty fordoping — a ban — has an impact on an athlete’s freedom of action.
Men en begrænsning af denne handlefrihed udgør ikke nødvendigvis en konkurrencebegrænsningefter artikel 81, da de konkurrencebegrænsende virkninger heraf kan være en følge af de legitime mål,der søges virkeliggjort, og som i en bestemt kontekst anerkendes som værende positive.
However, a restriction on freedom ofaction is not automatically a restriction on competition within the meaning of Article 81 since theresulting restrictive effects may be inherent in the pursuit of legitimate objectives that are recognised aspositive in a particular context.
I denne sag fandt Kommissionen derfor, at de anfægtede dopingregler var snævert forbundne med kravetom en korrekt afvikling af sportsstævner, at de var nødvendige for en effektiv bekæmpelse af doping, ogat deres konkurrencebegrænsende virkninger ikke rakte videre, end hvad der var nødvendigt for at nådette mål.
In this case, the Commission therefore believed that the anti-doping rules in question were closely linkedto the smooth functioning of competition in sport, that they were necessary for the fight against doping tobe effective and that their restrictive effects did not go beyond what was necessary to achieve thatobjective.
Kommissionen fandt derfor ikke, at de faldt ind under forbuddet i artikel 81.
Accordingly, they were not caught by the prohibition under Article 81.
Banghalter & de Homem Christo/SACEM (sag COMP/C-2/37.219) Den 6. august besluttede Kommissionen i henhold til EF-traktatens artikel 81 og 82 og artikel 9, stk. 2, iforordning nr. 17 at afvise en klage fra Banghalter og Homem Christo mod ophavsretsselskabet SACEM.Klagerne er to franske tekstforfattere/komponister, der i 1993 stiftede gruppen Daft Punk.
Banghalter & de Homem Christo/SACEM (Case COMP/C-2/37.219 ) On 6 August, the Commission decided, pursuant to Articles 81 and 82 of the EC Treaty and Article 9(2)of Regulation No 17, to reject a complaint lodged by Mr Banghalter and Mr de Homem Christo againstthe copyright society SACEM. The complainants are two French composers who founded the group Daft Punk in 1993.
I relation til artikel 82 fandt Kommissionen, at den vedtægtsmæssige forpligtelse, SACEM pålagde sinemedlemmer til at lade alle typer rettigheder indgå i en kollektiv forvaltning, på grund af forpligtelsensurimelige karakter måtte anses at være udslag af misbrug af dominerende stilling.
As regards Article 82, the Commission found that the statutory obligation imposing collectivemanagement of all categories of rights on SACEM members was inequitable and thus constituted anabuse of a dominant position.
Kommissionen fandtdog også, at dette misbrug var ophørt, efter at SACEM havde foretaget en vedtægtsændring. SACEMskulle herefter give en begrundelse for ethvert afslag på anmodninger om fravigelse af en regel omkollektiv rettighedsforvaltning.
However, it also took the view that a statutory amendment introduced by SACEM terminated the infringement, with SACEM being required to give reasons for any rejection of arequest for exemption from the general collective management rule.
I relation til artikel 81 fandt Kommissionen, at rettighedshavernes individuelle forvaltning af rettighederikke blev berørt af de aftaler om gensidig repræsentation, der indgås mellem ophavsretsselskaber iforskellige lande.
As regards Article 81, the Commission found that individual management of rights by rightholders wasnot affected by the agreements on mutual representation between the collective management societies ofdifferent countries.
Organisationenklagede navnlig over ågerrenter og »anatocisme« (en praksis gående ud på at beregne sammensatte debitrenter på konto med negativ saldo).
Thecomplaint concerned principally two issues: usury (the charging of excessive interest rates), and‘anatocism’ (the practice of charging compound debit interest on accounts presenting a negativebalance).
Klageren hævdede, at der bestod konkurrencebegrænsende aftaler pådisse områder, og at visse italienske love forstærkede virkningerne heraf ved at legalisere dem.
The complaint alleged the existence of anticompetitive agreements in these areas, and thatcertain Italian laws reinforced these by legalising them.
Kommissionen fastslog imidlertid, at der ikke bestod nogen aftale eller samordnet praksis mellem bankerne,eftersom de hver for sig fastlagde deres renter (selv om der dog findes visse uforbindende standardbankvilkår).
However, the Commission’s investigation foundthat there were no agreements or concerted practices between banks, since banks determinedindependently their interest rates (although certain non-binding models of standard banking conditionsdo exist).
