natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den skal også informere om dengældende lovgivning mod forskelsbehandling.I juni 2000 blev der oprettet endnu en organisation, Comhairle, som et netværk af borgeroplysningscentre, der skulle rådgive svagtstilledesamfundsgrupper, f.eks. etniske mindretal omudøvelsen af deres rettigheder til sociale tjenesteydelser.
It is also required to publicise the features of the legislation which exists againstdiscrimination. An additional organisation,Comhairle, was set up in June 2000, as a network of citizen information centres, to advisedisadvantaged groups, such as ethnic minorities, on how to exercise their rights to socialservices.
Desuden oplyser Comhairle omudstyr og bygningsindretning, der kan gøre livetlettere for handicappede.
It also provides information on equipment and the design of buildings to ease theproblems of people with disabilities.
I Storbritannien blev kommissionen for racelighed oprettet i 1976.
In Great Britain, the Commission for Racial Equality was established in 1976.
Dens opgaver omfatterbekæmpelse af forskelsbehandling, fremme aflige muligheder og gode forbindelser, vejledning og rådgivning til enkeltpersoner og virksomheder om deres lovfæstede rettigheder ogforpligtelser og overvågning af lovgivningenseffektivitet.
Its functionsinclude eliminating discrimination, promotingequality of opportunity and good relations,issuing guidance and advice to individuals andbusinesses about their legal rights and obligations and monitoring the effectiveness of legislation.
Senere blev kommissionen for handicappedes rettigheder oprettet i 2000 med lignende ansvar efter vedtagelsen af lovgivningenom beskyttelse af handicappede.
More recently, the Disability Rights Commission was set up in 2000 with similarresponsibilities following the passing of legislation to protect people with disabilities.
I Nordirlandblev der også oprettet en enkelt ligestillingskommission i 1999.
In Northern Ireland, a single Commission for Equality was established in 1999.
Regeringen er ved atundersøge muligheden for at få en enkelt kommission for Storbritannien på længere sigt, ogden gennemfører en omfattende høring omfordelene derved.
The government is exploring the possibility of movingtowards a single commission for Great Britainin the longer term and is consulting widelyabout the merits of this.
I Finland blev der i januar 2001 nedsat enombudsmand med arbejdsopgaver svarende tilden svenske ombudsmands.
In Finland, the Ombudsman for Minorities wasestablished in January 2001 with similar functions as in Sweden.
Det er blevetforeslået at udvide denne ombudsmandsbeføjelser og oprette endnu et organ, forskelsbehandlingsnævnet, med beføjelse til at fuldbyrde ombudsmandens afgørelser og forbydediskriminerende adfærd.
It is proposed to strengthen the powers of the office and create an additional body, the Board of Discrimination, withthe ability to enforce decisions of the Ombudsman and forbid discriminatory action.
I Belgien blev CECLR (centret for lige muligheder og modstand mod racisme) oprettet i 1993for at bistå med at bekæmpe racediskrimination. Dets opgaver omfatter udførelse af undersøgelser, offentliggørelse af rapporter, forelæggelse af anbefalinger om forskelsbehandlingsspørgsmål for regeringen, organisering afuddannelse og koordinering af dialogen medngo’er.
In Belgium, the Centre for Equal Opportunitiesand Opposition to Racism (CECLR) was set upin 1993 to help combat racial discrimination.Its activities include carrying out surveys, publishing reports, submitting recommendationson discrimination issues to government, organising training and coordinating dialogue with NGOs.
I henhold til de nye love fik det ansvarfor at tage sig af alle andre former for forskelsbehandling ud over forskelsbehandling pågrund af etnisk oprindelse.
Under the new laws, it was givenresponsibility for dealing with all the otherforms of discrimination covered in addition tothat based on ethnic origin.
Det fik også beføjelse til at tage sig af klagesager fra ofre for forskelsbehandling, mægle mellem de involverede parter og overvåge gennemførelsen af de tonye love om forbud mod forskelsbehandling.
Its role was alsoextended by enabling it to take up complaintsfrom the victims of discrimination, mediatebetween the parties involved and monitor theimplementation of the two new laws banningdiscrimination.
I Luxembourg har det tværministerielle udvalg,der har ansvar for at foreslå de lovændringer,der er nødvendige for at overholde de to direktiver, foreslået, at der oprettes et specialiseretorgan til at tage sig af forskelsbehandling af allede grunde, der er angivet i direktiverne.
In Luxembourg, the inter-ministerial committee responsible for proposing the legislativechanges required to comply with the two directives has suggested creating a specialised bodyto deal with discrimination on all the groundsspecified in them.
