natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kompensationsforanstaltningen skal normalt være tilendebragt, når skaden som følge af projektet er indtrådt for det pågældende område, medmindre det kan bevises, at dette krav om samtidighed ikke er nødvendigt for at sikre bidraget fra det pågældende område til Natura 2000­nettet.
The result has normally to be operational at the time when the damage is effective on the site concerned with the project unless it can be proved that this simultaneity is not necessary to ensure the contribution of this site to the Natura 2000 network.
Udtrykket »global sammenhæng« optræder i artikel 6, stk. 4, hvor det hedder, at en plan eller et pro­jekt tillades gennemført af bydende nødvendige hensyn til væsentlige samfundsinteresser, og at med­lemsstaten skal træffe foranstaltninger til at udligne tabet.
The expression 'overall coherence' appears in Article 6(4) in the context where a plan or project is al­lowed to be carried out for imperative reasons of overriding pubh'c interest and the Member State has to take measures to compensate for the loss.
Det optræder også i artikel 3, stk. 1, hvor det hedder, at Natura 2000 er »et sammenhængende euro­pæisk økologisk net af særlige bevaringsområder« og i artikel 3, stk. 3, hvor det hedder, at »i de tilfæl­de, hvor medlemsstaterne finder det nødvendigt, bestræber de sig på at styrke den økologiske sammen­hæng i Natura 2000 ved at opretholde eller i givet fald udvikle de landskabselementer, der er nævnt i artikel 10, og som er af afgørende betydning for vilde dyr og planter«.
It also appears in Article 3(1) which states that Natura 2000 is 'a coherent European ecological network of special areas of conservation' and in Article 3(3) which stipulates that 'where they consider it neces­sary, Member States shall endeavour to improve the ecological coherence of Natura 2000 by maintaining, and where appropriate developing, features of the landscape which are of major importance for wild fau­na and flora, as referred to in Article 10.'
I artikel 10, som mere generelt omhandler politik for fysisk planlægning og udvikling, hedder det:
Article 10, which deals more generally with land-use planning and development policy, stipulates that
»Medlemsstaterne skal, i det omfang de finder det nødvendigt og inden for rammerne af deres politik for fysisk planlægning og udvikling, og navnlig med henblik på at styrke den økologiske sammenhæng i Natura 2000­nettet, bestræbe sig på at fremme forvaltningen af de elementer i landskabet, der er af afgørende betydning for vilde dyr og planter.
'Member States shall endeavour, where they consider it necessary, in their land-use planning and de­velopment policies and, in particular, with a view to improving the ecological coherence of the Natu­ra 200 network, to encourage the features of the landscape which are of major importance for wild fauna and flora.
Der er tale om sådanne elementer, som ved deres lineære og kontinuerlige struktur (som f.eks. vand­løb med deres bredder) eller deres rolle som trædesten (som f.eks. småsøer og småskove) er væsentli­gefor vilde arters migration, spredning og genetiske udveksling.«
Such features are those which, by virtue of their linear and continuous structure (such as rivers with their banks or their function as stepping stones (such as ponds or small woods), are essential for the migration, dispersal and genetic exchange of wild species.'
Ordet »økologisk« er brugt både i artikeL 3 og artikel 10 til at forklare karakteren af sammenhængen i net­værket.
The word 'ecological' is used both in Article 3 and Article 10 to explain the character of the coherence.
Udtrykket »global sammenhæng« i artikel 6, stk. 4, er naturligvis brugt i den samme betydning.
It is obvious that the expression 'overall coherence'4n Article 6(4) is used in the same meaning.
Artikel 6, stk. 4, kræver, at den globale sammenhæng i Natura 2000 skal »beskyttes«.
Article 6(4) requires to 'protect' the overall coherence of Natura 2000.
Direktivet går så­ledes ud fra, at det »oprindelige« net var sammenhængende.
Thus, the directive presumes that the 'original' network has been coherent.
Hvis undtagelsesbestemmelserne tages i anvendelse, skal situationen rettes op, så sammenhængen genskabes fuldt ud.
If the derogation regime is used, the situation must be cor­rected so that the coherence is fully restored.
— inddragelse af området i et biogeografisk område, inden for hvilket det er udvalgt
— the inclusion of the site in a biogeographical region within which it is selected;
— de udvælgelseskriterier, der er opstiLLet af habitat­komiteen og som anvendes af Det europæiske temacenter for Naturbevaring, når det skal rådgive Kommissionen om bibeholdelse af et område på fællesskabsListen.
