natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Parlamentet giver decharge ikke blot for gennemførelsen af det almindelige budget og for budgettet for satellitorganisationerne af første generation (Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene i Dublin og Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse i Thessaloniki (Cedefop)), men også særskilt ogautonomt for gennemførelsen af EKSF’s aktionsbudget (oprindeligtunder anvendelse af en bred fortolkning af Paris-traktatens artikel 78 f,stk. 5) og for operationerne i forbindelse med de forskellige EUF(interne finansieringsaftaler vedlagt som bilag til Lomé-konventionen).
EXTERNAL SCRUTINY OF THE BUDGET307 for the Development of Vocational Training (Cedefop), but also for the ECSC operating budget (originally by applying a broad interpretation of Article 78f(5) of the ECSC Treaty) and for operations under the various European Development Funds (internal financing agreements annexedto the Lomé Conventions).
Derimod fastsættes det systematisk i oprettelsesakterne for agenturerneog kontorerne af anden generation, at det er hvert enkelt organs bestyrelse eller budgetudvalg, der giver dechargen til den ansvarlige forforvaltningen (f.eks. direktøren).
However, the instruments setting up the second generation of agenciesand offices systematically make provision for the discharge to begranted to the person responsible for managing the body in question(director, executive director, etc.) by its management board or budgetcommittee, as the case may be.
Det samme gælder Harmoniseringskontoret for det Indre Marked (varemærker, mønstre og modeller), Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut, Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug, EF-Sortsmyndigheden,Det Europæiske Agentur for Sikkerhed og Sundhed på Arbejdspladsen,Oversættelsescentret for Den Europæiske Unions Organer og Det Europæiske Overvågningscenter for Racisme og Fremmedhad.
This applies to the Office for Harmonisation in the Internal Market, the European Training Foundation, the European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction, the Community Plant Variety Office, the European Agency for Safety and Health at Work, the Translation Centre for Bodies of the European Union and the European Monitoring Centre on Racism and Xenophobia.
b)De institutioner, der omfattes af dechargeproceduren
(b)Institutions subject to the discharge
Efter EF-traktatens artikel 276 er det kun Kommissionen, der eromfattet af decharge-proceduren, medens de øvrige institutioner autonomt regulerer gennemførelsen af deres respektive budgetsektioner.
Formally speaking, under Article 276 of the EC Treaty only the Commission is subject to the discharge procedure, even though the other institutions enjoy complete independence for the execution of their respectivesections of the budget.
Fordisse institutioner gælder der kun en retslig forpligtelse til at efterkomme bemærkningerne i decharge-afgørelsen. Dette er i overensstem-
The only legal obligation for these institutions is toact on the comments contained in the discharge decision.
EKSTERN BUDGETKONTROL317 melse med EF-traktatens artikel 274, der pålægger Kommissionen atgennemføre hele budgettet på eget ansvar.
This is consistentwith Article 274 of the EC Treaty, which makes the Commission responsible for the implementation of the entire budget.
Heraf følger, at Kommissionens ansvar for budgettets gennemførelse ermere omfattende end dens faktiske gennemførelsesbeføjelser. For atafhjælpe denne asymmetri har Parlamentet uden for al juridisk kompetence taget initiativ til at give særskilt decharge til de øvrige institutioner, undtagen Rådet.
It follows that the Commission’s responsibility for implementing thebudget is broader than the implementing powers actually invested in it.In order to remedy this imbalance, Parliament has taken the initiative,over and above any legal delegation of powers, of providing a separatedischarge for the other institutions, except the Council.
c) Afstemningsregler
(c)Voting rules
I mangel af præcise regler i EF-traktatens artikel 276 vedtager Parlamentet decharge-afgørelsen med absolut flertal af de afgivne stemmer(jf. de generelle regler i EF-traktatens artikel 198).
As Article 276 of the Treaty makes no express provision for the majorityrequired, Parliament gives the discharge by an absolute majority ofvotes cast (in accordance with the general rules in Article 198 of the ECTreaty).
