natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Bæredygtighed på langt sigt betyder:sikring af, at man med pensionerne kan opfylde den sociale målsætning vedrørende tilvejebringelse af sikre og tilstrækkelige indkomster for pensionister og deresfamilie og sikring af anstændige levevilkår for alle ældreopretholdelse af pensionernes økonomiske bæredygtighed, således at de fremtidige konsekvenser af aldringen for de offentlige finanser ikke medfører en for storbelastning af de offentlige udgifter eller en urimelig fordeling af byrden mellemgenerationernebedre tilpasning af pensionerne til ændringerne i samfundets og de enkelte individers behov, hvorved man bidrager til forbedret fleksibilitet på arbejdsmarkedet,ligestilling mellem mænd og kvinder med hensyn til job og social beskyttelse.
Long-term sustainability means:ensuring pensions can meet their social aims of providing safe and adequateincomes to retired persons and their dependants and ensuring decent livingconditions for all elderly persons;maintaining their financial sustainability so that the future impact of ageing onpublic finances does not lead to an unbearable weight on public expenditureor to unfair burden sharing between the generations; andtailoring them better to the changing needs of society and individuals, thereby contributing to enhanced labourmarket flexibility, equal opportunities forwomen and men in jobs and social protection.
Det er af stor betydning, hvor vellykket den europæiske beskæftigelsesstrategi bliver:Den nuværende tendens til tidlig pensionering skal vendes — færre end 25% af de 60-64-årige er stadig beskæftiget.
The success of the EES will have a crucial role to play: the current tendency towardsearly retirement needs to be reversed — less than 25 % of people aged 60–64 arestill in employment.
Selv om de fleste af de nye job, der er blevet skabt deseneste år, er gået til kvinder, kan man desuden stadig gøre store fremskridt med hensyn til at øge kvindernes erhvervsfrekvens.
Moreover, even though most of the net newly created jobsover the past few years have gone to women, there is still significant progress tomade in boosting the female employment rate.
Det spiller en afgørende rolle med hensyn tilat beholde kvinderne på arbejdsmarkedet, at man gør det lettere at forene arbejde ogfamilieliv.
Making it easier to reconcile workand family life plays a vital role in retaining women in the labour market.
Politiske fremskridt på pensionsområdet
Policy progress on pensions
På topmødet i Lissabon satte man for alvor skub i udviklingen af tættere samarbejdeinden for social sikring.
The Lisbon Summit gave a decisive impetus to developing closer cooperation in thearea of social protection.
Siden da har arbejdsgruppen på højt plan og senere Udvalget for Social Beskyttelse målrettet sit arbejde mod bekæmpelse af social udstødelse og pensionernes langsigtede bæredygtighed.
Since then, the high-level working party, and subsequentlythe Social Protection Committee, has focused its work on the fight against socialexclusion and on the long-term sustainability of pensions.
Endvidere har Udvalget for Økonomisk Politikudarbejdet en række prognoser på langt sigt (2000-2050) om aldringens indvirkning påde offentlige pensionsudgifter.
In addition, the Economic Policy Committee gave long-term forecasts (2000–50) of the effect of ageing onpublic pension expenditure.
Disse prognoser er baseret på demografiske og økonomiske scenarier, som man er enedes om i fællesskab, og specifikke formodninger fra deenkelte medlemsstater vedrørende den langsigtede effekt af igangværende og forudsetereformer af pensionsordningerne.
These projections are based on commonly agreeddemographic and economic scenarios, as well as specific assumptions by each Member State about the long-term effect of planned or current pension reforms.
På grundlag af disse forelagde Udvalget på Højt Plan vedrørende Social Beskyttelse enstatusrapport for Det Europæiske Råd i Nice, hvor man efterlyser en omfattende undersøgelse af pensionsordningernes bæredygtighed og kvalitet.
On the basis of these, the high-level working party on social protection submitteda progress report to the Nice European Council, calling for a comprehensiveexamination of the sustainability and quality of retirement pension systems.
Udvalget opfordrededesuden medlemsstaterne til i samarbejde med Kommission at udveksle deres erfaringer og fremlægge deres nationale strategier på dette område.
It alsoinvited the Member States, in cooperation with the Commission, to exchange theirexperience and present their national strategies in this area.
I marts 2001 efterlyste Det Europæiske Råd i Stockholm klare strategier til sikring af passende, bæredygtige pensionsordninger.
In March 2001 the Stockholm European Council called for clear strategies to ensureadequate, sustainable pension provision.
