natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Spørgsmål fra nationale domstole i forbindelse med lige­stillingsdirektiveme og eventuelle domme fra EF­Domstolen kan forventes at stige støt i antal over de næste år.
Questions from national courts in relation to the Equality Directives and eventually judgements from the European Court of Justice can be expected to rise steadily over the coming years.In the meantime, national judgements relating to the Equality Directives have begun to emerge in Member States (see boxes for some examples).
Domstolssager vedrørende forskelsbehandling
Court cases concerning discrimination
En husejer blev ved strafferetten i Antwerpen, Belgien, i december 2004 dømt for forskelsbehandling, fordi han havde nægtet at leje sit hus ud til et belgisk par af congolesisk oprindelse.
In December 2004,Antwerp criminal court in Belgium convicted a houseowner of discrimination becausehe had refused to rent his house to a Belgian couple of Congolese origin.
Ejeren havde instrueret udlejningskontoret om »helst ikke at udleje til udlændinge«.
The owner had instructed therental agency to ‘preferably not rent to foreigners’.
Centret for Lige Muligheder og Modstand mod Racisme, det særlige organ i Belgien, deltog i sagen sammen med den offentlige anklager.
The Centre for Equal Opportunities and Opposition to Racism, the specialised body in Belgium, participated in the case alongside the public prosecutor.
Af alle de klager om forskelsbehandling, centret modtager om året, vedrører i gennemsnit 7 % boligforhold.
Onaverage, 7% of the complaints of racism received by the Centre each year relate to housing.
Husejeren blev beordret til at betale 250 EUR i skade til centret.
The houseowner was ordered to pay EUR 250 in damages to the Centre.
Strafferetten i Grenoble, Frankrig, dømte i september 2004 en grundejer, fordi vedkommende nægtede at sælge et stykke jord til en »araber« med det argument, at hun var bange for at få problemer med naboerne.
In September 2004, the Criminal Court of Grenoble, France, convicted a landowner for refusing to sell apiece of land to an ‘Arab’, arguing that she was afraid of causing problems with the neighbours.
Domstolen idømte hende en bøde på 10 000 EUR, betinget fængsel i fire måneder og beordrede hende til at betale 1 500 EUR i skade til køberen og 500 EUR til dennes hustru.
The Courtfined her EUR 10 000, sentenced her to a suspended four-month prison sentence and ordered her to pay EUR 1 500 damages to the buyer and EUR 500 to his wife.
Domstolen beordrede endvidere dommen offentliggjort i fagbladet for sammenslutningen af ejendomsmæglere og tildelte skadeserstatninger til to ngo'er, der havde støttet offeret, MRAP og SOS Racisme.
The Court also ordered the conviction to bepublished in the professional bulletin of the federation of real-estate brokers and awarded damages to thetwo NGOs supporting the victim, MRAPand SOS Racism.
Finland: ophævelse af kirkebeslutning om forbud mod at blive præst for dem, der lever i registrerede parforhold med en af samme køn
Finland: Annulment of Church decision forbidding those living in same-sex registered partnerships becoming chaplains
Vaasa domstol ophævede for nyligt en beslutning truffet af den evangelisk­lutherske kirke om, at en ansøger ikke var valgbar til at blive præst, fordi hun offentligt levede i et parforhold med en af samme køn og havde meddelt, at hun ville få parforholdet registreret officielt.
VaasaAdministrative Court recently annulled a decision of the Evangelical Lutheran Church that an applicant was not eligible to be appointed as chaplain, because she publicly lives in a same-sex relationshipand had announced she would officially register the relationship.
Det at være i et parforhold med en af samme køn blev anset for at være en sådan anden grund. I den finske kirkelov, f.eks. i kirkeforordningen i kirkeloven, er der ingen undtagelse, der gennemfører undtagelsen vedrørende »religiøs etik« i artikel 4(2) i direktivet om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse.
This was found to contravene the Non-Discrimination Act prohibiting discrimination, inter alia, on the grounds of sexual orientation or ‘other reasons related to a person’, and being in a same-sex relationship was found to be another such reason.In the Finnish law for churches, for example, the Church Order or the Church Act, there is no exceptionimplementing the ‘religious ethos’exception of Article 4(2) of the Employment Equality Directive.
Irland: Arbejdsretten støtter sig til direktivet om racelighed i forbindelse med afgørelse om uberettiget afskedigelse på grund af race ig_BAR_
Ireland: Labour Court relies on Racial Equality Directive to find unfair dismissal on the groundsof race
Den irske lovgivning vedrørende bevisbyrden var før direktivgennemførelsen ikke i overensstemmelse med direktiverne.