I Nederlandene blev ligebehandlingsudvalgetoprettet i 1994 som et uafhængigt organ, derskulle behandle klager om forskelsbehandlingpå grund af religion, seksuel orientering, politisk overbevisning, nationalitet og ægteskabeligstatus samt etnisk oprindelse.
In the Netherlands, the Equal Treatment Commission was set up in 1994 as an independent body to deal with complaints of discrimination on grounds of religion, sexual andpolitical orientation, nationality and marital status as well as ethnic origin.
Dets ansvarsområde vil blive udvidet til at omfatte alder og handicap, når de to lovforslag, der i øjeblikket erunder behandling, bliver vedtaget.
Its responsibilitieswill be extended to cover age and disabilityonce the two bills being considered at presentare adopted.
Det kan påeget initiativ foretage undersøgelser for at findeud af, om der finder systematisk forskelsbehandling sted i forbindelse med bestemteoffentlige tjenesteydelser eller i dele af den private sektor, og det kan om nødvendigt indledeen retssag for at bringe forskelsbehandlingen tilophør.
It can undertake investigations onits own initiative to see whether there is systematic discrimination in particular public services or parts of the private sector and it cantake legal action, if necessary, to bring these toan end.
Det skal udgive årsrapporter om sineaktiviteter og hvert femte år aflægge rapportom, hvordan lovgivningen fungerer.
It is required to publish annual reportson its activities and to report every five years onthe way legislation is working.
I Østrig foreslås det i forslagene til ændring aflovgivningen, at ligebehandlingsudvalget(Gleichbehandlungskommission) og ligebehandlingskontoret (Gleichbehandlungsanwaltschaft) skal dække alle grunde til forskelsbehandling.
Similarly in Austria, the draft amendmentstolegislation propose extending the responsibilities of the Commission for Equal Treatment (Gleichbehandlungskommission)and the Office for Equal Treatment (Gleichbehandlungsanwaltschaft) to cover all thegrounds of discrimination.
Udvalget undersøger hovedsageliggenerelle spørgsmål i tilknytning til forskelsbehandling men kan også træffe ikke-bindendeafgørelser i individuelle tvistemål mellemarbejdstagere og arbejdsgivere.
The Commissionmainly examines general issues relating to discrimination but can pass decisions which arenon-binding in individual cases of disputebetween employers and employees.
Ligebehandlingsudvalget tilstræber som helhed at afgøre konflikter ved mægling. Ligebehandlingskontoretrådgiver og bistår ofre for forskelsbehandling.
Its general concern is to settle cases through mediation.The Office for Equal Treatment advises andassists victims of discrimination.
DELING AF BEVISBYRDEN
SHARING THE BURDEN OF PROOF
Deling af bevisbyrden
Sharing the burden of proof
I Belgien fremgår det tydeligt af forbundsloven, der blev vedtaget i januar 2003 og forbyder alle former for forskelsbehandling, at statistiske dataeller »situationstest« kan anvendes for at afgøre, om der er prima faciebevis for ulige behandling i sager om forskelsbehandling (ved en »situationstest« sammenlignes den måde, hvorpå en person opfører sig i forskellige situationer, f.eks. bliver han konfronteret med en person fra etetnisk mindretal og med en af europæisk oprindelse).
In Belgium, the federal law passed in January 2003 banning all forms ofdiscrimination states explicitly that statistical data (or ‘situation tests’)can be used to establish the fact that there is primafacie evidence ofunequal treatment in cases of discrimination.
Når spørgsmåleter afgjort, skifter bevisbyrden til den person, der er tiltalt for uretfærdigbehandling, for det er op til ham at bevise, at der er gyldige grunde tilhans optræden.
(A ‘situation test’ comparesthe way someone behaves in different circumstances, when, for example, they are confronted by a person of an ethnic minority or by someone of European origin.)
I Danmark Spanien, Nederlandene og Sverige er der planer om at indføre de samme bestemmelser om deling af bevisbyrden i lovgivning omforbud mod forskelsbehandling af flere grunde, som dem, der er indførti love om ligestilling mellem mænd og kvinder.
In Denmark, Spain, the Netherlands and Sweden, it is planned to includethe same provisions on the sharing of the burden of proof in legislationbanning discrimination on various grounds as those incorporated ingender equality laws.
Personer, der udsættes for forskelsbehandling,skal også kunne tro på, at de har en rimeligchance for at vinde, hvis de beslutter at retsforfølge den ansvarlige person eller organisation, så det ikke er helt håbløst at anlæggesag.