— the selection criteria established by the 'Habitats' Committee and used by the European Topic Cen­tre — Nature Conservation to advise the Commission to retain a site on the Community list.
Analogt med habitatdirektivet kan man gå ud fra, at den globale sammenhæng i Na­tura 2000­nettet er sikret, hvis: — der sørges for kompensation langs den samme trækrute, som den eller de pågældende fugle følger
By analogy, one could consider that the overall coherence of the network is ensured if:
— kompensationsområdet(erne) med sikkerhed er tilgængelige for de fugle, der normalt forekommer på det område, der er påvirket af projektet.
— the compensation site(s) are accessible with certainty by the birds usually occurring on the site affected by the project.
Afstanden mellem det oprindelige område og stedet for kompensationsforanstaltninger er derfor ikke nogen hindring, så længe den ikke påvirker områdets funktionsdygtighed og de oprindelige årsager til valget af området.
The distance between the original site and the place of the compensatory measures is not therefore an obstacle, as long as it does not affect the functionality of the site and the reasons for its initial selection.
Hvem bærer omkostningerne ved kompensationsforanstaltningerne?
Who bears the cost of the compensation measures?
I tråd med forureneren betaler­princippet er det nærliggende, at det er ansøgeren bag et projekt, der bærer omkostningerne ved kompensationsforanstaltningerne.
It appears logical that, in line with the 'polluter pays' principle, the promoter of a project bears the cost of the compensatory measures.
I tilfælde af medfinansiering kan ansøge­ren inkludere omkostningerne i det samlede budget, der forelægges myndighederne.
It may include it in the total budget submitted to the public au­thorities in the event of co­financing.
Der vil f.eks. kun­ne anmodes om europæiske midler til medfinansiering af kompensationsforanstaltninger for en trans­portinfrastruktur, der gennemføres inden for rammerne af TEN (det transeuropæiske net).
In this connection, the European funds could, for example, co­finance the compensatory measures for a transport infrastructure retained under the TEN (trans­Euro­pean network).
Subsidier, der ydes af en offentlig myndighed til foranstaltninger, der træffes for at kompensere for skader på et Natura 2000område, kan anses for at være statsstøtte (som omhandlet i traktatens artikel 87 (tidl. 92)), hvis de ydes til et foretagende etableret på et Natura 2000område, som er udpeget før eller efter foretagendets etablering.
A subsidy granted by a public authority for measures taken in order to compensate for damage to a Natura 2000 site can be considered as a State aid (within the meaning of Article 87 (ex 92) of the Treaty), should it be granted to an undertaking established in a Natura 2000 site, designated before or after the establishment of the undertaking.
Drejer det sig imidlertid om et foretagende, der som entreprenør for en offentlig myndighed bygger en infrastruktur, betragtes sådanne subsidier ikke som statsstøtte, hvis de ydes for udført arbejde.
However, in the case of an undertaking acting as a contractor for a public authority to build an infrastructure, the subsidy would not be considered as a State aid as long as it is granted in exchange of works carried out.
Medlemsstaterne er forpligtet til at træffe kompensationsforanstaltninger fra ikrafttrædelsesdatoen for artikel 6.
The Member State is bound to compensatory measures as from the entry into force of Article 6.
Finansiering af foranstaltningerne kan falde ind under medlemsstatens kompetence.
Their financing can fall within its competence.
De kompetente nationale myndigheder skal underrette Kommissionen om, hviLke kompensationsforan staltninger der træffes.
The competent national authorities have to communicate to the Commission the compensatory measures adopted.
Direktivet specificerer hverken formen af eller formålet med underretningen. For at fremme denne proces har Kommissionens tjenestegrene imidlertid udarbejdet en standardformu
The provision in question specifies neither the form, nor the purpose of this communication.
) for meddelelse af oplysninger til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 6, stk. 4, første eller andet afsnit. Det påhviler imidlertid hverken Kommissionens tjenestegrene at foreslå kompensationsforanstaltninger eller underkaste dem en videnskabelig vurdering.
How­ever, in order to facilitate that process the Commission services have prepared a standard format (20) for supplying information to the Commission according to the provisions of Article 6(4)1 or 6(4)2.
Ud fra disse oplysninger kan Kommissionen vurdere, hvordan bevaringsmålsætningerne for det pågældende område tilgodeses i det givne tilfælde.
This communication should enable the Commission to appreciate the manner in which the conserva­tion objectives of the site in question are pursued in the particular case.