Nogle af de ABI-dokumenter, der blev hævdet at udgøre konkurrencebegrænsende aftaler, varblot rundskrivelser, der fortolkede den italienske lovgivning — de indeholdt alene ABI’s standpunkter ogfaldt derfor inden for rammerne af en brancheorganisations normale funktioner.
Some of the ABI documents allegedly constituting anticompetitive agreements consisted ofcirculars providing interpretations of Italian legislation; these documents merely contained the opinion ofthe ABI, and thus fell within the functions of a trade association.
PhRMA (sag COMP/D-1/37.988)
PhRMA (Case COMP/D-1/37.988)
Den 16. oktober besluttede Kommissionen ikke at skride ind over for den franske stat efter en klage fra PhRMA, som er en organisation af amerikanske medicinalproducenter.
On 16 October, the Commission decided not to take action against the French Republic following acomplaint from PhRMA, an association of US pharmaceutical manufacturers.
Klagen, der var baseret påtraktatens artikel 3, litra g), artikel 10 og artikel 81, drejede sig om den rolle, Comité Economique des Produits de Santé (CEPS) spillede ved prisfastsættelsen og forhandlingerne om kvoter på mærkevaremedicin i Frankrig.
The complaint, based on Articles 3(g), 10 and 81 of the Treaty, concerned the role of the Comité Economique des Produits de Santé (CEPS) in setting prices and negotiating quotas for branded pharmaceuticals in France.
Kommissionen fandt imidlertid, at CEPS ikke var en virksomhed, da alle densmedlemmer var statslige institutioner, og der ikke var nogen virksomhed blandt medlemmerne.
However,the Commission considered that CEPS was not an undertaking as its members are all representatives of State bodies, with undertakings not represented.
Den 9. december traf Kommissionen beslutning om at afvise en klage fra en tysk rejseagent, TQ3 Travel Solutions GmbH, mod Opodo Limited, som er en onlinerejseagent oprettet som et join venture mellem niaf de største europæiske flyselskaber.
On 9 December, the Commission adopted a decision rejecting a complaint lodged by TQ3 Travel Solutions GmbH, a German travel agent, against Opodo Limited, an online travel agent created as a joint
BERETNING OM ANVENDELSEN AF KONKURRENCEREGLERNE I DEN EUROPÆISKE UNION
APPLICATION OF THE COMPETITION RULES IN THE EUROPEAN UNION venture by nine of the largest European airlines.
27 behandles inden for rammerne af den samlede række tilsagn (
27 concerns would be dealt with in the final package of commitments (
), som parterne havde afgivet, og afviste derfor klagen.
) submitted by the parties and therefore rejected the complaint.
Den 13. december afviste Kommissionen en klage fra Cupido Tickets, som er en nederlandskvirksomhed, der sælger billetter til større sports- og andre arrangementer.
On 13 December, the Commission rejected a complaint from Cupido Tickets, a Dutch company sellingtickets to major sporting and other events.
Cupido klagede over UEFA’sbilletarrangementer for EM i fodbold i 2000. Kommissionen undersøgte disse billetarrangementer ogfremsendte den 7. juni 2000 et comfort letter til UEFA.
Cupido made a complaint against UEFA for its ticketingarrangements for the ‘Euro 2000’ European Football Championships.
Cupido klagede over, at UEFA pålagde sine medlemmer, de nationale fodboldforbund, pligt tilat sikre, at de billetter, de fik tildelt, blev fordelt på deres egne tilhængere.
Cupido complained that UEFA obliged its members, the national footballassociations, to ensure that the tickets it allocated to them were distributed to their own supporters.
Men selv om det var klart, at Cupido derigennem blev afskåret fra at opnå billetter til EM 2000, var det ikke i strid med EU’s konkurrenceregler.
Whilstit is clear that this had the effect of preventing Cupido from obtaining Euro 2000 tickets, this was notcontrary to EU competition law.
Fordi det var UEFA og ikke UEFA’s medlemsforbund, der bar den kommercielle risiko og investeringsrisikoen omkring salget af billetter til EM, fandt Kommissionen, at forholdet mellem UEFA og organisationens medlemsforbund var et forhold mellem en mandant og en agent.
Because it was UEFA and not its member associations that bore the commercial and investment riskinherent in selling tickets for the tournament, the Commission took the position that UEFA and itsmember associations were in a principal-agent relationship.
De begrænsninger, UEFA pålagdesine medlemsforbund med hensyn til, hvem de måtte sælge billetter til og til hvilke priser, var derforudslag for en normal udøvelse af UEFA’s ret til at bestemme sin kommercielle salgsstrategi.