People suffering discrimination also need tofeel that they have a reasonable chance ofbeing successful if they decide to take actionagainst the person or organisation responsible, that the odds are not stacked againstthem in any case they might bring.
Derfor er kravet i direktiverne om, atbevisbyrden skal deles mellem de to involverede parter, meget vigtigt.
For thisreason, the requirement in the directives forthe burden of proof to be shared between thetwo sides involved is of major importance.
Det er ikke almindeligt i retssystemerne i EU’s medlemsstater,og derfor kræves der en fravigelse fra normalpraksis.
Itis not a common aspect of the legal system in EU Member States and so requires a departure from established practice.
På den anden side er det allerede blevet indført i lovgivningen om ligestilling mellem mænd og kvinder i mange lande.
At the sametime, it has already been introduced as a feature of gender equality legislation in manycountries.
FORBUD MOD REPRESSALIER
OUTLAWING VICTIMISATION
I Belgien bliver arbejdstagere i henhold til forbundsloven, der blev vedtaget i januar 2003, beskyttet mod gengældelsesaktioner fra arbejdsgiveres side.
In Belgium, the federal law passed in January 2003 protects workersfrom retaliatory action on the part of employers.
Arbejdstagere har ret til at blive genansat på de samme betingelser som før, hvis de er blevet afskediget.
Workers have the rightto be reinstated in their jobs if they have been dismissed, with the sameterms and conditions as before.
Det samme gælder Frankrig,hvor involverede arbejdstagere, der ikke ønsker at blive i det samme job,har ret til erstatning (på ikke under seks måneders løn).
The same is the case in France, where ifthe worker concerned does not wish to remain in the same job, theyhave the right to compensation (of not less than six months wages).Victimisation is also outlawed under existing legislation in Ireland.
Også den gældende lov i Irland forbyder repressalier.
This again is a newconcept in many countries.
I Nederlandene udvides definitionen af repressalier i henhold til lovforslaget om ændring af ligebehandlingsloven og af lovene om ligebehandling med hensyn til handicap og alder, til at omfatte vidner (hvilketdirektiverne kræver) og personer, der indbringer en sag om uretfærdigbehandling.
In the Netherlands, the draft bill amending the Equal Treatment Act andthose on equal treatment as regards disability and age extend the definition of victimisation to include witnesses (as required by the directives)as well as those bringing a case of unfair treatment.
Begrebet udvides også til at dække repressalier mod personer, der påberåber sig forskelsbehandling på andre områder endbeskæftigelsesområdet, hvilket også gælder under den eksisterendelovgivning i Sverige.
In addition, itextends the coverage to include reprisals taken against those claimingdiscrimination in areas other than employment, which is also true ofexisting legislation in Sweden.
I Storbritannien er det i henhold til gældende lovgivningom racelighedog handicap klart, at repressalier mod personer, der indbringer sager omforskelsbehandling, såvel som mod vidner er forbudt.
In Great Britain, existing legislation on racial equality and disabilitymakes it clear that victimisation of those bringing discrimination casesand witnesses is outlawed.
POSITIV SÆRBEHANDLING GENNEM ARBEJDSMARKEDSPOLITIK
POSITIVE ACTION THROUGH LABOUR MARKET POLICIES
I Frankrig indgik fire regeringsorganer, som er ansvarlige for arbejdsmarkedspolitik og indvandring (ANPE — det statslige arbejdsformidlingskontor,FASILD — aktions- og støttefonde for integration og bekæmpelse af racisme, DGEFP — generaldirektoratet for beskæftigelse og erhvervsuddannelse og DPM — direktoratet for befolkning og migration), i 2002 en treårigaftale om at styrke bekæmpelsen af forskelsbehandling ved at forbedreindvandreres adgang til offentlige arbejdsformidlingstjenester, job oguddannelse.
In France, four government bodies responsible for labour market policyand immigration (ANPE — the National Employment Agency; FASILD —Action and Support Funds for Integration and Fighting Racism; DGEFP —General Directorate for Employment and Vocational Training; and DPM —Population and Migration Department) concluded a three-year agreementin 2002 to reinforce the fight against discrimination by improving theaccess of migrants to public employment services, jobs and training.
Positiv særbehandling for at hjælpedårligt stillede grupper
Positive action to improve the position of disadvantaged groups
Portugals nationale beskæftigelsesplan for 2002 indeholdt foranstaltninger til en 25% forøgelse af handicappedes deltagelse i arbejdsmarkedsordninger.
In Portugal, the national employment plan for 2002 contained measuresfor increasing the participation of people with disabilities in labour marketprogrammes by 25%.
