natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I etforsøg på at skabe bedre balance mellem støtte i form af direkte betalinger og markedsforanstaltninger (første søjle af den fælleslandbrugspolitik) på den ene side og politikken for udvikling af landdistrikterne (anden søjle) på den anden side, indførte Kommissionen begrebet »graduering« i Agenda 2000-reformpakken.
In an attempt to better balance support for direct payments and market measures (first pillar of the CAP) on the one handand rural development policy (second pillar) on the other hand the Commission introduced the idea of modulation into the Agenda2000 reform package.
Gradueringsprincippet, der har til formål at flytte penge fra første til andensøjle, blev videreudviklet i Kommissionens meddelelse om midtvejsrevisionen af den fælles landbrugspolitik.
The principle of modulation, which has the objective of shifting money from the first to the second pillar, wasfurther developed in the Commission’s communication on the mid-term review (MTR) of the CAP.
Markeds- og prispolitikken
Market and price policy
Indtil starten af 1990’erne var landbrugsmarkedspolitikken næsten udelukkende baseret på prisstøtteordninger, i nogle få tilfælde(primært sukker og mælk) kombineret med stramme mængdemæssige produktionsbegrænsninger.
Until the early 1990s, the CAP market policy almost exclusively relied on price support systems, combined in a few cases (mainlysugar and milk) with strict quantitative production controls.
Prisstøtten bestod i en kombination af omfattende beskyttelse mod import (variable afgifter og toldsatser), eksportstøtte og interventionsopkøb på det indre marked til garanterede priser.
Price support was generated through the combination of high borderprotection (variable levies and tariffs), export support and intervention buying at guaranteed prices on the internal market.
De meget store interventionslagre gav et negativt billede af den fælles landbrugspolitik i befolkningens bevidsthed.
Internally high intervention stocks created a negative image of the CAP.
Efter forhandlingerne under Uruguay-runden kom der et kraftigt pres fra tredjelande for gradvist at få liberaliseret den internationale handel medlandbrugsvarer, navnlig med krav om bedre markedsadgang, nedsættelse af eksportsubsidieringen og nedsættelse af handelsfordrejende indenlandsk støtte.
Externally as a result of the Uruguay Round negotiations therewas strong pressure for a progressive liberalisation of international agricultural trade and, in particular, the improvement of marketaccess, the reduction of export subsidisation and the reduction of trade distorting domestic support.
Alle disse faktorer gav anledning til en omfattende reform af den fælles landbrugspolitik i 1992.
Together these developments led to a major reform of the CAP in 1992.
For en række sektorer blev der indført en delvis, men dog ganske væsentlig ændring væk fra prisstøtte over til direkte producentstøtte.
For a number of sectors a partial, but significant shift fromprice support to direct payments was introduced.
Med de beslutninger, der blevtruffet i forbindelse med Agenda 2000, er man gået endnu et vigtigt skridt videre med reformerne af den fælles landbrugspolitik.
With the decisions in the framework of Agenda 2000 a new important step of reformof the CAP has been adopted and is currently being implemented.
Europa-Kommissionen opstillede i sin meddelelse fra juli 1997 om Agenda 2000 en række målsætninger, som skulle ligge til grundfor den fremtidige udvikling af den fælles landbrugspolitik: forbedring af landbrugssektorens konkurrenceevne, høje standarder i relation til sikkerheden ved fødevarer og fødevarekvaliteten, en rimelig levestandard og stabile indkomster for landbrugssamfundet,integrering af miljøhensyn og miljømæssige målsætninger i den fælles landbrugspolitik samt supplerende eller alternative beskæf-tigelses- og indkomstkilder i landdistrikterne, og endelig skal landbrugspolitikken bidrage til den økonomiske og sociale samhørighed i EU.
In its communication of July 1997 on Agenda 2000, the European Commission identified a number of objectives which should guidethe future development of the CAP: improving competitiveness of the farm sector; ensuring high standards of food safety and foodquality; ensuring a fair standard of living for farmers and stabilising agricultural incomes; integrating environmental concerns and objectives in the framework of the CAP; promotion of supplementary or alternative sources of employment and income in rural areas;and contribution to economic and social cohesion in the European Union.
På mange områder er der stadig afstand mellem de målsætninger, Agenda 2000 har opstillet for den fælles landbrugspolitik, og densevne til at levere de resultater, som samfundet forventer.
In many areas, gaps remain between the objectives set in Agenda 2000 for the CAP, and its capacity to deliver the outcomes expectedby society.
