natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kommissionen har i forbindelse med reformen af den fælles fiskeripolitik anerkendt dette særlige træk og fremlagt forslag om en række særforanstaltninger til sikring af bæredygtigt fiskeri i Middelhavet3.
The skipper is alluding to the difficult relations between Greek and Turkish trawlers. With 1,000 active trawlers in the Mediterranean, Turkey’s fishing effort is much higher.
Han lader pegefingeren beskrive en sejlads mellem de mange græske øer, der er strøet ud over Ægæerhavet og fortsætter: »Men blandt kyststaterne har Grækenland også en særlig geografi, som man ikke tager nok hensyn til i EU’s hovedkvarter.
And in addition to Turkey’s numerical superiority, Greek national waters are very narrow (6 miles), which means that Turkish vessels can work perfectly legally quite close to Greek coasts.
Det kan man se ud af visse regler og ved, at der ikke findes en fiskeriaftale med Tyrkiet.« a! os tr © M
‘The Greek trawlers are caught between the devil and the deep blue sea’, continues Dimitris Taoultzis.
Trawlerskipper Dimitris Taoultzis er bekymret for sit
Trawler skipper Dimitris Taoultzis is concerned about the future of his business.
Lastbilen med fiskekasserne er nu kørt.
It is almost 3 o’clock in the morning.
Besætningen på Megas Alexantros benytter sig af, at de har fast grund under fødderne i et par timer, og slapper af i en bar i nærheden.
The crewmembers reboard, ready to cast off.
Dimitris, der er blevet alene tilbage om bord, funderer: »Fiskerne tilbringer al deres tid på havet. Det er derfor ikke let for dem at organisere sig i kooperativer og klare sig godt på markedet.
Dimitris will be back at the helm with the strength of character that makes great skippers.
Fiskeskipperen hentyder til vanskelighederne i forholdet mellem de græske og tyrkiske trawlere.
The best way of solving the difference of views between the coastal fishermen and the trawlers will probably involve dialogue, recognition, shared responsibility and better control of fishing activity.
Tyrkiet har omkring 1 000 aktive trawlere i Middelhavet, og landets fiskeriindsats er således meget større end Grækenlands.
Dina Salogianou is an official at the Fisheries Department of the Thessaloniki Region.
Klokken er næsten tre om natten.
She has no decisionmaking power.
Besætningen påmønstrer igen Megas Alexantros, klar til at lade fortøjningerne gå.
Her administration is an intermediary between fishermen and the national Fisheries Ministry.
Og Dimitris griber roret for at træde i karakter som ægte fiskeskipper.
‘The trawlers are obliged to sell their catches at auction’, explains the official.
I morgen er der atter en dag, selv om han ikke kan lade være at tænke på trawlfiskeriets usikre fremtid.
‘But the coastal fishermen have no such constraint.
Dina Salogianou er ansvarlig for fiskeriforvaltningen i Thessalonikiregionen.
So we have less control over their production.
Hun har ikke nogen beslutningskompetence.
We know very little about these fishermen, what they catch and with what gear, because they have multiple licences.
Hendes forvaltning tjener som formidler mellem fiskerne og det græske fiskeriministerium. »Trawlerne har pligt til at sælge deres fangster på auktionen,« forklarer Dina Salogianou, »hvorimod de små fiskere ikke er pålagt denne pligt. Vi har derfor mindre kontrol med deres produktion. Vi ved meget lidt om disse fiskere, deres fangster og deres redskaber, for de har fiskeritilladelser til flere arter samtidig.
To bring everyone together around the same table, we have to be able to identify the parties concerned...’
Hvis man skal holde møde, skal man jo vide, hvem man skal indkalde.« Biologen Lambros Kokokyris tilføjer: »Vi lider under en generel mangel på videnskabelige data om fiskeriet.
In the wood-panelled steering bridge, Dimitris opens a big drawer filled with maps. Some are more than 100 years old.
Uden sådanne data kan man ikke påstå, at man har en forvaltningspolitik.«
‘The Mediterranean is unique and cannot be compared to the Atlantic Ocean or the North Sea’, he insists.
