natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Sektoren undergår hurtige ændringer, da tjenesterne omorganisereseller fornys i de nordlige og centrale medlemsstater ogudvides i de sydlige delvis som følge af ændringer i familiemønstrene. Almennyttige institutioner spiller en voksende rolle i sundheds- og socialsektoren.
The sector is undergoing rapidchanges as services are being reorganised or innovatedin northern and central Member States and expanded inthe south, partly because of the changes in family patterns.
Der er store forskelle mellem medlemsstaterne i denmåde, hvorpå sundhedssystemerne organiseres, reguleres, finansieres, indsættes og anvendes.
There is a large diversity among Member States in theway health care systems are organised, regulated,financed, delivered and utilised.
Ikke desto mindre er der mange lighedspunkter i de problemer, sundhedssystemerne bliver sat til at løse.
Nevertheless, thereare many similarities in the problems health care systems have to tackle.
Befolkningensaldring udgør en særlig vigtig fælles udfordring. At sikreadgang for alle til en bæredygtig sundhedspleje og langvarig plejeog omsorg af høj kvalitet, endog på det tidspunkt da befolkningens aldring topper, anses almindeligvis for et fælles mål, som medlemsstaterne tilstræber ideres sundhedspolitik.
Population ageing constitutesone particularly important common challenge.Securing access for all to high quality sustainablehealth and long term care even at the height of population ageing is generally perceived as the commongoal that Member States are striving for in theirhealth care policies.
Medlemsstaterne anvender store beløb på sundhedspleje…
Member States spend substantial amounts onhealth care...
I 1999 lå de samlede sundhedsudgifters andel af BNP påen skala fra 10,3% i Tyskland til 6,1% i Luxembourg med
In 1999 the share of total health expenditures in GDPvaried between 10.3% in Germany and 6.1% in Luxembourg, with a weighted average of 8.4%.
I sundhedsvæsenet har balancen mellem primær-, sekun-dær- og tertiærsektoren39gradvis forrykket sig.Sekundærsektoren (primært hospitalspatienter) har mistet noget af sin betydning hovedsagelig på grund affremskridtene inden for terapeutiske behandlinger ogforbedringer i primærsektoren og dagplejen.
Within health care services the balance between primary, secondary and tertiary39care has progressively changed. Secondary (mainly hospital in-patient) care hasdeclined in importance mainly due to progress in therapeutic treatments and improvements in primary careand day care.
Dette skabte behov for en større decentralisering af leveringen af
This raised the need for a greater decentralisation of health care provision and for new coordination between the stakeholders at national, regionaland local levels.
De fleste medlemsstater sikrer en universel adgang...
Most Member States are ensuring universality ofaccess...
Der erimidlertid færre læger og andet medicinsk personale pr.indbygger i mange af disse lande, og de øvrige sundhedsplejefaciliteter er forholdsvis økonomisk trængte.
In theory, entitlements to healthcare benefitshave remained universal with comprehensive coveragein most countries.
I teorien er retten til sundhedsydelser fortsat universel ogdækningen er omfattende i de fleste lande.
In practice however, services are ratio- ned and informal payments are not uncommon44.
Men i praksis er ydelserne begrænsede, og uformel betaling er ikkeualmindelig44.
Thereis a certain trend towards the privatisation of healthcare provision in a number of the acceding States.
Der er en vis tendens i retning af privatisering af sundhedsydelserne i en række tiltrædende stater.Samtidig anvendes der flere private økonomiske midlerpå sundhedspleje både i kraft af kontantbetalinger ogvia risikodækning gennem privat sygeforsikring.
Thisis accompanied by more private resources being devoted to health both through out-of-pocket payments andthrough risk coverage by private health insurance.
Alle medlemsstater opererer med en universel eller næsten universel ret til sundhedspleje.
Universal or near universal rights to health care arefound in every Member State.
Dette har udgjort enstor landvinding i EU i de seneste tiår.
This has been a majorachievement within the EU in recent decades.
Med indførelsen afen universel dækning i januar 2000 yder Frankrig nu ilighed med Danmark, Finland, Grækenland, Irland,Italien, Luxembourg, Portugal, Sverige og Det Forenede Kongerige en universel lovfæstet dækning på sygesikringsområdet, hvilket er ensbetydende med en kraftigmindskelse af risikoen for social udelukkelse fra sundhedstjenester.
With theintroduction of universal coverage in January 2000,France now joins Denmark, Finland, Greece, Ireland,Italy, Luxembourg, Portugal, Sweden and the UK in providing universal statutory health coverage significantlyreducing the risk of social exclusion from health services.
