natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Med aftalen blev der også indført særlige servicekvalitetsstandarder for at højne serviceniveauet og et bødesystem, der bringes i anvendelse, når de aftalte standarder ikke opfyldes.
The agreement also introduces a system of quality-of-servicestandards in order to improve the quality of service and a penalty system which is to be applied when
C4) Sag C-61/99 (EFT C 306 af 23.10.1999). (·") Kommissionens beslutning af 15. september 1999 i sag nr. IV/36.748. REIMS II (EFT L 275 af 26.10.1999).
(44)Case C-61/99 (OJ C306, 23.10.1999).(45)Commission decision of 15 September 1999 in Case No IV/36.748 — Reims II(OJ L275, 26.10.1999).
Desuden skulle alle parterne give hinanden adgang til de »almindeligt gældende indlandstakster« (som f.eks. lavere takst for større mængder direct mail-forsendel-ser, tryksager eller tidsskrifter) i modtagerlandet (kaldet »niveau 3-adgang«).
In addition, the parties will have to grant each other effective access to the ‘generally availabledomestic rates’(such as bulk rates for direct mail, printed matter or periodicals) in the country of delivery(so-called ‘Level 3 access’).
Parterne skulle inden udgangen af 1999 indføre et gennemskueligt omkostningsregnskabssystem, således at alle væsentlige omkostningselementer kunne identificeres, kvantificeres, sammenlignes og kontrolleres.
Furthermore, the parties will have to introduce, by the end of 1999, a transparent cost accounting system ensuring that all significant cost elements can be identified, quantified, comparedand vetted.
Fritagelsen blev derfor indrømmet for perioden fra den 1. april 1999 til den 31. december 2001.
The exemption was therefore granted for the period 1 April 1999 to 31 December 2001.
Kommissionen vil nøje overvåge udviklingen i indlandstaksterne og taksterne for international post som følge af aftalen, og den har allerede henvendt sig til parterne til REIMS H-aftalen desangående.
The Commission will closely monitor the development of tariffs for domestic and cross-border mail under the agreement and has already contacted the parties in this connection.
Boks 4: Konvergens mellem telekommunikation, medier og Internettet
Box 4:Convergence between telecommunications, media and the Internet
Udviklingen af digital teknologi, der begyndte på computerområdet og nu har bredt sig til telekommunikation og fjernsyn, har fået disse medier til at konvergere på basis af netop denne fælles teknologi.
The development of digital technology, beginning in the field of computing, then telecommunicationsand now in television, has led to convergence between the areas through this common underlying technology.
Konvergens kan anskues på forskellige måder: ud fra en teknologisk synsvinkel, ud fra forbrugernes synsvinkel og ud fra markedsaktørernes synsvinkel.
Convergence can be viewed in different ways: technologically, from the consumer’s perspective andfrom the point of view of the market players.
Teknologisk konvergens betyder, at forskellige tjenester (f.eks. tv, telefoni, internetadgang) nu kan leveres via stort set hvilken som helst infrastruktur (satellit, kabel-tv, det faste telenet).
Technologicalconvergence means that differentservices (e.g. television, telephony, Internet access) can now be provided over more or less anyinfrastructure (satellite, TV, cable, fixed telephone networks).
Set ud fra en forbrugersynsvinkel kan ét og samme apparat — det være sig et fjernsyn, en fast eller mobil telefon eller en pc — nu benyttes til at få adgang til en lang række forskellige tjenester, inkl. levende billeder, telefoni og internetadgang.
From a consumerpoint of view, thesame device, whether it be a TV, a fixed or mobile telephone or a PC, is today capable of deliveringa range of different services, including moving images, telephony and Internet access.
Grundlæggende set fremmer denne udvikling konkurrencen, og antallet af kommunikationskanaler er i kraftig stigning.
Basically, these developments are procompetitive in that the number of communication channels isincreasing dramatically.
I en række sager de seneste år har Kommissionen imidlertid været nødsaget til at tage stilling til denne udvikling og vurdere, om markedsaktørernes respons giver anledning til konkurrencepolitiske problemer.
However, the Commission has had to address these developments in anumber of cases in the past few years and to assess whether the response of the market players givesrise to competition concerns.
Et vigtigt konkurrencepolitisk emne på infrastrukturområdet er spørgsmålet om udvikling af konkurrence i det sidste led mellem den lokale central og forbrugeren (abonnentnettet).
An important competition concern from the point of view of infrastructure is the promotion ofcompetition in the last link between the local exchange and the consumer (the local loop).