(3) Europa-Kommissionens handlingsplan for Middelhavet kan læses på følgende internetadresse: http://europa.eu.int/comm/fisheries/doc_et_publ/factsheets/ legal_texts/docscom/da/com_02_535_da.pdf
(3) The European Commission’s action plan on the Mediterranean is available from the following address: http://europa.eu.int/comm/fisheries/doc_et_publ/factsheets/ legal_texts/docscom/en/com_02_535_en.pdf
Europæisk Fiskeri _BAR_ Nr. 17 - Juli 2003 _BAR_ 5
Fishing in Europe _BAR_ No 17 - July 2003 _BAR_ 5
En stærk drivkraft bag omstilling
A powerful force for change
I fiskeriet har der altid stået kvinder bag mændene i denne »mandeindustri«.
There has always been more to fishing than just ‘blokes on boats’.
Desværre har kvindernes værdifulde bidrag til sektoren alt for længe været ignoreret og underkendt.
Unfortunately, for far too long the valuable contributions of women in the sector have gone unnoticed and unappreciated.
Nu er erhvervets kvinder imidlertid gået sammen om endelig at få deres rolle anerkendt.
Now, however, women in the industry are co-ordinating their effort to see their role acknowledged at last.
portræt
profile
Fiskeri til fods er et hårdt job, der hovedsagelig udføres af kvinder.
Harvesting shellfish on foot: a very hard trade, practiced mostly by women.
Dolores Bermudez er mariscadora - muslingefisker - hvilket vil sige, at hun går på stranden i tidevandszonen og samler skaldyr op, ligesom hendes mor gjorde før hende.
Dolores Bermudez is a mariscadora, namely one of the women who harvest shellfish on foot on the foreshore, as was her mother. She lives in Camariñas, a village in Spain’s Finisterre.
Dolores er med sine 43 år en ung mariscadora. »Halvdelen af mariscadoras er over 50 år,« fortæller hun, »og har helbredsmæssige problemer på grund af arbejdet.« I Galicien udøves erhvervet af 5 900 mennesker, hvoraf de 90% er kvinder.
Aged 43, Dolores is a young mariscadora: ‘Half the mariscadoras are over 50’, she explains, ‘and have health problems due to this work.’ In Galicia, the trade is practiced by 5,900 people, among them 90% women.
I 2001 blev der samlet 6 500 tons skaldyr op i tidevandszonen til en værdi af 47 mio. EUR.
In 2001, 6,500 tonnes of shellfish were harvested on the foreshore, or the equivalent of 47 million euros.
Denne produktion udgør 13% af Galiciens samlede fangstmængder1.
This production accounts for 13% of all of Galicia’s catches1.
Dolores er også formand for AREAL, som er den faglige sammenslutning af marisqueo a pé i Galicien.
Dolores is also President of the Association of the Marisqueo Professionals of Galicia (AREAL).
Men mariscadoras hører hverken til den ene eller den anden. Vi befinder os snarere et sted imellem dem.
The mariscadoras belong to neither fisheries nor aquaculture.
Heldigvis har den manglende anerkendelse fra EU ikke forhindret os i at få skadeserstatning efter katastrofen, da olietankeren Prestige gik ned.« AREAL’s formand har mange kampe at kæmpe: anerkendelse på EU-plan af hendes erhverv2, fremme af kvaliteten af de indsamlede skaldyr, oprettelse af børnepasningsordninger, så mødrene kan gå på arbejde osv.
Fortunately, this lack of European recognition did not keep us from getting compensation after the sinking of the Prestige.’ The President of AREAL is leading a number of battles: for the recognition of her trade at European level2, the promotion of the quality of harvested shellfish, and the creation of child care centres to enable mothers to keep working…
De faktuelle oplysninger taler for sig selv.
That is why I can defend it.’
I fiskerisektoren i hele EU er der kvinder i alle led af produktionskæden fra fangst over udsætning og høst i akvakulturen til forarbejdning og markedsføring.
