natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Fiskeriet siges at være hovedsagelighåndværkspræget, og faktum er da også, atflåden primært består af fartøjer på 6-30 m,som med ejeren ved roret hovedsagelig stævner ud på dagstogter. »Da der ikke findes enofficiel definition på kystfiskeri med mindre fartøjer, giver det anledning til en hel række for-tolkninger,«advarer Franco Andaloro straks.Han er ansat som forsker ved det italienskeinstitut for havmiljøforskning ICRAM.»Lados holde fast ved følgende: Kystfiskeri med mindre fartøjer er et håndværkspræget fiskeri, derudøves i de kystnære farvande fra fartøjer, somikke anvender industriprægede fangstredskaber
It islargely small-scale: most vessels measure from6 to 30 metres and basically go out for a dayat a time, with the vessel owner aboard.‘The lack of an official definition of small-scaleinshore fishing gives rise to any number of interpretations’,warns straight away Franco Andaloro, a researcher at ICRAM, the Italian Marine Research Institute. ‘We use this definition: small-scale inland fishing is small-scalefishing practiced in coastal waters aboard non-
Franco Andaloro konkluderer for sin del:»Nedgangen i fiskebestandene i Middelhavetgør det i dag nødvendigt at indskrænke fiskeriindsatsen.
The creation of an international networkof researchers and the development of multiannual research plans are a first step in thisdirection.’And Franco Andaloro concludes:‘The depletion of Mediterranean fish resourcesmeans that we have to reduce fishing effortimmediately.
Men det er klart, at der skal findesalternativer til det industriprægede fiskeri medhensyn til økonomi og beskæftigelse (selv om80 % af middelhavsfiskeriet foregår frahåndværksprægede fartøjer, landes en stordel af fangsterne af såkaldte industrifiskeskibe, red.).
It is obvious, however, that forthe sake of the economy and employment,alternatives to industrial fishing will have to be found [while vessels engaging in small-scale activities account for 80% of Mediterranean fishing, a large proportion of catches are taken by larger, industrial vessels, Ed.].
Og i den forbindelse kan manikke komme uden om at bevare det håndværksprægede fiskeri.«
In that context, the importanceof maintaining small-scale fisheries activity isunquestionable.’
Almindelig tun er i øjeblikket den eneste art,der eromfattet af TAC i Middelhavet.Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet.
Bluefin tuna is currently the only species to which TACs are applied in the Mediterranean.International Commission for the Conservation of Atlantic Tuna.
I løbet af de seneste år er der gennemførtadskillige forskningsprojekter, men de videnskabelige oplysninger om fiskebestandene og fiskeriet i Middelhavet er stadig megetspredt.
Several research projects have been conducted in recent years, but scientific findings on Mediterranean fish stocks and fisheries arestill patchy.
Det er jo indlysende,at det er nødvendigt med et bæredygtigt fiskeri,der har sit grundlag i sunde bestande.
What is more, ‘the species-basedapproach used in the North Sea is impossiblehere, where so many species are caught at thesame time, with a variety of types of gear,’con-firms the Greek biologist.
Det villevære et godt skridt i den rigtige retning, hvisman dannede et internationalt forskernetværkog fastlagde flerårige forskningsplaner.«
‘The lack ofknowledge, the shortage of specialised scientistsand the difficulty of engaging in co-operationat international level[given the large numberof players concerned, Ed.] have created aconfused situation in the Mediterranean.
Middelhavsfiskeriet er især karakteriseret ved sit håndværksmæssige præg,men også ved sin alsidighed.
But that is changing,’ concludes Argyris
En jurist udtaler sig»Vi skal rehabilitere fiskeriterritorierne«
A legal opinion‘Bringing fishing territories back into favour’
Han har engang været fisker i Languedoc og er i dag professor i folkeret, forfatter til forskellige undersøgelser af maritime selskaber og har desuden været tilknyttet FAO’s fiskerikomité (COFI) somsagkyndig1.