Kommissionen søger at fremme denne konkurrence ved generelt at sikre, at de etablerede teleselskaber udskiller deres kabel-tv-virksomhed i et særskilt selskab, og ved i visse tilfælde at stille krav om, at kabelselskabet afhændes.
The Commission is doing this by ensuring that incumbent telecommunications companies separate theircable-TVactivities into a separate company and on a case-by-case basis by requiring divestment ofthe cable company concerned.
Desuden har Kommissionen tilskyndet til indførelse af fri adgang til abonnentnettet for at give andre infrastrukturudbydere mulighed for at tilbyde tjenester via egne infrastrukturer, som de lejer af den etablerede teleoperatør.
In addition, the Commission has encouraged the unbundling of thelocal loop to enable other infrastructure providers to offer services over their own infrastructure leasedfrom the incumbent telecommunications operator.
Telia og Telenor gav Kommissionen tilsagn om både at afhænde deres kabelaktiviteter og sikre fri adgang til abonnentnettet for at få godkendt deres fusion, der dog senere blev afblæst.
Both cable divestment and local-loop unbundlingwere undertakings given to the Commission by Telia and Telenor to secure clearance of their merger,which was subsequently abandoned.
Som eksempel herpå kan nævnes dannelsen af British Interactive Broadcasting, nu kendt under navnet Open, der leverer interaktive tjenester ved at benytte et indgående signal via satellit og et retursignal via en teleforbindelse.
An exampleof this was the formation of British Interactive Broadcasting, now known as Open, to provide interactiveservices using an incoming signal via satellite and a return signal via a telecommunications line.
Joint venturet blev oprettet af BT (teleselskabet), BSkyB (ejeren af indhold og transmissionsselskab), Midland Bank og Matsushita. Et af hovedformålene med joint venturet var dels at subsidiere udgifterne til den dekoder, der er nødvendig for at få adgang til digitalt satellit-tv, Internettet (begrænset adgang) og interaktive tjenester, dels at levere en platform for disse tjenester.
This jointventure was set up by BT(the telecommunications provider), BSkyB (the content owner and broadcaster), Midland Bank and Matsushita.Akey function of the joint venture was to subsidise the cost of the settop box needed in order to have access to digital satellite TV, to the Internet (limited access) and to interactive services, and to provide a platform for those services.
Andre transaktioner inden for telesektoren har handlet om et helt andet fænomen, hvor selskaberne har opgivet at eje bestemte aktiviteter på et vertikalt beslægtet marked og erstattet ejerforholdet med en outsourcing-kontrakt på de frasolgte aktiviteter.
Other operations in the telecommunications sector have raised a different issue, where companies havewithdrawn from ownership of activities in a vertically related market, replacing this with an outsourcingcontract for the activities which had been sold off.
I 1999 behandlede og godkendte Kommissionen i henhold til fusionsforordningen en transaktion, hvorved AT & T og IBM overtog aktiver fra hinanden inden for områderne datanetværk og erhvervstjenester til store virksomheder.
In 1999 the Commission assessed and approved underthe merger regulation an operation by which AT & Tand IBM acquired assets from each other in the areaof data networks and business services to large companies.
På begge områder erstattede de to selskaber deres aktiviteter med outsourcing-kontrakter på de aktiviteter, de havde solgt til hinanden.
In each case, the two companies replaced theiractivities with outsourcing contracts for the activities they had sold to the other.
MCI WorldCom og EDS indgik en tilsvarende ordning, der imidlertid ikke blev anmeldt til Kommissionen.
MCI World Com and EDSconcluded a similar arrangement, which was not, however, notified to the Commission.
Kommissionen tager stilling til disse former for transaktioner på vertikalt beslægtede markeder fra sag til sag.
Overall, in its assessment of these types of operation in vertically related markets, the Commissiontreats each case on its own merits.
For det første bør selskaber, der indtager en dominerende stilling på ét marked, ikke have lov til at udvide denne dominerende stilling til også at dække beslægtede markeder.
First, companieswhich are dominant on one market should not be permitted to extend that dominance into relatedmarkets.
Som eksempel kan nævnes en dominerende stilling inden for besiddelse af film- og sportsrettigheder, der benyttes til at opnå en dominerende stilling inden for betalings-tv og interaktive tv-tjenester.
An example would be dominance with regard to ownership of films and sports rights beingused to achieve dominance in pay-TVand digital interactive television services.
For det andet kan Kommissionen ikke acceptere, at en enkelt eller et begrænset antal aktører får for stor magt, så de kommer til at optræde som en slags dørvogtere på eksisterende eller fremspirende markeder.