I henhold til direktiverne får regeringer ogorganisationer mulighed for at træffe foranstaltninger for at forbedre forholdene fordårligt stillede grupper, uden at det regnes forat være en overtrædelse af princippet om ligebehandling.
The directives allow governments and organisations to take action to improve the positionof disadvantaged groups without infringingthe principle of equal treatment.
I mange af EU’s medlemsstaterhar regeringerne i nogle år udøvet positivsærbehandling af denne art, navnlig for athjælpe ugunstigt stillede på arbejdsmarkedetmed at finde et job eller indgå i et træningsforløb.
In many EUMember States, governments have been pursuing positive action of this kind for someyears, especially to help those disadvantagedon the labour market find a job or get a placeon a training programme.
I nogle tilfælde er indsatsen blevet øgetsiden direktivernes offentliggørelse (se boks).
In some cases,action has been intensified since the publication of the directives (see Box).
I flere lande findes der kvoteordninger, som tvinger virksomheder til atansætte personer med handicap eller betale en bod.
In a number of countries, quota schemes are in force to oblige companiesto employ people with disabilities or pay a penalty.
I Frankrig har derf.eks. siden 1987 været et system, der kræver, at handicappede udgørmindst 6% af medarbejderstaben i virksomheder med 20 ansatte ellerderover.
In France, for example,a system has existed since 1987 requiring that people with disabilitiesmake up at least 6% of the workforce of firms with 20 or more employees.
Hvis de ikke gør det, skal virksomhederne betale penge til enfond.
Failure to do so means paying money into a fund.
Der er en lignende ordning i Tyskland, hvor mindst 5% af medarbejderstaben i virksomhederne siden 2000 har skullet bestå af handicappede.
A similar schemeoperates in Germany, where since 2000, firms have to have at least 5% oftheir workforce made up of people with disabilities.
Hvis det politiske mål om at nedbringe arbejdsløsheden blandthandicappede ikke nås, er det hensigten at øge andelen til 6%.
If the policy objectiveof reducing unemployment among people with disabilities is not met, theintention is to raise the requirement to 6%.
HENSYNTAGEN TIL HANDICAPPEDES BEHOV
ACCOMMODATING PEOPLE WITH DISABILITIES
Tilpasninger til handicappede irimeligt omfang
Making reasonable accommodationfor people with disabilities
I Det Forenede Kongerige har arbejdsgivere siden vedtagelsen af lovenom forskelsbehandling af handicappede i 1995 været forpligtede til atlave »rimelige tilpasninger« af arbejdspladser og lokaler af hensyn til handicappede.
In the UK, employers have been obliged since the Disability Discrimination Act of 1995 to make ‘reasonable adjustments’ to workingarrangements and premises for people with disabilities.
I loven er der en lang liste over de foranstaltninger, der kantræffes, f.eks. at ændre indretningen af lokaler og udstyr, anvise denpågældende et andet arbejdssted, uddelegere visse opgaver til andre oglave om på arbejdstider. Betydningen af ordet »rimelig« defineres ogsåud fra fordelene for den pågældende person i forhold til de medfølgende omkostninger og gener.
The act includesa long list of the kinds of measure which they may need to take, such asmodifying premises and equipment, assigning the person to a differentplace of work, allocating some of their duties to someone else and altering working hours.
Nogle nye bestemmelser, der forventes attræde i kraft i oktober 2004, vil forbedre beskyttelsen ved at præcisere,at arbejdsgivere har pligt til at træffe alle rimelige foranstaltninger for atsikre, at enhver »bestemmelse, betingelse eller praksis« eller ethvert»fysisk træk« ved deres lokaler ikke vil stille handicappede særlig ufordelagtigt.
New regulations due to come into force in October 2004will strengthen protection by making clear that employers have a duty totake all reasonable steps to ensure that any ‘provision, criterion or practice’ or any ‘physical feature’ of their premises does not put people withdisabilities at a substantial disadvantage.
Bestemmelserne vil gælde for alle arbejdsgivere, også demmed under 15 ansatte, som hidtil har været undtaget, og de vil omfattefaggrupper som advokater, politibetjente og brandmænd, der hidtil harværet undtaget.
The regulations will apply to allemployers, including those with under 15 employees now exempt, andwill extend to occupations such as barristers, police officers and firefighters at present not covered.
De vil også omfatte udbydere af tjenesteydelser.
They will also extend to service providers.
Mens positiv særbehandling for at hjælpedårligt stillede grupper er frivillig, er tilpasninger til handicappede i rimeligt omfang obligatorisk.