The facts speak for themselves. Throughout the EU women are involved in all levels of the fishery production chain, from fish capture, to seeding and harvesting in aquaculture, to processing and marketing.
De er skibsejere, har tillidsposter i fiskeriorganisationerne og er involveret i skaldyrsfiskeriet og forarbejdningsindustrien.
They are boat owners and officers in fishing organisations, involved in shell fishing and fish processing.
De er chefer for familievirksomhederne, forretningsindehavere og medarbejdere i private og offentlige organisationer.
They manage family fishing enterprises, run shops, and work in private and public organisations.
De er fagforeningsmedlemmer, ledere og administratorer, forskere, undervisere og bogholdere, besætningsmedlemmer, radioteknikere og ansat i kystvagten - ja, listen er lige så forskelligartet som kvinderne selv.
They are union members, managers and administrators, researchers, trainers and bookkeepers, vessel crewmembers, radio technicians, and members of the Coastguard - the list is as varied as the women themselves.
Siden 1999 har erhvervets udøvere betalt bidrag til de sociale sikringsordninger.
Since 1999, the mariscadoras have paid social security contributions.
6 _BAR_ Nr. 17 - Juli 2003 _BAR_ Europæisk Fiskeri
6 _BAR_ No 17 - July 2003 _BAR_ Fishing in Europe
»BAG ENHVER FISKER STÅR DER EN KVINDE«
‘BEHIND EVERY FISHERMAN THERE IS A WOMAN’
Det var kærligheden, der førte den hollandske Esmeralda Loos ind i fiskeriet.
Love led Dutchwoman Esmeralda Loos to fisheries.
Den 30-årige kvinder er gift med en reje- og jomfruhummerfisker og mor til to drenge på 3 og 6 år. »En fiskerfamilie lever fra uge til uge.
The wife of a shrimp and Norway lobster fisherman, at age 30 she is also the mother of two boys, aged 3 and 6. ‘Families that live from fishing live from week to week.
Vi kan ikke lægge langsigtede planer.
We can’t make any longterm plans.
Lige i øjeblikket har vi f.eks. en hård tid.
For the moment, for instance, times are very hard.
Samarbejdet mellem de danske, tyske og hollandske rejefiskere gjorde det muligt at regulere markedet og holde priserne oppe.
Danish, German and Dutch shrimp fishermen were co-operating to regulate the market and keep decent prices.
Men den måde, samarbejdet foregik på, blev vurderet til at være i strid med konkurrencereglerne og dermed ulovligt.
But the way this co-operation was organised was ruled illegal because it violates competition rules.
Og nu er priserne røget ned på det halve.«
So prices have dropped by half…’
Som 11 andre fiskerkoner fra de forskellige egne af Holland er hun med i et netværk, der kalder sig VinVis.
Like 11 other spouses of fishermen from different regions of the Netherlands, she belongs to a network called VinVis.
Dette uafhængige hollandske netværk blev oprettet i 2000 for at samle kvinder med interesse i fiskeriet og lokalsamfundet.
Created in 2000, the independent Dutch network brings together women concerned by fisheries and the fishing community.
På hvert stadium i reformen af den fælles fiskeripolitik har man bestræbt sig på at synliggøre kvindernes rolle i fiskeriet.
At every stage of the reform process of the CFP, attention has been paid to enhancing the visibility of the roles played by women in fisheries.
Men Kommissionen har også taget mere vægtige initiativer.
But the Commission has taken more substantive steps as well.
I den finske by Turku blev der i 1999 afholdt et indledende møde for sektorens kvinder. Dette møde førte til, at der blev bestilt en undersøgelse, som blev offentliggjort i 2002 med detaljerede oplysninger om kvindernes situation i sektoren.
A preliminary meeting of women in the sector, held in Turku (Finland) in 1999, led to the commissioning of a study, released in 2002, to gather detailed information about the situation of women in the sector.