Mindre end fire måneder senere i juli vedtog Kommissionen et andet dokument, hvori man foreslår at anvende den såkaldte »åbnekoordineringsmetode«, som allerede bruges i forbindelse med den europæiske beskæftigelsesstrategi og nu social inddragelse, til at formalisere og styrke EU-samarbejdet.
Less than four months later, in July, the Commission passed a second paper, proposing the socalled ‘open method ofcoordination’ (already in use for the EES and now for social inclusion) to formaliseand strengthen EU cooperation.
Manfastsætter heri ti fælles målsætninger for hver medlemsstat (disse drejer sig om fællesmål, vedtagne indikatorer, regelmæssige rapporter og bestemmelse af bedste praksis)vedrørende pensionsreformerne.
It set 10 common objectives for each Member State (centring on common goals, agreed indicators, regular reporting andidentification of best practice) for the issue of pension reform.
I tråd med de anmodninger, som blev fremsat på topmødet i Gøteborg, foreslog Kommissionen, at man når til enighed inden udgangen af2001, så de første rapporter om de nationale strategier kan være klar i sommeren 2002.
In line with therequest from the Gothenburg Summit, the Commission proposed that agreementbe reached by the end of 2001 so that the first national strategy reports could beprepared for summer 2002.
Et af de mest fremtrædende træk ved den europæiske sociale model er den vægt, manlægger på social inddragelse — sikring af, at alle kan deltage i samfundslivet.
One of the most distinctive features of the European social model is its commitmentto social inclusion — ensuring that everyone in society can be a stakeholder.
Det handlerikke kun om moralsk retskaffenhed; økonomisk set er det også fornuftigt.Marginalisering kan føre til asocial eller endog kriminel adfærd, og de samfundsmæssigeomkostninger i den forbindelse er meget høje.
Thisis not just about moral rectitude; it makes good economic sense too.Marginalisation can be the source of antisocial and even criminal behaviour, and theprice society has to pay for this is very high.
Hvis man er placeret lavt på den socialerangstige, er man alt for ofte udsat for vanskeligheder med hensyn til at få adgang tiluddannelse, hvilket udløser en ond cirkel, hvor afsavn og udstødelse påvirker hinandeni negativ retning.
Those who find themselves at the lowerend of the social scale can all too often face difficulties in getting access to educationor training, triggering a vicious circle in which deprivation and exclusion compoundeach other.
Det betyder, at man ikke kan udnytte sine økonomiske og socialemuligheder fuldt ud til eget og samfundets bedste.
This means that they cannot use their full economic and social potentialfor their own and the wider good.
Følgelig tager EU sit engagement isocial inddragelse meget alvorligt, og man har taget en række vigtige initiativer på området for nylig.
Consequently, the EU takes very seriously itscommitment to social inclusion, with a number of key developments in the fieldrecently.
Der er tydeligvis et nyt engagement i at styrke det politiske samarbejde om bekæmpelse af fattigdom og social udstødelse.
A new commitment to strengthening policy cooperation in the fight against povertyand social exclusion is evident.
Indsatsen i medlemsstaterne i anden halvdel af1990’erne, der tog sigte på at modernisere politikkerne til bekæmpelse af fattigdom ogsocial udstødelse, førte i 2000 til en aftale om en ny åben form for politisk koordineringog samarbejde om social inddragelse på fællesskabsplan.
Efforts in the Member States to modernise policiesduring the second half of the 1990s led in 2000 to agreement on a new open formof policy coordination and cooperation on social inclusion at Community level.Important national and international developments have contributed to this.
Tegn på voksende uligheder i 1990’erne har fået medlemsstaterne til at reviderenøglepolitikkerne (beskæftigelse, social beskyttelse, sundhed, boligforhold, retssystem, kommunikation og mobilitet samt fritid og kultur).
Signs of growing inequalities prompted Member States to revisit key policies(employment, social protection, health, housing, justice, communication andmobility, and leisure and culture).
I anden halvdel af 1990’erne var der også på det globale/internationale niveau enforøgelse af initiativerne vedrørende vækststrategier og politikker, som bidragertil fattigdomsbekæmpelse og social samhørighed (FN’s konferencer om social
The new policy insights stimulated aprocess of modernisation and improvement throughout the EU.Also during the second half of the 1990s came increased global/internationallevel action for growth strategies and policies conducive to poverty reduction
Mens omfanget af fattigdom og social udstødelse kan variere fra medlemsstat tilmedlemsstat, kan der ofte være lighed mellem de udfordringer, man står over for— det samme gælder indsatsen til deres bekæmpelse.
and social cohesion (UN Social Development Conferences in Copenhagen(1995) and Geneva (2000); new global poverty reduction initiatives and policies by the World Bank, the OECD and the EU).While the realities of poverty and social exclusion vary between Member States,the challenges they face are often similar as are the efforts needed to tacklethem.