Til sammenligning skønnes det, at 40 mio.amerikanere svarende til 14% af den amerikanskebefolkning ikke har nogen sygeforsikring40.
In comparison, in the USA it is estimated that 40million Americans or 14% of the population have nohealth insurance40.
Sundhedssystemerne står over for nye udfordringer til finansiel bæredygtighed, kvalitet og adgangsom følge af sociale forandringer og øgede forventninger…
Health care systems face new challenges to theirfinancial sustainability, quality and accessibility...
Men til trods for den lovfæstede sygesikrings universelleeller næsten universelle karakter er der stadig i alle medlemsstater problemer med hensyn til adgangen på grundaf forskellige huller i dækningen.
However, in spite of the universal or near universal character of statutory health insurance coverage, problemsof access associated with various gaps in coverage persist across Member States.
Disse problemer skyldesto forhold: udelukkelsen af særlige behandlinger fra denlovfæstede sygesikringsdækning eller øget anvendelse afbrugerbetaling.
These problems arise in twoways: as a consequence of the exclusion of particulartreatments from statutory health insurance coverage, oras a consequence of increasing reliance on user charges.
...og udvikler kvalitetsnormer.
...and developing quality standards.
De fleste medlemsstater har gjort fremskridt, når detgælder fastsættelse af kvalitetsnormer for sundhedsple- jen41.
Most Member States have made progress in establishingquality standards for health care41.
Dette har dog vist sig vanskeligt på visse områder,f.eks. hvad angår ambulante patienter og med hensyn tilindførelsen af resultatrelaterede normer.
However, this hasproved to be difficult in some areas, for example withoutpatients, and in relation to the introduction of outcome related standards.
Presset for atforbedre kvaliteten af patientplejen er fortsat stigende;det samme gælder presset for at begrænse udgifterne.En øget opmærksomhed på det forhold, at udgifter tilineffektive teknologier pålægger andre patienter “skyggeomkostninger”, har bidraget til et øget krav om dokumentation for indsatsens budgetvirkning og omkostningseffektivitet som et led i en vurdering af sundhedsteknologien.
Pressures to improve the quality of care experienced by patients have continued togrow, as have pressures to contain costs. Increasing awareness that spending on inefficient technologies imposes opportunity costs on other patients has contributedto an increase in the demand for evidence on the budgetary impact and cost-effectiveness of interventions aspart of health technology assessment.
Alle EU-lande har indført en eller andenform for evaluering af sundhedsydelsernes kvalitet42.
Quality evaluation of health care delivery can be found in one form oranother in all EU countries42.
Efterspørgslen efter sundhedspleje samt langvarig pleje ogomsorg er vokset i de seneste tiår hovedsagelig som følgeaf fremskridtet inden for medicinsk teknologi og behandling og de voksende forventninger til vores rigere samfund. De politiske beslutningstagere er også tvunget til atforholde sig til den nye strukturelle tendens, som består istigende forventninger hos forbrugerne af sundhedsydelser.
Demand for health and long-term care have grown overrecent decades, mainly as a result of the progress inmedical technologies and treatments and the growingexpectations of our wealthier societies.
Ændringer i livsstil, arbejdsmønstre, uddannelsesniveauer og familiestrukturer ændrer folks holdning tilsundhedspleje.
Changesin lifestyles, patterns of work, incomes, educationallevels and family structures are altering people's attitudes towards health care.
Informationssamfundet giver også enhvermed adgang til internettet øjeblikkelig adgang til videnom de allernyeste behandlingsmetoder; således hørersundhedsrelaterede netsteder blandt de hyppigst besøgtepå internettet.
There is widespreadevidence of a desire for greater choice and more individualised services, along with access to a wider range ofmedical treatments – including those beyond the traditional boundaries of health care systems.
Holdningsændringerne indebærer en øgetopmærksomhed omkring patientrettigheder og ansvar, enlavere tolerancetærskel i tilfælde af forskelsbehandling ogmindre autoritetstro til læger og andet medicinsk personale.
As a consequence, it is important to correctly assess and address theunderlying health needs of the population, as this cancontribute to the elimination of ineffective, or evendetrimental, health services from being administered.
Der kan konstateres et udbredt ønske om større valgmuligheder og en mere individualiseret service og omadgang til et langt større udvalg af lægebehandlinger –inklusive dem, der rækker ud over sundhedssystemernestraditionelle grænser.