Before transposition, the Irish law on the burden of proof was not in line with the Directives.
Da arbejdsretten behandlede sagen Citibank mod Massinde Ntoko den 8. marts 2004 (EED045), var direktivet om racelighed og direktivet om ligebehandling på beskæftigelsesområdet stadig ikke blevet gennemført i national lovgivning. Domstolen støttede sig imidlertid direkte til bestemmelserne i direk­tivet om racelighed vedrørende bevisbyrden og skønnede, at Citibank havde diskrimineret en congolesisk arbejdstager på grundlag af dennes race, da han blev afskediget for at foretage et personligt telefonopkald på arbejdet.
When the Labour Court heard the case of Citibank v.Massinde Ntokoon 8 March 2004 (EED045), the Racial Equality Directive and the Employment Equality Directive had not yet been transposed into Irish law.However, the Court relied directly on the Racial Equality Directive’s provision on the burden of proof tofind Citibank had discriminated against a Congolese worker on the basis of his race when he was dismissed for making a personal telephone call at work.
Domstolen henviste til retspraksis for EF­Domstolen, ifølge hvilken domstolen kan støtte sig til et direktiv, der ikke er gennemført, med henblik på at belyse fortolkningen af national lov i sager, der omfat­ter enkeltpersoner. Nationale domstole skal i videst muligt omfang fortolke nationale bestemmelser i lyset af ordlyden og formålet i direktiverne med henblik på at opnå det i direktivet tilsigtede resultat.
The Court referred to the case-law of the European Court of Justice, according to which a non-implemented Directive can be relied upon to inform the interpretation of national law in cases involving individuals: national courts are required to interpret nationalprovisions as far as possible in the light of the wording and the purpose of Directives in order to achievethe result pursued by that Directive.
Den indstævnte blev dømt til at betale sagsøgeren en erstatning på 15 000 EUR (2 000 EUR for tabt indtjening og 13 000 EUR for ikke­økonomisk skade til at kompensere for den ydmygelse, vedkommende havde været udsat for, og for fratagelsen af de grundlæggende rettigheder til ligebehandling og frihed uden racefordomme).
The respondent was ordered to pay the complainant compensationof EUR 15 000 (EUR 2 000 for loss of earnings and EUR 13 000 for non-pecuniary damage to compensate for the humiliation suffered and the deprivation of the fundamental right to equal treatment and freedom from racial prejudice).
Ungarn: ngo'ers ret til at være sagsøger i sager om forskelsbehandling af offentlig interesse
Hungary: Rights of NGOs to stand as plaintiffs in public interest discrimination cases
En ngo for lesbiske og homoseksuelle indbragte en sag mod Gáspár Károli­universitetet under den reforme­rede kirke. Ngo'en hævdede, at universitetet havde diskrimineret homoseksuelle teologistuderende.
Agay and lesbian NGO brought a case against Gáspár Károli University of the Reformed Church, alleging that the university had discriminated against gay theology students.
Efter at have afskediget en teologistuderende, der havde indrømmet, at han var homoseksuel, over for en af sine professorer, offentliggjorde Rådet for det Teologiske Fakultet en generel erklæring af 10. oktober 2003, hvori det fremførtes at »kirken kan ikke godkende [...] uddannelse, rekruttering og beskæftigelse af præster og undervisere i religion, der fører eller fremmer en homoseksuel livsstil«.
After dismissing a theologystudent who had confessed his homosexuality to one of his professors, the Theology Faculty Council published a general declaration on 10 October 2003, claiming that ‘the church may not approve of […]the education, recruitment and employment of pastors and teachers of religion who conduct or promotea homosexual way of life’.
Domstolen i første og anden instans skønnede, at universitetet havde gjort brug af sin ytringsfrihed inden for de konstitutionelle rammer og ikke havde diskrimineret homoseksuelle.
The first and second instance courts held that the university had exercised itsfreedom of expression within constitutional limits and had not discriminated against homosexuals.
Ngo'en planlægger at anmode om, at Højesteret behandler sagen.
The NGO plans to request review by the Supreme Court.
Denne sag fik vigtige konsekvenser for ngo'er, som indbringer sager om seksuel orientering af offentlig inter­esse (actio popularis): Domstolen fandt, at homoseksualitet er en iboende egenskab i folks personlighed, hvilket er en forhåndsbetingelse for en Popularklage (actio popularis­klage) i henhold til den ungarske lov om ligebehandling. Ngo'er behøver endvidere ikke vente, til forskelsbehandlingen i realiteten har fundet sted — det er tilstrækkeligt, at rettigheder kan blive overtrådt i fremtiden på grund af den diskriminerende lov, praksis osv, som ngo'en gør indsigelse mod.
