natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Andre sociale spørgsmål 5.8.
Addressing other social issues 5.8.
Multilateralt samarbejde 5.8.2.
Multilateral cooperation 5.8.2.
Bilateralt samarbejde 5.9.
Bilateral cooperation 5.9. Mediterranean fisheries
Næsten tyve år efter iværksættelsen af den fælles fiskeripolitik er fiskeripolitikken stillet over for meget store udfordringer.
Almost 20 years from its inception, the common fisheries policy (CFP) is confronted with major challenges.
Enten udnyttes ressourcerne for kraftigt eller også rummer de kun små mængder voksne fisk eller begge dele. Situationen er særlig alvorlig for demersale fiskebestande såsom torsk, kulmule og hvilling.
They are too heavily exploited or have low quantities of mature fish or both.
Samtidig overstiger EU-flådens disponible fiskeri kapacitet langt kapaciteten for et bæredygtigt fiskeri.
At the same time the available fishing capacity of the Community fleets far exceeds that required to harvest fish in a sustainable manner.
Dårlig håndhævelse af de faktisk trufne beslutninger er også en medvirkende årsag til overfiskning.
Poor enforcement of decisions actually taken has also contributed to overfishing.
Der er i hele verden bekymring over den kritiske tilstand, som mange fiskebestande befinder sig i, og over fiskerflådernes overkapacitet som følge af den stigende efterspørgsel efter fisk.
There is worldwide concern for the critical state of many fish stocks and for fleet overcapacity in the context of increasing demand for fish consumption. tion.
I politisk henseende føler de berørte parter sig ikke tilstrækkeligt involveret i forvaltningen af fiskeripolitikken, og mange mener, at der ikke længere gælder de samme betingelser for alle med hensyn til overholdelse og håndhævelse af bestemmelserne.
Politically, the stakeholders do not feel sufficiently involved in the manage ment of the policy and many believe that there is no level-playing field in terms of compliance and enforcement.
Bortset fra disse svagheder ved systemet er der også en række ydre udfordringer, som nødvendiggør en reform: den kommende udvidelse af EU, globaliseringen af økonomien, nye aktørers entré i det globale fiskeri, der afspejler mange udviklingslandes legitime forhåbninger om at udvide deres eget fiskeri, den øgede fokusering på miljømæssige og udviklingspolitiske aspekter i forbindelse med forvaltningen af fiskeriet og samfundets stigende interesse for fiskerianliggender er nogle af de aktuelle udfordringer, som den fælles fiskeripolitik må finde fyldestgørende svar på.
Apart from these internal systemic weaknesses, there are also external challenges that make reform necessary: the forthcoming enlargement of the European Union, the globalisation of the economy, the emergence of new players in world fisheries reflecting the legitimate aspirations of many developing countries to expand their own fishing industry, the increased focus on environmental and development policy considerations in fisheries manage ment and the growing interest of civil society in fisheries matters are some of today's challenges to which the CFP needs to find satisfactory answers.
Den fælles fiskeripolitik har dog også givet en række positive resultater i løbet af de sidste 20 år.
The picture is not entirely negative. The CFP has yielded some positive results during the last 20 years.
Den har i vid udstrækning formået at begrænse
It has managed, to a large extent, to contain
Grønbog — Den fælles fiskeripolitiks fremtid, bind I
Green Paper — The future of the common fisheries policy, vol. I
konflikter til søs, at skabe en vis stabilitet i fiskerisektoren og — indtil nu — at undgå totalt sammenbrud af fiskebestande, som visse egne af verden lejlighedsvis har været vidne til.
conflicts at sea, provide some degree of stability to the fisheries sector and, so far, avoid the total collapse of stocks that some areas of the world have occasionally witnessed.
Man har dog betalt en høj pris for at opnå disse resultater, for så vidt angår fiskerisektorens levedygtighed på lang sigt.
However, these results have been achieved at a high price in terms of the long-term viability of the fisheries sector.
I den aktuelle situation er der behov for en gennemgribende reform af den fælles fiskeripolitik, som går ud over de lovgivningsmæssige krav i forbindelse med tidsfristen 2002 (').
Today's situation calls for a thorough and urgent reform of the CFP independent from the legal requirements linked to the 2002 deadline (').
Tidsfristen 2002 markerer ophøret/fornyelsen af tre bestanddele af den nugældende lovgivning, dvs. reglerne om adgang til fiskeri Inden for hhv. 6- og 12-sømllegrænsen, til fiskeri I Shetlandskassen og i Nordsøen (art. 14, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 3760/92 samt retsakterne om adgang til fiskeri fra 1985 og 1994_BAR_.
