natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Mærkeeksklusivitet Eneforhandling og eksklusiv kundetildeling Selektiv distribution Franchising Eksklusiv levering Kombinationsklausuler Vejledende og maksimale videresalgspriser
Single branding Exclusive distribution and exclusive customer allocation Selective distribution Franchising Exclusive supply Tying Recommended and maximum resale prices
Oplysninger om konkurrencepolitikken
Information on competition policy
Forord af Mario Monti
Foreword by Mario Monti
Medlem af Europa-Kommissionenmed ansvar for konkurrencepolitikken
Member of the European Commission in charge of competition policy
Distributionssektoren er af væsentlig betydning for den europæiske økonomi, ikke blot på grundaf sin størrelse og antallet af beskæftigede, men også fordi den er relevant for andre sektorer(næsten alle varer når frem til den endelige forbruger via en distributionskanal).
Distribution is a crucial sector of the European economy, not only because of its size and thenumber of people that it employs, but also because of its relevance for other sectors (i.e. almostall goods reach the final consumer via a distribution channel).
Det er derforvigtigt for Europas velfærd, at distributionsmarkederne holdes åbne og konkurrenceudsatte.
Keeping distribution markets openand competitive, therefore, is essential to the welfare of Europe.
Nye europæiske konkurrenceregler for distributions- og leveringsaftaler — der ikonkurrencepolitisk sammenhæng betegnes som »vertikale aftaler« — trådte i kraft den 1. juni2000.
On 1June 2000, new European competition rules on distribution and supply agreements —known as ‘vertical agreements’ in competition jargon — entered into force.
Disse regler betød indførelse af en klar økonomisk indfaldsvinkel på dettekonkurrenceretlige område.
These rules brought aclear economic approach to this area of competition law.
De giver virksomhederne stor frihed til at vælge deres foretruknedistributionsform, men samtidig gør de det klart, at bestemte former for praksis, der hindreradgangen til markederne eller begrænser konkurrencen, ikke kan tillades.
They allow companies a largefreedom to choose their preferred distribution format but, at the same time, they make it clearthat certain practices that hinder access to markets or restrict competition will not be allowed.
Desuden sikrer de, at Kommissionen og de nationale konkurrencemyndigheder kan gribe effektivt ind for at forhindredisse former for konkurrencebegrænsende praksis.
Itis also ensured that the Commission and national competition authorities can take effectiveaction to prevent these restrictive practices.
Denne vejledning har følgende to formål: at orientere offentligheden om de europæiskekonkurrenceregler for vertikale aftaler og samtidig forbedre overholdelsen af disse regler.Gennem en kortfattet gennemgang af reglerne skal vejledningen gøre det lettere forforretningsfolk, advokater og forbrugere at forstå anvendelsen af EU’s konkurrenceret på dettevigtige område og dermed at overholde den.
This guide has two objectives: to inform the public about the European competition rules forvertical agreements and, at the same time, to increase compliance with these rules. Bysummarising the rules, this guide should help businessmen, lawyers and consumers understandthe application of EC competition law in this important field and, therefore, to respect it.
Gennem en bedre forståelse vil forbrugerne ogvirksomhederne også kunne afgøre, hvad der er ulovlig praksis, og underrette Kommissionen ogde nationale konkurrencemyndigheder derom via klager eller andre uformelle kontakter.Sådanne oplysninger er til stor hjælp i bekæmpelsen af ulovlig praksis, der fordrejerkonkurrencen.
A betterunderstanding will also enable consumers and companies to identify illegal practices and toinform the Commission and national competition authorities about them via complaints or otherinformal contacts. Such information is of great help to combat illegal practices that distortcompetition.
Det er formålet med Fællesskabets konkurrencepolitik at beskytte og udvikle den effektive konkurrence inden for fællesmarkedet.
The goal of the Community’s competition policy is to protect and developeffective competition in the common market.