This case had important implications for NGOs bringing sexual orientation cases in the public interest(actio popularis): the court established that homosexuality is an inherent feature of one’s personality,which is a precondition of an actio popularisclaim under the Hungarian Equal Treatment Act.Furthermore, NGOs do not have to wait for the discrimination to have actually taken place — it is enoughthat a violation of rights might take place in the future due to the discriminatory law, practice etc. they arechallenging.
Slovenien: konstitutionel dom vedrørende forordning, som begrænser opførelsen af moskéer
Slovenia: Constitutional judgment on Ordinance which restricts the building of mosques
Den slovenske forfatningsdomstol traf i juli 2004 en afgørelse vedrørende et spørgsmål til folkeafstemning om, hvorvidt en forordning fra Ljubljana bykommune skulle håndhæves, og fandt, at dette udgjorde en over trædelse af den forfatningsmæssige ret til frit at udøve ens religion.
In July 2004, the Slovenian Constitutional Court ruled that a referendum question on whether an ordinanceof the Ljubljana urban municipality should be enforced amounted to an infringement of the constitutionalright to freely exercise one’s religion.
Den pågældende forordning opstillede betingelser for opførelse af byggemål beregnet til at blive anvendt til religiøse og kulturelle aktiviteter for det muslimske religiøse samfund.
The ordinance in question laid down conditions for constructingobjects intended to be used for religious and cultural activities of the Islamic religious community.
Domstolen erklærede, at folkeafstemningens formål med at træffe beslutning om betingelser for anvendelse af jord i realiteten var ensbetydende med at umuliggøre opførelsen af en moské. En folkeafstemning om forordningen ville således indebære en beslutning om, hvorvidt medlemmer af det muslimske religiøse samfund frit kunne udøve deres religion i moskéen eller ej, hvilket var imod forfatningen.
The courtdeclared that the purpose of deciding on land-use conditions in a referendum was actually to make thebuilding of a mosque impossible, and therefore having a referendum on the ordinance would mean deciding whether the members of the Islamic religious community can freely exercise their religion in themosque or not, which was unconstitutional.
Sverige: positiv særbehandling ud fra etnisk baggrund i forbindelse med optagelse på universiteter
Sweden: Positive action based on ethnicity in university entrance
Universitetet i Uppsala indførte »alternative udvælgelseskriterier« for jurastuderende, hvorved 10 % af pladserne var reserveret til ansøgere, hvor begge forældre var »født i udlandet«.
Uppsala University introduced ‘alternative selection criteria’of law students, whereby 10% of places on thelaw programme were reserved to applicants whose parents were both ‘foreign-born’.
Dette var i tråd med lovgivning fra januar 2003, der havde til formål at forøge pluralismen på de højere uddannelser. Der blev gjort indsigelse mod denne praksis af to kvindelige ansøgere med høje akademiske kvalifikationer, som ville være kommet ind på programmet, hvis ikke de alternative udvælgelseskriterier havde været der.
This was in line withlegislation from January 2003 which aimed to enhance pluralism in higher education.
De hævdede, at udvælgelseskriterierne var diskriminerende i henhold til loven om universitetsstuderende af 2001, som ikke indeholder udtryk kelige bestemmelser om fortrinsbehandling. Byretten i Uppsala fastslog i januar 2005, at universitetets praksis var i modstrid med forbuddet mod direkte forskelsbehandling, og støttede sig til EF-Domstolens retspraksis for positiv særbehandling vedrørende køn, dvs., at positiv særbehandling ikke er tilladt, hvis der er en tydelig forskel på ansøgernes kvalifikationer.
They claimed the selection criteria were discriminatoryunder the 2001 Students at Universities Act, which does not expressly provide for preferential treatment.Uppsala District Court found, in January 2005, that the university’s practice was contrary to the prohibitionof direct discrimination, relying on the European Court of Justice’s case-law related to gender positiveaction, that is, positive action is not permitted where there is a clear difference in the merits of the applicants.
De to kvinder fik hver tildelt skadeserstatning på 75 000 SEK (omkring 7 500 EUR).
The two women were each awarded damages of SEK 75 000 (around EUR 7 500).
Sagen vil sandsynligvis blive anket.
The case islikely to be appealed.