De nationale myndigheder er kun udtrykkeligt forpligtet til at underrette Kommissionen om de vedtagne kompensationsforanstaltninger, men det kan også være nødvendigt at meddele visse oplysninger om de undersøgte alternative løsninger og de bydende nødvendige hensyn til væsentlige samfundsinteresser, som ligger til grund for gennemførelsen af planen eller projektet, hvis disse faktorer har haft betydning for valget af kompensationsforanstaltningeme.
While the national authori­ties are only specifically obliged to communicate the compensatory measures adopted, the communi­cation of certain elements relating to the studied alternative solutions and to the imperative reasons for overriding public interest which required the realisation of the plan or project can also prove nec­essary, insofar as these eLements affected the choice of the compensatory measures.
Oplysning om kompensationsforanstaltninger giver Kommissionen mulighed for at vurdere, hvordan bevaringsmålsætningerne for det pågældende område tilgodeses i det givne tilfælde.
The communication of compensatory measures must enable the Commission to appreciate the manner in which the conservation objectives of the site in question are pursued in the particular case.
Det er imidlertid ikke Kommissionens opgave at foreslå kompensationsforanstaltninger.
However, it is not the Commission's role to suggest compensatory measures.
HVAD SKER DER MED OMRÅDER, HVOR DER FINDES PRIORITEREDE NATURTYPER OG/ELLER ARTER?
WHAT HAPPENS WITH SITES HOSTING PRIORITY HABITATS AND/OR SPECIES?
Planer eller projekter, der kan få negative virkninger for sådanne områder, kan kun anses for berettigede, hvis de fremførte bydende nødvendige hen syn til væsentlige samfundsinteresser vedrører hensynet til menneskers sundhed og den offentlige sikkerhed eller væsentlige gavnlige virkninger på miljøet, eller hvis Kommissionen, inden godkendelsen af planen eller projektet, afgiver udtalelse om det påtænkte initiativ.
The realisation of plans or projects likely to adversely affect these sites could be justified only if the evoked imperative reasons of overriding pub­lic interest concern human health and public safety or overriding beneficial consequences for the en­vironment, or if, before granting approval to the plan or project, the Commission expresses an opinion on the initiative envisaged.
Med andre ord accepteres det kun, at skader på områderne tilsidesætter direktivets målsætninger, når de ovennævnte specifikke bydende nødvendige hensyn gør sig gældende eller alternativt efter en yderligere uafhængig vurdering fra Kommissionens side.
In other words, damage to the sites would only be accepted as overruling the fulfilment of the objec­tives of the directive when the specific imperative reasons mentioned above occur or, alternatively, af­ter the additional procedural safeguard of an independent appraisal by the Commission.
) Skemaet er vedlagt vejledningen som bilag IV.
) This format is presented in Annex IV of this document.
Artikel stk.
Article
Bestemmelsen rejser en række spørgsmål med hensyn til:
■ the interpretation of the concepts of human health, public safety and the primary beneficial conse­quences for the environment;
■ identifikationen af de pågældende områder ■ fortolkningen af begreberne menneskers sundhed, offentlig sikkerhed og væsentlige gavnlige virk­ ninger på miljøet ■ proceduren for vedtagelse af Kommissionens udtalelse og konsekvenserne af en sådan udtalelse.
■ the procedure for the adoption of the Commission's opinion and the consequences which arise from this opinion.
De pågældende områder
The sites concerned
Artikel 6, stk. 4, andet afsnit, finder anvendelse, når gennemførelsen af en plan eller et projekt vil kun­ne påvirke et område med prioriterede naturtyper og/eller arter.
Article 6(4), second subparagraph, applies when the realisation of the plan or project is likely to affect a site hosting priority habitats and/or species. In this regard, it would be reasonable to consider that a plan or project:
I denne forbindelse ville det være ri­meligt at gå ud fra, at en plan eller et projekt, a) der ikke på nogen måde har virkninger for en prioriteret naturtype/art, eller b) som påvirker en naturtype/art, som der ikke er taget hensyn til i forbindelse med udvælgelsen af et område (»ikke væsentlig tilstedeværelse« i standardskemaet), ikke berettiger til, at et område omfattes af dette afsnit.
(b) affecting a habitat/species which has not been taken into account in the selection of a site ('non­significant presence' in the standard data form) should not de facto justify that a site should be subject to this second subparagraph.
Artikel 6, stk. 4, andet afsnit, kan forstås derhen, at det gælder for alle områder med prioriterede naturtyper og/eller arter, hvis disse naturtyper og arter påvirkes.
Article 6(4), second subparagraph may be understood as applying to all sites hosting priority habitats and/or species, when these habitats and species are affected.