Therefore, limitations imposed by UEFA onits member associations regarding the consumers with whom they could deal or the prices at whichtickets should be sold represented a normal exercise of UEFA’s right to determine its commercial salesstrategy.
Sådannebegrænsninger var derfor ikke konkurrencebegrænsende i artikel 81’s forstand.
Such limitations did not therefore restrict competition within the meaning of Article 81.
Med hensyn til artikel 82 gjaldt, at selv om man anså det relevante marked for at være markedet forbilletter til EM 2000, hvor UEFA havde et 100 % monopol, var der ikke tale om noget misbrug afdominerende stilling.
With regard to Article 82, even if the market was considered to be that for tickets to the Euro 2000tournament, on which UEFA had a 100 % monopoly, there was no abuse of a dominant position.
Reglen om, at de billetter, som de nationale forbund fik tildelt, skulle gå til tilhængerne af det pågældende landshold, at antallet af billetter pr. person var begrænset, og at billetterne ikkekunne videregives til andre, stod ikke i noget urimeligt forhold til det legitime mål, der bestod i atvaretage sikkerheden ved EM 2000 i fodbold.
The rulethat tickets allocated to national associations should go to the supporters of that national team, thelimitation on the number of tickets per person and the non-transferability of tickets were measures thatwere not disproportionate to the legitimate objective of ensuring safety at Euro 2000 football matches.
Den 23. december traf Kommissionen beslutning om at afvise en klage fra Fred Olsen SA mod Trasmediterranea.
On 23 December, the Commission adopted a decision rejecting a complaint lodged by Fred Olsen SAagainst the Trasmediterránea shipping company.
Klagen var rettet mod den prispolitik, der blev ført af det offentlige færgeselskab Trasmediterranea, dersejler mellem San Sébastien på la Gomera og Los Cristianos på Tenerife samt mellem Santa Cruz på Tenerife og Agaete på Gran Canaria.
The complaint concerned the pricing policy pursued by the public company providing maritime cabotageservices between San Sebastiàn de la Gomera and Los Cristianos de Tenerife and between Santa Cruz de Tenerife and Agaete on the island of Gran Canaria.
Klageren pegede på Trasmediterraneas dominerende stilling i kraft af en offentlig koncession, der gavrederiet store årlige indtægter.
The complainant raised the matter of the dominant position enjoyed by Trasmediterránea due to a publicservice contract under which it received substantial sums each year.
Eftersom de forhold, der blev klaget over, kun fandt sted i en enkelt medlemsstat for adskillige år sidenog ikke havde haft nogen varige konkurrenceskadelige virkninger eller eftervirkninger for klagerensstilling på det pågældende marked, besluttede Kommissionen at afvise klagen på grund af sagensmanglende fællesskabsinteresse.
Since the facts had occurred several years previously in only one Member State and had not had anylasting anticompetitive impact or durable effect on the complainant’s market position, the Commission
4.Forlig og andre afsluttede sager
4.Settlements and other procedural closures
Prisbindingsaftaler på bøger i Tyskland:Sammelrevers (sag COMP/C-2/34.657), Internetbuchhandel (sag COMP/C-2/37.906), Proxis/KNO mfl. (sag COMP/C-2/38.019)
German book price fixing agreements: Sammelrevers (Case COMP/C-2/34.657); Internetbuchhandel (Case COMP/C-2/37.906); Proxis/KNO et al. (Case COMP/C-2/38.019)
Det grænseoverskridende fastprissystem for bøger i Tyskland og Østrig blev første gang anmeldt i 1993.Kommissionen havde rejst indsigelse mod aftalerne herom, fordi de var i strid med EF-traktatensartikel 81, stk. 1, og ikke opfyldte betingelserne for fritagelse efter artikel 81, stk. 3.
The crossborder system of fixed book prices in Germany and Austria was first notified in 1993. The Commission had objected to the underlying agreements because they infringed Article 81(1) EC and theconditions for an exemption under Article 81(3) were not fulfilled.
Som et kompromisanmeldte forlagene i marts 2000 en »renationaliseret« bogprisaftale (»Sammelrevers«), der kun var
As a compromise the publishersnotified in March 2000 a ‘re-nationalised’ book price fixing agreement (‘Sammelrevers’) limited in its
28 gældende for Tyskland (
28 scope to Germany (
Den 10. juni 2000 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i henhold til artikel 19, stk. 3, i forordning 17/62 om, at den havde til hensigt at godkende den ændrede »Sammel-
On 10 June 2000, the Commission published a notice pursuant to Article 19(3) of
29 revers«-aftale, som blev antaget ikke at ville påvirke handelen mellem medlemsstater mærkbart (
29 to have an appreciable effect on trade between Member States (
Kommissionen måtte genoptage sine undersøgelser af den ændrede »Sammelrevers«-aftale efter toklager, som den modtog i sommeren 2000.