Undersøgelsen viste, at kvinderne udfylder mange forskellige funktioner og har meget forskellig status rundt om i fiskerisektoren. Der er f.eks. de spanske mariscadoras, som hovedsagelig er selverhvervende kvinder, der samler skaldyr op til fods, og franske fiskeskipperhustruer, som kan tilmelde sig en officiel ordning for »medarbejdende ægtefæller«, hvilket giver dem ret til pension og barselsorlov.
The study showed that women have a wide diversity of functions and statuses in the fisheries sector, ranging for example from the mariscadoras in Spain, who are mostly self-employed women harvesting shellfish on foot, to the wives of owner-skippers in France who can join an official scheme for ‘co-working spouses’ giving them the right to a pension and maternity leave.
Som netværkets sekretær Anne-Marie van Seters forklarer, handler det om at udveksle erfaringer fra fiskerisektorens forskellige erhverv og diskutere fiskerkonernes rolle.
Anne-Marie van Seters, secretary of the network, explains that the idea is to share the experiences of the different fishing trades and to discuss the role of fishermen’s wives.
De kvindelige netværksmedlemmer deltager også i offentlige møder, og de kontakter, de har til fiskerkoner i andre europæiske lande, vil de gerne have flere af.
The women in the network also take part in public meetings; they have contacts with fishermen’s wives from other European countries, contacts they hope to multiply.
Ifølge Esmeralda er fiskerkonerne bedre i stand til at forsvare sektorens interesser end deres mænd, i og med at de altid befinder sig på land: »Man siger, at bag enhver stor forretningsmand, står en kvinde.
For Esmeralda, fishermen’s wives, because they are always ashore, are in a better position to defend the interests of the sector than their husbands: ‘There is a saying that behind every successful man there is a woman.
Det gælder også i fiskeriet.«
That applies to fishing too.’
Selv om forskellene i de beskæftigelsesdata, der er tilgængelige i de forskellige medlemsstater, har gjort det vanskeligt at fremlægge bredt sammenlignelige data for hele EU, mente undersøgelsens forfattere dog, at de kunne tillade sig at drage en række konklusioner om sektoren som helhed.
Although differences in the employment data available in the various Member States make it difficult to present broadly comparable data for the whole European Union, the study’s authors felt it was possible to draw a number of conclusions about the sector as a whole.
Nogle af de vigtigste var, at:
Some of the principal findings were that:
· kvinderne generelt føler sig uvelkomne i havfiskeriet, hvilket muligvis forklarer den forholdsvis beskedne interesse, de har for at deltage i aktiviteterne;
· Women feel largely unwelcome in seagoing fish capture activities which perhaps explains the relatively little interest they have in participating;
· de også oplever forskelsbehandling inden for akvakulturen omend i mindre omfang;
· They experience discrimination also in aquaculture, but to a lesser extent;
· de udgør størsteparten af arbejdsstyrken i forarbejdningsindustrien, men har de ufaglærte og lavestbetalte job, hvor der ikke er mange karrieremuligheder;
· They make up the majority of workers in the processing area, but hold mainly low-grade unskilled jobs where they have few career prospects;
· kvinderne de senere år i betydelig grad har vundet terræn i ledelse og administration, navnlig i den offentlig sektor;
· In recent years, women have made significant inroads into management and administration, especially in the public sector;
· kvinderne i hele EU spiller en væsentlig uformel rolle som støtte for deres mænd i havfiskeriet, men den anerkendes stort set ikke; samt at
· Throughout the EU, women play a significant, yet largely unrecognised, informal role in providing support to their seagoing spouses;
Undersøgelsens primære anbefaling gik på at styrke rollen som »medarbejdende hustru« gennem oprettelse af netværk, bedre adgang til kommunikation (navnlig på internettet) og uddannelse.
· And lastly, the study found that women still suffer generally from economic discrimination in the sector.
Det hollandske netværk VinVis består af 12 kvinder, som arbejder sammen.
The Dutch network VinVis: twelve women joining hands.