Whereas positive action to help disadvantaged groups is voluntary, making reasonableaccommodation for people with disabilities iscompulsory.
Lovgivningen i de enkelte lande skalderfor indeholde en paragraf, hvori det forlanges, at arbejdsgivere skal træffe foranstaltninger i rimeligt omfang for at gøre det muligt forhandicappede at arbejde eller blive oplært (seboks).
Legislation in every country,therefore, has to include a clause requiringemployers to take reasonable measures tomake it possible for those with disabilities towork or train (see Box).
I Irland skal arbejdsgivere i henhold til loven om ligestilling med hensyntil beskæftigelse, der blev vedtaget i 1998, også tage hensyn til handicappedes behov, men i dette tilfælde er de ikke forpligtede til at gørenoget, hvis omkostningerne er mere end symbolske.
In Ireland, employers are also required to accommodate the needs ofthose with disabilities under the Employment Equality Act of 1998,though in this case they are not obliged to take action if the cost is morethan nominal.
Dette vil blive ændret i den nye lovgivning, der skal indføres, som vil få næsten samme ordlyd som direktivet.
This will be changed in the new legislation to be introduced which will include wording similar to that in the directive.
Et særligt organ, den nationale handicapmyndighed,der blev oprettet i 2000, foretager eller udsteder bemyndigelse til forskning og andre handicaprelaterede aktiviteter. Samme organ hjælper ogsåmed at indsamle statistiske oplysninger til planlægning, udøvelse ogovervågning af ordninger og tjensteydelser for handicappede.
A special body, the National Disability Authority, set up in 2000, undertakes orcommissions research and other activities relating to disability and helpscollect statistical information for planning, delivering and monitoringprogrammes and services for people with disabilities.
I Belgien fremgår det tydeligt af forbundsloven fra januar 2003, at undladelse af at foretage tilpasninger til handicappede i rimeligt omfang i sigselv er forskelsbehandling.
In Belgium, the federal law of January 2003 states explicitly that failureto make reasonable accommodation for people with disabilitiesamounts in itself to discrimination.
Desuden gælder dette ikke kun beskæftigelse, men også adgang til varer og tjenesteydelser.
Moreover, this applies not only toemployment but also to access to goods and services.
I Sverige forlanges det i henhold til den lov om forbud mod forskelsbehandling af handicappede, der blev vedtaget i 1999, at arbejdsgivere skalindføre rimelige støtteforanstaltninger med henblik på beskæftigelse,forfremmelse og erhvervsuddannelse af handicappede.
In Sweden, the 1999 act prohibiting discrimination in employmentagainst people with disabilities requires employers to introduce reasonable support measures as regards their employment, promotion andtraining.
Muligheden foryderligere at udbygge denne lovgivning er under overvejelse.
The possibility of extending this legislation further is underconsideration.
I Finland, Nederlandene og Spanien indeholder alle lovforslag om ligestilling en bestemmelse, der forpligter arbejdsgivere til at foretagetilpasninger til handicappede i rimeligt omfang.
In Spain, the Netherlands and Finland, draft bills on equal treatment allcontain reference to an obligation on employers to make reasonableaccommodation for workers with disabilities.
REGLER FOR GOD OPFØRSEL FOR LIGEBEHANDLING
CODES OF CONDUCT FOR EQUALITY OF TREATMENT
I Frankrig har arbejdsgivere og fagforeninger indgået en række aftaler påregionalt og lokalt plan, som har til formål at gøre opmærksom på racediskrimination.
In France, employers and trade unions have concluded a number of agreements at regional and local level aimed at raising awareness of racial discrimination.
Desuden indeholder den lov, der blev vedtaget i november2001, en paragraf, som skal tilskynde til, at ikkediskriminerende praksispå arbejdspladserne inddrages i kollektive aftaler.
In addition, the law passed in November 2001 includes anarticle aimed at encouraging antidiscrimination working practices to beincluded in collective agreements.
Indføring af regler for god opførselfor at sikre ligebehandling
Introducing codes of conduct toensure equality of treatment
Siden 1992, da Nederlandene vedtog den nationale erklæring mod forskelsbehandling, er offentlige myndigheder og ngo’er her gået sammenom at anspore til indførelse af etiske regler, der skal sikre, at alle ansattebehandles lige, ligesom man har hjulpet virksomheder og andre organisationer med at udvikle sådanne regelsæt.
In the Netherlands, government agencies and NGOs have made effortssince the National Declaration against Discrimination in 1992 to encourage the adoption of codes of practice in favour of equal treatment andhave helped companies and other organisations to develop these.