Formerly active in small scale fisheries in Languedoc, today he isa professor of public law and the author of various studies on maritime societies. He has also served as an expert consultant for the
Hans syn på forvaltningen af kystfiskeriet ligner det, en antropolog ville anlægge: »Når man undersøger fiskeri på verdensplan, kan man konstatere, at fiskerlandsbyerne har oprettet et fiskeriterritorium og pålægger sig selv en kollektiv disciplin med hensyn til adgangen til ressourcen. Det er et universelt fænomen, som forbinder en gruppe, et territorium og en driftsmetode. Disse ‘reguleringssystemer’ for fiskeriet blev ødelagt af den produktivitetsorienterede industrialisering, der opstod i kølvandet på anden verdenskrig.
FAO Fisheries Committee1. François Feral views inshore fishing management with the eyes of an anthropologist: ‘When fishing isstudied across the globe, we see that fishing villages act on a given fishing territory, imposing a group discipline on access to resources.
Derefterblev det markedsmekanismerne, der fik overtaget, og staten begyndte at blande sig i reguleringen af adgangen til ressourcerne og erstattegruppedisciplinen. Erfaringen viser, at det centraliserede system ikke har været i stand til at kontrollere fiskeriindsatsen og aldrig har kunnet forhindre rovdriften på bestandene.«
From then on, market forces were the rule and the State intervened to regulate access to resources and take the place of the group discipline… Experience shows that this centralised system isincapable of controlling fishing effort and has never been able to prevent the plundering of fish resources.’
»Hvis man skal skabe en bæredygtig produktion i Middelhavet,« fortsætter François Féral, »skal man logisk set rehabilitere fiskeriterritorierne og overlade ansvaret herfor til de håndværksprægede fiskere i form af koncessioner.
‘The logic of sustainable production in the Mediterranean,’ continues François Féral, ‘must consist in bringing the concept of fishing territories back into favour. The territories should be granted as concessions to fishermen practicing a small-scale activity.
Deres specifikationer skal derefter kontrolleres afforvaltningerne og forskerne.
Such a breakdown implies a ‘deindustrialisation’ of the sea and limits on the power of different types of gear in terms of the intensity of fishing activity, the maritime population, etc.
Denne udstykning forudsætter en reel ‘afindustrialisering’ af havet og en begrænsning af redskabernes effekt altefter fiskeriindsatsen, de demografiske forhold i kystsamfundene osv. Det er et stykke pillearbejde, som hverken kan udføres i Bruxelles ellernogen national hovedstad.
This is a slow and painstakingeffort that cannot be made in Brussels or in national capitals.
Alt for ofte er det rederne og fiskeeksportørerne, der former medlemsstaternes politik under hensyntagen til deøkonomiske resultater.
Too often, in the Member States, it is vessel owners and wholesale fish merchants who determine policies in the name of economic performance.
Den metode må vi have lavet om.«
This way of working needs to be changed.’
I den egenskab deltog han i arbejdet i GFCM i et år.
In this capacity,he contributed to the work of the GFCM for one year.
GFCM:en regional fiskeriorganisation under udvikling
The GFCM:a developing RFO
Den Almindelige Kommission for Fiskeri i Middelhavet er i dag det bedst egnede forum for fiskeriforvaltning af demersale og småpelagiske arter i regionen.
The General Fisheries Commission for the Mediterranean is the most appropriate forum for the management of demersal speciesand small pelagic fish in the region.
Den blev oprettet i 1952 med det formål at fremme udvikling, bevaring og forvaltning af de levende
Created in 1952 to ‘promote the development, conservation and management of living marine
1, og dens betydning som videnskabelig koordinator har længe været begrænset.
1’, its role of scientific co-ordination remained limited for a long time.
Middelhavet lidt under.
Fisheries management in the Mediterranean suffered resources from this deficit.
Siden 1999 har man dog været i færd med at afhjælpe denne mangel, idet GFCM oprettede et interntvidenskabeligt rådgivende udvalg, som i dag fortsat udvider sit arbejdsområde og for nylig har nedfældet et sæt henstillinger vedrørende bestemte bestande.
Since 1999, however, with the creation of the Scientific Advisory Committee (SAC), the GFCM has been closingthe gap: the Committee’s mandate continues to expand and it recently issued a number of recommendations on specific stocks.