Second, the Commission cannot accept the concentration of excessive market power in the hands of one or alimited number of players which can put it or them in a gatekeeper role for existing or emergingmarkets.
Endelig er der stor sandsynlighed for, at virksomheder, der kontrollerer vigtigt accesudstyr — f.eks. en dekoder, en EPG (Electronic Programming Guide), et abonnentnet eller en internetbrowser (såsom Netscape Navigator eller Microsoft Internet Explorer) — vil skulle opfylde strenge betingelser for at få godkendt transaktioner, der anmeldes til Kommissionen, bl.a. for at sikre, at adgangen til det pågældende udstyr ikke begrænses.
Finally, companies which have control of an important access device such as a settop box,an EPG (electronic programming guide), a telecommunications local loop or an Internet browser(such as Netscape Navigator or Microsoft Internet Explorer) are likely to be required to meetdemanding conditions for the approval of any operation notified to the Commission, inter aliatoensure that access to that device is not restricted.
Et lovbestemt monopols uforenelighed med fællesmarkedet i henhold til EF-traktatens artikel 90, stk. 3, og artikel 52 (nu EFtraktatens artikel 86, stk. 3, og artikel 43)
Incompatibility with the common market, pursuant to Articles 90(3) and 52 (now Articles 86(3)and 43) of the EC Treaty, of a monopoly established by law
Med hensyn til den første påstand understregede Førsteinstansretten, at skønt en virksomhed, der var den direkte begunstigede af den omstridte statslige foranstaltning, havde ret til at blive hørt om klagepunkterne i Kommissionens åbningsskrivelse til den pågældende med lemsstat, betød det ikke, at Kommissionen var forpligtet til at tilsende den pågældende virksomhed en kopi af den klage, der havde sat proceduren i gang, eller en kopi af bemærkningerne fra den berørte medlemsstat som svar på Kommissionens klagepunkter.
With regard to the first plea, the CFI stressed that while anundertaking, that was the direct beneficiary of the State measure being challenged, had the right to beheard concerning the objections set out by the Commission in the letter of formal notice it addressed tothe Member State in question, this did not mean that the Commission was required to communicate tothat undertaking a copy of any complaint which had prompted initiation of the procedure or thecomments submitted by the Member State in reply to the Commission’s objections.
Retten præciserede endvidere, at de udtalelser, som et medlem af Kommissionen havde fremsat offentligt, ikke forpligtede Kommissionen, der arbejder på basis af princippet om kollektivt ansvar, hvilket navnlig betyder, at den vedtager sine beslutninger som et kollegium.
The Court went onto point out that statements made in public by a Member of the Commission could not be regarded ascommitting the Commission, which operated according to the principle of collective responsibility,meaning in particular that it took its decisions as a body.
Den bekræftede derpå Kommissionens vurdering af eneretten og påpegede, at det for at bringe artikel 90 (nu artikel 86) i anvendelse sammen med artikel 52 (nu artikel 43) var tilstrækkeligt, at den pågældende statslige foranstaltning ansås for at udgøre en hindring for etableringsretten, mens der ikke var grund til at undersøge, om den udgjorde en form for skjult forskelsbehandling med protektionistiske virkninger (48).
It then confirmedthe Commission’s assessment of the exclusive right, pointing out that, for Article 90 (now Article 86) to apply in conjunction with Article 52 (now Article 43), it was sufficient for the State measure concerned to befound to constitute a barrier to the right of establishment, there being no need to examine whether it constituted a disguised form of discrimination whose effects were protectionist(48).
Kommissionen to beslutninger om rabat- og differentieringsordninger for landingsafgifter i portugisiske og finske lufthavne, der begge har bidraget til at definere Kommissionens politik med hensyn til konkurrence i lufthavnene (50).
differentiating landing charges at Portuguese and Finnish airports, thereby fleshing out its policy oncompetition at airports(50).
Efter beslutningen om lufthavnen i Frankfurt (der handlede om ground handling) og beslutningen om lufthavnene i Paris (der handlede om lufthavnenes forretningspolitik) fokuseres der nu på spørgsmålet om de afgifter, der skal betales for adgang til lufthavnenes infrastrukturer, og navnlig princippet om ligebehandling ved fastsættelsen af disse afgifter.
After the Frankfurt airport decision, which concerned access to the groundhandling market, and the Paris airports decision, which related to the airports’commercial policy,the focus has now switched to the issue of charges for access to airport infrastructures, and in particularthe principle of non-discrimination in the setting of those charges.
Kommissionen behandlede dette spørgsmål for første gang i beslutningen om Zaventem lufthavn (5l). Den har nu vedtaget disse to nye beslutninger om differentieringen af landingsafgifter alt efter flyvningens art (indenrigs eller ej).