Derfor er der konvergerende synspunkter i medlemsstaterne til fordel for:I) afbalancerede og samordnede tilgange til tacklingen af fattigdommens og densociale udstødelses flerdimensionale og strukturelle karakter2) at kombinere social- og arbejdsmarkedspolitikker samt beskæftigelsespolitikker på måder, der fører til en vedvarende arbejdsmarkedsdeltagelse ogøger effekten af de foranstaltninger, der skal forbedre beskæftigelsesegnetheden, og som derfor gør, at disse politikker styrker hinanden indbyrdes3) en øget indsats, der tager sigte på at sikre generel adgang til livsnødvendigetjenesteydelser og varer inden for sådanne områder som sundhedspleje,bolig, uddannelse og livslang uddannelse, retsvæsen eller familierådgivning4) forebyggende politikker, der takler fattigdom og social udstødelse, før deter for sent5) fremme af alles aktive deltagelse i samfundet — herunder de mest sårbare— det være sig gennem arbejde eller på andre måder6) inddragelse af alle nøgleinteressenter i samfundet, offentlige myndighedersåvel som arbejdsmarkedets parter, ngo’er, erhvervslivet, medierne og denakademiske verden samt mennesker berørt af udstødelse.
As a result, views in the Member States are converging in favour of:(1) balanced and coordinated approaches able to tackle the multidimensionaland structural nature of poverty and social exclusion;(2) combining social and employment policies in mutually reinforcing ways tofoster sustained participation in the labour market and increase the impactof employability measures;(3) increased efforts to ensure universal access to vital services and goods inareas such as health care, housing, education and lifelong learning, justice orfamily counselling;(4) preventive policies which tackle poverty and social exclusion before theytake root;(5) fostering active participation of all in society — including the mostvulnerable — be it through work or otherwise;(6) involving all key stakeholders in society, government as well as socialpartners, NGOs, business, the media and academia, in addition to thoseaffected by exclusion.Encouraged by the favourable results of the EES, Member States have beenkeen to develop a similar approach for social inclusion too.
Den åbne samarbejdsmetode, der er udviklet under strategien, harvist sig at fungere godt: fælles mål, der fungerer som retningslinjer for de nationale handlingsplaner, vurdering af fremskridt på basis af sammenlignelige indikatorerog en systematisk udveksling af erfaringer samt en politisk dialog, der inddrageralle interessenter.
The open methodof cooperation developed under the strategy works well: common objectiveswhich guide national action plans; comparable indicators by which to gaugeprogress, and a systematic exchange of experience and policy dialogue involving all stakeholders.
Alle disse udviklinger kulminerede ved Det Europæiske Råds møde i Lissabon,hvor bekæmpelse af fattigdom og social udstødelse blev nedfældet i EU’s globalestrategi for perioden 2000-2010 som et nøgleaspekt.
All these developments culminated at the Lisbon European Council, wherethe fight against poverty and social exclusion was embedded as a key strategic element in the Union’s overall strategy for 2000–10.
På topmødet i Nice et halvt år senere vedtog man fire centrale fællesskabsmål:a) at fremme deltagelse og adgang for alle: til stabile job af god kvalitet, til sociale beskyttelsessystemer, som værner om den menneskelige værdighed oggør, at det kan betale sig at arbejde, til anstændige og sunde boligforhold, tilordentlig sundhedspleje såvel som til uddannelse, retsvæsen og andre offentlige og private tjenesteydelser såsom kultur, idræt og fritidsaktiviteterb) at forebygge risikoen for udstødelse fra nye udviklinger på vidensområdetog det teknologiske område, i livskrisesituationer, når familiesolidariteten ertruetc) at hjælpe navnlig sårbare personer og områder ved at inddrage dem blandtdem, der nyder gavn af generelle politikker såvel som målrettede særligeforanstaltningerd) at mobilisere alle interessenter og integrere bekæmpelsen af udstødelse iden overordnede politik.
The Nice Summit six months later subsequently agreed on four key Community-level objectives:(1) to promote participation and access for all to: stable and quality jobs;social protection systems which safeguard human dignity and make work pay;decent and sanitary housing; appropriate health care and education, justiceand other public and private services such as culture, sport and leisure;(2) to prevent the risk of exclusion from new knowledge and technologicaldevelopments, in situations of life crises, when family solidarity is threatened;(3) to help particularly vulnerable people and areas, by including them amongthe beneficiaries of mainline policies and targeted special measures;(4) to mobilise all stakeholders and to mainstream the fight against exclusioninto overall policy.