The 2002 deadline marks the expiry/renewal of three components in the legislation currently in force, i.e. the rules of access to the 6- to 12-mile limit, to the Shetland Box and to the North Sea (Article 14(2) of Council Regulation (EEC) No 3760/92 and Acts of Accession of 1985 and 1994).
Der er i hele verden bred enighed om de overordnede mål for en fiskeripolitik som fastlagt i FAO's adfærdskodeks for ansvarligt fiskeri: En ansvarlig fiskeripolitik må sikre effektiv bevarelse, forvaltning og udvikling af de levende akvatiske ressourcer med behørig respekt for økosystemet og biodiversiteten, så fiskeriet både for nuværende og kommende generationer er og vedbliver med at være en livsvigtig kilde til føde, beskæftigelse, rekreation, handel og økonomisk velfærd for menneskene.
There is a large worldwide consensus on the overall objective of fisheries policy as defined in the FAO code of conduct for responsible fisheries: a responsible fisheries policy has to ensure effective conservation, management and development of living aquatic resources with due respect for the ecosystem and biodiversity in order to provide, both for present and future generations, a vital source of food, employment, recreation, trade and economic well-being for people.
Selv om der i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (i det følgende benævnt »traktaten«) ikke er et specifikt kapitel om fiskeri, pålægger den dog den fælles fiskeripolitik at nå de samme generelle mål som den fælles landbrugspolitik (artikel 33), dvs.:
Although there is no specific fisheries chapter, the Treaty establishing the European Community (the Treaty) assigns to the CFP the same general objectives as the common agricultural policy (CAP) (Article 33):
(i) at forøge produktiviteten ved at fremme den tekniske udvikling ved rationalisering af produktionen og ved den bedst mulige anvendelse af produktionsfaktorerne, især arbejdskraften
(i) to increase productivity by promoting technical progress and by ensuring the rational development of production and the optimum utilisation of the factors of production, in particular labour;
(ii) herigennem at sikre (fiskeri)samfundet en rimelig levestandard, især ved en forhøjelse af de individuelle indkomster
(ii) to ensure a fair standard of living for the (fishing) community, in particular by increasing individual earnings;
(iii) at stabilisere markederne
(iii) to stabilise markets;
(iv) at sikre forsyningerne
(iv) to assure the availability of supplies;
(v) at sikre forbrugerne rimelige priser på fiskerivarer
(v) to ensure that supplies reach consumers at reasonable prices;
(vi) at sikre princippet om udelukkelse af enhver form for forskelsbehandling (artikel 34).
(vi) to ensure the principle of non-discrimination (Article 34).
I artikel 6 i traktaten fastslås det, at der skal integreres miljøbeskyttelseskrav i EUs politikker, især med henblik på at fremme en bæredygtig udvikling.
Article 6 of the Treaty stipulates that environmental protection requirements must be integrated into Community policies, in particular with a view to promoting sustainable development.
Endvidere kræves det i artikel 174 bl.a., at EUs politik på miljøområdet baseres på forsigtighedsprincippet.
Moreover, Article 174 requires interalia that Community policy on the environment shall be based on the precautionary principle.
Den fælles fiskeripolitik skal også tage hensyn til kravene om forbrugerbeskyttelse (artikel 153) og til virkeliggørelsen af den økonomiske og sociale samhørighed (artikel 159).
The CFP has also to take into account consumer protection requirements (Article 153) and the objectives of economic and social cohesion (Article 159).
Endelig skal den fælles fiskeripolitik også tage højde for de mål, traktaten opstiller inden for udviklingssamarbejde (artikel 177 og 178).
Finally, the CFP has also to take into account the objectives set by the Treaty in the sphere of development cooperation (Articles 177 and 178).
I artikel 2 i Rådets forordning (EØF) nr. 3760/92 (EFT L 389 af 31.12.1992, s. 1) hedder det, for så vidt angår udnyttelse af de akvatiske ressourcer, at hovedformålene med den fælles fiskeripolitik er at beskytte og bevare de disponible og tilgængelige marine akvatiske ressourcer og sikre en rationel og ansvarlig udnyttelse af dem på et bæredygtigt grundlag og på økonomiske og sociale betingelser, der er hensigtsmæssige for sektoren, samt
Article 2 of Council Regulation (EEC) No 3760/92 (OJ L 389, 31.12.1992, p. 1) stipulates that as far as exploitation activities are concerned the general objectives of the CFP shall be to protect and conserve available and accessible living marine aquatic resources, and to provide for rational and responsible exploitation on a sustainable basis, in appropriate economic and social conditions for the sector, taking account of its implication for the marine ecosystem, and in particular taking account of the needs of both producers and consumers.