The Commission had to resume its investigation into the amended ‘Sammelrevers’ following thesubmission of two complaints in summer 2000.
Den første klage kom fra den østrigske boghandler Libro AGog dens internetfilial, Lion.cc, der havde solgt tyske bestsellers til tyske forbrugere over internettet til
The first complaint was lodged by the Austrianbookseller Libro AG and its affiliated Internet branch Lion.cc, which had sold German best-sellers to
Proxis, der havde planlagt lignende lavprissalg på det tyske marked (31).
The second complaintwas filed by Belgian Internet bookseller Proxis, which planned similar rebate sales in Germany (31).
Klagerne hævdede, at den tyskeforlags- og boghandlerorganisation, Börsenverein des Deutschen Buchhandels e.V, samt tyske forlag ogboghandlere havde overtrådt EF-traktatens artikel 81, stk. 3.
The complainants alleged infringements of Article 81(1) EC on the part of the Börsenverein des Deutschen Buchhandels eV, the German publishers’ and book traders’ association, and of German publishers andbooksellers.
De påstodes at have iværksat en samordnetembargo med det formål at forhindre internethandel med bøger til lavpriser på tværs af grænsernemellem udenlandske internetboghandlere og tyske forbrugere. Meget tydede på, at den påståedesamordnede embargo i sidste instans var baseret på en fortolkning og gennemførelse i praksis af»Sammelrevers«, der fortsat påvirkede handelen mellem medlemsstater mærkbart.
These were said to have engaged in a concerted embargo aimed at blocking crossborder Internet trade in cut-price books between foreign Internet booksellers and German final consumers.There were indications that the presumed concerted embargo was ultimately based on an interpretationand practical implementation of the ‘Sammelrevers’ which continued to affect trade between Member States appreciably.
Undersøgelsen afdenne klage over samordnet praksis indebar derfor også, at den ændrede »Sammelrevers« blev taget optil ny overvejelse.
Prosecution of the suspected concerted practice therefore also implied a challenge tothe amended ‘Sammelrevers’.
Undersøgelserne mundede ud i, at der blev fremsendt en klagepunktsmeddelelse den 19. juli 2001 (
The investigation resulted in the issuing of a statement of objections on 19 July 2001 (
Den blev fulgt op med en høring den 30. november 2001 med deltagelse af Börsenverein, forlagskoncernen Random House GmbH og grossisten Koch, Neff & Oetinger GmbH. Efter intensive drøftelsermed Kommissionens tjenestegrene afgav de ovennævnte parter den 20.-21. marts en række tilsagn (»Tilsagnet« (33)). Med klagernes samtykke kunne Kommissionen derfor samme dag meddele, at denikke ville gå videre med sagen (34).
It was followed by a hearing on 30 November 2001 with the participation of the Börsenverein, the publisher Verlagsgruppe Random House GmbH and the wholesaler Koch, Neff & Oetinger GmbH. Subsequent tointense talks with the Commission’s departments the aforementioned parties offered a commitment (‘undertaking’(33)) on 20/21 March.
Den 17. april meddelte Kommissionen negativattest i form af et comfort letter for den ændrede »Sammelrevers«, som i lyset af tilsagnet blev fundet ikke at påvirkehandelen mellem medlemsstater mærkbart.
On 17 April, the Commission
Sag COMP/C-2/34.657.EFT C 162 af 10.6.2000, s. 25.Sag COMP/C-2/37.906 — Internetbuchhandel Sag COMP/C-2/38.019 — Proxis/KNO mfl.Pressemeddelelse IP/01/1035 af 19.7.2001.Se bilagene.Pressemeddelelse IP/02/461 af 22.3.2002.
Case COMP/C-2/34.657.OJ C 162, 10.6.2000.Case COMP/C-2/37.906 — Internetbuchhandel.Case COMP/C-2/38.019 — Proxis/KNO et al.Press release IP/01/1035, 19.7.2001.See under Annexes.Press release IP/02/461, 22.3.2002.
BERETNING OM ANVENDELSEN AF KONKURRENCEREGLERNE I DEN EUROPÆISKE UNION gerne vil således få fri adgang til at udnytte lavere priser og andre fordele, som de nye markedsføringsteknologier giver, bl.a. grænseoverskridende bogsalg via internet.