Europæisk Fiskeri _BAR_ Nr. 17 - Juli 2003 _BAR_ 7
Fishing in Europe _BAR_ No 17 - July 2003 _BAR_ 7
T e m a portræt
F i l e profile
»FOR DE KOMMENDE GENERATIONER«
‘FOR FUTURE GENERATIONS’
Kvinder udtalersig
Womenspeaking out
Den irske Margaret Downey-Harrington er født ind i fiskeriet: »Min familie har været fiskere i fire generationer nu,« siger hun stolt.
Irishwoman Margaret Downey-Harrington was born into fisheries: ‘I belong to the fourth generation of a family of fishermen’, she says proudly.
Han er nødt til at hvile sig.
He has to rest.
Det er endnu hårdere i dag, hvor kvinderne også har deres eget job.«
It is even harder nowadays, with wives having their own careers.’
Undersøgelsesresultaterne var et af mange emner, som var på dagsordenen, da næsten 200 kvinder fra alle EU’s medlemsstater var samlet til en konference i januar 2003 med Kommissionen som vært for at drøfte kvindernes rolle i fiskerisektoren.
These findings were among the many subjects discussed by the nearly 200 women from all Member States of the European Union who gathered at a Commission-sponsored conference in January 2003 to discuss the role of women in the fisheries sector.
Der blev naturligvis også tid til at drøfte reformen af den fælles fiskeripolitik, som netop var vedtaget af Rådet for fiskeriministrene i december 2002.
Of course, attention was also paid to the reform of the CFP, which had just been agreed upon by the Fisheries Council in December 2002.
Som alle konferencedeltagere vidste, ville mange af de nye bestemmelser fra begrænsningen af fiskeriindsatsen til nedlæggelsen af flådefornyelsesstøtten få vidtrækkende følger for fiskere, ægtefæller, familier, lokalsamfund og for fiskeriets fremtid i det hele taget.
As everyone at the conference was aware, many of the new provisions, from the limitation of fishing effort to the termination of subsidies for fleet renewal, will have a wide-ranging impact on fishermen and women, their spouses and families, their communities, and indeed, the future of fishing itself.
I begyndelsen af 1960’erne grundlagde en håndfuld kvinder, deriblandt Margaret, foreningen Mna na Mara (Fiskerkonerne).
In the early 60s a handful of women, Margaret among them, laid the foundations of the association Mna Na Mara (Women of the Sea).
Det er foreningens formål at skabe kontakter og solidaritet mellem fiskerkonerne.
The association works to establish contacts and solidarity amongst fishermen’s wives.
Margaret er i dag foreningens midlertidige formand og efter 40 år lige entusiastisk: »Mna na Mara består af 17 undergrupper med hver sin aktivitet.
Forty years later, as the association’s Acting President, Margaret’s enthusiasm has not waned: ‘Mna Na Mara is made up of 17 sub-groups, each with different activities.
En dækker uddannelse, en anden tilbyder psykologhjælp til familier i sorg, en tredje yder unge hjælp til informationssøgning osv.« Bag virkelysten gemmer sig mange udfordringer: »Vi mener, det er meget vigtigt at støtte kystsamfundene og familierne.
One focuses on training, another on psychological support for families in grief, still another helps young people find information, and so on.’ Many challenges still lie ahead: ‘Support for coastal communities and families is very important for us.
Men også sikkerheden om bord, som er en af vores spydspidser.
Safety at sea as well: it is one of our spearheads.
Vi har også som mål at bevare vores kultur og vores miljø for de kommende generationer.«
We also wish to safeguard our culture and our environment for future generations.’
Oprettelse af sprogkurser er et af de projekter, som den 130 medlemmer store forening Mna na Mara har på sit program: »I dag, hvor vi kan kommunikere med hele kloden, skal folk kunne tale mere end ét sprog.
Significantly, the conference afforded women from fisheries-dependent areas the chance to voice their concerns about the impact of limitations on fishing effort.
Det giver også mulighed for lettere at knytte kontakt til andre lande i et internationalt netværk, hvilket også er et af vores mål.«
While acknowledging the longterm necessity of allowing fish stocks to be replenished, they voiced concerns about possible job losses and all that that would entail for their communities and their very way of life.