• at sikre bevarelsen af de stadigt mere sårbare fiskebestande, samtidig med at den gør det muligt at fortsætte fiskeriet
• ensuring the conservation of increasingly fragile fish stocks while promoting the continuation of fishing activities;
• at modernisere produktionsmidlerne, samtidig med at fiskeriindsatsen begrænses
• modernising the means of production while limiting fishing effort;
• at sikre, at bevarelsesforanstaltningerne gennemføres effektivt, samtidig med at medlemsstaterne beholder ansvaret for overvågning og sanktioner
• ensuring the proper implementation of conservation measures while Member States retain responsibility in the field of monitoring and sanctions; tions;
• at opretholde beskæftigelsen, samtidig med at flådekapaciteten nedskæres
• maintaining employment while reducing fleet capacity;
• at sikre en rimelig indkomst for fiskerne, selv om EU's egen forsyning med fiskerivarer er faldende, og EU-markedet for hvert år bliver mere og mere afhængigt af importerede fiskerivarer
• ensuring a decent income for fishermen even though the Community's own supply offish products is declining and the EU market depends more heavily on imports each year; and
• at erhverve fiskerirettigheder i tredjelandes farvande, uden at man bringer en bæredygtig udnyttelse af havets rigdomme i fare.
• acquiring fishing rights in the waters of third countries without threat ening the sustainable exploitation of fisheries.
Grønbog — Den fælles fiskeripolitiks fremtid, bind
Green Paper — The future of the common fisheries policy, vol. I
Fra et biologisk synspunkt vil et stort antal fiskebestandes bæredygtighed være truet, hvis de nuværende udnyttelsesgrader bibeholdes. Risikoen er for øjeblikket størst for bestandene af demersale rundfisk. For mange bestande haster det med at forbedre situationen.
From a biological point of view, the sustainability of a high number of stocks will be threatened if the current levels of exploitation are main tained and, at present, this risk is highest for demersal roundfish stocks.
I forbindelse med den fælles fiskeripolitik har man ikke gjort brug af alle de værktøjer, som forordning (EØF) nr. 3760/92 indeholder.
The CFP has not made use of all the available tools foreseen by Regulation (EEC) No 3760/92.
Rådet har systematisk fastsat visse samlede tilladte fangstmængder (TAC'er) højere end foreslået af Kommissionen på grundlag af den videnskabelige rådgivning, og overfiskning, udsmid og flådens overkapacitet har ligeledes bidraget til de aktuelle problemer.
The Council has fixed some TACs systematically at levels higher than those proposed by the Commission on the basis of the indications of scientific advice; overfishing, discards and fleet overcapacity have also contributed to the current problems.
Mængden var gennemsnitligt omkring 90 % større i begyndelsen af 1970'erne end i slutningen af 1990'erne.
On average, these quantities were about 90 % greater in the early 1970s than in the late 1990s.
For visse bestande såsom torsk har der været en endnu mere markant nedgang i mængden af voksne fisk.
For some stocks, such as cod, even more drastic reductions in mature fish have occurred.
Biomassen af pelagiske arter og industrifiskearter er gennemsnitligt vokset med 20 % siden slutningen af 1970'erne og midten af 1980'erne, og det skyldes i hvert fald delvis den forbedrede situation for sild efter de lave niveauer i slutningen af 1970'erne.
The biomass of pelagic and industrial species increased by, on average, 20 % since the late 1970s and mid-1980s at least in part following the recovery of herring from the low levels of the late 1970s.
Den generelle tendens viser, at der hvert år fiskes en stadigt større andel af bestandene (større fiskeridødelighed), hvilket har udhulet mængden af voksne fisk.
The overall trend is of an increased proportion of the stocks being taken each year (increased fishing mortality rate) which has led to the erosion of the quantities of mature fish.
For mange bestandes vedkommende har mængden af voksne fisk i havet i de senere år ligget under, eller meget tæt ved de niveauer, der betragtes som et minimum, for at man med høj sandsynlighed kan sikre bæredygtigheden (forsigtighedsniveauer for gydebiomasse), mens oven-
In recent years, for many stocks quantities of mature fish in the sea have been below or very close to the minimum levels required to provide high probability of sustainability (precautionary levels of stock biomass), whereas historically they tended to be above such levels.
Nylige videnskabelige udtalelser har påpeget den meget dårlige tilstand for torskebestandene i Nordsøen, vest for Skotland og i Det Irske Hav, og det samme gælder for den nordlige kulmulebestand, der dækker det geografiske område fra Skagerrak til Biscayabugten. I alle disse tilfælde er fiskeridødeligheden så høj eller næsten så høj som aldrig før, og mængden af voksne fisk er så ringe eller næsten så ringe som aldrig før.