Det fastsættes i finansforordningens artikel 89, stk. 7, at institutionernevedtager de nødvendige foranstaltninger til opfølgning af de bemærkninger vedrørende udgiftsgennemførelsen, som findes i decharge-afgørel-serne og i bemærkningerne, der ledsager henstillingerne om decharge,som vedtages af Rådet.
Article 89(7) of the financial regulation provides that the institutionsmust take all appropriate steps to act on the observations on the implementation of expenditure appearing in the decisions giving dischargeand the comments accompanying the recommendations for dischargeadopted by the Council.
På anmodning af Parlamentet eller Rådet skal institutionerne aflæggerapport om de foranstaltninger, der er truffet som følge af dissebemærkninger, særligt om de instruktioner, de har givet deres tjenestegrene.
At the request of Parliament or the Council, they must report on measures taken in the light of these comments and, in particular, on theinstructions given to their departments.
Disse rapporter fremsendes ligeledes til Revisionsretten.
These reports are also sent tothe Court of Auditors.
Finansinspektøren skal inden for den enkelte institution tage hensyn til bemærkningerne i afgørelsen om decharge. Endelig skal institutionerne desudeni et bilag til forvaltningsregnskabet for det regnskabsår, der følger efterdet regnskabsår, som decharge-afgørelsen vedrører, redegøre for, hvilkeforanstaltninger der er blevet truffet som følge af bemærkningerne idecharge-afgørelsen.
Within each institution, the financial controllermust take account of the comments contained in discharge decisions.Finally, in an annex to the revenue and expenditure account for thefinancial year following the decision giving discharge, the institutionsmust give an account of the measures taken in response to thecomments appearing in the decisions giving discharge.
Disse forpligtelser, som pålægges institutionerneifølge finansforordningens artikel 89, stk. 8, er efter vedtagelsen af Maastricht-traktaten blevet stadfæstet ved EF-traktatens artikel 276,stk. 3, med følgende ordlyd:
Since the adoption of the Maastricht Treaty, these obligations on each of the institutions pursuant to Article 89(8) of the financial regulation have beenespecially enshrined in Article 276(3) of the EC Treaty, which reads asfollows.
»Kommissionen træffer alle egnede foranstaltninger til at efterkomme bemærkningerne i afgørelserne om decharge og andre bemærkninger fra Eu-ropa-Parlamentet i forbindelse med afholdelsen af udgifterne samt de kommentarer, der ledsager de henstillinger om decharge, som Rådet vedtager.«
‘The Commission shall take all appropriate steps to act on the observations in the decisions giving discharge and on other observations by the European Parliament relating to the execution of expenditure, as well ason comments accompanying the recommendations on dischargeadopted by the Council.’
Den videre behandling af decharge-afgørelserne, som der ikke tidligere blevudvist større interesse for, har fået en særlig betydning som følge af denvægt, som Parlamentet har tillagt spørgsmålet vedrørende gennemførelseaf budgettet, siden der blev indført almindelige direkte valg til Parlamentet.Både Rådet og Revisionsretten deler denne interesse, og Revisionsretten viser det ved, at den i en del af sin årsberetning undersøger, hvorledes dens bemærkninger fra tidligere år er blevet fulgt op.
Although for years the follow-up to discharge decisions aroused littleinterest, it has assumed special importance because of the attentionwhich Parliament has paid to budget implementation matters since ithas been directly elected. Parliament’s concern is shared by the Counciland influences the Court of Auditors, which devotes part of its annualreport to examining the action taken on its observations in previousyears.
Som eksempel kan nævnes,at der for så vidt angår 1999-budgettet i Rådets henstilling af 17. marts2001 og Parlamentets beslutning af 4. april 2001 formuleres flere krav til Kommissionen.
By way of example, the Council’s recommendation of 17 March2001 and Parliament’s resolution of 4 April 2001 relating to the 1999budget imposed a number of demands on the Commission.