Konkurrencen er engrundlæggende markedsøkonomisk mekanisme omfattende udbud ogefterspørgsel.
Competition is a basic mechanismof the market economy involving supply and demand.
Leverandørerne (producenterne og de handlende) udbyder varereller tjenester på markedet i et forsøg på at efterkomme efterspørgslen (framellemhandlere eller forbrugere).
Suppliers (producers,traders) offer goods or services on the market in an endeavour to meet demand(from intermediate customers or consumers).
På efterspørgselssiden søger man den bedstekombination af kvalitet og pris på de ønskede produkter.
Demand seeks the bestcombination of quality and price for the products it requires.
Rivalisering mellemudbyderne (dvs. konkurrence) fører til den mest effektive reaktion påefterspørgslen.
Rivalry betweensuppliers (i.e. competition) leads to the most efficient response to demand.
Ud over at være et enkelt og effektivt middel til at sikreforbrugerne det bedste valg med hensyn til varernes og tjenesternes kvalitet ogpris tvinger konkurrencen også virksomhederne til at tilstræbekonkurrencedygtighed og økonomisk effektivitet.
Inaddition to being a simple and efficient means of guaranteeing consumers thebest choice in terms of quality and price of goods and services, it also forcesfirms to strive for competitiveness and economic efficiency.
Retsgrundlaget for den europæiske konkurrencepolitik er EF-traktatens artikel 81-89.
The legislative framework of European competition policy is provided by the ECTreaty (Articles81–89).
Der er fastsat yderligere regler i Rådets og Kommissionens forordninger.Den europæiske konkurrencepolitik omfatter fem hovedområder:
Further rules are provided by Council and Commissionregulations. European competition policy comprises five main areas of action:
1)forbud mod konkurrencebegrænsende aftaler (artikel 81)
1)the prohibition of agreements which restrict competition (Article81)
2)forbud mod misbrug af en dominerende stilling (artikel 82)
2)the prohibition of abuses of a dominant position (Article82)
3)forbud mod fusioner, der skaber eller styrker en dominerende stilling(fusionsforordningen)
3)the prohibition of mergers which create or strengthen a dominant position(merger regulation)
4)liberalisering af monopolsektorerne (artikel 86)
4)the liberalisation of monopolistic sectors (Article86)
5)forbud mod statsstøtte (artikel 87 og 88).
5)the prohibition of State aid (Articles87 and 88).
EF-traktatens artikel 81 gælder for aftaler, der kan påvirke handelen mellemmedlemsstater, og som hindrer, begrænser eller fordrejer konkurrencen.
Article81 of the EC Treaty applies to agreements that may affect trade between Member States and which prevent, restrict or distort competition.
Denførste betingelse for, at artikel 81 finder anvendelse, er, at de pågældende aftalerer egnet til mærkbart at påvirke handelen mellem medlemsstater.
The firstcondition for Article81 to apply is that the agreements in question are capableof having an appreciable effect on trade between Member States.
Efter Kommissionens opfattelse vil aftaler mellem små og mellemstore virksomheder(SMV) sjældent kunne påvirke handelen mellem medlemsstater mærkbart(1).Derfor behøver sådanne aftaler normalt ikke at opfylde de europæiskekonkurrenceregler.
The Commission considers that agreements between small and medium-sizedenterprises (SMEs) are rarely capable of appreciably affecting trade between Member States(1). Therefore, such agreements generally do not need to complywith the European competition rules.
Når den første betingelse er opfyldt, forbyder artikel 81, stk. 1,aftaler, der mærkbart begrænser eller fordrejer konkurrencen.
Where the first condition is met,Article81(1) prohibits agreements which appreciably restrict or distortcompetition.
Ved artikel 81, stk.3, gøres dette forbud uanvendeligt på aftaler, der indebærer fordele, som ertilstrækkelige til at opveje de konkurrencebegrænsende virkninger.
Article81(3) renders this prohibition inapplicable for thoseagreements which create sufficient benefits to outweigh the anti-competitiveeffects.
