natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Af hensyn til kontinuiteten i retspraksis besættes halvdelen af dommerembederne hvert tredje år i begyndelsen af domstolsåret den 6. oktober. Genvalg ermuligt.
In order toensure a degree of continuity, partialreplacement of half the Judges and Advocates General takes take place every threeyears at the beginning of the judicial yearon 6 October.
tisk og uafhængigt at forelægge EF-Domstolen et ikke-bindende forslag tilafgørelse, der fremgår af en udtalelse omde i den pågældende sag fremførte retsspørgsmål. De begrundede forslag tilafgørelseerenintegreret delaf denmundtlige forhandling (EF-Domstolensprocesreglements artikel 59, stk. 1 og 2)og offentliggøres sammen med dommen isamlingen af Domstolens afgørelser.
dures. the task of the Advocates General isto submit ‘opinions’to the Court in theform of (non-binding) proposals for a Court decision based on a fully independent and non-partisan survey of the questions of law raised in the case concerned.The opinions are an integral part of theoral procedure (Article 59(1) and (2) of therules of procedure of the Court of Justice)and are published together with the judgment in the Court reports.
Kungennem de begrundede udtalelsers overbevisningskraft har generaladvokaterne mulighed for at øve indflydelse på dommen; de deltager imidlertid ikke irådslagningerne og afstemningerne.
Advocates General can only influence judgmentthrough the strength of the arguments intheir opinions; they are not involved inany deliberations or voting on the judgment.
• Udnævnelse af dommere og generaladvokater
• Selection of Judges and Advocates General
Domstolen bistås ved udførelsen af sinopgaveaf8generaladvokater,hvisudnævnelse svarer til udnævnelsen afdommerne, og som skal være fuldstændigtuafhængige.
The Court is assisted by eight Advocates General whose term of office correspondsto that of the Judges; they enjoy judicialindependence.
Af de 8 generaladvokaterkommer 4 altid fra de store medlemsstater(Tyskland, Frankrig, Italien, Det Forenede Kongerige) og de fire øvrige skiftevis fra deresterende 11 medlemsstater. Der er kunudnævnt en 9. generaladvokat fra den 1.januar 1995 til den 6. oktober 2000.
Four of the eight Advocates General are always from the ‘large’Member States (Germany, France, Italy and the United Kingdom) and the remaining four come from the remaining Member States on an alternating basis.The office of the ninth Advocate Generalwas only created for the period from 1January 1995 to 6 October 2000.
Detskyldes det forhold, at der med Østrigs,Sveriges og Finlands tiltrædelse opstod etulige antal dommere (15), således at situationen med en ekstra dommer, som varnødvendig i 12 medlemsstater, ikke merekunne opretholdes.
This wasbecause the accession of Austria, Swedenand Finland led to there being an oddnumber of Judges (15), which in turnmeant that the additional Judge requiredwhen there were 12 Member States couldno longer be retained.
Derfor blev den først ioktober 1994 som 13. dommer udnævnteanden dommer fra Italien udpeget til generaladvokat for et tidsrum af 6 år.
For this reason, thesecond Italian Judge, who had only beenappointed as the 13th Judge in October1994 for a term of six years, was made an Advocate General.
Generaladvokatinstitutionen er tilsyneladendeudsprunget af den ved de franske forvaltningsdomstole oprettede »Commissaire du Gouvernement«.
The office of Advocate General is clearly based on that of the Commissaire du Gouvernement in the Council of State (Conseil d’État)andadministrative courts in France.
Den blev også indført i EF-Domstolen med det formål at skabe en modvægt til EF-Domstolens tidligere enstrengede karakter og den dermedmanglende appelinstans.
It wasintroduced in the Court to counterbalancethe ‘single-tier’nature of court proceedings, i.e. the absence of any appeal proce-
Til dommere og generaladvokater vælgespersoner, hvis uafhængighed er uomtvistelig, og som i deres hjemland opfylderbetingelserne for at indtage de højestedommerembeder, eller som er jurister, hvisfaglige kvalifikationer er almindeligt anerkendte (EFtraktatens artikel 223, stk. 2).Derfor er det muligt, at dommere, tjenestemænd, politikere, advokater eller universitetslærere fra de respektive medlemsstaterkan udnævnes til dommere og generaladvokater ved EF-Domstolen.