The commitment guarantees the freedom of direct crossborder selling by foreign traders of Germanlanguage books to final consumers in Germany, in particular via the Internet, including the freedom toprovide ancillary services, such as crossborder advertising.
Samtidig er der skabt større retssikkerhed, idet tilsagnene opstiller og nøje definerer de situationer, hvorgrænseoverskridende salg af bøger til forbrugere i Tyskland betragtes som en omgåelse af »Sammelrevers«, hvilket parterne i fastprissystemet kan forhindre og skride ind over for.
Moreover, the commitment promotes legal certainty by enumerating and narrowly defining situations inwhich crossborder selling of books to German final consumers is to be considered a circumvention ofthe ‘Sammelrevers’ and can therefore exceptionally be prevented and sanctioned by the parties to theprice-fixing system.
Der foreligger i altvæsentligt en omgåelse af »Sammelrevers«, når en boghandler, der er bundet af aftalen, tager initiativ tilat omgå den faste pris.
The concept of circumvention essentially presupposes that a bookseller bound by the‘Sammelrevers’ takes the initiative of circumventing the fixed price.
Der er tale om ekstraordinære situationer, og begrebet »omgåelse« skal derforfortolkes restriktivt, og desuden ligger bevisbyrden hos de forlag og boghandlere, der påberåber sigomgåelsen.
As an exception, this concept issubject to strict interpretation and the burden of proof rests with the parties invoking circumvention.
Tilsagnet vedrører kun spørgsmålet om, at EF-traktatens artikel 81, stk. 1, ikke finder anvendelse.Kommissionen finder, at Sammelrevers-ordningen, så længe den fortolkes og anvendes i overensstemmelse med dette tilsagn og Kommissionens meddelelse af 10. juni 2000 efter artikel 19, stk. 3, iforordning nr. 17, ikke påvirker handelen mellem medlemsstater mærkbart efter EF-traktatens artikel 81,stk. 1.
The ‘undertaking’ exclusively refers to the inapplicability of Article 81(1) EC. More specifically, the‘Sammelrevers’, as long as it is interpreted and applied in conformity with this undertaking and the Commission notice of 10 June 2000 pursuant to Article 19(3) of Regulation No 17, does not appreciablyaffect trade between Member States within the meaning of Article 81(1) EC.
Tilsagnets indhold har imidlertid absolut ingen relevans, for så vidt angår vurderingen afspørgsmål i forbindelse med medlemsstaternes fastprissystemer for bøger på baggrund af EU-retten ialmindelighed og den frie bevægelighed for varer og ydelser samt den frie etableringsret i særdeleshed.Desuden er tilsagnets tidsmæssige gyldighed begrænset indtil ikrafttrædelsen af en tysk lov om fastebogpriser eller tilsvarende statslige tiltag, der erstatter det aftalte fastprissystem.
On the other hand, the‘undertaking’ has no bearing on the interpretation of national book pricefixing systems in the light of EClaw as a whole, in particular, the free movement of goods and services as well as the freedom ofestablishment. Finally, the undertaking’s validity in time is limited until the entry into force of a Germanlaw on fixed book prices (scheduled for 1 October) or comparable State measures replacing thecontractual pricefixing system.
Den 24. maj afsluttede Kommissionen efter et formelt tilsagn fra Check Point Software Technologies Ltd. en undersøgelse, den havde indledt efter en klage fra Stonesoft Corporation.
On 24 May, following receipt of a formal undertaking from Check Point Software Technologies Ltd, the Commission closed an investigation it had initiated in response to a complaint by Stonesoft Corporation.
Den finske softwarevirksomhed Stonesoft hævdede, at den israelske virksomhed Check Point Software Technologies Ltd, som producerer software til firewalls og virtual private networks (VPN), havde sagt tilnogle af sine distributører og forhandlere, at hvis de forhandlede Stonesofts konkurrerende firewall/VPNprodukt, ville de ikke længere modtage leverancer af Check Points eget produkt.
Stonesoft, a Finnish software company, alleged that Check Point, an Israel-based producer of firewall andvirtual private network (VPN) software, had told some of its distributors and resellers that if theyattempted to sell Stonesoft’s competing firewall/VPN product they would no longer be supplied with Check Point’s own product.
Firewall/VPN-softwarebruges til at forhindre uautoriseret ekstern adgang til interne datanet og leverer kryptering til offentligedatanet.
Firewall/VPN software is used to prevent unauthorised external access tointernal computer networks, and to provide data encryption in public computer networks.