New technologies can also reduce the costs of treating certain diseases, but they may raise expenditure if they treat conditions for which no treatments or only less effective treatments were previously available, or if they are prescribedfor conditions for which cheaper treatment alternativesexist.
Følgelig er det vigtigt at identificere
It ranges from 2.6% in Romania to more than 8% in Malta.
Kortfattet Udgave Den sociale situation i Den Europæiske Union – 2003 og vurdere befolkningens underliggende sundhedsbehovkorrekt da dette kan medvirke til at undgå ineffektive ogligefrem skadelige behandlingsmetoder.
In Brief The social situation in the European Union 2003
... udviklingen i teknologi og behandlingsformer...
…and the ageing of medical personnel.
forbundet med både efterspørgslen efter og udbuddet afsundhedspleje og er helt klart knyttet til levevilkår, livsstil, støtte fra familien og den socioøkonomiske situation.For sundhedsplejen er den vigtigste demografiske tendens det voksende antal meget gamle (over 80 år), samtidig med at husstandene skrumper ind, og familiernemåske bliver mindre i stand eller villige til at imødekomme pleje- og omsorgsbehov.
matic assessment of medical technologies and treatmentswould help to ensure that increased expenditure is only aresult of genuine progress and that opportunities forsavings are not missed.
På den ene side vil sundhedssystemerne skulle tilpasse sig ændringerne i sygdomsmønstre og i pleje- og omsorgsbehov, idet dengeriatriske medicin og pleje af personer med kroniskesygdomme udvides og opprioriteres.
Such assessment – and dissemination and implementation of the results – is crucial for thethree goals of access, quality and viability.
På den anden sideer de formelle sundhedssystemer nødt til at forberede sigpå en situation, hvor de må opfylde en væsentlig størreandel af plejebehovene, da familiens rolle med hensyn tilat yde pleje og omsorg mindskes.
However,monitoring progress at present is very dependent on thequality of the data related to health.
Desuden forholder detsig således, at selv om andelen af meget gamle medbehov for langtidspleje og –omsorg formentlig blivermindre som følge af en bedre sundhedstilstand og færrehandicap, vil det absolutte antal efter alt at dømme øges.
Important weaknesses can still be observed at EU level, both in terms ofdata availability and standardisation of definitions anddata collection methods.
Fremskridtene inden for medicinsk teknologi og lægebehandling har være en medvirkende årsag til udgiftsstigningerne i de seneste tiår.
The problems with recruitment and retention of medical personnel, which are already being felt in some Member States, are likely to be accentuated by the overall trend towards an ageing and shrinking workforce inthis sector, resulting in the competition for manpowerbecoming tougher.
Ny teknologi kan dels nedsætte udgifterne til behandling af visse sygdomme, menogså forhøje udgifterne, hvis den anvendes til behandling af lidelser, for hvilke der ikke tidligere fandtes nogen- eller kun mindre effektiv - behandling, eller hvis teknologien foreskrives for lidelser, hvor billigere behandlingsalternativer er til stede.
Both trends could increase costs.Thus, the health sector will have to adjust to the impactof ageing on its personnel as well as on its clientele.
Det er vanskeligt at forudsigeden nye teknologis følger for fremtidige sundhedsudgifter, men en mere systematisk vurdering af medicinsk teknologi og lægebehandling ville bidrage til at sikre, atøgede udgifter alene er et resultat af egentlige fremskridt, og muligheden for besparelser ikke forsømmes.
Thisis particularly true for nurses: In seven Member States40% of nurses are already more than 45 years of ageand in another five Member States almost one in twonurses have reached this age.
Ensådan vurdering – samt udveksling og virkeliggørelse afresultater - er afgørende for opfyldelsen af de tre målsom "adgang, kvalitet og bæredygtighed" udgør.Men iøjeblikket beror overvågningen i stor udstrækning påkvaliteten af sundhedsdataene.
Two other factors contribute markedly to the shortages of nurses: 'Stop-go'trends in recruiting policies and most importantly:demanding working conditions in combination withmoderate pay leading to a high staff turnover.
Der kan stadig konstateres store svagheder på EU-plan både med hensyn til datatilgængelighed og standardisering af definitioner og indsamlingsmetoder.
Therecruitment of immigrants to fill shortages in this sectoris likely to grow in importance.
Informations- og kommunikationsteknologierne (IKT) hargjort deres indtog i sundhedssystemerne, ligesom det ertilfældet med de andre dele af økonomien. De kan ivæsentlig grad forbedre organiseringen af leveringen afsundhedsydelser.