The Commission first tackled thisissue with a decision concerning Zaventem airport(51); it has now adopted a further two decisionsrelating to the differentiation of landing charges according to the origin of the flight (domestic orinternational).
Kommissionen fandt, at reduktionerne for indenrigsflyvninger på henholdsvis 50 % og 60 % i de portugisiske og finske lufthavne var i klar modstrid med principperne for det indre marked for transport.
It found that the reductions for domestic flights of 50% and 60% respectively at Portuguese and Finnish airports were in flagrant breach of the single transport market.
(48) XXVII Beretning om Konkurrencepolitikken (1997), anden del, kapitel II, afsnit A.2.
(49)OJ L69, 16.3.1999.(50)1998 Competition Report, Box 4.
Andre lufthavne i EU vil nu være tvunget til at indføre en afgiftsordning, der er i overensstemmelse med denne politik, hvis de vil undgå store bøder i kølvandet på Kommissionens behandling af fremtidige sager på dette område.
Other Community airports will have to adopt a charging policy which is in line with thatapproach if they are to avoid incurring heavy fines in the next round of cases that the Commission hasto deal with in this area.
Et brev indeholdende en redegørelse for Kommissionens politik med hensyn til beregningen af landingsafgifter blev i forlængelse af beslutningerne tilsendt alle myndigheder og lignende instanser med ansvar for driften af lufthavne med lignende rabat- eller differenticringsordningcr, og heri blev de opfordret til at ændre deres afgiftssystemer.
Aletter setting out the Commission’s approach towards landing charges wassent to all the authorities or entities operating airports at which such discounts or differentiated chargeswere applied, calling on them to alter their system of charges.
Delvis forlængelse af gruppefritagelsesforordning nr. 1617/93
Partial prolongation of block exemption Regulation (EEC) No1617/93
Mens forordning (EØF) nr. 1617/93 er blevet forlænget for såvidt angår konsultationer om passagertakster og aftaler om tildeling af slots i lufthavne indtil den 30. juni 2001, er den ikke blevet forlænget for fælles planlægning og samordning af luftfartsselskabers fartplaner og for fælles drift.
While Regulation (EEC)No1617/93 has been prolonged for passenger tariff consultations and slot allocation at airports until 30June 2001, it has not been renewed for joint planning and coordination of airline schedules and jointoperations.
Forordningen trådte i kraft den dag, den blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
The regulation entered into force on the date of its publication in the Official Journal.
Kommissionens egen undersøgelse såvel som den omfattende høring af sektoren og medlemsstaterne viste med al tydelighed, at det ikke var hensigtsmæssigt at forlænge gruppefritagelsen for aftaler om fælles planlægning og samordning af luftfartsselskabers fartplaner og for aftaler om fælles drift.
The Commission’s owninvestigation and the extensive consultation exercise to canvas views from the industry and the Member States made clear that it was not appropriate to prolong the block exemption in respect of agreementson joint planning and coordination of schedules and agreements on joint operations.
Aftaler om fælles planlægning og samordning af fartplaner i den snævre betydning, der følger af den oprindelige definition i forordning nr. 1617/93, synes at være af forholdsvis begrænset betydning.
Joint planning andscheduling within the limited meaning of the original definition in Regulation (EEC) No1617/93appears to be of lesser importance.
De er for det meste del af mere omfattende aftaler, f.eks. allianceaftaler og samarbejdsaftaler.
Where such agreements are concluded, they are mostly part of morecomprehensive agreements, such as alliance agreements and cooperation agreements.
Sådanne vidtrækkende aftaler falder imidlertid uden for artikel 2 i forordning (EØF) nr. 1617/93. Det viste sig også, at aftaler om fælles drift var forholdsvis sjældne, og at de kun spillede en mindre rolle for luftfartssektoren.
Suchwide-ranging agreements, however, fall outside the scope of Article 2 of Regulation (EEC) No1617/93.It also became evident that little use has been made of joint operations and that such agreements are oflittle importance to the industry.
Der var derfor ikke længere behov for at gruppefritage denne type aftaler.
Therefore, there was no longer any need to block exempt these typesof operation.
Alliancen gik imidlertid så vidt, at den opfyldte kriterierne for at blive behandlet som en fusion efter fusionsforordningen.
However, thealliance was so wide-ranging that the Commission regarded the agreement as falling under the merger regulation, and it was examined as a merger.
Alliancen blev først godkendt, efter at de deltagende parter havde afgivet en række vidtgående tilsagn, som skulle hindre, at der blev skabt en dominerende stilling på markedet for direkte flyvninger mellem Amsterdam og Milano og mellem Amsterdam og Rom.
