natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den indeholder ligeledes en række illustrerendeeksempler på forskelsbehandling på centrale områder med henblik på at lette forståelsen af den nyelovgivning.
It also sets out a listof illustrative cases of discriminatory behaviourin key areas in order to make the meaning of thelaw clearer.
Ofre for forskelsbehandling har ved en domstol ret tilat blive repræsenteret af fagforeninger eller ngo’er,der begge på eget initiativ kan indlede retssager ioffentlighedens interesse.
The National Council for Combating Discrimination was also established in August2000 and began operating at the end of 2002.Its statutes guarantee its independence from Government.
Lovgivningen gør det ogsåmuligt at indlede kollektive retssager, når flere personer har været ofre for forskelsbehandling.
Its functions include promotingpositive action against discrimination, makingrecommendations to Government, approvingdraft laws on equality and non-discrimination,cooperating with public authorities to ensuredomestic legislation is in line with internationalnorms, helping people who suffer discrimination,and carrying out studies and research on relevant issues.
Det Nationale Råd for Bekæmpelse af Forskelsbehandling blev også oprettet i august2000 og begyndte at fungere i slutningen af 2002.I rådets vedtægter garanteres dets uafhængighedfra regeringen.
Victims of discrimination have the right to berepresented in court by trade unions or NGOs,both of which can bring public interest lawsuitson their own initiative.
Udviklingenuden for EU
Developments outside the EU
Bulgarien og Rumænien, derbegge forhandler om EU-tiltræ-delse, var ikke blandt de nye
Bulgaria and Romania,which are both negotiatingentry into the EU, were not
Ny lov mod forskelsbehandling i Norge medlemsstater, der tiltrådte Unionen i 2004.I begge lande er der dog allerede blevet gennemført en omfattende lovgivning mod forskelsbehandling (se boks).
New antidiscrimination legislationin Norway among the new Member States joiningthe Union in 2004. Nevertheless, inboth countries extensive legislationagainst discrimination has already beenimplemented (see Box).
I Norge blev der også for nylig vedtaget en lovgivning mod forskelsbehandling på linje meddirektiverne om racelighed og ligebehandlingmed hensyn til beskæftigelse (se boks).
Legislation against discrimination, onsimilar lines to the Racial Equality and Employment Equality Directives, hasalso recently been adopted in Norway(see Box).
Den norske regering har vedtaget en politik,der har til formål at bringe lovgivningen modforskelsbehandling på linje med direktiverneom racelighed og ligebehandling med hensyn tilbeskæftigelse, på trods af at den på ingenmåde er retligt forpligtet til at gøre det.
The Norwegian Government has adopted apolicy of bringing legislation against discrimination into line with he Racial Equality andthe Employment Equality Directives, eventhough it has no legal obligation to do so.
I marts2004 vedtog parlamentet en lov, der ændrerloven om arbejderbeskyttelse og arbejdsmiljø,hvorved den sikrede, at niveauet af retsbeskyttelse mod forskelsbehandling på beskæftigelsesområdet var mere eller mindre på højdemed beskyttelsesniveauet i de fleste EU-med-lemsstater. Desuden har regeringen meddelt,at den inden årets udgang har til hensigt atfremlægge lovforslag, der er på linje med direktivet om racelighed.
Abill amending the Act on Worker Protectionand the Working Environment was passedby Parliament in March 2004, so establishing much the same legal protectionagainst discrimination in respect of employment as in most EU Member States.Moreover, the Government has announcedthat it intends to come forward with proposals for legislation on the lines of the Racial Equality Directive before the end of the year.
VURDERING AF NYE RETTIGHEDER TIL BESKYTTELSE MOD FORSKELSBEHANDLING
ACCESSING NEW RIGHTS TO PROTECTION AGAINST DISCRIMINATION
Adgang til retfærdighed Et af de centrale krav idirektiverne er, at medlemsstaterne skal sikre, at de, der skønner athave været udsat for forskelsbehandling, haradgang til retlige eller administrative procedu- rer.
Access to justice A key requirement of the Directives is that Member States must ensure that judicial oradministrative procedures are open tothose who consider that they have suffered discrimination.
behandling, har derfor normalt mulighed for atanlægge sag ved en civil- eller arbejdsret, somhar tendens til at være mindre afskrækkendeend en straffedomstol.
tims of discrimination to take legalaction. People complaining of unequaltreatment are, therefore, usually ableto bring their cases before a civil courtor employment tribunal, which tend tobe less forbidding than a criminal court.
I nogle lande findes der instanser, der har tilformål at mægle mellem de to involverede parter og — hvor dette er muligt — at skabe etforlig, så en forligsaftale kan komme i stand.
