natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Anmodning om præjudiciel afgørelse; immigra­tion Appeal Tribunal; Det Forenede Kongerige; fri udveksling af tjenesteydelser; EF­traktatens artikel 49; direktiv 73/148/EØF; statsborgere i en medlemsstat, der er etableret i den pågældende medlemsstat, og som leverer tjenesteydelser til personer etableret i andre medlemsstater; op­holdsret i den pågældende medlemsstat for en æg­tefælle, der er statsborger i et tredjeland.
Reference for a preliminary ruling; Immigration Appeal Tribunal; United Kingdom; freedom to provide services; Article 49 EC; Directive 73/148/EEC; national of a Member State estab­lished in that State and providing services to per­sons established in other Member States; right of residence in that State of a spouse who is a na­tional of a third country.
Mary Carpenter, der er filippinsk statsborger, fik i 1994 tilladelse til at indrejse i Det Forenede Kongerige i seks måneder.
Mary Carpenter, a national of the Philippines, was given leave to enter the United Kingdom as a visitor in 1994 for six months.
Hun blev i Det Forenede Kongerige efter pe­riodens udløb uden at ansøge om forlængelse og indgik i maj 1996 ægteskab med Peter Carpenter, der er britisk statsborger.
She overstayed that leave and failed to apply for any extension of her stay. In May 1996 she married Peter Carpenter, a United Kingdom national.
I juli 1996 indgav Mary Carpenter ansøgning til Secre­tary of State om opholdstilladelse i sin egenskab af æg­tefælle til en britisk statsborger.
In July 1996 Mrs Carpenter applied to the Secretary of State for leave to remain in the United Kingdom as the spouse of a UK national.
Den kompetente myn­dighed afslog ansøgningen og traf beslutning om at udvise Mary Carpenter med den begrundelse, at hun ikke havde overholdt varigheden af den oprindelige indrejsetilladelse.
Her application was refused and a decision taken to make a deportation order on the ground that she had exceeded her first period of leave.
Domstolen fastslog, at det var ubestridt, at en adskil­lelse af ægteparret som følge af udvisningen af Mary Carpenter ville få negative konsekvenser for deres fa­milieliv og dermed også for betingelserne for Peter Carpenters udøvelse af en grundlæggende frihed, da Peter Carpenter driver en virksomhed, der er etableret i Det Forenede Kongerige, og udfører en væsentlig del af sin virksomhed sammen med virksomheder, der er etableret i andre medlemsstater.
In its judgment of 11 July 2002 the Court ruled that the separation of Mr and Mrs Carpenter would clearly be detrimental to their family life and to the conditions un­der which Mr Carpenter, who runs a business estab­lished in the United Kingdom and conducts a signifi­cant proportion of his activity with operators established in other Member States, exercises a funda­mental freedom, namely the freedom to provide serv­ices.
Denne frihed ville ikke få fuld gennemslagskraft, hvis Peter Carpenter blev af­holdt fra at udøve den som følge af de hindringer, der opstilles i hans oprindelsesland for hans ægtefælles indrejse og ophold.
Such freedom could not be fully effective if Mr Carpenter were to be deterred from exercising it by ob­stacles raised in his country of origin to the entry and residence of his spouse.
Generaladvokat Jacobs havde i sit forslag til afgørelse for Domstolen, og det samme havde Retten i Første In­stans i en anden sag, dommen i Jego Quéré­sagen af 3. maj 2002, foreslået, at denne betingelse blev udvidet lil også at gælde i situationer, hvor sagsøgeren ikke har ret til en effektiv domstolsbeskyttelse.
Advocate General Jacobs in his conclusions to the Court of Justice and the Court of First Instance in its ruling of 3 May 2002 in Jego Quéré on another appeal had both argued for a broader interpretation of this con­dition in situations where effective judicial protection would not otherwise be guaranteed.