The Judges and Advocates General arechosen from persons whose independenceis beyond doubt, and who possess thequalifications required for appointment tothe highest judicial offices in their respective countries or who are legal experts ofrecognised competence (Article 223(2)EC). This means that Judges, public officials, politicians, lawyers or universitylecturers from Member States may beappointed.
Den erhvervsmæssige ballast og forskelligartetheden aferfaringsgrundlaget er fremmende for arbejdet ved EF-Domstolen, idet de bidrager til, at realitets- og retsspørgsmål,der stilles, belyses i videst muligt omfangud fra både teoretiske og praktiske synspunkter.
The variety of professionalbackgrounds and experience is beneficialto the Court in that it helps to provide ascomprehensive an assessment as possibleof boththetheoreticaland practicalaspects of the facts and points of law thathave to be considered.
Hvem og i hvilken procedure derudnævnes som dommer eller generaladvokat i de respektive medlemsstater, ellersom foreslås udnævnt af regeringerne, er i
In all Member States, the choice of whoshould beproposed by the government for appointment as a Judge or Advocate General, andthe procedure by which this is done, is a
Det harimidlertid den følge, at den mundtligeforhandling skal åbnes på ny i plenum.
The proceduresdiffer greatly and range from the not-very-transparent to the totally impenetrable.
• Fordeling af forretningerne
The European Court of Justice is the highest and at the same time the sole judicial authority in matters of Communitylaw.
EF-Domstolen har den højeste og samti-digeenestedomsmyndighediallespørgsmål, der vedrører fællesskabsretten.Dens generelle opgave er at værne om lovog ret ved fortolkningen og anvendelsen afdenne traktat (EFtraktatens artikel 220).
In general terms, its task is to ‘ensurethat in the interpretation of (the) Treaty thelaw is observed’(Article 220 EC).
Denne generelle beskrivelse af opgaverneomfatter tre grundlæggende områder:
This general description of responsibilitiesencompasses three main areas:
1. kontrol med dels fællesskabsinstitutionernes, medlemsstaternes og enkeltpersoners anvendelse af fællesskabsretten ved gennemførelsen af traktatens forskrifter med henblik på opfyldelsenaf deres forpligtelser i medfør af fællesskabsretten
1. monitoring the application of Community law, both by the Community institutions when implementing the Treaties,and by the Member States and individuals in relation to their obligationsunder Community law;
2. fortolkning af fællesskabsretten
2. interpretation of Community law;
3. videreførelse af fællesskabsretten.
3. further shaping of Community law.
Med undtagelse af de retssager, som tvingende er blevet henvist til plenum på enmedlemsstats eller en fællesskabsinstitutions forlangende, træffer EF-Domstolenafgørelse om henvisning til en afdelingved slutningen af den skriftlige procedurepå grundlag af referentens foreløbigeberetning og efter høring af generaladvokaten.
In carrying out these tasks, the Court’swork involves both legal advice and adjudication. Legal advice is provided in theform of binding opinions on agreementswhich the EU wishes to conclude withnon-member countries or internationalorganisations.
EF-Domstolen varetager disse opgaverbåde under udøvelse af dens funktion sombåde retsbelærende og retsskabende. Denretsbelærende funktionudøver den i formaf udarbejdelsen af forpligtende responsavedrørende traktater, som Unionen ønskerat indgå med tredjelande eller internationale organisationer.
Apart from the cases which, if a Member State or Community institution so requests, must be heard by the full Court,the decision on which chamber will heara case is taken when the written procedure is completed and the report of the Judge-Rapporteur and the views of the Advocate General have been considered.This decision is taken in accordance withinternal rules laying down certain criteria,among which the legal complexity, theexistence of firmly established precedents,and the financial implications of proceedings are of crucial importance.