Begreberne »menneskers sundhed«, »offentlig sikkerhed« og »væsentlige gavnlige virkninger på miljøet«
The concepts of 'human health', 'public safety' and 'primary beneficial consequences for the environment'
Fællesskabsretten henviser til folkesundheden og den offentlige sikkerhed som grunde, der kan beret­tige til nationale foranstaltninger, der tager sigte på at begrænse den frie bevægelighed for varer, ar­bejdstagere, tjenesteydelser såvel som etableringsretten.
Community law refers to public health and public safety reasons as ones which can justify the adop­tion of restrictive national measures to the free movement of goods, workers and services as well as to the right of establishment.
Endvidere er beskyttelsen af menneskers sundhed en af de primære målsætninger med Fællesskabets miljøpolitik.
In addition, the protection of persons' health is one of the fundamental ob­jectives of Community policy in the field of the environment.
Udfra de samme betragtnin­ger udgør de væsentlige gavnlige virkninger på miljøet en kategori, som skal inddrages i de ovennævnte primære målsætninger for miljøpolitikken.
In the same view, the primary beneficial consequences for the environment constitute a category which must be included in the aforementioned fundamental objectives of environmental policy.
Ifølge nærhedsprincippet er det op til de kompetente nationale myndigheder at undersøge, om en sådan situation foreligger.
Within the framework of the principle of subsidiarity, it rests with the competent national authorities to check whether such a situation occurs.
Situationer af denne art vil selvfølgelig også kunne blive gjort til genstand for under­søgelse af Kommissionen, da den har til opgave at kontrollere, om fællesskabsretten anvendes korrekt.
Of course, any situation of this kind is likely to be examined by the Commission within the framework of its activity of control on the correct application of Community law.
februar 1991 i sag C­57/89, Kommissionen mod Tyskland (»Leybucht­digerne«).
As regards the concept of 'public safety', it is useful to refer to the judgement of the Court of Justice of 28 February 1991 in Case C­57/89, Commission ν Germany ('Leybucht Dykes').
Domstolens afgørelse faldt forud for vedtagelsen af habitatdirektivet og dermed artikel 6.
That decision preceded the adoption of Directive 92/43/EEC and hence Article 6.
Afgørelsen var imidlertid relevant, ikke mindst fordi Domstolens indstilling havde betydning for udformningen af artikel 6.
However, the decision retains relevance, not least because the Court's approach influenced the drafting of Article 6.
Sagen drejede sig om anlægsarbejder til befæstning af diger langs Nordsøen ved Leybucht.
At issue were construction works to reinforce dykes on the North Sea at Leybucht.
Anlægsarbejdet medførte en mindskelse af arealet af et fuglebeskyttelsesområde. Som et generelt princip fastslog Domstolen, at en sådan arealindskrænkning kun kunne begrundes i aLmene hensyn, der har forrang for det økologiske formål, der forfølges med direktivet.
These works involved a reduction in the area of an SPA.
I det foreliggende tilfælde bekræftede Domstolen, at oversvømmelsesrisiko og kystsikring udgjorde tilstrækkeligt vigtige hensyn til at retfærdiggøre inddigningsforanstaltningerne og forstærkning af kystanlæggene, så længe disse foranstaltninger var begrænset til det strengt nødvendige.
In the specific case, the Court confirmed that the danger of flooding and the protection of the coast constituted sufficiently serious reasons to justify the dyke works and the strengthening of coastal structures as long as those measures are confined to a strict minimum.
Vedtagelse af Kommissionens udtalelse — følgerne heraf
Adoption of the Commission's opinion — its consequences
Når det drejer sig om bydende nødvendige hensyn til væsentlige samfundsinteresser, udover menneskers sundhed, sikkerhed og miljøfordele, skal der forud indhentes en udtalelse fra Kommissionen.
In the case of imperative reason of overriding public interest other than human health, safety and en vironmental benefits, the prior opinion of the Commission is necessary.
Artikel 6, stk. 4, andet afsnit, angiver ikke nogen procedure for eller det nærmere indhold af en sådan udtalelse (21).
Article 6(4), second subparagraph, does not specify a procedure or the specific contents of such an opinion (21).
Man må derfor også her henvise til de økonomiske omstændigheder og målsætningerne med den pågældende bestemmelse. Udtalelsen skal omfatte en vurdering af de økologiske værdier, som planen eller projektet forventes at påvirke, berettigelsen af de fremførte bydende nødvendige hensyn og afvejningen mellem disse to modstridende interesser såvel som en vurdering af kompensationsforanstaltningeme.