Domstolen henviste i sin dom til, at der ved EF­traktaten er oprettet et fuldstændig! retsmiddelsystem, idet den samtidig understregede, at Det Europæiske Fællesskab er et retsfællesskab, og at borgerne derfor skal have ad­gang til en effektiv domstolsbeskyttelse. Fysiske og juri­diske personer, der på grund af betingelserne for at an­tage en sag til realitetsbehandling ikke kan anfægte almengyldige fællesskabsretsakter direkte, har således inden for rammerne af dette system to andre muligheder for at gøre gældende, at sådanne retsakter er ugyldige.
Although stressing in its ruling that the European Com­munity was a community based on the rule of law and that individuals were therefore entitled to such protec­tion, the Court of Justice pointed out that the EC Treaty has in fact established a complete system of legal rem­edies under which natural or legal persons who, by rea­son of these conditions for admissibility, cannot di­rectly challenge Community measures of general application are able to plead the invalidity of such measures in two ways: either indirectly before the Community courts (on the ground that the act being im­plemented is illegal — Article 241 EC); or before the national courts, which, since they have no jurisdiction themselves to declare those measures invalid, would re­quest the Court of Justice for a preliminary ruling (Ar­ticle 234 EC).
For det første i form af en indsigelse (under en verse­rende sag) mod den fællesskabsforanstaltning, som er iværksat med hjemmel i den omtvistede reisakt (ulovlig­hedsindsigelse — EF­traktatens artikel 241 ).
The Court consequently ruled that the decision to de­port Mrs Carpenter constituted an interference with the exercise by Mr Carpenter of his right to respect for his family life recognised by the Convention for the Pro­tection of Human Rights and Fundamental Freedoms, which is one of the fundamental rights protected by Community law.
For det an­det ved for de nationale domstole at anfægte lovligheden af en national foranstaltning, som er iværksat i henhold lil en forordning.
The decision to deport Mrs Carpenter did not strike a fair balance between Mr Carpenter's right to respect for his family life and the maintenance of public order and public safety.
De pågældende domstole, som ikke er beføjet til selv at fastslå ugyldigheden af sådanne retsak­ter, kan da forelægge Domstolen præjudicielle spørgs­mål herom (EF­traktatens artikel 234).
The Court argued that, although Mr Carpenter's spouse had infringed the immigration laws of the United King­dom by not leaving the country prior to the expiry of her leave to remain as a visitor, her conduct since her arrival in the United Kingdom in September 1994 had
Domstolen fastslog, at enhver anden fortolkning af be­grebet »individuelt berørt person« ikke kan føre til, at der ses bort fra denne betingelse, som er udtrykkeligt fastsat i traktaten.
The Court concluded that any other interpretation of the notion of 'person individually concerned' would inevi­tably have the effect of setting aside the condition in question, expressly laid down in the EC Treaty.
Fællesskabets retsinstanser ville nemlig i så fald overskride deres beføjelser: Det er alene medlemsstaterne, som har kompetence til at æn­dre traktaten og dens ordning for kontrol med lovlighe­den af almengyldige fællesskabsretsakter.
This would go beyond the jurisdiction conferred on the Community courts: only the Member States have the power to amend the Treaty and the system for judicial review of the legality of Community measures of gen­eral application.
Domstolen fulgte således hverken sin generaladvokat (Francis Ja­
The Court of First Instance has already
Retspraksis ved Domstolen og Renen i Forste Instans offentlige orden og den offentlige sikkerhed og ud gjorde derfor en indgriben, der ikke stod i el rimeligt forhold ül det tilstræbte formål.
Decisions by the Court of Justice and the Court of First Instance not been the subject of any other complaint that could give cause to fear that she might in the future constitute a danger to public order or public safety.
Det er desuden ubestridt, at ægteskabet mellem Mary og Peter Carpenter, der blev indgået i Del Forenede Kongerige i 1996, er et reelt ægteskab, og at Mary Carpenter stadig lever et re elt familieliv, idet hun bl.a. passer sin ægtefælles bom fra et tidligere ægteskab.