Ulig vigtigere er imidlertid dens funktion som retsskabende insti-tution.Indenforrammerneaf dennefunktion varetager EF-Domstolen opgaver,som i medlemsstaterne er overdragetforskellige domstole: Således optræder den
Acase maybe referred back to the plenary Court atany time — even during or followingdeliberations on judgment. If this happens,however, the oral procedure is reopenedbefore the full Court.
EF-Domstolen er som enhver anden domstoloverbelastet.
Like all courts, the European Court of Justice is overburdened.
Antallet af sager er i tidens løbsteget støt. De vil stige yderligere, når mantænker på, hvilket konfliktpotentiale der erskabt med de talrige direktiver, der er vedtagettil gennemførelse af det indre marked, og somer transformeret til national ret.
The number ofcases referred to it has increased steadilyand will continue to grow, given thepotentialfordisputesthathasbeencreated by the huge number of directiveswhich have been adopted in the contextof the single market and transposed intonational law in the Member States.
Yderligeretvivlsspørgsmål, som i sidste instans skalbesvares af EF-Domstolen, er allerede trådt ikraft i forbindelse med traktaten om Den Europæiske Union.
Thesigns are already there that the Treaty on European Union has raised further questions which will ultimately have to besettled by the Court.
Til aflastning af EF-Domstolen blev der derfor allerede i 1988 pågrundlag af den europæiske fælles akt etableret en Ret i Første Instans.
This is why, in 1988,a Court of First Instance (CFI) was established under the Single European Act totake the pressure off the Court of Justice.
RETTEN I
COURT OF
FØRSTEINSTANS
INSTANCE
15 dommereudnævnt af medlemsstaternes regeringer efterfælles overenskomst for et tidsrum af 6 år
Governments of the Member States appoint the15 Judgesby common accord for a term of six years
Rettergangsformer
Types of proceeding
(artikel 236) vedrørende ansvar i og uden forkontraktforhold(artikel 235 og 288, stk. 1 og 2)
Actions for damageson the grounds of contractual ornon-contractual liability(Articles 235 and 288(1) and (2))
Annullations- og passivitetssagerfysiske og juridiske personerunder påberåbelse af retsstridigefællesskabsretsakter, eller undladelse af at træffe afgørelserherom (artikel 230 og 232)
Actions for annulment andcomplaints of failure to actfiled by natural and legalpersons on the grounds ofillegality or absence of Community legal acts(Articles 230 and 232)
1/99), mens retssager ved Domstolenforsynes med et »C« (= Cour) (f.eks. C-1/99).
Nevertheless, it is an autonomous bodyseparate from the Court of Justice in organisational terms.
Retten i FørsteInstans består af 15 medlemmer, for hvilke der gælder sammeforudsætningerogreglersomfordommerne ved EF-Domstolen, for så vidtangår deres kvalifikation, udnævnelse ogretsstilling.
The CFI consists of 15 members whose qualifications, appointment and legal status are subject tothe same requirements and conditions as Judgesat the Court of Justice.
Jævnfør deres funktion er dehovedsageligt aktive som dommere; mende kan også anvendes på ad hoc basissom generaladvokater, for så vidt søgsmålet forhandles ved plenum, eller vedsager for afdelingerne, såfremt en retssagsfaktiske eller retlige vanskeligheder kræverdette.
Although their main function is to sit as ‘Judges’, they may also beappointed as ‘advocates general’on an ad hocbasis in cases before the full Court, or in casesbefore one of the chambers if the facts of the caseor its legal complexity require this.
I den hidtidige praksis er der kun imeget begrænset omfang gjort brug afdenne mulighed.
This facilityhas been used very sparingly up to now.
Revisionsretten har til opgave at efterprøvelovligheden og den formelle rigtighed af EF’sindtægter og udgifter og sikre sig, at denøkonomiske forvaltning har været forsvarlig.