Recent scientific advice has indicated the very poor state of cod stocks in the North Sea, to the west of Scotland and in the Irish Sea and for the northern hake stock which inhabits the geographical area from the Skagerrak to the Bay of Biscay In all cases, fishing mortality rates are currently at or close to historical maxima and the quantities of mature fish are at or close to historical minima.
Desuden har de seneste årgange været beskedne. Det er derfor nødvendigt med særlige genopbygningsplaner for disse bestande.
In addition, recent-year classes have tended to be of low abundance.
I 2000 tog man det første skridt for torsk i Det Irske Hav, og der er blevet truffet lignende foranstaltninger i år for nordsøtorsk, mens der er foranstaltninger undervejs for torskebestandene vest for Skotland.
A start was made for cod in the Irish Sea in 2000, similar measures have been taken this year for North Sea cod and others are in preparation for cod stocks to the west of Scotland.
Bestandene af små pelagiske arter (sild, brisling, makrel, hestemakrel, ansjos og sardin), og arter, der indgår i industrifiskeri (sperling, tobis) er i almindelighed ikke mindsket gennem de sidste tyve år, og især ikke gennem de sidste 10 år.
Stocks of small pelagic species (herring, sprat, mackerel, horse mackerel, anchovy, sardine) and species which support industrial fisheries (Norway pout, sandeels) have generally not deteriorated over the last 20 years and especially not over the last 10 years.
I 1996 og 1997 lykkedes det på kort tid at få gennemført effektive genopbygningsforanstaltninger for nordsøsilden, selv om dette fiskeri måtte stoppes totalt i slutningen af 1970'erne, fordi der ikke var blevet vedtaget fangstbegrænsninger i tide.
It was possible to implement effective rebuilding measures for the North Sea herring rapidly in 1996 and 1997, whereas this fishery had to be completely closed in the late 1970s because catch limitations had not been adopted early enough.
På trods af disse begrænsninger mener ICCAT's videnskabelige komité, at bestanden helt klart overfiskes, og at det vil være nødvendigt at mindske fiskeridødeligheden med 25 % for at standse nedgangen i biomassen.
Despite these limitations, ICCAT's scientific committee considers that the stock is clearly overexploited and that in order to stop the decline of the biomass, a reduction of 25 % in fishing mortality would be necessary.
Inden for denne gruppe af ressourcer vil fiskeriet efter de vigtigste bestande (tunge, rødspætte, dybvandshummer, glashvarre og havtaske) kunne opretholdes med en reduceret fiskeriindsats og dermed med lavere produktionsomkostninger.
Within this group of resources, fishing of the most important stocks (sole, plaice, Norway lobster, megrim and monkfish) could be maintained with reduced fishing effort and therefore with lower production costs.
Endelig findes der også bestande såsom skader og rokker og de mindre fladfiskearter (herunder pighvar, slethvar, rødtunge, skærising og ising), der ikke overvåges nøje videnskabeligt, men som muligvis også overfiskes.
Finally, there are also resources such as skate and ray, and the minor flatfish species (including turbot, brill, lemon sole, witch and dab) that are not subject to detailed scientific followup but which may also be overexploited.
Situationen varierer fra det ene område til det andet, især med hensyn til udviklingen i fiskeridødelighed på mellemlang og lang sigt.
The situation varies from one zone to another, especially in terms of apparent evolution of fishing mortality in the mid- to long term.
For Nordsøens vedkommende har det ikke været muligt at vende nedgangen i bestandene af rundfisk eller for tunge og rødspætte at få skabt en sikkerhedsmargen i henhold til forsigtighedsprincippet, der også ville have forbedret den økonomiske situation for dette fiskeri.
In the North Sea, it has not been possible to reverse the decline of roundfish stocks nor to ensure in the case of sole and plaice a security margin in accordance with the precautionary principle which would have also improved the economic situation for these fisheries.
I de vestlige farvande har fiskeridødeligheden været stigende og har været oppe på og endog ofte
In western waters, fishing mortality rates have been increasingly catching up with and often exceeding historical levels observed in the North Sea.
Til styring af fiskebestandenes udnyttelse har man inden for den fælles fiskeri politik næsten udelukkende benyttet sig af maksimale grænser for, hvor store mængder fisk der må fanges inden for et år (samlede tilladte fangstmængder eller TAC'er og de dermed forbundne nationale kvoter), og foranstaltninger vedrørende maskestørrelser, lukkede områder og fredningsperioder (tekniske foranstaltninger).