Moreover, it was clear that Mr and Mrs Carpenter's marriage, which was celebrated in the United Kingdom in 1996, was genuine and that Mrs Carpenter continued to lead a true family life there, in particular by looking after her hus­band's children from a previous marriage.
Sag T-13/99 — Pfizer Animal Health SA mod Rådet, Alpharma Inc. mod Rådet, domme af 11. september 2002.
Case T-13/99 Pfizer Animal Health ν Council and Case T-70/99 Alpharma ν Council, judgments of 11 September 2002.
Overførsel af antibiotikaresistens fra dyr til mennesker; direktiv 70/524/EØF; forordning om inddragelse af godkendelsen af et tilsætningsstof til foderstoffer; formaliteten; artikel 11 i direktiv 70/524/EØF; åbenbart urigtigt skøn; forsigtighedsprincippet; vurdering og styring afrisici: høring af en videnskabelig komité; proportionalitetsprincippet; berettiget forventning; begrundelsespligt; ejendomsret; magtfordrejning; væsentlige formelle mangler: ret til kontradiktion.
Transfer of resistance to antibiotics from animals to humans; Directive 70/524/EEC; Regulation concerning the withdrawal of the authorisation of an additive in feedingstuffs; admissibility; Article 11 of Directive 70/524/EEC; manifest error of as­sessment; precautionary principle; risk assess­ment and risk management; consultation of a sci­entific committee; principle of proportionality; legitimate expectations; obligation to state rea­sons; right to property; misuse of powers; breach of essential procedural requirements; rights of the defence.
I dommene i disse sager stadfæstede Retten en rådsforordning af 17. december 1998 om forbud mod at an vende visse antibiotika som tilsætningsstoffer i foder stoffer og præciserede betingelserne for anvendelse af forsigtighedsprincippet.
In its judgments in both cases the Court of First In­stance upheld Regulation (EC) No 2821/98 banning the use of certain antibiotics as additives in feedingstuffs and spelled out the conditions for application of the precautionary principle.
Retten bemærkede for det første, at Fællesskabels retsinstanser allerede i andre sager om fødevaresikkerhed (navnlig i forbindelse med »kogalskab«-krisen) har fastslået, at der kan træffes præventive foranstaltninger uden at skulle afvente, al del fuldt ud påvises, al der er en reel og alvorlig risiko.
It first pointed out that, in other cases on food safety (notably the 'mad cow' crisis), the Community courts had confirmed that preventive measures could be taken without having to wait until the reality and seri­ousness of the risks identified were fully demon­strated.
Den bemærkede dog, al en prævenliv foranstaltning ikke må bygge på rene hypoteser, der ikke er videnskabeligt efterprøvet, men kun når der foreligger en reel risiko.
However, it stressed that a preventive measure cannot properly be based on a purely hypothetical ap­proach to the risk, founded on mere conjecture, which has not been scientifically verified, but can be applied only in situations in which there is a real risk.
Begrebel risiko indebærer ifølge Retten en vis grad al' sandsynlighed for. al tie negative virkninger, som man netop forsøger al undgå med vedtagelsen al' denne foranstaltning, faktisk forekommer. Dette risikoniveau skal være større end nul.
The no­tion of 'risk' thus entails a certain degree of probabil­ity that the adverse effects which adoption of the measure in question is designed to prevent will actu­ally materialise.
Forud for enhver prævenliv foranstaltning skal den of fentlige myndighed derfor forelage en risikovurdering, som omfatter to led: et videnskabeligt, dvs. en videnskabelig risikoevaluering, der er så udtømmende som muligt, idet der bl.a. tages hensyn til, hvor megel spørgsmålet haster, og et politisk (»styring af risiciene«), hvor den pågældende offentlige myndighed skal fastslå, hvilke foranstaltninger den linder hensigtsmæssige på baggrund af del fastlagte risikoniveau.