Information and communication technologies (ICT) havebeen introduced into health systems as with most of theother parts of the economy.
Nogle sundhedsmyndigheder oplyser, atde i dag anvender 20% af deres budget for investeringsudstyr på IKT.
They can substantially improve the organisation of health care delivery.
Udbredelsen af IKT kan skabe nye barriererfor dårligt stillede grupper med hensyn til adgangen tilsundhedspleje af en høj kvalitet, hvis dette forudsætterbestemte digitale færdigheder af patienten.
Some healthcare authorities indicate that they are currently spending20% of their capital equipment budget on ICT.Generalisation of ICT may create new barriers for disadvantaged groups to get access to high quality health careif it requires patients to have certain digital skills.
To yderligere faktorer bidrager ivæsentlig grad til manglen på sygeplejersker: "Stop-go"-tendenser i ansættelsespolitikken og, hvad der er vigtigere: De krævende arbejdsvilkår kombineret med en beskeden løn medfører en høj personaleudskiftning.Rekrutteringen af immigranter for at dække sektorensbehov vil sandsynligvis tiltage i betydning.
This may be from people seeking medical treatment in other Member States and also frommedical staff being attracted by higher wages in thecurrent EU countries.
Udvidelsen kan medføre nye udfordringer på personalefronten.
The firstbaby-boomer cohorts will be retiring in the next ten tofifteen years, leading initially to increased expenditureon pensions.
Den dag, hvor arbejdskraftens frie bevægelighed gælder fuldt ud for de tiltrædende stater, vil dermuligvis opstå nye udfordringer for leveringen afbehandling og ydelser i disse lande, da det kan tænkes,at folk søger lægebehandling i andre medlemsstater, ogat læger og andet medicinsk personale tiltrækkes afhøjere lønninger i de nuværende EU-medlemsstater.
Ten years later as these cohorts begin tomove into the fourth age, their sheer numbers are likelyto result in a higher need for health and – in particular –long-term care provisions. However, the need for carewill, to a certain extent, depend on the effectiveness ofprevious and future health promotion strategies.
Som følge af vedvarende lave fødselstal og en stigendemiddellevetid er EU's befolkning aldrende.
In response the health care sector will need toundergo a process of perpetual transformationand develop better synergies with other policyareas.
De førstestore årgange vil gå på pension i løbet af de næste 10-15år, hvilket i første omfang vil medføre øgede pensionsudgifter.
The combined effect of technological progress, risingincomes and expectations and population ageing willcreate a structural trend towards rising health expenditure.
Ti år senere, når disse årgange begynder at indtræde i den fjerde alder, vil de alene på grund af deresstørrelse formentlig medføre en øget efterspørgsel eftersundhedsydelser – og især langvarig pleje og omsorg.Men behovet for omsorg vil til en vis grad bero på effektiviteten af tidligere og kommende sundhedsfremmendestrategier.
Hence, a key challenge in future health policy willbe to make health services so effective and cost-efficientthat wide access to high quality health and long termcare becomes fully sustainable, even when faced withthese trends. This calls for determined efforts towardsbetter governance and impact assessment in relation tohealth interventions, treatments and technologies.
Det er vanskeligt at forudsige den demografiske aldrings virkninger på de fremtidige sundhedsudgifter45
Adapting to suddenchanges in the pattern of pathologies and while meetingmanpower needs and ensuring sustainability, quality andaccessibility in the long term present policy makers andadministrators with a complex mix of challenges.
Ifølge prognoser, der er baseret på Eurostats demografiske referencescenario vil de samlede gennemsnitlige sundhedsudgifter i EU alt andet lige stige med knap 0,6% om året i faste priser som følge af ændringer i befolkningens aldersstruktur i løbet af det næste kvarte århundrede.
Projections based on the Eurostat baseline demographic scenario suggest that, on average within the EU, the volume of total health expenses could increase ceteris paribus by almost 0.6% per year in real terms as a result of the changes in population age structure over the next quarter of century.
Hertil kommer, at Udvalget for Økonomisk Politik har skønnet, at væksten i offentlige udgifter til sundhedspleje samt langvarig pleje og omsorg som følgeaf befolkningens aldring i perioden 2000-2050 vil stige til 23 procentpoint af BNP.
Moreover the Economic Policy Committee has estimated that the ageing induced growth in public expenditure on health and long-term care from 2000-2050 could amount to 23 percentage points of GDP.