Den nye åbne koordineringsmetode er udformet med henblik på at hjælpe medlemsstaterne med at gøre afgørende fremskridt med hensyn til udryddelsen affattigdom og social udstødelse senest i 2010. I tråd med den europæiske beskæftigelsesstrategi kombinerer metoden nationale handlingsplaner (nationalehandlingsplaner for social inddragelse) og et fællesskabsprogram til støtte for politisk samarbejde mellem medlemsstater. Kommissionen fremsatte et forslag tilprogrammet i juni 2000. I programmet foreslår man ikke finansiering af aktioner,der vil gavne udstødte personer direkte, da dette bør forblive medlemsstaternesansvar.
The new open method of coordination is designed to help Member Statesmake decisive headway in eradicating poverty and social exclusion by 2010.Along the lines of the EES, the method combines national action plans (knownas NAPincl) and a Community programme to support policy cooperationbetween Member States.
Men programmet har derimod til formål at støtte tværnationalt samarbejde, der kan hjælpe medlemsstaterne til at øge effekten af deres politikkervedrørende social inddragelse.
Rather, it was designed to support transnational cooperation which will help Member States increase the impact of policies on socialinclusion.
Det vil gøre dette ved at støtte foranstaltninger,der sigter mod at fremme en bedre forståelse af fattigdom og social udstødelse i EU, udveksle god praksis inden for rammerne af de nationale handlingsplaner forsocial inddragelse og inddrage så mange aktører som muligt på europæisk plan.Programmet forventes at blive godkendt af Rådet og Europa-Parlamentet i løbetaf 2001, således at det kan blive igangsat i begyndelsen af 2002. Kommissionen har
It will do this by supporting measures conducive to better understanding of poverty and social exclusion in the Union, to exchanging goodpractice under the NAPincl process and to drawing in the widest possiblerange of interested parties at European level. The programme is expected tobe approved by the Council and European Parliament during 2001 so that it
med henblik på at bane vejen for et politisk samarbejde om social inddragelsesiden 1999 støttet næsten 250 forberedende aktioner med et budget på over 30mio. EUR.
To help prepare the ground forpolicy cooperation on social inclusion, the Commission has supported nearly250 preparatory activities since 1999, to a value of over EUR 30 million.
De nationale handlingsplaner for social inddragelse har til formål at omsætte demål vedrørende fattigdom og social udstødelse, som man nåede til enighed om i Nice, til praksis i de enkelte medlemsstater.
The NAPincl are designed to translate the objectives on poverty and socialexclusion agreed at Nice into action in each Member State.
Et nyt Udvalg for Social Beskyttelse,som er blevet nedsat i Rådets regi (december 2000), skal samarbejde med Kommissionen om gennemgangen af de nationale handlingsplaner for social inddragelse såvel som om udviklingen af indikatorer og udarbejdelsen af en fællesrapport (se nedenfor).
A new Social Protection Committee established in the Council (December 2000) is towork with the Commission in examining the NAPincl, drawing up indicatorsand preparing a joint report (see below).
Medlemsstaterne har i juni 2001 afleveret deres første handlingsplan for socialinddragelse, der dækker en toårig periode, efter at der har været afholdt bilaterale seminarer i alle medlemsstaternes hovedstæder.
Member States submitted their first two-year NAPincl in June 2001 afterbilateral seminars in each capital city.
Seminarerne bekræftede, atder var bred støtte til den nye proces, og at medlemsstaterne gør en reel indsatsfor at høre og involvere alle interessenter samt at fremme koordinerede politisketilgangsvinkler.
The seminars confirmed broad supportfor the new process, with genuine efforts being made in most Member Statesto consult and involve all stakeholders and promote coordinated policyapproaches.
Kommissionen gennemgik de nationale handlingsplaner for social inddragelse isommerens løb med henblik på at udarbejde en fælles rapport, som skal være færdig i oktober 2001, inden Det Europæiske Råds møde i Laeken (Bruxelles) idecember 2001.
The Commission reviewed the NAPincl over the summer with a view toputting out a joint report, due in October 2001, in time for the European Council at Laeken (Brussels) in December 2001.
Forberedelse af udvidelsen
Preparing for enlargement
Udvidelsen er en stor udfordring for EU og for kandidatlandene.