Dette har ført til forslag om yderligere at styrke konkurrencedygtigheden af EU’s landbrug, indføre et frakoblet system med betalinger pr. bedrift baseret på historiske referencemængder og betinget af krydsoverensstemmelse med kriterier for miljø, fødevaresikkerhed, dyre/plantesundhed og -velfærd og øge støtten til udvikling af landdistrikterne og miljøforanstaltninger i tilknytning til landbrug.
This led to proposals to further enhance the competitiveness of EU agriculture, to introduce a decoupled system of single farm payments based on historical references and linked to crosscompliance with the environment, food safety, animal/planthealth and welfare, and to increase support for rural development and agri-environment measures.
Strukturpolitik og udvikling af landdistrikterne
Structural policy and rural development
Agenda 2000 gør udvikling af landdistrikterne til den anden søjle i den fælles landbrugspolitik.
Agenda 2000 makes rural development the second pillar of the CAP.
Udvikling af landdistrikterne betegnes som en særdeles vigtig — hvis ikke den vigtigste — opgave fremover, og der opstilles tre hovedmålsætninger for en politik forudvikling af landdistrikterne på EU-plan, som skal lette strukturtilpasningen i landbrugssektoren, bidrage til integrering af miljøhensyn i landbrugsaktiviteter og skabe nye indkomst- og beskæftigelsesmuligheder både på og uden for bedrifterne.
It identifies rural development as a major — if not the biggest— challenge for the future and suggests three main objectives for a rural development policy at European Union level. It facilitatesthe structural adjustment of the farm sector, favours the integration of environmental concerns into agricultural activities, and promotes the diversification of on- and off-farm activities.
Alle relevante eksisterende foranstaltninger samles således under én politik, som — i hvert fald i princippet — skal dække alle landdistrikter i hele EU.
It brings all relevant existing measures into one policy framework and makesthem available — at least in principle — in all rural areas of the European Union.
Med hensyn til forbedring af fødevarekvaliteten og sikkerheden ved fødevarerne er der i den nye forordning om udvikling af landdistrikterne specifikke bestemmelser om: investeringsstøtte med henblik på at fremme diversificering af aktiviteterne inden for landbrug og forbedre kvaliteten investeringsstøtte med henblik på opfyldelsen af mindstekrav med hensyn til miljø, sundhed, hygiejne og dyrevelfærd forbedring og overvågning af kvaliteten inden for forarbejdning og afsætning støtte til omstilling til økologisk produktion strukturtilpasning og udviking af landdistrikterne med henblik på afsætning af kvalitetsprodukter.
Regarding the improvement of food quality and safety the new rural development regulation makes specific reference to support for: investments in the diversification of farm activities and improving quality; aid to be granted to investments which ensure compliance with new minimum standards relating to the environment, health,hygiene conditions and animal welfare; improving and monitoring quality in processing and marketing; aid for the conversion to organic production; structural adjustment and development of rural areas to market quality products.
Kvalitetspolitikkerne er fastlagt i henhold til rådsforordningerne (EØF) nr. 2092/91, ændret ved nr. 1804/1999, 2081/92, 2082/92, 1493/1999og 1576/88.
Quality policies are defined under Council Regulation (EEC) No 2092/91 as amended by Regulations (EC) No 1804/99, (EEC) No2081/92, (EEC) No 2082/92, (EC) No 1493/99 and (EEC) No 1576/88.
Den fælles landbrugspolitik har siden 1980’erne taget en ny drejning væk fra den fokusering på producerede mængder, som varfremherskende i 1960’erne og 1970’erne, således at der i dag lægges øget vægt på kvalitet.
Since the 1980s, the CAP has taken a new course, moving away from the emphasis on quantity produced that prevailed in the 1960sand 1970s towards a policy based on quality.
Denne udvikling afspejler i realiteten en ændring i forbrugeradfærden på fødevareområdet, som manifesterer sig i stigende efterspørgsel efter specifikke og identificerbare produkter.
This development is in fact a reflection of the change in consumer behaviour with regard to foodstuffs which is manifesting itself ina growing demand for specific and identifiable products.
I forbindelse med denne kvalitetspolitik bør dog også nævnes de vigtigste bestemmelser i »mærkningsdirektivet« (direktiv 2000/13/EF),som forfølger de samme mål om åbenhed og gennemsigtighed.
However, to support this policy of quality, emphasis must also be laid on the essential provisions of the Labelling Directive 2000/13,which pursue the same aims of transparency.