Denne udarbejder hvert år to opfølgningsrapporter til detre ovennævnte institutioner, hvori den besvarer de spørgsmål, der rejses ibemærkningerne, der ledsager henstillingen og beslutningen.
Each yearthe Commission produces two follow-up reports addressed to the threeinstitutions mentioned above in which it answers the questions put to itin the comments accompanying the recommendation and resolution.
6)Udsættelse og nægtelse af decharge
6)Postponement and refusal of discharge
a)Udsættelse af decharge
(a)Postponement of discharge
Hvis Parlamentet (eller Rådet i forbindelse med det arbejde, der ligger tilgrund for dets henstilling) under forberedelserne til debatten om dechargekonstaterer, at visse aspekter med hensyn til gennemførelsen ikke er tilstrækkeligt klare, kan decharge-afgørelsen udsættes.
When preparing the discharge debate, Parliament (possibly assisted bythe Council’s work in drafting its recommendation) may find thatcertain points relating to implementation have not been made sufficiently clear.
Kommissionen skal iså fald underrettes om grundene hertil (finansforordningens artikel 89).
In this case the discharge decision is postponed and the Commission is informed of the reasons for this postponement (Article89 of the financial regulation).
Således kan Parlamentet udsætte decharge-afgørelsen:
Thus, Parliament may postpone the discharge decision:
—for at pålægge Kommissionen visse betingelser som forudsætning fordechargen (1996-dechargen)(1)
—in order to impose on the Commission certain conditions whichmust be fulfilled beforehand (1996 discharge)(1);
)Beslutning af 31. marts 1998 (EFT C 138 af 4.5.1998, s. 29 ff.).
Resolution of 31 March 1998 (OJ C138, 4.5.1998, p. 29).
EKSTERN BUDGETKONTROL319
310EUROPEAN UNION PUBLIC FINANCE
Hvis det rent faktisk besluttes at udsætte dechargen, fastsættes det ifinansforordningens artikel 89, at hindringerne skal fjernes så hurtigtsom muligt.
Should it be decided to postpone the discharge, Article 89 of the financial regulation calls for the rapid removal of the obstacles.
b)Nægtelse af decharge
(b)Refusal of discharge
Princippet om og derfor nødvendigvis også proceduren for nægtelse afdecharge findes hverken i EF-traktatens artikel 276 eller i finansforordningen, men i artikel 3 og 5 til bilag V i Parlamentets forretningsorden.
Neither Article 276 of the EC Treaty nor the financial regulation makesany provision for the principle of — let alone the procedure for —refusing discharge. These points are covered by Articles 3 and 5 of Annex V to Parliament’s rules of procedure.
Det hører bestemt til undtagelserne, at Parlamentet nægter at meddele Kommissionen decharge som følge af dyb uenighed.
A decision by Parliament to refuse the Commission a discharge becauseof serious objections must be considered exceptional.
En sådan afvisninghar kun forekommet to gange, nemlig i 1984 for regnskabsåret 1982 ogsenest i 1998 for regnskabsåret 1996.
Discharge has infact only been refused twice — in 1984 in respect of the 1982 financialyear and more recently in 1998 in respect of the 1996 financial year.
Ved ikrafttrædelsen af EF-traktatens artikel 276 i 1977 var holdningen,at nægtelsen af decharge skulle være udtryk for en alvorlig mistillid overfor Kommissionen, og at den derfor skulle have samme virkning som etmistillidsvotum, der medfører Kommissionens afgang.
When Article 276 of the EC Treaty entered into force in 1977, it wasargued that such a refusal amounted to the expression of a vote of noconfidence in the Commission and, like a censure motion, would therefore mean that the Commission had to resign.
For det første demissionerede den Kommission, forhvilken Gaston Thorn var formand (som kun var nogle få uger fraudløbet af sit mandat), ikke i november 1984 efter afvisningen afdecharge for regnskabsåret 1982, og Parlamentet endte den 15. marts
First, after the discharge for 1982 was refused in November1984, the Commission (presided over by Gaston Thorn and only a fewweeks from the end of its term) did not resign.