Sådanneaftaler siges at være fritaget efter artikel 81, stk. 3.
Such agreements are said to be exempted under Article81(3).
Kommissionens meddelelse om aftaler af ringe betydning (bagatelaftaler) (De Europæiske Fællesskabers Tidende,C 368, 22.12.2001, s. 13).
See the Commission Notice on agreements of minor importance (Official Journal of the European Communities, C368, 22.12.2001, p.13).
I bilaget til Kommissionens henstilling nr.96/280/EF (De Europæiske Fællesskabers Tidende,L 107, 30.4.1996, s. 4), defineres SMV’er somvirksomheder, der har under 250 ansatte og har enten en årlig omsætning på højst 40 mio. EUReller en samlet årlig balance på højst 27 mio. EUR. Denne henstilling skal revideres.
In the Annex to Commission Recommendation 96/280/EC(Official Journal of the European Communities, L107, 30.4.1996, p.4), SMEs are defined ascompanies which have fewer than 250 employees and have either an annual turnover not exceeding EUR 40 million or an annual balance sheet total not exceeding EUR27 million.
Tærsklerne forden årlige omsætning og den samlede årlige balance påtænkes forhøjet til henholdsvis 50 mio. EURog 43 mio. EUR.
It is envisaged to increase the annual turnover threshold to EUR 50 million and the annual balance sheet total threshold to EUR43 million.
e) at der stilles som vilkår for indgåelse af en aftale, at medkontrahenten godkendertillægsydelser, som efter deres natur eller ifølge handelssædvane ikke har forbindelse medaftalens genstand.
(e)make the conclusion of contracts subject to acceptance by the other parties of supplementaryobligations which, by their nature or according to commercial usage, have no connection withthe subject of such contracts.
— enhver aftale eller kategori af aftaler mellem virksomheder
— any agreement or category of agreements between undertakings;
— enhver vedtagelse eller kategori af vedtagelser inden for sammenslutninger af virksomheder
— any decision or category of decisions by associations of undertakings;
— enhver samordnet praksis eller kategori deraf som bidrager til at forbedre produktionen eller fordelingen af varerne eller til at fremme dentekniske eller økonomiske udvikling, samtidig med at de sikrer forbrugerne en rimelig andelaf fordelen herved, og uden at der: a) pålægges de pågældende virksomheder begrænsninger, som ikke er nødvendige for atnå disse mål b) gives disse virksomheder mulighed for at udelukke konkurrencen for en væsentlig del afde pågældende varer.
— any concerted practice or category of concerted practices; which contributes to improving the production or distribution of goods or to promoting technicalor economic progress, while allowing consumers a fair share of the resulting benefit, and whichdoes not:
Vertikale aftaler er aftaler om køb og salg af varer eller tjenester, der indgåsmellem virksomheder, som opererer i hvert sit produktions- eller distributionsled.Distributionsaftaler mellem producenter og grossister eller detailhandlere ertypiske eksempler på vertikale aftaler.
Vertical agreements are agreements for the sale and purchase of goods orservices which are entered into between companies operating at different levelsof the production or distribution chain. Distribution agreements betweenmanufacturers and wholesalers or retailers are typical examples of verticalagreements.
En industriel leveringsaftale mellem enproducent af en komponent og en producent af et produkt, hvori dennekomponent indgår, er dog også en vertikal aftale.
However, an industrial supply agreement between a manufacturerof a component and a producer of a product using that component is also avertical agreement.
Vertikale aftaler, der blot fastsætter pris og mængde i forbindelse med enbestemt købs- og salgstransaktion, begrænser normalt ikke konkurrencen.
Vertical agreements which simply determine the price and quantity for a specificsale and purchase transaction do not normally restrict competition.
Derkan dog være tale om en konkurrencebegrænsning, hvis aftalen indeholderbegrænsninger for leverandøren eller køberen (i det følgende benævnt »vertikalebegrænsninger«).