Nederlandene: manglende opfyldelse af kravet om rimelige tilpasninger inden for erhvervsuddannelse
Netherlands: Failure to meet reasonable accommodation requirement in vocational training
Et bureau mod forskelsbehandling lagde sag an mod en sammenslutning, som organiserer eksamener inden for hotel- og restaurationssektoren. Bureauet hævdede, at sammenslutningen havde overtrådt loven om lige behandling i forbindelse med kriterierne handicap og kronisk sygdom ved ikke at skabe rimelige tilpasninger inden for erhvervsuddannelse.
An anti-discrimination bureau brought a case against an association that organises exams for the hoteland restaurant sector, alleging that the association had breached the Act on Equal Treatment on thegrounds of disability or chronic disease by failing to provide reasonable accommodation in vocational training.
Sammenslutningen havde tilbudt »tilpassede« eksamener til ansøgere med et læsehandicap. Der skulle dog betales 90 EUR ekstra for en sådan »tilpasset« eksamen.
The association had offered ‘accommodated’examinations to candidates who have a reading disability.
Udvalget for lige behandling var enig i, at dette ikke var i overensstemmelse med forpligtelserne i loven vedrørende rimelige tilpasninger af hensyn til folk med et handicap.
The Equal Treatment Commission agreed that this did not comply with the obligation under the Act to provide reasonableaccommodation to persons with disabilities.
Den påkrævede tilpasning i denne sag var ikke ensbetydende med en uforholdsmæssig stor byrde på sammenslutningen, og det blev derfor skønnet, at sammenslutningen havde diskrimineret på ulovlig vis (sag 2004/140 af 26. oktober 2004).
The accommodation required in this case did not amount toa disproportionate burden upon the association and therefore it was found to have unlawfully discriminated, (Case 2004/140 of 26 October 2004).
Spanien: Klausuler i kollektive overenskomster om tvungent krav om pension som 65-årig blev ophævet af højesteret
Spain: Clauses in collective agreements forcing retirement at 65 annulled by Supreme Court
Højesteret ophævede i to domme af 9. marts 2004 klausuler i kollektive overenskomster, der tvang arbejdstagere til at gå på pension som 65-årige, da der ikke fandtes nogen nationale bestemmelser, der tillod en sådan tvungen pensionering.
In two judgements of 9 March 2004, the Supreme Court annulled clauses of collective agreements whichforced workers to retire at 65, because there was no national provision permitting such compulsory retirement.
Domstolen støttede sig til direktivet om ligebehandling på beskæftigelsesområdet og sluttede, at tvungent krav om pensionering af arbejdstagere som 65-årige udgør forskelsbehandling på grund af alder, såfremt der ikke findes bestemmelser, der berettiger en forskellig behandling på grundlag af alder »ved legitime beskæftigelses-, arbejdsmarkeds- og erhvervsuddannelsespolitiske mål«.
The Court relied on the Employment Equality Directive to conclude that it is discriminatory on thegrounds of age to force workers to retire at 65 if there is no provision justifying differences in treatmentbased on age ‘by legitimate employment policy, labour market and vocational training objectives’.
Den spanske regering indførte i december 2004 en lov med henblik på at tillade sådanne klausuler i kollektive overenskomster ved at forbinde dem med »legitime beskæftigelses-, arbejdsmarkeds- og erhvervsuddannelsespolitiske mål«.
In December 2004, the Spanish government adopted a bill in order to allow the reintroduction of suchclauses in collective agreements, by linking them to ‘legitimate employment policy, labour market andvocational training objectives’.
Dette betyder, at så snart loven er vedtaget i parlamentet, vil sådanne klausuler eventuelt ikke være ensbetydende med aldersdiskrimination, i det omfang dog, at de kan anses for at være objektivt og rimeligt begrundet.
This means that, once the bill is adopted by the parliament, such clausesmay not amount to age discrimination, to the extent, however, that they may be considered as objectively and reasonably justified.
Det Forenede Kongerige: første dom om forskelsbehandling på grund af seksuel orientering i henhold til bestemmelser, der gennemfører direktivet om ligebehandling på beskæftigelsesområdet
UK: First finding of sexual orientation discrimination under Regulations transposing Employment Equality Directive
I januar 2005 blev bestemmelserne om ligebehandling på beskæftigelsesområdet (seksuel orientering) over trådt for første gang.
In January 2005, the 2003 Employment Equality (Sexual Orientation) Regulations were found to havebeen breached for the first time.
Arbejdsretten i Stratfort, London, fandt, at sagsøgeren, en virksomhedsleder, havde været genstand for vedvarende mishandling over en periode fra ledende medarbejdere i hans virksomhed, Cleanaway, og var blevet tvunget til at forlade sin stilling til 54 000 GBP (omkring 78 400 EUR) om året. Han blev tilkendt 35 345 GBP (omkring 51 300 EUR) i erstatning for konstruktiv uberettiget afskedigelse, chikane og forskelsbehandling.