Before any preventive measures are taken, the competent public authority must therefore conduct a risk assessment with two complementary compo­nents: a scientific component (as thorough a scientific risk assessment as possible taking account notably of the urgency of the situation) and a political compo­nent (risk management), with the public authority de­ciding on an appropriate measure given the level of risk established.
I sin dom lægger Retten især vægt på de betingelser, som den offentlige myndighed skal overholde i forbindelse med den viden skabelige evaluering.
In its rulings the Court focused pri­marily on the conditions the public authority must comply with in conducting its scientific assessment and emphasised the key role of the scientific experts.
Den fremhæver især de videnskabelige eksperters viglige rolle i denne forbindelse, og al de kompetente videnskabelige komitéer skal høres, selv om del ikke udtrykkeligt er fastsat i lovgivningen, med mindre den offentlige myndighed kan godtgøre, al den bygger sin afgørelse på el tilsvarende videnskabelig! grundlag.
The competent scientific committees must be con­sulted even if the legislation does not explicitly pro­vide for this, unless the public authority can demon­strate that it is grounding its action on an equivalent scientific basis.
Reiten understregede dog, at del ikke tilkommer de videnskabelige eksperter, men derimod den of fentlige myndighed, som har del politiske ansvar, at træffe beslutning om at forbyde et produkt.
However, the Court stressed that it is not for the scientific experts but for the public author­ity in whom the political authority has been vested to take the decision banning the product.
I mange år var der blevet tilsat visse antibiotika i meget små mængder til foder til visse dyr som vækstfremmende stoffer.
For many years certain antibiotics were added to feed­ingstuffs in very low concentrations as growth promot­ers.
Mange videnskabelige eksperter har dog siden 1970'erne hævdet, at denne praksis indebærer en risiko for, at der kan udvikles en resistens hos dyrene over for disse antibiotika, og al denne resistens kan overføres til mennesket bl.a. via fødekæden, hvilket vil kunne have til følge, at disse antibiotika ikke længere kan anvendes effektivt inden for humanmedicin til be handling af visse farlige sygdomme.
However, since the 1970s scientists have argued that this practice entails a risk of animals developing resist­ance to these antibiotics and of this resistance being transferred to humans, notably via the food chain, with the attendant risk that it might no longer be possible to use such antibiotics effectively to treat certain dangerous diseases in humans.
Navnlig i 1997 og 1998 anbefalede en række internationale organisationer, fællesskabsorganer og nationale organer på området, f.eks.
In 1997 and 1998 numerous interna­tional, Community and national specialist bodies includ­ing the World Health Organisation recommended the immediate or gradual discontinuance of this practice.
Verdenssundhedsorganisationen (WHO), at man enten øjeblikkeligt eller gradvist ophører med at anvende denne praksis.
This was the background against which the Coun­cil invoked the precautionary principle in that regulation.
På tidspunktet for vedtagelsen af den anfægtede forordning var det endnu ikke videnskabeligt bevist, at anvendelsen af de pågældende antibiotika kunne medføre ud vikling af resistens over for disse hos mennesker. Det
However, the applicants in the two cases, Pfizer and Al­pharma, accused the Council of attempting to exclude all possible risks in an unrealistic 'zero risk' approach.
Rellen stadfæstede denne beslutning, da den fandt, al den of fentlige myndighed, medmindre andel bestemmes i lovgivningen, ikke er bundel af disse videnskabelige udtalelser.
But the institutions established that the product belonged to one of the fam­ilies of antibiotics which, according to the findings available, had the highest risk of resistance transfer.
For at kunne fravige disse beslutninger skal den dog kunne støtte sig på en omhyggelig, uparlisk og korrekt analyse af samtlige relevante omstændigheder i ion
Spelling out the conditions for application of the pre­cautionary principle in Community law the Court broadly confirmed the principles laid down by the Commission in 2000 in its communication on the pre­cautionary principle.
Retspraksis ved Domstolen og Retten i Første Instans den pågældende sag, heriblandt den argumentation, der har ført frem til konklusionerne i komitéens videnskabelige udtalelse.