Furthermore, bodies with a legitimateinterest in ensuring that the provisionsof the Directive are complied with (suchas trade unions or other representativeorganisations) must be given the rightto support victims of discrimination inany proceedings.
Ivisse tilfælde fungerer det uafhængige organ,der er blevet oprettet for blandt andet at biståfolk, der er udsat for forskelsbehandling, sommægler (se boks).
In some countries,these requirements have been includedin legislation and efforts have beenmade to make it relatively easy for vic-
Endvidere skal instanser, der har en legitiminteresse i at sikre, at bestemmelserne i direktivet overholdes (som for eksempel fagforeninger og andre repræsentative organisationer), have ret til at støtte ofre for forskelsbehandling i enhver retssag.
In some countries, arrangements existto mediate between the two sides involved and to bring about conciliationwhere possible so that an agreed settlement can be reached.
I nogle lande erdisse krav blevet inkluderet i lovgivningen, ogder er blevet gjort en indsats for at gøre detforholdsvist let for ofre for forskelsbehandlingat lægge sag an. Folk, der klager over ulige
In a number ofcases, the independent Equality Body,set up, among other things to help people suffering discrimination, plays therole of mediator (see Box).
I nogle lande kan folk også indbringe deres klager om forskelsbehandling til ligestillingsorganet i stedet for en domstol eller en civilret. Deter for eksempel tilfældet i Nederlandene.
In some countries, people can also taketheir complaints of discrimination to the Equality Body instead of to a tribunal orcivil court.
IIrland og Sverige kan ligestillingsorganernederimod yde direkte støtte ved at indbringesager til retten på vegne af personer, der klager over forskelsbehandling.
In Ireland and Sweden, on the other hand, Equality Bodies can provide direct support bytaking cases to court on behalf of people complaining of discrimination.
Ligestillingsorganet i Ungarn vil få mulighed for at gøre detsamme, så snart det kommer op at stå i januar 2005.
The Equality Body in Hungary will be able todo the same, once it comes into beingin January 2005.
I flere medlemsstater (som for eksempel Sverigeog Det Forenede Kongerige) har civil og arbejdsretlige instanser enbevidst politik om altid at forsøge at få en forligsaftale i stand iretssager vedrørende forskelsbehandling. Der er derfor blevetoprettet forligsordninger eller -instanser, der har til formål athjælpe de to involverede parter med at finde frem til en løsningpå deres uoverensstemmelser samt at blive enige om en passende erstatning.
In a number of Member States (such as Swedenand the UK), civil courts and employment tribunals have a deliberate policy of trying to reach an agreed settlement in discrimination cases.
I mange lande er der blevet oprettet ellerudpeget specifikke organisationer til at varetage denne rolle.
In manycountries, specific organisations have been set up, or designated, to perform this role.
I Danmark, Sverige, Nederlandeneog Finlander det blandtandet det uafhængige ligestillingsorgans rolle at fungere sommægler i retssager om forskelsbehandling.
In Denmark, Sweden, the Netherlandsand Finland, oneof the functions of the independent Equality Body is to act asa mediator in discrimination cases.
I Østriger det hensigten, at ligebehandlingsudvalget (GBK), hvis mandat snart vilblive udvidet ved lov til at omfatte alle de grunde til forskelsbehandling, der er anført i direktiverne, skal fungere på en ikkebureaukratisk måde, så den er mere tilgængelig og mere effektiv med hensyn til at skabe forlig.
In Austria, the Commission for Equal Treatment (GBK), whose remit is dueto be extended by pending legislation to cover all grounds ofdiscrimination specified by the Directives, is intended to operate in a non-bureaucratic way so that it is more accessibleand more effective in bringing about conciliation.
I Frankrigkan folk, der er ofre for forskelsbehandling, indbringederes sag for voldgiftsretten (Conseil des prud’hommes) med henblik på at få en forligsaftale i stand.
In France, people suffering discrimination at work can taketheir case to the Labour Court (Conseil des prud’hommes)to try to reach an agreed settlement.
Så snart det planlagte uafhængige ligestillingsorgan begynder at arbejde i 2005, vil detligeledes få kompetence til at mægle i retssager om ligebehandling.
Once the planned independent Equality Body begins operating in 2005, this willalso have powers to mediate in discrimination cases.
Fagforeningers og ngo’ers ret til atstøtte ofre for forskelsbehandling
The entitlement of trade unionsand NGOs to support victims ofdiscrimination
I Luxembourghar ngo’er, der er godkendt afjustitsministeriet, og som har eksisteret imindst 5 år og været aktive i bekæmpelse afforskelsbehandling, ret til at repræsentereofre for forskelsbehandling i en civilret. Det erligeledes tilfældet i Belgien, mens ngo’er i Frankrig kan anlægge uafhængige retssager,på trods af at de ikke er berettiget til atrepræsentere ofre for forskelsbehandling.