1985 med at give decharge for det pågældende regnskabsår ud fra denerkendelse, at det regnskabsteknisk var nødvendigt at afslutte budgetbehandlingen.
Acknowledging that theclosure of the budgetary cycle was unavoidable, Parliament eventuallygave the discharge for 1982 on 15 March 1985.
Yderligere demissionerede den Kommission, som Jacques Santer var formand for, først i marts 1999, efter at den i 1998 var blevetnægtet decharge for regnskabsåret 1996 efter fremlæggelsen af enrapport udarbejdet af et udvalg af uafhængige eksperter, på grundlag afhvilken det måtte formodes, at Parlamentet ville vedtage et mistillidsvotum.
Second, when thedischarge for 1996 was refused in 1998, the Commission, under Jacques Santer, did not resign until March 1999 following a report by a‘Committee of Independent Experts’, the content of which suggestedthat Parliament might adopt a censure motion.
Der gælder en særlig procedure for vedtagelsen af et mistillidsvotum,som yderligere kræver, at et flertal af Parlamentets medlemmer er tilstede, og at der opnås et flertal af de afgivne stemmer på to tredjedele.
In any case, there is a special procedure governing the adoption of acensure motion, which also requires a majority of Parliament’s membersand two thirds of the votes cast.
TRANSAKTIONER UDEN FOR BUDGETTET
OPERATIONS OUTSIDE THE GENERAL BUDGET
Låntagnings- og långivningstransaktioner
Community borrowing and lending operations
Aktionsbudgettet for Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab (EKSF)
The operating budget of the European Coal and Steel Community (ECSC)
Låntagnings- oglångivningstransaktioner
Community borrowing and lending operations
1.Generel præsentation og udvikling for långivningsaktiviteten
1.General presentation and development of lending operations
I medfør af princippet om budgetligevægt kan Fællesskabet ikke finansiere sine aktiviteter gennem låntagning.
Pursuant to the principle of budgetary equilibrium, the Community maynot finance its activities by borrowing.
Låntagning kan således ikkebruges til at finansiere et budgetunderskud.
A budget deficit cannot thereforebe financed through recourse to borrowing.
En række bestemmelser itraktaterne om oprettelse af Fællesskaberne samt nødvendigheden af atnå målsætningerne i Rom-traktaten har ført til en gradvis indførelse afforskellige instrumenter, der giver Kommissionen mulighed for i Fællesskabets navn at optage lån på kapitalmarkederne med henblik pålångivning, således at låntagerne drager fordel af de fordelagtige vilkår,som tilliden til Fællesskabet gør det muligt at opnå på disse markeder.
However, a certain numberof express provisions of the Treaties establishing the Communities,together with the need to achieve the objectives of the Treaty of Rome,have led to the gradual creation of various instruments authorising the Commission, on behalf of the Community, to borrow on the financialmarkets to make loans in order to enable the final recipients to benefitfrom the advantageous conditions which the Community can securewith its very high credit rating.
Fællesskabet har således indført forskellige instrumenter, der muliggørdets adgang til kapitalmarkederne med henblik på finansiering afforskellige former for långivning.
The Community has developed several instruments enabling it to obtainaccess to the capital markets to finance various categories of loan.
Der skelnes, for så vidt angår indførelsen af de finansieringsinstrumenter, der omfattes af det almindelige budget, mellem fire udviklingsfaser:
Four periods can be identified in the development of the Community’sfinancial instruments covered by the general budget.
1)Under første fasevar sådanne transaktioner fuldstændig udelukketefter EØF-traktaten, men de var mulige efter EKSF- og Euratom-trakta-terne og via EIB.
1)The first period is characterised by the total absence of activities ofthis type under the EEC Treaty, since they were only carried out by the ECSC, Euratom and the EIB.