The Court of Auditors’task is to examinewhether all revenue has been received and allexpenditure incurred in a lawful and regularmanner and whether financial managementhas been sound.
Imodsætning til visse nationale revisionsretter imedlemsstaterne har EF’s Revisionsret ikkelovmæssig kompetence til at gennemtvingesine kontrolbeføjelser eller til at retsforfølgeovertrædelser, der opdages under kontrollen.På den anden side kan den selv vælge, hvadden vil kontrollere og hvorledes.
Unlike the courts of auditorsor similar bodies in the Member States, it hasno jurisdiction to enforce its control measuresor to investigate suspicions of irregularityarising from its investigations. However, it iswholly autonomous in its decisions regardingwhat it examines and how.
Således kanogså privatpersoner underkastes en efterprøvelse, f.eks. om støtte fra fællesskabsmidlerer anvendt hos den private modtager i overensstemmelse med Fællesskabets regler.
It can, forinstance, examine whether the use made of Community financial support by private individuals is in compliance with Communitylaw.
Retten i FørsteInstans råder overetplenum (15 dommere), 5 afdelinger medhver 5 dommeresamt 5 afdelinger medhver 3 dommere.
The CFI may sit as a full Court (15 Judges) or infive chambers of 5 Judges or five chambers of 3Judges.
Kuni undtagelsestilfælde henvises en sag til plenum; ireglen forhandles søgsmålene ved afdelingerne og afgøres af disse.
Cases are heard by the full Court only inexceptional circumstances; it is usually the chambers which hear cases and give judgment.
Revisionsrettens stærkeste våben er offentlighedseffekten.
The chief weapon in armoury of the Court of Auditors is the fact that it can publicise itsfindings.
Resultaterne af dens kontroloffentliggøres efter slutningen af hvert regnskabsår i en årsberetning, der offentliggøresi EF-Tidende, og på denne måde blivertilgængelige for den europæiske offentlighed.
The results of its investigations aresummarised in an annual report at the end ofeach financial year, which is published in the Official Journal of the European Communitiesand thus brought to public attention.
Desuden kan den i særberetningertage stilling til bestemte emner, som ligeledes offentliggøres i EF-Tidende.
It mayalso make special reports on specific areas offinancial management, and these are alsopublished.
Andre organer
Other institutions
Oprindeligt var Retten i Første Instans kunkompetent for en begrænset kreds afsøgsmål, men den er nu på grundlag af enundersøgelse af det oprindelige kompetencekatalog i 1993 under EF-Domstolensretlige kontrol førsteinstans for alle direkteklager fra fysiske og juridiske personermod Fællesskabets retsakter.
Although the CFI was originally responsible foronly a limited range of cases, a review of itsresponsibilities carried out in 1993 means that itis now the court of first instance for all directactions against Community legal acts brought bynatural and legal persons, albeit subject to thelegal supervision of the Court of Justice.
Det Økonomiske og Sociale Udvalg(EF-traktatens artikel 257-262)
Economic and Social Committee (Articles 257–262 EC)
Revisionsretten blev oprettet den 22. juli1975 og påbegyndte sit arbejde i oktober
The European Court of Auditors was set up bythe Treaty of 22 July 1975 and began work in Luxembourg in 1977. It consists of 15
Det Økonomiske og Sociale Udvalg(ØSU) sørger for, at de forskellige grupperinden for det økonomiske og sociale liv, isærdeleshed arbejdsgivere og arbejdsta-
The purpose of the Economic and Social Committee (ESC) is to give the variouseconomic and social groups (especiallyemployersandemployees,farmers,
arbejder udvalget snævert sammen medde parlamentariske udvalg og faggrupper i Europa-Parlamentet.
carriers, businessmen, craftsmen, theprofessions and managers of small andmedium-sized businesses) representation in a Community institution.
Udvalget består af 222 medlemmer, somstammerfradeenkeltestaters mestrepræsentative organisationer, og som beskikkes for fire år af Rådet (efter indhentet udtalelse fra Kommissionen).