In Luxembourg, NGOs approved by the Ministry of Justice, which have been inexistence for at least 5 years and are active in combating discrimination, can represent victims of discrimination in civil courts.This is also the case in Belgium while in France, although they cannot representvictims of discrimination, they can bringindependent action.
Folk, der klager over forskelsbehandling, ersom nævnt ovenfor også berettiget til hjælpfra repræsentative organisationer til at anlægge retssager.
People complaining of discriminationare also entitled to help from representative organisations in taking action, asoutlined above.
Fagforeninger har ret til at biståog repræsentere deres medlemmer i retssager i de fleste dele af Unionen, hvor der er blevet vedtaget nye love mod forskelsbehandling.Det samme gælder ngo’er, så længe de er officielt anerkendt.
Trade unions are allowed to assist and represent their members in legal cases in most parts of the Union where new laws against discrimination have been adopted. The same istrue of NGOs, so long as they are officially approved.
Der er dog visse forskellemellem lande med hensyn til, i hvilket omfangrepræsentative organisationer har ret til atinvolvere sig i retssager.
There are, however,some differences between countries inthe extent to which representative organisations can be involved in judicial proceedings.
I nogle lande kan fagforeninger og andre repræsentative organisationer lede an med hensyn til at rejse retssager om forskelsbehandling, i andre er detteikke muligt (se boks).
In some countries, trade unions and other representative organisations can take the lead in bringing discrimination cases, in others not (see Box).
I Italienkan »legitime foreninger«, der er godkendt af afdelingen for lige muligheder, repræsentere ofre for racediskrimination i retssager.
In Italy, ‘legitimate associations’, approvedby the Department of Equal Opportunities,can represent victims of racial discrimination in court.
Fagforeninger har samme ret i beskæftigelsessager vedrørende racediskriminationeller hvilken som helst af de grunde, der erindeholdt i direktiverne.
Trade unions are allowed todo the same in employment cases involvingnot only discrimination on racial groundsbut on any of the other grounds specified inthe Directives.
Året 2003 skulle have været en milepæl på vejen mod en Europæisk Union fri for forskelsbehandling. De
The year 2003 should have been a milestone in the journey towards a European Union free from discrimination.
to ligestillingsdirektiver, der trådte i kraft i løbet af året, skulle have markeret et reelt fremskridt ved at
In Spain, legal entities qualified to represent the interests of people suffering racialdiscrimination can act on their behalf incourt.
‘ sikre retsbeskyttelse overalt i Den Europæiske Union mod forskelsbehandling på grund af race, religion,seksuel orientering, alder eller handicap.
But, with the exception of trade unions and employers’ organisations, thisdoes not apply to victims of discriminationon other grounds, apart from disability.
I Portugalhar officielt anerkendte repræsentative organisationer ifølge den nye lov18/2004, der blev indført i maj 2004, ret tilat forsvare ofres rettigheder i retssager omforskelsbehandling.
‘ year were intended to mark genuine prog- ress, by ensuring legal protection throughoutthe European Union against discriminationbased on race, religion, sexual orientation,age or disability.
I Finlander mulighederne for repræsentationbegrænsede.
In Finland, the possibilities of representation are limited.
Fagforeninger og andre repræsentative organisationer kan kun yde støtte tilfolk, men er ikke berettiget til i retssager atrepræsentere dem, der klager over forskelsbehandling.
Trade unions and otherrepresentative organisations can only provide assistance to people and are not allowed to represent those complaining of discrimination in court proceedings.
Der blev givetmange forskellige begrundelser for delvis eller manglende gennemførelse i den nationale lovgivning, mende tyder alle på en manglende politisk vilje til at fremme reel ligestilling.
The reasons forpartial or incomplete transposition into national law were various, but suggest a lack ofpolitical will to promote real equality.
Platformen af europæiske sociale ngo’er (Den socialeplatform) er skuffet over forsinkelserne i gennemførelsen af denne afgørende lovgivning og bifalder Kommissionens stærke aktioner mod og holdningerover for de medlemsstater, der sakker bagud.Medlemmerne af den sociale platform vil fortsat overvåge udviklingen på dette område, og vi forventer, atsituation vil blive bedre i det kommende år.
The Platform of European Social NGOs (‘Social Platform’) is disappointed with the delays inimplementing this vital legislation, andapplauds the Commission for its robustactions and attitudes towards those Member States that are dragging their heels.