2)Hen imod slutningen af 60’erne blev det nødvendigt at styrke fællesskabssolidariteten inden for toldunionen, og der blev derfor indført
2) Towards the end of the 1960s, the need for Community solidarity withinthe context of the Customs Union which had been formed led to the emer-
DEN EUROPÆISKE UNIONS OFFENTLIGE FINANSER instrumenter til støtte for medlemsstater med betalingsbalanceproblemer.
314EUROPEAN UNION PUBLIC FINANCE gence of operations to support Member States facing balance-of-paymentsproblems.
Transaktionerne under Euratom blev desuden integreret i detalmindelige budget.
Euratom operations were also integrated into the general budget.
Styrkelsen af solidariteten mellem EF-landene blev yderligere nødvendiggjort af den økonomiske krise, der begyndte i 1973 som følge af denførste oliekrise.
The economic crisis that arose in 1973 after the first oil price shock gaverise to an even greater need to strengthen solidarity within the Community.
3)I 70’erne kom to nye instrumenter til:for det første det nye fællesskabsinstrument (NIC), hvis hovedformål er at støtte de små og mellemstore virksomheders investeringer; for det andet garantierne over detalmindelige budget i forbindelse med lån, der ydes af EIB, til landene i Middelhavsområdet.
3)In the 1970s, two instruments emerged. First, there was the New Community Instrument (NCI) to support investment by small andmedium-sized firms.
Der er her tale om lån med mikroøkonomisk sigte.
The second instrument was the blanket guaranteegiven by the general budget to EIB loans for microeconomic purposes in Mediterranean countries.
4)Begivenhederne i Østeuropa fra 1989foranledigede, at garantien til EIB blev øget, således at banken dels kunne yde lån til Central- og Østeuropa (Polen og Ungarn, men også Tjekkoslovakiet, Bulgarien og Rumænien), dels gennemføre den første låntagnings-/långivningstrans-aktion til fordel for et tredjeland (Ungarn) i begyndelsen af 1990.
4) The events which started in eastern Europe in 1989led to an extensionof the guarantee given to the EIB, enabling it to grant loans in central andeastern Europe (Poland and Hungary, to start with, then Czechoslovakia,Bulgaria and Romania) and to grant the first borrowing and lending operation to a third country, Hungary, at the start of 1990.
Der er senere blevet gennemført andre låntagnings-/långivningstransak-tioner med makroøkonomisk sigte, ikke kun til fordel for de central- ogøsteuropæiske lande (Tjekkoslovakiet, Bulgarien, Rumænien), men ogsåtil landene i Middelhavsområdet (Israel og Algeriet).
Subsequently, other borrowing and lending operations for macroeconomic purposes have been carried out, not only in favour of the countriesof central and eastern Europe (Czechoslovakia, Bulgaria, Romania), butalso in favour of Mediterranean countries (Israel, Algeria).
Ifølge EKSF-traktaten (artikel 49) kan Den Høje Myndighed optage lånudelukkende i långivningsøjemed.
Article 49 of the ECSC Treaty empowers the High Authority to borrowfunds, provided they are used solely to grant loans.
De tre vigtigste anvendelsesområder for disse udlån er:
Loans are granted for three main purposes:
LÅNTAGNINGS- OG LÅNGIVNINGSTRANSAKTIONER325
COMMUNITY BORROWING AND LENDING OPERATIONS315
—finansiering af socialt boligbyggeri til arbejdstagerne i jern- og stålindustriens virksomheder (artikel 54, stk. 2).
—to finance the construction of subsidised housing for workers in thecoal and steel industries (second paragraph of Article 54).
I 1990 og 1991 blev lånemulighederne udvidet til visse østeuropæiskelande, væsentligst til finansiering af projekter til fremme af afsætningenaf fællesskabsstål og til industriprojekter, der kan gennemføres af jointventure-selskaber.
In 1990 and 1991, the field of action for loans was extended to certaineastern European countries, principally to finance projects promotingthe sale of Community steel and industrial projects which could beimplemented within joint ventures.
På basis artikel 54, stk. 2, finansierede EKSF i årene 1990-1994 storeinfrastrukturprojekter af fællesskabsinteresse.