One must there fore refer once again to the economy and to the aims pursued by the provision in question.
Der er tale om en både videnskabelig og økonomisk vurdering såvel som en under søgelse af, om gennemførelsen af planen eller projektet er nødvendig og rimelig i forhold til de frem førte bydende nødvendige hensyn.
That assessment involves both a scientific and economic appraisal as well as an examination of the necessity and proportionality of the realisation of the plan or project with regard to the invoked imperative reason.
En sådan udtalelse hari sagens natur ingen bindende juridiske virkninger. De nationale myndigheder kan tilsidesætte den og beslutte at gennemføre pLanen eller projektet, selv om udtalelsen er negativ.
From its nature, the opinion is not an act having binding legal effects.
I så fald kan man imidlertid med rimelighed forvente, at myndighederne i deres beslutning svarer på Kommissionens argumenter og forklarer, hvorfor dens udtaLelse ikke er blevet fulgt.
In the latter case however, one can reasonably expect that the decision will address the Commission's arguments and explain why its opinion has not been followed.
Kommissionen kan under alle omstændigheder vurdere, om gennemførelsen af planen eller projektet er i overensstemmelse med EF-retten og om nødvendigt træffe passende retlige foranstaltninger.
In any case the Commission can assess whether the implementation of the plan or project is in conformity with the requirements of Community law and, if necessary, initiate appropriate legal action.
Kommissionen bør i sin udtalelse afveje de truede økologiske værdier mod de fremførte bydende nødvendige hensyn og vurdere kompensationsforanstaltningerne.
The Commission, in delivering its opinion, should check the balance between the ecological values affected and the invoked imperative reasons, and evaluate the compensation measures.
Udtalelsen er ikke bindende, men ved overtrædelse af EF-retten kan der træffes retlige foranstaltninger.
The opinion is not binding but in a case of non-conformity with Community law, legal action may be taken.
{") Standardskemaet (bilag IV) omfatter også en anmodning om en udtalelse fra Kommissionen i overensstemmelse med artikel 6, stk. 4, andet afsnit.
(21) The relevant standard format (Annex IV) also covers the request for a Commission opinion according to the provisions of Article 6(4)2.
HENVISNINGER TIL SAGER INDBRAGT FOR DOMSTOLEN
COURT CASE REFERENCES
(1) Behovet for nøjagtig omsætning af artikel 6 er allerede understreget i en sag indbragt for Den Europæiske Domstol (forslag til afgørelse fra generaladvokat Fennelly i sag C-256/98, Kommissionen mod Frankrig, afgivet den 16. september 1999).
(1) The need for a strict transposition of Article 6 has already been signalled in a case brought before the European Court of Justice (Opinion of Advocate General Fennelly in Case C­256/98, Commis­sion ν France, delivered on 16 September 1999).
(2) Jf. Den Europæiske Domstols afgørelse i sag C-355/90, Kommissionen mod Spanien (1993) Saml. af afgørelser 1-4221 (»Santoña marskområdet«) og dens afgørelse af 18. marts 1999 i sag C166/97, Kommissionen mod Frankrig (Seineflodens udmundingsområde).
(2) Seethe decision of the European Court of Justice in Case C­355/90, Commission ν Spain [1993] ECR 1­4221 ('Santoña Marshes') and its decision of 18 March 1999 in Case C­166/97, Commission ν France (Seine Estuary).
(3) Som ovenfor.
(3) As above.
(5) Dette punkt er også understreget af generaladvokat Fennelly ved Den Europæiske Domstol i sagen under (1).
(5) This point is also underlined by Advocate General· Fennelly of the European Court of Justice in the case above under (1).
(6) Den Europæiske Domstols retspraksis understreger yderligere, at begrebet »projekt« skal fortolkes bredt — jf. navnlig dom af 24. oktober 1996 i sag C-72/95, Kraaijeveld.
(6) The relevant case law of the European Court of Justice further emphasises that the concept of 'pro­ject' is to be broadLy interpreted — see in particular judgment of 24 October 1996 in Case C­72/95, Kraaijeveld.
(8) For at se, hvad der i praksis kan anses for at være »betydeligt«, kan der henvises til Den Euro pæiske Domstols retspraksis, navnlig sag C-355/90, Kommissionen mod Spanien (1993) Samling af Domstolens afgørelser 1-4221 (»Santoña marskområdet«).
(8) To see what in practice may be considered 'significant', it is helpful to refer to the case law of the European Court of Justice, in particular Case C­355/90, Commission ν Spain [1993] ECR 1­4221 ('Santoña Marshes').