Der hardog også været forsinkelser i tiltrædelseslandene med hensyn til at opfylde den gældende fællesskabsret, og vi har tillid til, at Kommissionen vil indtage en lignende hård linje over for de nye medlemsstater.
Social Platform members will continue to monitorprogress in this area, and we expect thesituation to improve in the year ahead.However, the accession process has also seen delays in meeting the acquis communau-
I Sverigeer mulighederne for repræsentationpå nuværende tidspunkt også forholdsvist indskrænkede og stort set begrænset til fagforeninger.
In Sweden, the possibilities of representation are also more limited at present andlargely confined to trade unions.
Der er blevet oprettet et undersøgelsesudvalg, der blandt andet har til formål atoverveje, om andre interessegrupper end fagforeninger bør berettiges til at repræsenterefolk i retssager om forskelsbehandling.
ACommittee of Enquiry has been set up toconsider, among other things, whetherinterest groups other than trade unionsshould be allowed to represent people indiscrimination cases.
Det erplanen, at udvalget skal rapportere i 2005.På samme tid kan såvel fagforeninger somenhver af de fire ombudsmænd anlægge retssager på vegne af folk, der skønner, at de erblevet ulige behandlet.
This is due to reportin 2005. At the same time, trade unionsas well as any of the four Ombudsmen cantake legal action on behalf of people whoconsider that they have been treated unequally.
FOR ARBEJDSGRUPPEN MOD
Member States.
FORSKELSBEHANDLING, DENSOCIALEPLATFORM
AILSASPINDLER, CHAIR, ANTI-DISCRIMINATION
Dette er ligeledes tilfældet i Polen, hvor såvelfagforeninger som menneskerettighedsorganisationer kan indlede retssager på vegne afofre for forskelsbehandling.
This is also the case in Poland,where, inaddition to trade unions, organisations active in protecting human rights can institutelegal proceedings on behalf of victims ofdiscrimination.
Sanktioner mod forskelsbehandling
Remedies and sanctions
Retsmidlerog sanktioner
The sanctions against discrimination
I direktiverne præciseres detikke, hvilke retsmidler derbør anvendes i retssager om
The Directives do notspecify the remedieswhich should apply in
De fleste retssager om forskelsbehandlingbehandles af civile retter eller administrativeinstanser, når bøder, genansættelse ellerandre forlig mellem de to involverede parterer det sædvanlige resultat på en sag, hvordet er blevet bevist, at der foreligger forskelsbehandling.
Most cases of discrimination are dealtwith by civil courts or administrative procedures where fines, reinstatement, orsome other settlement agreed betweenthe two parties involved are the usual outcome where a case of unequal treatmentis proved.
I Spanienkan arbejdsgivere, der er blevetfundet skyldige i forskelsbehandling påarbejdspladsen, blive idømt bøder på mellem3 000 EUR og 90 000 EUR.
In Spain, employers convicted of discrimination in places of work can be fined anamount varying from EUR 3000 to EUR90000.
I Slovenienidømmes arbejdsgivere, der er blevet fundetskyldige i forskelsbehandling, en minimumsbøde på omkring 4 000 EUR.
In Slovenia, employers found guilty of discrimination are subject to a minimum fine of around EUR 4000.
forskelsbehandling, eller hvilke sanktioner derbør gennemføres.
cases of discrimination or the sanctionswhich should be enforced.
De lader det i stedet væreop til de enkelte lande at træffe beslutningherom.
Instead, theyleave it to individual countries to decide.The Directives do require, however, thatthe sanctions be ‘effective, proportionate and dissuasive’.
I direktiverne kræves det derimod, atsanktionerne er »effektive, står i et rimeligtforhold til overtrædelsen og har en afskrækkende virkning«.
It is too soon to tellwhat sanctions will be imposed in practice.
Det er for tidligt at sige, hvilke sanktioner der i praksis vil blive gennemført, men i medlemsstaternes lovgivning erder generelt tendens til at lade det være op tilde retslige instanser at træffe beslutningerom, hvilke retsmidler det vil være passende atanvende i de enkelte retssager.
But there is a widespread tendency in the legislation introduced in Member States to leave it to the courtsto decide the appropriate remedy toapply on a case by case basis.
Dette kanspænde fra ordrer om at stoppe den diskriminerende adfærd, der klages over, til genansættelse af en ansat, der har mistet sit job pågrund af forskelsbehandling.
Thismight involve ordering the discriminatory behaviour being complained of tostop or reinstating someone who haslost their job because of being treatedunequally.