Under the second paragraph of Article 54, the ECSC financed majorinfrastructure projects of Community interest between 1990 and 1994.
EKSF besluttede at ændre sin »låntagnings-/långivningspolitik« i 1994 ilyset af traktatens udløb (23. juli 2002).
In 1994, the ECSC decided to review its borrowing and lending policyin preparation for the expiry of the Treaty (23 July 2002).
På grundlag af denne beslutning blev de sidste lån udbetalt i 1997, bortset fra lån til socialt boligbyggeri, der blev stoppet i 1998, da det tolvte program udløb.
On the basisof this decision, the last loans were made in 1997, except for loans forsubsidised housing, which ended in 1998 with the 12th programme.
Siden EKSF begyndte sine finansielle aktiviteter, er der udbetalt 24,7mia. EUR som lån, heraf 24,08 mia. EUR fra lånte midler og 644 mio.EUR fra egne midler (særlig reserve og gammel pensionsfond). Pr.
Since the start of its financial activity, the ECSC has disbursed loansamounting to EUR 24.7 billion, of which EUR 24.08 billion came fromborrowed funds and EUR 644 million from own funds (special reserveand former pension fund).
Låntagnings- og långivningstransaktioner er tilladt ifølge artikel 172 i Euratomtraktaten af 25. marts 1957.
Borrowing and lending operations are authorised under Article 172 ofthe Euratom Treaty of 25 March 1957.
Ifølge Rådets afgørelse 77/270/Euratom af 29. marts 1977 bemyndiges Kommissionen til på Euratoms vegne at optage lån med henblik på imedlemsstaterne at finansiere investeringsprojekter vedrørende industriel produktion af elektricitet ved hjælp af kerneenergi.
Council Decision 77/270/Euratom of 29 March 1977 empowers the Commission to issue Euratom loans to finance investment projects inthe Member States relating to industrial nuclear fuel cycle installations(mainly for the production of electricity).
Rådets afgørelse 94/179/Euratom af 21. marts 1994 giver sammemulighed for projekter i visse tredjelande, hvis de opfylder følgendebetingelser:
Council Decision 94/179/Euratom of 21 March 1994 introduces asimilar possibility for projects in certain non-EU countries that meet oneof the following conditions:
—Det omhandlede projekt øger sikkerheden og effektiviteten i atomkraftværker, der allerede er i drift eller er under bygning.
—the project must increase the safety and efficiency of installations inthe nuclear fuel cycle which are in service or under construction; or
DEN EUROPÆISKE UNIONS OFFENTLIGE FINANSER
316EUROPEAN UNION PUBLIC FINANCE
—Det omhandlede projekt vedrører nedlukning af værker, hvisfortsættelse af tekniske eller økonomiske grunde ikke er berettiget.
—the project must contribute to the dismantling of installations whichcannot be preserved for technical or economic reasons.
De lande, der kan modtage sådanne lån, er Armenien, Bulgarien,Litauen, Rumænien, Den Russiske Føderation, Slovakiet, Slovenien,Den Tjekkiske Republik, Ukraine og Ungarn.
The countries eligible for such loans are Armenia, Bulgaria, the Czech Republic, Hungary, Lithuania, Romania, Slovenia, Slovakia, the Russian Federation and Ukraine.
Der er i Rådets afgørelse 77/271/Euratom af 29. marts 1977, senestændret i 1990, lagt loft over finansieringen gennem Euratom-lån afprojekter i medlemsstaterne eller i tredjelande.
Council Decision 77/271/Euratom of 29 March 1977, last amended in1990, set a ceiling on the financing of projects in Member States ornon-EU countries by Euratom loans.
Det samlede loft er på 4mia. EUR.
The overall ceiling is EUR 4 000million.
Siden 1977 er der godkendt lån svarende til et samlet beløbpå 3776 mio. EUR.
Loans approved since 1977 total EUR 3 776 million.
2.2.Makroøkonomiske instrumenter
2.2.Macroeconomic instruments