However, arestriction of competition may occur if the agreement contains restraints on thesupplier or the buyer (hereinafter referred to as ‘vertical restraints’).
Eksempler på sådanne vertikale begrænsninger er enforpligtelse for køberen til ikke at aftage konkurrerende mærker (dvs. enkonkurrenceklausul) eller en forpligtelse for leverandøren til kun at levere til enbestemt køber (dvs. eksklusiv levering).
Examples ofsuch vertical restraints are an obligation on the buyer not to purchase competingbrands (i.e. noncompete obligation) or an obligation on the supplier to onlysupply a particular buyer (i.e. exclusive supply).
Vertikale begrænsninger har ikke blot negative virkninger, men kan også havepositive virkninger. De kan for eksempel gøre det lettere for en producent atkomme ind på et nyt marked eller forhindre den situation, hvor en forhandlerudnytter en anden forhandlers salgsfremmende arbejde, eller give en leverandørmulighed for at afskrive en investering, der er foretaget for en bestemt kunde.
Vertical restraints may not only have negative effects but also positive effects.They may for instance help a manufacturer to enter a new market, or avoid thesituation whereby one distributor ‘free rides’ on the promotional efforts ofanother distributor, or allow a supplier to depreciate an investment made for aparticular client.
Det vil ofte afhænge af markedsstrukturen, om en vertikal aftale faktiskbegrænser konkurrencen, og om fordelene i så fald opvejer dekonkurrencebegrænsende virkninger.
Whether a vertical agreement actually restricts competition and whether in thatcase the benefits outweigh the anticompetitive effects will often depend on themarket structure.
Dette forudsætter principielt en individuel
In principle, this requires an individual assessment. However,
vurdering. Kommissionen har dog udstedt forordning (EF) nr. 2790/1999(»gruppefritagelsesforordningen«)(2), der trådte i kraft den 1. juni 2000, og somindebærer en legalitetsformodning for de fleste vertikale aftaler.Gruppefritagelsesforordningen gør forbuddet i artikel 81, stk. 1, uanvendeligt påvertikale aftaler mellem virksomheder med markedsandele på højst 30%.Kommissionen har også offentliggjort meddelelsen »Retningslinjer for vertikale begrænsninger« (retningslinjerne)(3
2002_1186_Testo_EN 7-02-2006 8:46 Pagina 8 the Commission has adopted Regulation (EC) No2790/1999, ‘the Block Exemption Regulation’ (the BER)(2), which entered into force on 1June 2000and which provides a safe harbour for most vertical agreements. The BERrenders by block exemption the prohibition of Article81(1) inapplicable tovertical agreements entered into by companies with market shares notexceeding 30%.The Commission has also published ‘Guidelines on vertical restraints’ (the Guidelines)(3
De beskriver, hvorledes vertikale aftaler, der ikke er omfattet af gruppefritagelsen, skal behandles.
These describe the approach taken towards vertical agreements not covered by the BER.
I den foreliggendevejledning gennemgås de nye regler for vertikale aftaler i hovedtræk, ogrutediagrammet bagest kan måske også gøre det lettere at anvende reglerne ogat læse vejledningen.
This guide sets out the key featuresof these new rules for vertical agreements. The flow chart at the end of thisguide may also help to apply the rules and will facilitate reading this guide.
De Europæiske Fællesskabers Tidende,L 336, 29.12.1999.
Official Journal of the European Communities, L 336, 29.12.1999.
Teksten er også tilgængelig på GD for Konkurrences netsted http://europa.eu.int/comm/competition/antitrust/legislation/entente3_en.html#iii_1 De Europæiske Fællesskabers Tidende,C 291, 13.10.2000.
You can also find the text on Competition DG’s web site (http:/ / europa.eu.int/ comm/ competition/ antitrust/ legislation/ entente3_en.html#iii_1). Official Journal of the European Communities, C 291, 13.10.2000.