Decisions by the Court of Justice and the Court of First Instance
andre antibiotika, kunne vedtage en horisontal frem gangsmåde vedrørende hele denne antibiotikafamilie og således systematisk udelukke anvendelsen af produkter som tilsætningsstoffer til foder, som også anvendes i humanmedicin (udelukkelse af produkter med dobbelt anvendelse [»dual use«).
The Court held that, given the scientific data available to them at the time regarding the other antibiotics, the institutions were able to adopt a horizontal approach to the entire family of antibiotics, systematically ruling out their dual use as additives in feedingstuffs and me- dicinal products for human use.
Retten fastslog derfor, at forbuddet mod disse produkter ikke er en foranstaltning, der er uforholdsmæssig i forhold til de forfulgte mål, nemlig beskyttelsen af folkesundheden, selv om det er usikkert, om der er en for bindelse mellem anvendelsen af disse antibiotika som tilsætningsstoffer og udviklingen af resistens hos men nesker over for disse produkter.
Consequently, the Court concluded that, in spite of the uncertainty as to a link between the use of these antibiotics as additives in feedingstuffs and the development of resistance to them, banning these products was not disproportionate to the objective pursued, namely the protection of public health.
Mødeperioden i Strasbourg fra den 2. til den 5. september
Strasbourg, 2 to 5 September
Med hensyn til proceduren värdet vigtigste i denne mødeperiode, at man for første gang og uden større vanskeligheder anvendte Europa­Par­lamentets nye forretningsorden.
This was the first part­session at which Par­liament's new Rules of Procedure were applied. Introduction of the new Rules passed off without major incident.
Især anvendelsen af artikel 110a (den nye forenklede procedure), der giver mulighed for afstemning uden æn­dringsforslag og uden forhandling af en lang række rapporter, gav mulighed for at bruge tid på mere indholdsmæssige politiske drøftelser, der ikke nødvendigvis blev fulgt op med vedtagelsen af en beslutning.
The use of Rule 110a (new simpli­fied procedure), providing for votes without amendment or debate on a very large number of reports, allowed time for fuller political debates not necessarily followed by a resolution.
På det politiske plan drejede for­handlingerne sig først og fremmest om Irak, Af­ghanistan og om naturkatastroferne i Europa.
These focused on Iraq, Afghanistan and the natural dis­asters in Europe.
På området for indre anliggender vedtog Europa­Parlamentet beslutninger om resultattav­len for gennemforeisen af den social­ og arbejds­markedspolitiske dagsorden (—» punkt 1.3.14). om udkast til Kommissionens forordning om an­vendelse af EF­traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte til beskæftigelse (— > punkt 1.3.60), om Kommissionens meddelelse om muligheder for al fremme dyrkningen af vegetabilske proteiner i EU (— > punkt 1.3.80), om midtvejsrevisionen af Daphne­programmet (2000­2003) (­ > punkt 1.2.1), om Kommissionens tredje rapport om uni­onsborgerskab (— > punkt 1.4.11). om Kommissio­nens meddelelse om realiseringen af et europæisk område for livslang læring (—^ punkt 1.4.15), om universiteterne og de højere uddannelser i del europæiske videnrum (— > punkt 1.4.16), om stan­dardisering og rationalisering af rapporterne om gennemførelse af miljødirektiver (—» punkl 1.4.17) og om oversvømmelseskatastroferne i Centraleuropa (— > punkt 1.4.29). Endvidere frem­satte David Byrne, kommissionsmedlem, en er­klæring om fødevaresikkerhed i EU i forbindelse med forurening af foder med hormonet MPA (medroxy­progesteron acciai). Pedro Solhes Mira og Anna Diamantopoulou, ligeledes kommissi­onsmedlemmer, gjorde også over for Europa­Par­lamentet rede for en meddelelse om strømlining af den årlige koordinering af den økonomiske po­litik og beskæftigelsespolitikken som defineret på de europæiske råds møder (— > punkt 1.3.3). udtalte Europa­Parlamen­
tion of plant proteins in the EU (—» point 1.3.80), the mid­term review of the 2000­03 Daphne pro­gramme (—» point 1.2.1), the third Commission report on citizenship of the Union (—» point 1.4.11), the Commission communication Making a European area of lifelong learning a reality (— > point 1.4.15), universities and higher educa­tion in the European learning area (—» point 1.4.16), standardising and rationalising reports on implementation of directives on the environment (—» point 1.4.17) and floods in Europe (—» point 1.4.29). Mr Byrne, for the Commission, made a statement on food safety in the Union in the con­text of the contamination of food by the hormone MPA (medroxy­progesterone acetate). Mr Solbes and Ms Diamantopoulou, for the Commission, presented a communication on streamlining the annual economic and employment policy guide­lines in response to a request from the European Council (— > point 1.3.3). On the legislative front, Parliament delivered opinions:
På området for forbindelser med tredjelande havde Europa­Parlamentet en langvarig forhand­ling om Irak på grundlag af Rådets og Kommissi­onens erklæringer.