Rent konkret betyder det, at EU ud over en række forordninger om standardisering af betegnelsen for bestemte produkter (bl.a. chokolade, honning, marmelade, frugtsaft, kondenseret mælk, kaffeekstrakter og mineralvand) har vedtaget forordninger med det for-
In concrete terms, alongside certain regulations on standardising the definition of particular products (eight in all, for example chocolate, honey, jam, fruit juice, condensed milk, coffee extracts and mineral water), the Community has adopted regulations aiming toharmonise the concepts, some of them long-standing, which have developed in different Member States. These are:
I 1991 vedtog Rådet en forordning om økologisk produktion af landbrugsprodukter, og denne forordning er senere blevet udbygget.
A Council regulation concerning the organic production of agricultural products was adopted in 1991 and developed further on.
Forordningen vedrører primært følgende fire områder: produktionsregler for landbrugsproduktion på de enkelte bedrifter og tilberedning af levnedsmidler; disse regler drejer sig om begrænsninger i anvendelsen af kemiske pesticider og gødningsstoffer til markafgrøder og for den animalske produktions vedkommende begrænsninger med hensyn til foder, opfedningsmetoder og behandling med veterinærlægemidler samt om specifikke hensyn til dyrevelfærden; brug af genmodificerede organismer og bestråling er forbudt mærkningskrav vedrørende økologiske landbrugsprodukter og levnedsmidler en særlig kontrolordning, som er obligatorisk for alle landbrugsprodukter og levnedsmidler, der markedsføres med betegnelser,der refererer til den økologiske produktionsmetode en ækvivalensordning for importerede produkter fra tredjelande.
Thisregulation covers mainly the following four aspects: production standards for production of agricultural products at farm level and for preparation of foodstuffs; these rules concentrateon limitations in use of chemical pesticides and fertilisers with regard to crop production, and, with regard to livestock production,on restrictions concerning feed practices and medicinal treatments and on particular animal welfare considerations; use of GMOsand irradiation practices are prohibited; labelling requirements for organic agricultural products and foodstuffs; a specific inspection regime, which is obligatory for all agricultural products and foodstuffs placed on the market with indicationsreferring to the organic production method; an equivalence regime for imports from third countries.
Til dels foranlediget af denne forordning og forskellige landbrugsmiljøforanstaltninger er arealet med økologisk landbrug i EU øgetganske betydeligt og dækker nu ca. 3 mio. hektar.
Under the impulse of this regulation, and of agri-environmental measures, the surface area in organic farming in the European Unionhas grown considerably and now covers around three million hectares.
For at lette produktionen og forarbejdningen af, handelen med og forbruget af økologiske produkter i Europa er Kommissionen vedat udarbejde en handlingsplan for økologisk landbrug.
In order to facilitate the production, processing, trade and consumption of organic products in Europe, the Commission has nowstarted to develop an action plan for organic farming.
I forbindelse med handlingsplanen analyseres den aktuelle situation for økologisk landbrug i relation til mange forskellige emner, bl.a. indvirkning på miljøet, kvaliteten af de økologiske produkter, produktionsregler, forbrugertillid, handelsmæssige spørgsmål, forskning og den fælles landbrugspolitiks konsekvenser for økologisk landbrug;desuden kommer handlingsplanen til at indeholde forslag vedrørende den fremtidige indsats på området.
The action plan will analyse the existing situation for organic farming in relation to many different subjects including effect on environment, quality of organic products, production standards, consumer confidence, trade issues, research, the effect of the CAP and will give appropriate proposals for the future.
Rådets forordninger (EØF) nr. 2081/92 og 2082/92 blev vedtaget for at indføre systemer til fremme af specifikke levnedsmidler ogsikre deres handelsbetegnelser retlig beskyttelse; sådanne produkters specifikke karakter kan afhænge enten af deres geografiskeoprindelse (beskyttet oprindelsesbetegnelse og geografisk betegnelse, BOB og BGB) eller af den traditionelle produktionsmetode(garanteret traditionel specialitet).
Council Regulation (EEC) Nos 2081/92 and 2082/92 were adopted to establish systems for promoting specific foodstuffs and legallyprotecting their trade descriptions; the specific character of such products may depend either on their geographical origin (protecteddesignation of origin and geographical indication, PDO and PGI) or on their traditional production method (traditional speciality guaranteed, TSG).