Det havde stor betydning, at konferencen gav kvinder fra de fiskeriafhængige områder chancen for at udtale deres bekymring for, hvordan begrænsningen af fiskeriindsatsen ville virke.
Similarly, concern was expressed about the negative image attached to fisheries and the fact that young people were unavoidably being discouraged from entering fishing professions.
Selv om de erkendte, at det på langt sigt var nødvendigt at give fiskebestandene mulighed for at forny sig, var de bekymrede ved tanken om de mulige tab af arbejdspladser og alt, hvad det ville betyde for deres samfund og levevis.
Among the projects of Mna Na Mara, which has some 130 members, is the creation of language courses: ‘At a time when we can communicate with the whole world, people have to be able to speak more than one language.
Ligeledes udtrykte de bekymring over det negative image, som fiskeriet har, og over, at de unge uvægerligt ville fravælge fiskerisektorens forskellige erhverv.
This will also help us establish ties with other countries more easily as part of an international network, which is also one of our ambitions.’
Der blev fremsat mange originale og nyskabende ideer og fremgangsmåder vedrørende disse og andre problemer, hvilket afspejler, hvor overordentligt kreative, ressourcestærke og beslutsomme sektorens kvinder er.
Many original and innovative ideas and approaches for dealing with these and other problems were raised, reflecting the abundant creativity, resourcefulness and determination of women in the industry.
Flere italienske repræsentanter omtalte udviklingen af fiskeriturismen i Italien.
Several representatives from Italy spoke about the development of fishing tourism in their country.
En organisation havde f.eks. haft succes med at oprette et konsortium af fiskere fra hele Italien. Det blev understreget, at fiskeriturisme var en givtig aktivitet, som stadig kunne blomstre og generere indkomst, selv om fiskebestandene skulle beskyttes og fiskeriindsatsen begrænses.
One organisation, for example, had been successful in setting up a consortium involving fishermen participating throughout Italy.
Den franske tværregionale sammenslutning af kvinder i kystfiskeriet (FIFEL) havde sendt mange repræsentanter til konferencen, og deltagerne blev oplyst om de vellykkede bestræbelser på at opnå en retlig status for fiskeskipperhustruer i Frankrig og få denne status og de øvrige fordele udvidet til også at omfatte andre kvinder i sektoren.
The French interregional federation of womeninvolved in coastal fishing (FIFEL) had many representatives at the conference and participants learned about their successful efforts to obtain a legal status for ownerskippers’ wives in France and their efforts to extend that status and additional benefits to other women in the sector as well.
Repræsentanter fra det hollandske netværk for kvinder i fiskeriet fremlagde en liste med 27 specifikke anbefalinger og forslag til Kommissionen på så forskellige områder som anerkendelse af kvinderne i sektoren til arbejdsforhold, fiskeriforvaltning og fremtidsperspektiverne for fiskeriet som helhed.
Representatives from the Women in Fisheries Network of the Netherlands presented a list of 27 specific recommendations and proposals to the Commission covering areas as diverse as recognition of women in the sector to working conditions, fisheries management and the future of fisheries as a whole.
Og en fiskerkone fra Irland bemærkede, at det generelt var de usikre arbejdsforhold, der holdt kvinderne på
And a fisherwoman from Ireland noted that it is largely the unsafe working conditions that keep women off boats, since many women in Irish coastal fishing are mothers of families, first and foremost.
Kvinderne i fiskeriet er på jagt efter anerkendelse.
She noted that structural improvements to the Irish fleet could go a long way to improving women’s access to the catching sector.
8 _BAR_ Nr. 17 - Juli 2003 _BAR_ Europæisk Fiskeri
8 _BAR_ No 17 - July 2003 _BAR_ Fishing in Europe
Hvor værdifulde Kommissionens bidrag end måtte være, kan de ikke stå alene.
But the Commission’s contributions, however valuable they may be, cannot work on their own.