To control exploitation rates of fish stocks, the CFP has almost exclusively used upper limits on the quantities of fish which may be caught in a year (total allowable catches or TACs and associated national quotas) and establishment of measures such as mesh sizes, closed areas, closed seasons (technical measures).
Tidligere forsøg på at kombinere sådanne foranstaltninger (styring af fiskerioutput) med foranstaltninger til styring af fiskeriindsatsen (fiskeriinput) er i vid udstrækning mislykkedes.
Attempts in the past to combine such measures (to control output from fisheries) with measures to control fishing effort (input to fish eries) have been largely unsuccessful.
Det har ikke været muligt at anvende værktøjerne i forordning (EØF) nr. 3760/92.
It has not been possible to take advantage of all tools available in Regulation (EEC) No 3760/92.
Der er kun gjort be grænsede fremskridt med hensyn til vedtagelsen af flerårige foranstaltninger, og styringen af fiskeriindsatsen har kun givet ringe resultater.
There was limited progress in adopting multi-annual approaches and fishing-effort management yielded poor results.
Vanskelighederne med TAC'erne skyldes, at Rådet i visse tilfælde systematisk fastsætter TAC'erne højere end anbefalet i de videnskabelige henstillinger, og de skyldes også overfiskning, udsmid og ulovlige eller »sorte« landinger samt flådens overkapacitet.
Difficulties with TACs are due to the Council's systematic fixing, in some cases, at levels higher than indicated in the scientific advice, overfishing, discards and illegal or black landings and to the overcapacity of the fleet.
Det er stadig for tidligt at vurdere effektiviteten af den nye forordning om tekniske foranstaltninger, der har været i kraft siden begyndelsen af 2000. Men disse foranstaltninger kan kun delvis rette op på de aktuelle problemer.
It is still too early to judge the effectiveness of the new technical measures regulation, in force since the beginning of 2000.
Der er ingen eller utilstrækkelig viden om, hvorledes de marine økosystemer fungerer, og hvilke bivirkninger fiskeriet medfører, og det er med til at forværre den fælles fiskeripolitiks miljømæssige mangler.
There is a lack or insufficiency of knowledge about the functioning of marine ecosystems and the side effects of fishing, which exacerbates the environmental shortcomings of the CFP.
Alle fiskeriaktiviteter har en vis indvirkning på økosystemet, men hvor alvorlig denne indvirkning er, og hvor lang tid der skal til for at vende udvik lingen, ved man i mange tilfælde ikke.
All fishing activities have an impact on the ecosystem but the severity of this impact and the time required to reverse its effects are often not known.
På den ene side ligger det i selve fiskeriets natur, at der bør indføres begrænsninger for visse former for fiskeri for at holde dødeligheden for arter uden nogen kommerciel betydning inden for acceptable grænser.
On the one hand, the very nature of fishing means that in order to keep the mortality of species of no commercial interest within tolerable limits, some forms of fishing should be subject to restrictions.
EU-flådens overkapacitet har ført til overfiskning af målarter og til et umådeholdent pres på ikke-målarter og levesteder.
The overcapacity in EU fleets has resulted in overexploitation of target stocks and excessive pressure on non-target species and on habitats.
Problemet er blevet endnu mere akut som følge af mangel på eller utilstrækkelig viden om, hvordan de marine økosystemer fungerer, og om, hvilke bivirkninger fiskeriet giver.
The problem has been exacerbated by a lack or insufficiency of knowledge about the functioning of marine ecosystems and the side effects of fishing.
Det skal dog retfærdigvis understreges, at mange af problemerne i havmiljøet ikke alene skyldes fiskeriaktiviteter, og at også fiskeriet har lidt under diverse
It is also important to recall that in many areas environmental problems may be the result of the combined impacts of fisheries and another activity.
Grønbog — Den fælles fiskeripolitiks fremtid, bind I
Green Paper — The future of the common fisheries policy, vol. II
Den integrerede forvaltning af kystområderne giver et sæt værktøjer til at sikre den fornødne samordning af politikker. tikker.
grated coastal zone management (ICZM) provides a set of tools to ensure the necessary policy coordination.
Der findes dog også eksempler på, at der vitterligt er gjort fremskridt, og at man er i gang med at forbedre situationen, såsom begrænsningerne af tobisfiskeriet i Nordsøen for at beskytte havfugle, og forbuddet mod drivgarn, der kan være med til at beskytte havpattedyr.
There are, however, examples where progress has been achieved and action is in hand to improve the situation, such as the restriction on the North Sea sandeel fisheries to safeguard seabirds and the drift-net ban, which can contribute to che protection of sea mammals.