Stratford Employment Tribunal in London found that the complainant, abusiness manager, had been subject to sustained abuse over a period of time from senior members ofstaff at his company, Cleanaway, and forced to quit his GBP54 000 (around EUR 78 400) a year post.He was awarded GBP35 345 (around EUR 51 300) in compensation for constructive unfair dismissal,harassment and discrimination.
Domstolen fandt, at vedkommendes arbejdsgiver ikke havde anerkendt eller håndteret problemet, trods tidligere klager fra andre homoseksuelle medarbejdere.
The tribunal found that his employer had failed to accept or deal with theproblem, despite previous complaints by another gay member of staff.
Cleanaways personaleafdeling havde ikke sikret, at ledende medarbejdere havde forstået, at henvisninger til seksuel orientering ikke kunne accepteres.
Cleanaway’s human resourcesdepartment had failed to ensure that senior managers understood that references to sexual orientationwere not acceptable.
CM Del I > Fremskridt inden for gennemførelse af direktivet om racelighed og direktivet om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse Page 23
2005Part I > Progress in implementing the Racial Equality and the Employment Equality Directives Page 20
Retsmidler og sanktioner i forbindelse med genoprejsning ved overtrædelse af den enkeltes rettigheder
Remedies and sanctions redressing infringements of individual rights
De nationale domstole skal i henhold til direktiverne sikre, at der findes tilfredsstillende retsmidler ved overtrædelse af princippet om ligebehandling.
Under the Directives, national courts must ensure violations of theprinciple of equal treatment are satisfactorily remedied.
Sanktionerne mod dem, der diskriminerer, skal være effektive (dvs. opnå det ønskede resultat), stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen (dvs. på passende vis afspejle tyngden og arten af det tab og/eller den skade, der er lidt) samt have en afskrækkende effekt (dvs. afskrække fremtidige diskriminerende handlinger).
Sanctionsagainst discriminators must be effective (i.e. achieve the desired outcome), proportionate (i.e. adequately reflect the gravity and nature of the loss and/or harm suffered) and dissuasive (i.e. deter future acts of discrimination).
Det er stadig lidt tidligt præcist at sige, hvorvidt de forskellige sanktioner, der er til rådighed i de pågældende EU-medlemsstater, opfylder dette krav eller ej.
It is still early toaccurately assess whether or not the various sanctions available in the respective EU Member Statesmeet this requirement.
Dette vil fremstå tydeligere, jo flere sager der træffes afgørelse i ved de nationale domstole.
This will become clearer as more cases are decided by the national courts.
Visse medlemsstater har traditionelt set pålagt strafferetssanktioner for visse former for forskelsbehandling, særligt bøder og fængselsstraf.
Some Member States have traditionally imposed criminal sanctions for certain forms of discrimination,especially fines and imprisonment.
EF-direktiverne er dog generelt blevet gennemført ved civil- eller arbejdsretten eller ved administrative instanser, så sanktioner såsom erstatninger vil sandsynligvis blive mest udbredt i fremtiden. Økonomisk erstatning kan omfatte erstatning for tidligere eller fremtidige tab og for følelsesmæssig overlast, skadeserstatninger for personlig beskadigelse såsom mental overlast eller skadeserstatninger, der tjener som eksempel med henblik på at straffe den, der diskriminerer.
The EC Directives have, however, generally been implementedthrough civil, labour and administrative law so sanctions such as compensation, are likely to be morecommon in the future.
Offeret får direkte erstatning i overensstemmelse hermed, i modsætning til bøder ved strafferetssager, hvor bøden betales til staten i stedet.
The victim is accordingly directly compensated, in contrast to criminal lawfines which are paid instead to the State.
Andre retsmidler omfatter foreløbig retshjælp med henblik på at få stoppet for skelsbehandlingen og tvinge den, der har diskrimineret, til at træffe foranstaltninger for at forhindre eller reducere virkningen af diskrimineringen af offeret, såsom en dom om at genansætte offeret i sit job, eller at der skal vedtages et særligt sæt regler for praksis.
Other remedies include interim relief to stop the discrimination and obliging the discriminator to take action to prevent or reduce the effects of discriminationon the victim, such as an order to reinstate him or her in their job or to adopt a particular code of practice.
I visse tilfælde findes der særlige sanktioner for virksomheder eller organisationer, som afviger fra sanktionerne pålagt enkeltpersoner.
Sometimes there are specific sanctions on companies or organisations which differ from thoseimposed on individuals.