Enlargement is a major challenge for the Union as well as for the candidatecountries.
Der er øget fokus påforhandlingerne og førtiltrædelsesstrategien forud for 2004, som er den målsætning, somblev bekræftet på Det Europæiske Råds møde i Gøteborg: Målet er nu at gøre det muligtfor de kandidatlande, som er klar til det, at tiltræde EU, så de kan deltage i valgene til Europa-Parlamentet i 2004.
Negotiations and the pre-accession strategy are being stepped up inreadiness for the 2004 target which was confirmed by the Gothenburg European Council: the aim now is to make it possible for those candidate countries whichwould be ready to join to do so in time for them to participate in the 2004European Parliament elections.
Beskæftigelsespolitikken og social- og arbejdsmarkedspolitikken dækker områder, hvorder er et betragteligt juridisk og institutionelt regelværkpå EU-plan, som f.eks.arbejdsret, arbejdstagernes fri bevægelighed, sundheds- og sikkerhedsspørgsmål og ligemuligheder samt områder som f.eks. den sociale dialog, beskæftigelse og social sikring,som er af afgørende betydning for den europæiske sociale model.
Employment and social policy covers areas where there is a substantial legal andinstitutionalacquis at EU level, such as labour law, free movement of workers,health and safety issues and equal opportunities, as well as areas such as socialdialogue, employment and social protection which are essential to the Europeansocial model.
Det medfører også, at de skal have de strukturer, den praksis og den nye»kultur«, som er nødvendig for at gennemføre fællesskabslovgivningen.
It also entails having the structures, capacity, practices andnew "culture" needed to implement Community law.
Man har indtil videre gjort betydelige fremskridt med hensyn til forhandlingerne medkandidatlandene vedrørende kapitel 13 (beskæftigelse og social- og arbejdsmarkedspolitikken), men der er stadig behov for en indsats på dette område.
Significant progress has been achieved so far in the negotiations with candidatecountries on Chapter 13 (employment and social policy), but efforts have to bepursued.
Inden for arbejdsreter der stadig behov for, at man vedtager en lang række ændringeraf teknisk karakter.
In the area of labour law, many amendments of a technical nature still need to beadopted.
Disse lovgivningsmæssige rammer er af stor betydning for at sikre,at forholdene på arbejdspladsen kan udvikle sig i et struktureret og stabilt miljø, som virker befordrende for fremme af vækst og konkurrenceevne.
This legal framework is essential to ensure that relations in the workplacecan evolve in a structured and stable environment that is conducive to fosteringgrowth and competitiveness.
Den største indsats skal gøres på området omfattende regler og standarder forsundhed og sikkerhed.Kandidatlandene står ikke bare over for en stor mængde lovgivning, men der er også store krav om investeringer både for de nationale myndighederog de private virksomheder, f.eks. med hensyn til at tilpasse arbejdspladsen i henhold tilreglerne og standarderne og at sikre, at arbejdstilsynet har passende strukturer.
The biggest efforts to be made concern the area of health and safety rules andstandards. Not only are candidate countries faced with a high amount oflegislation, there are also significant investment implications, both for the nationalauthorities and for private businesses, for example in adapting the workplace tothese rules and standards, and ensuring appropriate structures of labour inspection.
Med hensyn til ligestilling mellem kønneneskal kandidatlandene gennemføre de ni EU-direktiver på dette område.
As regards gender equality, candidate countries have to implement the nine EUdirectives on this area.
Det er ikke kun et spørgsmål om at vedtage lovgivning,men også om at udvikle den institutionelle kapacitet til at gennemføre lovgivningen effektivt.
This is not just a question of passing legislation but ofdeveloping the institutional capacity to enforce it effectively.
Kandidatlandene skal også indføre begrebet mainstreaming af kønsaspektet på allepolitikområder.
Candidate countrieshave also to introduce the idea of gender mainstreaming in all policy areas.
Kandidatlandene skal også gennemføre de 2000 fællesskabsdirektiverfra år 2000 om forskelsbehandling.
The 2000Community directives on discriminationhave also to be transposed by candidatecountries.
Den sociale dialoger et nøgleelement i den europæiske sociale model, og kandidatlandene skal lade den spille sin rolle fuldt ud og fremme arbejdsmarkedets partersadministrative beføjelser, så de får mulighed for at varetage deres opgaver på EU-plan ognationalt plan.
Social dialogueis a key element of the European social model and candidatecountries have to give it its full role and to support the social partners'administrative capacity to allow them to exercise their responsibilities at EU andnational level.