Teksten er også tilgængelig på det ifodnote 2 anførte netsted.
You can also find the text on Competition DG’s web site, see the address in footnote 2.
Retningslinjerne indeholder kriterier for vurdering af agentaftaler(4).
The Guidelines set out criteria for the assessment of agency agreements(4).Genuine agency agreements do not fall within the scope of Article81(1).
Egentligeagentaftaler falder ikke ind under artikel 81, stk. 1. Den afgørende faktor for, omartikel 81, stk. 1, finder anvendelse, er den økonomiske eller kommercielle risiko,der påhviler agenten i forbindelse med den virksomhed, hvortil han er blevetudpeget som agent af agenturgiver.
Thedetermining factor in assessing whether Article81(1) is applicable to an agencyagreement is the financial or commercial risk borne by the agent in relation tothe activities for which he has been appointed as an agent by the principal.
Der er to typer økonomiske eller kommercielle risici, som er afgørende fordenne vurdering. For det første er der de risici, der er direkte forbundet med dekontrakter, som agenten indgår og/eller forhandler på agenturgivers vegne, somfor eksempel finansiering af lagre.
Two types of financial or commercial risk are material to this assessment.
Der er her tale om investeringer, der ernødvendige for netop den type virksomhed, som agenturgiver har udpegetagenten til at udøve, dvs. at de er nødvendige, for at agenten kan indgå og/ellerforhandle en bestemt type kontrakter.
These areinvestments specifically required for the type of activity for which the agent hasbeen appointed by the principal, i.e. which are required to enable the agent toconclude and/or negotiate a particular type of contract.
Sådanne investeringer (f.eks. benzintankeni forbindelse med detailsalg af benzin) er normalt irreversible omkostninger, fordide ikke kan sælges eller udnyttes til andre formål uden betydelige tab, hvis denpågældende virksomhed opgives.
Such investments (forexample, the petrol storage tank in the case of petrol retailing) are usuallyirrecoverable costs, because upon leaving the particular field of activity theinvestment cannot be sold or used for other activities, other than at a significantloss.
Agentaftalen betragtes som en egentlig agentaftale, der ikke falder ind underartikel 81, stk. 1, hvis agenten ikke bærer nogen af disse to typer risici.
The agency agreement is considered a genuine agency agreement falling outside Article 81(1) if the agent does not bear any of these two types of risk.
Risici iforbindelse med selve den virksomhed, der består i at levere agentydelser ialmindelighed, såsom risikoen for, at agentens indkomst kommer til at afhængeaf, hvor godt han udfører sit arbejde som agent, eller risici i forbindelse medgenerelle investeringer i f.eks. lokaler eller personale, er ikke relevante for dennevurdering.
Risks thatare related to the activity of providing agency services in general, such as the riskof the agent’s income being dependent upon his success as an agent or generalinvestments in, for instance, premises or personnel are not material to thisassessment.
Gruppefritagelsesforordningen
The Block Exemption Regulation
Gruppefritagelsesforordningens anvendelsesområde
Scope of application of the Block Exemption Regulation
Gruppefritagelsesforordningen gælder principielt for alle vertikale aftaler om salg af varer eller tjenesteydelser(5).
The Block Exemption Regulation (BER) applies in principle to all vertical agreements concerning the sale of goods or services(5).
Den gælder ikke for leje- og leasingaftaler, dade ikke indebærer noget salg.
It does not apply torent and lease agreements, as no sale takes place.
Af samme grund gælder forordningen heller ikkefor aftaler om overdragelse eller tildeling af licens på immaterialrettighedersåsom patenter.
For the same reason, the BERdoes not apply to agreements concerning the assignment or licensing ofintellectual property rights like patents.
Bestemmelser om immaterialrettigheder er dog omfattet afforordningen, hvis de ikke vedrører den vertikale aftales hovedformål, og hvis degør det lettere for køberen at købe, sælge eller videresælge aftalevarerne eller-tjenesterne(6). Som eksempel herpå kan nævnes en producent, der letterafsætningen af sine produkter ved at tildele forhandleren af disse produkterlicens på udnyttelsen af sit varemærke.