On the human rights front, Parliament adopted resolutions on Egypt (—» point 1.2.6), Nigeria (the case of Amina Lawal) (— > point 1.2.7) and Zim­babwe (— > point 1.6.91). On the budget front, Mr Haarder, Danish Minister responsible for European Affairs and President of the Council, presented the draft budget for 2003 as adopted by the Council in July.
Europa­Parlamentet vedtog også beslutninger om situationen i Afghanistan (— > punkt 1.6.69), om Kommissionens medde­lelse om en strategisk ramme til styrkelse af part­nerskabet Europa­Asien (—^ punkt 1.6.66), om Kommissionens årsrapport for 2000 om Det Europæiske Genopbygningsagentur (—» punkt 1.6.53) og om handel og udvikling med henblik på udryddelse af fattigdom og fødevaresikkerhed (­» punkt 1.6.45). Π som led i høringsproceduren om bi si and lil flygtninge i Mellemøsten (2002­2005) (­ > punkt 1.6.57) og om sikker håndtering af brugt brændsel og radioaktivt affald (— > punkt 1.4.46) På området for menneskerettigheder vedtog Europa­Parlamentet beslutninger om Egypten (— > punkt 1.2.6), om Nigeria (sagen om Amina Lawal) (— > punkt 1.2.7) og om Zimbabwe (^ punkt 1.6.91). D som led i den fælles beslutningsprocedure ved førstebehandlingen om Socrates­programmel (—» punkt 1.4.14), om forbedring af Fællesskabets landbrugsstatistik (— > punkt 1.3.6), om program­mel Told 2007 (— > punkt 1.6.27), om emballage og emballageaffald (—» punkt 1.4.25), om organi­sation af det fælleseuropæiske luftrum (—¥ punkt På det budgetmæssige område gjorde Bertel Ha­arder, dansk europaminister og formand for Rå­det, over for Europa­Parlamentet rede for budget­forslaget for år 2003. som Rådet vedtog i juli.
D under the co­decision procedure, at first read­ing, on the Socrates programme (—» point 1.4.14), improving Community agricultural statistics (—»point 1.3.6), the Customs 2007 programme (—» point 1.6.27), packaging and packaging waste (—» point 1.4.25), the organisation and use of air­space in the single European sky (—» point 1.4.55), the safety of third countries' aircraft us­ing Community airports (— > point 1.4.56), the harmonisation of technical requirements and administrative procedures in the field of civil avi­ation (—» point 1.4.57), noise charges for civil subsonic aircraft (—» point 1.4.58) and sales pro­motions in the internal market (—» point 1.3.25); On internal matters, Parliament adopted resolu­tions on the scoreboard on implementing the so­cial policy agenda (—»point 1.3.14), the draft Commission regulation on the application of Ar­ticles 87 and 88 of the EC Treaty to State aid for employment (—» point 1.3.60), the Commission communication on options to promote the cultiva­