The ESC is made up of 222 members(advisors), drawn from representativeorganisations in the individual Member States, who are appointed by the Council(following an opinion from the Commission) for four years.
Det ved Rom-traktaten oprettede udvalgskal i de tilfælde, der er nævnt i traktaten,høres af Rådet efter forslag fra Kommissionen.
The ESC, which was established under the Treaty, must in certain circumstances beconsulted by the Council acting on aproposal from the Commission.
Udvalget kan selv tage initiativ til atafgive udtalelse.
It alsoissues opinions on its own initiative.
Udvalgets udtalelserrepræsenterer en syntese af forskelligemeninger og holdninger, der til tiderafviger ret meget fra hinanden. De eryderst nyttige både for Kommissionen og Rådet, fordi de på den måde kan erfare,hvilketilpasninger dekredse, dererdirekte berørt af et forslag, kunne ønskesig.
Theseopinions represent a synthesis of sometimes very divergent viewpoints and arevery useful for the Commission and the Council because they show what changesthe groups directly affected by a proposalwould like to see.
Udvalgets initiativudtalelser har fleregange haft stor politisk rækkevidde, f.eks.udtalelsen af 22. februar 1989 om desociale grundrettigheder i Fællesskabet,som dannede udgangspunkt for den af Kommissionen foreslåede (og af 11 medlemsstater tiltrådte) socialpagt.
The ESC’s own-initiativeopinions have on a number of occasionshad considerable political implications,one example being that of 22 February1989 on basic social rights in the Community, which provided the basis for the‘Social Charter’proposed by the Commission (and adopted by 11 of the Member States).
Regionsudvalget(EF-traktatens artikel 263-265)
Committee of the Regions (Articles 263–265 EC)
Medlemmerneerunderopdeltitregrupper (arbejdsgivere, arbejdstagere ogforskellige interesser).
Anew advisory body was set up alongsidethe ESC by the EU Treaty: the Committeeof the Regions (COR).
Det påhviler desåkaldtefagligesektioner,somersammensat af medlemmer (og hvor derligeledes kan deltage eksperter eller deresstedfortrædere) at udarbejde de udtalelser,der skal vedtages i plenum. Derudover
Like the ESC, it isnot strictly a Community institution, as itsfunction is purely advisory and it has nopower to produce legally binding decisions in the same way as the fully fledgedinstitutions (Council, Parliament, Commission, Court of Justice, Court of Auditors).
Som nyt rådgivende organ er der gennem EU-traktaten ved siden af ØSU oprettet etregionsudvalg.
Like the ESC, the Committee of the Regions consists of 222 representatives of regional and local authorities in the Member States.
Dette udvalg er lige så lidtsom ØSU en EF-institution i egentligforstand, idet det kun har rådgivende funktion.
Seats are allocated to the Member States using the same weighting as for the ESC. The members are appointed by the Council for four yearsacting unanimously on proposals from the
Det træffer således ikke som EF-insti-tutionerne (Rådet, Europa-Parlamentet, Europa-Kommissionen, Europa-Domstolen, Revisionsretten), beslutningermed retligt bindende virkning vedrørendede kompetenceområder, der er overdraget Fællesskabet.
The members are divided up into threegroups (employers, workers and ‘variousinterests’). Opinions to be adopted atplenary sessions are drawn up by ‘studygroups’consisting of ESC members (inwhich their alternates may also participateas experts).
Den Europæiske Centralbank (EFtraktatens artikel 105-115)
respective Member States (and followingan opinion from the Commission).
Den Europæiske Centralbank (ECB) står icentrum af Den Økonomiske og Monetære Union (ØMU).
In order to carry out its task, the ECB’sindependence is guaranteed by numerouslegal provisions.
Den er ansvarlig forstabiliteten af den europæiske valutaeuroen og styrer pengemængden i dennevaluta (EFtraktatens artikel 106).
The Community institutions and the Member States’ governments will not seek to influence the ECB (Article 108 EC).