The alliance was only cleared subject to extensive undertakings fromthe parties designed to prevent the creation of a dominant position on the market for non-stop travel between Amsterdam and Milan and Amsterdam and Rome.
Tilsagnene, der er beskrevet i kapitel I1.B.4 i denne beretning, skal sætte nye selskaber i stand til at konkurrere på de pågældende ruter.
These undertakings, which are described in Chapter II.B.4of this report, are designed to allow new entrants to compete on the Amsterdam-Milan and Amsterdam-Romeroutes.
Tilsagnene er mere vidtgående end de betingelser, der blev stillet i forbindelse med
They go further than the undertakings obtained at the time of the Sabena/Swissair merger(54) orthe
("(EFTL 131 af 27.5.1999. (") EFT L 155, 26.6.1993; senest ændret ved forordning (EF) nr. 1523/96. EFT L 190 af 31.7.1996.
(52)OJ L131, 27.5.1999.(53)OJ L155, 26.6.1993; as last amended by Regulation (EC) No1523/96 (OJ L190, 31.7.1996).
Sabena/Swissair-fusionen (54) eller alliancen mellem Lufthansa og SAS (forpligtelser, der blev foreslået af Kommissionen i forbindelse med Lufthansa/United/SAS-alliancen (56).
They are similar to the ‘proposed remedies’publishedby the Commission for the BA/AAand Lufthansa/United/SAS alliances(56).
Den 6. maj 1999 offentliggjorde Kommissionen, i overensstemmelse med procedurerne for behandling af konkurrencesager inden for transportsektoren (59), et resumé af den anmeldte nye aftale O. Fra offentliggørelsen af et sådant resumé har Kommissionen 90 dage til at afgøre, om der hersker alvorlig tvivl med hensyn til aftalens lovlighed.
On 6 May, the Commissionpublished, pursuant to the competition procedures applicable in the transport sector(59), a summary of the revised TACAnotification(60).
I bekræftende fald fortsætter den sine undersøgelser.
The Commission has 90 days from the date of such publication inwhich it can raise serious doubts and so continue its investigation into the case.
Kommissionen fokuserer sin undersøgelse på, om parternes aftaler (om især udveksling af oplysninger) vil kunne skade konkurrencen mellem parterne, når de forhandler om og indgår individuelle servicekontrakter med afskibere.
The Commission’s investigation centred on whether the parties’arrangements(particularly as regards the exchange of information) could harm competition between the parties whenthey negotiate and agree individual service contracts with shippers.
Parterne er i stedet blevet enige om at indføre en regel om omkostningsdækning (»not-below-cost« rule), som forpligter rederierne til, når de leverer søtransportydelser i henhold til konferencetariffen, ikke at be regne en pris, der er lavere end de direkte variable omkostninger, de afholder til landtransport udført inden for EØS i kombination med søtransportydelserne.
The parties have instead agreed that they could adopt a ‘not-below-cost’rule. Under sucha rule each line would agree, where they provide maritime transport services pursuant to the conferencetariff, not to charge a price less than the direct out-of-pocket cost incurred by it for inland transportservices supplied within the EEAin combination with those maritime services.
Kommissionen meddelte ikke inden for fristen på 90 da ge, at der herskede alvorlig tvivl med hensyn til omkostningsdækningsreglens lovlighed, hvorfor den nu be tragtes som fritaget i en periode på tre år (6 ' ) · Kommissionen accepterede i denne sag, at den pågældende omkostningsdækningsregel tjente til at imødegå risikoen for, at for lave priser på landtransport kunne undermi-
The Commission did notwithin the 90-day period raise serious doubts against the not-below-cost rule, with the consequence thatthe rule is deemed exempt for three years(61). The Commission accepted, in this case, that the possibilityof implementing a not-below-cost rule was aimed at avoiding the risk that below-cost pricing on theinland leg would undermine the stability brought about by the conference maritime tariff which ispermitted under the block exemption for liner conferences(62).
(59) For søtransport: Rådets forordning (EØF) nr. 4056/86 af 22.12.1986 om fastsættelse af de nærmere retningslinjer for anvendelsen af traktatens artikel 85 og 86 (nu artikel 81 og 82) på søtransport, EFT L 378 af 31.12.1986, s. 4.
(59)For maritime transport: Council Regulation (EEC) No4056/86 of 22 December 1986 laying down detailed rulesfor the application of Articles 85 and 86 (now Articles 81 and 82) of the EC Treaty to maritime transport (OJ