Provisions relating to intellectual propertyrights are, however, covered by the BER if they are ancillary to a verticalagreement and facilitate the purchase, sale or resale of the contract goods orservices by the buyer(6).
Gruppefritagelsesforordningen gælder i princippet for alle vertikale aftaler, dogikke vertikale aftaler mellem konkurrenter.
Although the BER applies in principle to all vertical agreements, it does notapply to vertical agreements concluded between competitors.
For eksempel omfatter den ikke enaftale mellem to bryggerier, der driver virksomhed i forskellige lande, hvor dehver især bliver eneimportør og -forhandler af det andet bryggeris øl på deresrespektive hjemmemarkeder.
For instance, anagreement between two brewers active in different countries, where eachbrewer becomes the exclusive importer and distributor of the other brewer’sbeer in his home market, is not covered.
I sådanne tilfælde er det konkurrencemæssigt setbetænkeligt, at der er mulighed for en begrænsning af konkurrencen mellem deto konkurrenter. Dette problem behandles i Kommissionens »Retningslinjer forhorisontale samarbejdsaftaler«(7).
The competition concern in such casesis a possible restriction of competition between two competitors.
Vertikale aftaler mellem konkurrenter er dog
Vertical agreements between competitors are, however, coveredby the BER if the agreement is non-reciprocal and the buyer has a turnover not
Den eneste undtagelse er salg af biler, lastvogne og busser, der er omfattet af en sektorspecifikgruppefritagelse i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 1475/95 (De Europæiske Fællesskabers Tidende,L 145, 29.6.1995).
The only exception concerns the sale of cars, trucks and buses, covered by a sector-specific blockexemption granted by Commission Regulation (EC) No1475/95 (Official Journal of the European Communities, L145, 29.6.1995).
Kommissionen er for øjeblikket ved at revidere dennesektorspecifikke forordning.Retningslinjerne, nr. 30-44.Retningslinjer for anvendelse af artikel 81 på horisontale samarbejdsaftaler (De Europæiske Fællesskabers Tidende,C 3, 6.1.2001). Disse retningslinjer er også tilgængelige på GD for Konkurrences netsted (http://europa.eu.int/comm/competition/antitrust/legislation/entente3_en.html#spec).
This sector-specific regulation is currently being reviewed by the Commission. See the Guidelines, paragraphs 30–44.‘Guidelines on the applicability of Article81 to horizontal cooperation agreements’ (Official Journalof the European Communities, C3, 6.1.2001).
omfattet af gruppefritagelsen, hvis aftalen ikke er gensidig, og køberen har enomsætning på højst 100 mio. EUR, eller køberen ikke fremstiller konkurrerendevarer, men kun optræder som konkurrent til leverandøren i distributionsleddet
2002_1186_Testo_EN 7-02-2006 8:46 Pagina 11 exceeding EUR 100 million or the buyer is not a competing manufacturer butonly a competitor of the supplier at the distribution level (i.e. a manufacturer sells his products directly and via distributors)(8
Betingelser for anvendelse af gruppefritagelsesforordningen
Requirements for application of the Block Exemption Regulation
Forordningen indeholder en række betingelser, der skal være opfyldt, for atforbuddet i artikel 81, stk. 1, kan erklæres uanvendeligt på en bestemt vertikalaftale. For det første må aftalen ikke indeholde nogen af de alvorligebegrænsninger, der er fastsat i forordningen.
The BER contains certain requirements that have to be fulfilled before it rendersthe prohibition of Article81(1) inapplicable for a particular vertical agreement.The first requirement is that the agreement does not contain any of the hardcorerestrictions set out in the BER.
For det andet må markedsandelenikke overstige 30%.
The second requirement concerns the marketshare cap of 30%.