Regionsudvalget består som ØSU af 222medlemmer, der repræsenterer medlemsstaternes regionale og lokale myndigheder. Fordelingen af de 222 mandaterblandt medlemsstaterne sker efter sammeretningslinjer som den vægtning, derfinder sted for besættelsen af medlemsstaternes medlemmer i ØSU.
There are a number of areas in which consultation by the Council or the Commission, is required (‘mandatoryconsultation’): education; culture; publichealth; transEuropean networks; transport, telecommunications and energyinfrastructure; economic and social cohesion; employment policy; and social legislation.
Medlemmerne beskikkes for fire år af Rådet ved enstemmig vedtagelse efter indstilling frade respektive medlemsstater (og efterudtalelse fra Kommissionen).
The Council also consults the Committee regularly, but without any legalobligation, in connection with variousdraft legislation (‘non-mandatory consultation’).
For at ECB kan varetage denne opgave,garanteres dens uafhængighed gennemtalrige bestemmelser.
European Investment Bank (Articles 266–267 EC)
Hverken ECB ellerde nationale centralbanker må modtageinstrukser fra fællesskabsinstitutioner, framedlemsstaternes regeringer eller franogen anden side under udøvelsen af debeføjelseroggennemførelsenafdeopgaver og pligter,som den harfåetpålagt. Fællesskabets institutioner ogmedlemsstaternes regeringer forpligter sigtil ikke at søge at øve indflydelse (EFtraktatens artikel 108).
As financing agency for a ‘balanced andsteady development’ofthecommonmarket, the Community has at its disposalthe European Investment Bank, whichprovidesloansandguaranteesinalleconomic sectors, especially to promotethedevelopmentofless-developedregions, to modernise or convert undertakings or create new jobs and to assistprojects of common interest to several Member States.
Regionsudvalget høres af Rådet eller Kommissionen i visse tilfælde, og dennehøring er forpligtende (den såkaldte obligatoriske høring).
The ECB consists of a Governing Counciland an Executive Board. The Governing Council comprises the governors of thenational central banks and the members ofthe Executive Board of the ECB.
Det drejer sig især omområderne uddannelse, kultur, sundhedsvæsen, udbygning af de transeuropæiskenet, transport, telekommunikations- ogenergiinfrastruktur, økonomisk og socialsamhørighed, beskæftigelsespolitik ogsociallovgivning.
Its President and members are appointed from among persons of recognised standing and experience in monetary or banking matters bycommon accord of the governments of the Member States, on a recommendationfrom the Council after it has consulted the European Parliament.
Derudover høres Regionsudvalget regelmæssigt af Rådet ogsåuden retlig forpligtelse omkring de mestforskelligartede lovgivningstiltag (fakultativhøring).
Their term of officeis eight years which, in the interests ofensuring the independence of the Executive Board members, is not renewable(Article 112 EC).
Den Europæiske Investeringsbank (EFtraktatens artikel 226-267)
European Central Bank (Articles 105–115 EC)
Den Europæiske Investeringsbank (EIB) er Fællesskabets finansieringsinstitut ogbidragertilenafbalanceret oggnid-ningsløs udviklingaf EF.
The European System of Central Banks(ESCB) is composed of the ECB and of thecentralbanksofthe Member States (Article 107 EC).
Den skal indenfor alle erhvervssektorer yde lån og garantier navnlig til ophjælpning af mindreudviklede områder, modernisering elleromstilling af virksomheder eller skabelseaf nye arbejdspladser samt til projekter affælles interesse for flere medlemsstater.
It has the task of definingand implementing the monetary policy ofthe Community, and has the exclusiveright to authorise the issue of banknotesand coins within the Community. It also
ECB består af Styrelsesrådet og Direktionen.
The European Central Bank (ECB) is at theheart of economic and monetary union(EMU).
Det Europæiske System af Centralbanker(ESCB) består af ECB og medlemsstaternescentralbanker (EFtraktatens artikel 107).
holds and manages the official foreign reserves of the Member States and promotesthesmoothoperationofpayments systems (Article 105(2) EC).