I Frankrigblev der i marts 2004 indført enhelt ny sanktion mod dem, der var blevet fundet skyldige i racediskrimination.
In France, a novel sanction was introduced in November 2003 against thosefound guilty of racial discrimination.
Dennebestår i at forpligte dem til at deltage i et kursus i borgerrettigheder (stage de citoyenneté),der har til formål at gøre dem bevidste ombetydningen af mangfoldighed i samfundet,tolerance for andre og respekt for menneskerettigheder.
Thisconsists of obliging them to go on a citizenship course (stage de citoyenneté)which is aimed at making them aware ofthe importance of diversity in society, oftolerance for others and of respect forhuman rights.
I mange tilfælde vil det passende retsmiddelogså kunne afgøres ved forlig eller med andreord ved at bringe en aftale i stand mellem deto involverede parter.
In many cases, the appropriate remedymight also be determined by conciliation, or, in other words, by agreementbetween the two parties involved.
På samme tid er dernormalt den valgmulighed at tilkende erstatning for psykologisk skade eller lidelse samtfor enhver form for tabt indtægt. I flere landeer der blevet fastsat et loft for erstatningsbeløbet, som kan blive udbetalt, mens det iandre lande er op til retten eller domstolen atafgøre dette (se boks).
Atthe same time, there is generally anoption of awarding compensation forthe psychological harm or trauma suffered as well as for any loss of earnings.In a number of countries, a ceiling is seton the maximum amount of compensation which can be paid, while in others,this is left for the court or tribunal todecide (see Box).
I mange lande har domstolene i strafferetligesager mulighed for at idømme dem, der erblevet fundet skyldige i forskelsbehandling,fængselsstraf.
In many countries, courts have the optionof sending those found guilty of discrimination to prison in criminal cases.
Det er for eksempel tilfældeti Belgieni henhold til lovgivningen mod racediskrimination, uanset om sagen vedrøreradgang til varer og tjenesteydelser, jobplacering, erhvervsuddannelse eller beskæftigelse.
This is thecase, for example, in Belgiumunder legislation prohibiting racial discrimination,whether the case involves the supply ofgoods and services, job placement, vocational training or employment.
Det samme gælder sager om forskelsbehandling af andre grunde i henhold tilden føderale lov af februar 2003, der gavdirektivet om ligebehandling med hensyn tilbeskæftigelse virkning.
The sameapplies to cases of discrimination on othergrounds under the Federal Law of February 2003, which put into effect the Employment Equality Directive.
Det dekret, der efterfølgende blev vedtaget af den flamske regionale myndighed, indeholder en lignendebestemmelse med hensyn til erhvervsvejledning, uddannelse og jobplacering.
The decreesubsequently adopted by the Flemishregional authority contains a similar provision in respect of vocational guidance,training and job placement.
Erstatningsordninger
Compensation arrangements
I Irlandkan ofre for forskelsbehandling eller repressalier ifølge ligestillingsloven af 1998 opnå erstatning i form afbetaling af udestående løn for en periode på op til 3 år plus erstatning for forskelsbehandlingens virkninger, der kanbeløbe sig på op til to års løn, samt genansættelse i deres job.
In Ireland, under the 1998 Equality Act, those suffering discrimination or victimisation can be awarded compensation in the form of arrears of earnings for up to 3 years plus compensation for the effects of discrimination of up to two years’ earnings, together with reinstatement to their jobs.
I Finlandkan der betales et erstatningsbeløb på op til 15 000 EUR til ofre for forskelsbehandling eller gengældelsesaktioner.
In Finland, compensation of up to EUR 15000 can be paid to victims of discrimination or of retaliatory measures.
I Den Tjekkiske Republiker enhver, der har været udsat for forskelsbehandling, berettiget til finansiel erstatning.Det er op til domstolen at fastsætte erstatningsbeløbets størrelse i forhold til, hvor alvorlig den forvoldte skade ogde pågældende omstændigheder var.
In the Czech Republic, anyone who has been discriminated against is entitled to financial compensation andthe court fixes the amount in relation to the seriousness of the harm inflicted and the circumstances involved.
I Letlandkan ofre for forskelsbehandling i henhold til den nye beskæftigelseslov kræve en af domstolen fastsat rimelig eller passende erstatning for den »materielle« og »ikke-materielle« skade, de er blevet forvoldt.
In Latvia, under the new employment law, victims of discrimination can claim reasonable or appropriate compensation for ‘material’ and ‘non-material’ damage suffered, with the court deciding the amount.
Det samme gælder mere eller mindre for personer, der har været udsat for racediskrimination uden for arbejdspladsen.
Much thesame applies to those suffering racial discrimination outside the work place.