Produkter, hvis betegnelse refererer til den geografiske oprindelse (BOB og BGB), opfylder forbrugernes forventninger i to henseender: for det første, fordi de ofte har ganske særlige organoleptiske kvaliteter, og for det andet fordi de lokale metoder, der anvendes i fremstillingen, skaber et tillidsforhold, der omfatter både produktet, dets oprindelseslokalitet og de mennesker, der lever detpågældende sted og fremstiller produktet.
Products whose designation refers to their geographical origin (PDO and PGI) respond to consumers’ expectations from two pointsof view: firstly, because they often have exceptional organoleptic qualities, and secondly, because the local methods used in their production establish a relationship of confidence between the product, its place of origin and the people who live there and develop it.
Produkter, hvis betegnelse refererer til traditionelle metoder, imødekommer også forbrugerforventninger og er en del af den europæiske kulinariske arv, som er værd at beskytte.
Products whose designation refers to traditional methods (TSG) also respond to consumer expectations, and are part of the Europeanculinary heritage, which is worth protecting.
Alle de ovennævnte produkter er beskyttet på EU-plan og internationalt plan vedbilaterale og multilaterale aftaler om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder.
All the products mentioned above are protected at Community level and at internationallevel by bilateral and multilateral (TRIPs) agreements.
Netop fordi disse forordninger indgår som led i en forbrugerorienteret politik, er forbrugeroplysning om levnedsmidlers oprindelse,karakter og produktions- eller forarbejdningsmetoder så vigtig.
Because these regulations form part of consumer-oriented policy, consumer information on the origin, nature, and production orprocessing methods of foodstuffs is important.
Derfor blev der i 1994 udformet et EU-mærke for traditionelt fremstillede produkter, i 1998 for produkter beskyttet af oprindelsesbetegnelse eller geografisk betegnelse og i 1999 for økologiske landbrugsprodukter.
This is why a Community logo was created for traditionally produced products in 1994,for products protected by designation of origin and geographical indication in 1998, and for organic farming in 1999.
Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91 af 24. juni 1991 om økologisk produktionsmetode for landbrugsprodukter og om angivelse heraf på landbrugsprodukter og levnedsmidler
Council Regulation (EEC) No 2092/91 of 24 June 1991 on organic production of agricultural products and indications referring thereto on agricultural products and foodstuffs,
Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 af 14. juli 1992 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler
Council Regulation (EEC) No 2081/92 of 14 July 1992 on the protection of geographical indications and designations of origin for agricultural products and foodstuffs,
Rådets forordning (EØF) nr. 2082/92 af 14. juli 1992 om specificitetsattestering af landbrugsprodukter og levnedsmidler (EFT L 208 af 24.7.1992).
Council Regulation (EEC) No 2082/92 of 14 July 1992 on certificates of specific character for agricultural products and foodstuffs, OJ L 208, 24.7.1992.Council Regulation (EC) No 1493/99 of 17 May 1999 on the common organisation of the market in wine, OJ L 179, 14.7.1999.Council Regulation (EEC) No 1576/89 of 30 May 1989 laying down general rules on the definition, description and presentation of spirit drinks, OJ L 160, 12.6.1989.
Produkter med denne betegnelse har samtidig geografisk betegnelse.
Status report on the European Commission’s work in the field of nutrition in Europe
Den fælles markedsordning for fiskevarer og akvakulturprodukter
Common market organisation (CMO) for fishery and aquaculture products
Den fælles markedsordning for fiskevarer og akvakulturprodukter blev indført for 30 år siden.
The common organisation of the market in fisheries and aquaculture products was set up by the Community 30 years ago.
Formålet var at skabe et fælles marked for fiskevarer inden for EU, som kunne sikre, at produktionen svarede til efterspørgslen til gavn for både producenter og forbrugere.
The objective was to create a common market in fish products inside the Community that would match production to demand for the benefit of producers and consumers.
Der er desuden indført fælles handelsnormer.
Common rules for the market of fish have been set up.
Ud fra et ernæringsmæssigt synspunkt er de fælles handelsnormer for fisk ifersk stand med hensyn til kvalitet, friskhedsklasser, størrelsesklasser, emballering og mærkning af både EU-producerede fiskevarerog importerede fiskevarer et meget væsentligt element i markedsordningen.
From the point of view of nutrition an important component of the market organisation is the establishment of common marketing standards for fresh products on quality,grades, packing and labelling of both Community and imported fisheries products.
De fælles handelsnormer er udmøntet i friskhedsklasser og størrelsesklasser.
The common marketing standards take the form of freshness grade scales and size grade scales.