Disse prognoser skal dog behandles med forsigtighed, da de refererer til meget lange tidsrum og hviler på en række antagelser om fremtidige økonomiske og adfærdsmæssige tendenser.
However these projections should be treated with caution since they refer to very long periods and rely on several assumptions about future economic and behavioural trends.
Kortfattet Udgave Den sociale situation i Den Europæiske Union – 2003
In Brief The social situation in the European Union 2003 and health are found in all Member-States and inequalities in health status are still substantial.
En vigtig udfordring i den fremtidige sundhedspolitik vil derfor være at gøre sundhedsvæsenet så effektivtog omkostningseffektivt, at den brede adgang til sundhedsydelser samt pleje og omsorg af høj kvalitet bliverfuldt ud bæredygtig, selv i betragtning af disse tendenser.
While notwholly unrelated to the character of health care systems these inequalities are primarily linked to thewider societal inequalities reflected in the socioeconomic determinants of health.
Selv om de ikke erhelt uden forbindelse til sundhedssystemernes karakter,er disse uligheder primært knyttet til de bredere samfundsmæssige uligheder, som afspejler sig i de socioøkonomiske sundhedsfaktorer.
On that basis it could beargued that policies, which promote employment,improve the quality of jobs or lower inequalities, couldlead to significant improvements in the health situation of the population.
En af konstateringerne i denne rapporter da også, at ud over sundhedspolitikken kan social- ogbeskæftigelsespolitikken kombineret med økonomiskpolitik yde væsentlige bidrag til skabelsen og bevarelsenaf et godt helbred.
Indeed, one of the findings of this report is that, in addition to health policy, socialand employment policies in combination with economic policies can make significant contributions to thecreation and maintenance of good health.
En anden stor udfordring vil såledesbestå i at finde metoder, der sikrer en bedre udnyttelse afsamspillet mellem sundhedspolitik og andre politikområder, som påvirker de socioøkonomiske og miljømæssigesundhedsfaktorer, for at sikre alle EU-borgere gode ogsunde levevilkår i alle faser af deres livscyklus46.
Hence,another major challenge will be to better exploit thesynergies between health policies and those policiesaffecting the socioeconomic and environmentaldeterminants of health in order to ensure good healthy living conditions for all Europeans throughout allthe stages of their lifecycle46.
Den europæiske sociale models holdbarhed økonomiske dimension.
The resilience of the European Social Model dimension.
På den ene side bidrager sektoren til livskvaliteten, og et bedre helbred giver sig udslagi en bedre økonomisk formåen (højere produktivitet,mindre fravær, mindre behov for sundhedspleje osv.).
On the one hand the sector contributes tothe quality of life and better health translates into better economic performance (higher productivity, lessabsence, lower need for health care etc.).
Påden anden side er sektorens udbygning en drivkraft forbeskæftigelsesvækst. I perioden 1995-2001 blev over 2mio. nye job - svarende til 18% af den samlede jobskabelse – oprettet i sundheds- og socialsektoren, som nubeskæftiger knap 10% af den samlede arbejdsstyrke.
On the otherits development is a driver for employment growth.More than 2 million jobs or 18% of the total job-crea-tion between 1995-2001 happened in the health andsocial work sector, which now accounts for almost 10%of total employment.
Da Det Europæiske Råd i 1993 rejste spørgsmålet, hvorfor EU's vækstpotentiale, konkurrenceevne og beskæftigelsesakkede bagud i forhold til andre store økonomiske områder, mente flere at den dårligere formåen havde rod igrundlæggende svagheder ved den eksisterende europæiske samfundsmodel.
In 1993 when the European Council in Copenhagenasked why the Union's growth potential, competitiveness and employment was lagging behind other majoreconomic areas several voices suggested that the poorerperformance resulted from fundamental weaknesses inthe existing European model of society.
Andre hævdede, at den europæiske samfundsmodel ville være fuldt ud forenelig medbestræbelserne på i væsentlig grad at forbedre EU's overordnede formåen.
Others contended that the basic tenets of the European model ofsociety would be fully compatible with efforts to substantially improve the Union's overall performance.
Ti år senere synes indikatorer, indsamlet med henblik på rapporten om "Den sociale situation i Den Europæiske Union”, at bekræfte hensigtsmæssigheden i, at EU og medlemsstaterne besluttede at fortsætteen strategi til sikring af solidaritet og social samhørighed47.
Adecade later, indicators collected for the Report on "The Social Situation in the European Union" seem to validate that the Union and its Member States decided tocontinue an approach aimed at preserving solidarityand social cohesion47.