Det har to formål: at der opereres med harmoniserede handelsmæssige karakteristika for fiskevarer i hele EU og fælles priser for de enkelte vareklasser at kvaliteten forbedres, og afsætningen dermed fremmes.
These have two purposes: the definition of harmonised commercial characteristics for products throughout the Community and the application of commonprices for each class of product; the improvement of quality so as to facilitate marketing.
Handelsnormerne gælder for hovedparten af EU-produktionen og for importerede fiskevarer, dvs. for de ca. 40 fiskearter, somrepræsenterer hovedparten af, hvad der sælges til spisebrug på EU-markedet.
These standards apply to the bulk of Community production and imported products. They apply for about 40 species of fish representing the bulk of the species sold for human consumption on the Community market.
De fælles handelsnormer blev revideret ved Rådets
The common marketing standards have
77), som bl.a. indførte følgende: forordning (EF) nr. 2406/96 ( nye friskhedsklasser baseret på strengere organoleptiske kriterier fjernelse af alle former for økonomisk kompensation for fisk af såkaldt B-kvalitet (lavere kvalitet) revision af størrelsesklasser for visse fiskevarer for at tilpasse dem til den ændrede markedspraksis.
77), which introduced inter alia: been revised by Council Regulation (EC) No 2406/96 ( new freshness grades based on more severe organoleptic criteria; the exclusion of any financial compensation for the so-called B quality (low quality) fish; the revision of size grades for some products, to adopt them to changing market practices.
78), og hoved-
78), and most of the new
Den fælles markedsordning for fiskevarer blev opdateret og ændret for nylig ved Rådets forordning (EF) nr. 104/2000 ( parten af de nye regler trådte i kraft den 1. januar 2001.
The CMO has now been updated and was reformed recently by Council Regulation (EC) No 104/2000 ( measures entered into force on 1 January 2001.
Formålet er at skabe en mere integreret markedsordning, hvor der også tageshensyn til forbrugernes og forarbejdningsvirksomhedernes behov.
They aim at a more integrated market organisation, where the needs of consumersand processors are also taken into account.
Reglerne om producentorganisationer er blevet ændret for at opnåbedre planlægning og programmering af afsætningen, så producentorganisationerne kan træffe de rigtige dispositioner for at imødekomme markedets krav.
The producer organisation rules have been changed to bring about better planning andprogramming of marketing and should allow producer organisations to take the right decisions in relation to supplying the marketrequirements.
For at sikre bedre forbrugeroplysning indeholder artikel 4 i forordning (EF) nr. 104/2000 bestemmelse om bedre mærkning af fisk, derudbydes til detailsalg, med angivelse af fiskeartens handelsbetegnelse og produktionsmetoden (hvorvidt fisken er fanget på havet elleri indre vandområder eller farvande eller opdrættet) samt fangstområdet.
In order to provide improved consumer information, Article 4 of Regulation (EC) No 104/2000 provides for improved labelling offish at retail level to include the commercial designation of the species and the production method (whether caught at sea or in inlandwaters or farmed) and the catch area.
Detaljerede regler om forbrugeroplysning om fiskevarer og
Detailed rules for informing consumers about fishery and aquaculture products were intro-
Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for vin (EFT L 179 af 14.7.1999).Rådets forordning (EØF) nr. 1576/89 af 29. maj 1989 om fastlæggelse af de almindelige regler for definition, betegnelse og præsentation af spiritus (EFT L 160 af 12.6.1989).
Council Regulation (EC) No 2406/96 of 26 November 1996 laying down common marketing standards for certain fishery products, OJ L 334, 23.12.1996.
Rådets forordning (EF) nr. 2406/96 af 26. november 1996 om fælles handelsnormer for visse fiskevarer (EFT L 334 af 23.12.1996).Rådets forordning (EF) nr. 104/2000 af 17. december 1999 om den fælles markedsordning for fiskevarer og akvakulturprodukter (EFT L 17 af 21.1.2000).
Council Regulation (EC) No 104/2000 of 17 December 1999 on the common organisation of the markets in fishery and aquaculture products, OJ L 017, 21.1.2000.
Kommissionens forordning (EF) nr. 2065/2001 af 22. oktober 2001 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 104/2000 for så vidt angår
Commission Regulation (EC) No 2065/2001 of 22 October 2001 laying down detailed rules for the application of Council Regulation (EC) No 104/2000 as regards informing
) forbrugeroplysning om fiskevarer og akvakulturprodukter (EFT L 278 af 23.10.2001).
) consumers about fishery and aquaculture products, OJ L 278/6, 23.10.2001.