Den største hindring for GFCM’s virke er i øjeblikket af finansiel karakter, idet organisationens budget endnu ikke er blevet vedtagetaf et tilstrækkelig stort antal medlemmer. Men når det kommer på plads, vil GFCM have den fornødne uafhængighed til at kunne stimulere det multilaterale samarbejde.
The biggest obstacle within the GFCM is financial in nature: its budget has not yet been adopted by a sufficient number of parties.Once that problem has been solved, the GFCM will have the independence it needs to stimulate multilateral co-operation.
Skræddersyet til formålet
A made-to-measure plan
Europa-Kommissionen vil gerne kunne garantere et bæredygtigt fiskeri i Middelhavet såvel som i alle andre farvande.Og den ønsker at sætte alt ind på at nå dette mål.Middelhavet er kendt for ikke at ligne noget andet område,manellers kunne sammenligne det med,og derfor kræver det også en særlig forvaltning.Europa-Kommissionen har taget
In the Mediterranean,as everywhere else,the European Commission aims to guarantee the sustainability of fisheries.And it will make every effort to attain its objective.The Mediterranean,comparable to no other region,requires veryspecific management measures.Mindful of this specificity – but without exempting the region from the general
1 til Middelhavsområdet uden dog at undtage det fra den fælles fiskeripoli- hensyn hertil og skræddersyet en strategitiks generelle målsætninger.
1 objectives of the CFP –,the European Commission has come up with a ‘made-to-measure’ strategy
• Forvaltning af fiskeriindsatsen: På grund afressourcernes mangfoldighed og de forskellige former for fiskeri i Middelhavet forekommer en begrænsning af fangsterne ikkeat være det mest effektive fiskeriforvaltningsredskab.
different fisheries activities that co-exist inthe Mediterranean, catch restrictions donot seem to be the most effective management instrument.
Det foreslås derfor, at man bl.a. på grund af den smalle kontinentalsokkel. Der er kun udpeget enkeltefiskeribeskyttelseszoner2.
The plan therefore proposes the use of other instruments such aslimited access schemes, a licensing and permits system, a reduction in fleet size and infishing time, and new criteria for calculat- protection zones have been declared2.
Kommissionenønsker, at alle parter enes om at oprettefiskeribeskyttelseszoner (beskyttede fiskerizoner med begrænset adgang, så man lettere kan udføre kontrol, især med fartøjer fralande, der ikke er middelhavskyststater).
The Commission wishes to see all the stakeholders agree to the declaration of suchzones (with their restricted access, FPZslead to better control, particularly of thefishing activities of vessels from countriesnot bordering the Mediterranean);• Management based on fishing effort: dueto the great diversity of resources and the
I betragtning af kystfiskeriets betydning i Middelhavet foreslår Kommissionen i sinhandlingsplan, at der sker en omfordeling afopgaverne mellem de forskellige plan (lokalteller nationalt, fællesskabsplan og internationalt plan).
Given the importance of inshore fishing inthe Mediterranean, the Commission’s Action Plan proposes a review of the breakdown oftasks between the local or national, Community and international levels.
Tilgengæld bliver forvaltningen varetaget påfællesskabsplan, når der er tale om fiskeri af tværnational karakter såsom fiskeri efternogle af de fælles stærkt vandrende arter,demersale arter og små pelagiske arter.
In contrast,management of transnational fisheries,namely shared stocks of highly migratory,demersal species and small pelagic fish,would be handled at Community level.
Fællesskabsindsatsen skal udfoldes omkringsyv hovedtemaer:
Actions at Community level will focus onseven areas:
Selv om middelhavsfiskeriet hovedsagelig er håndværkspræget,landes en stor del af fangsterne alligevel af industrifartøjer.
Although Mediterranean fishing is primarily small-scale,industrial vessels take a high proportion of catches.
På internationalt plan har Kommissionenudpeget tre primære indsatsområder:• en styrket indsats i de multilaterale fiskeriorganisationer i regionen (GFCM3 og ICCAT), • harmonisering af foranstaltninger i middel-havsområdet,• øget samarbejde mellem kyststater ogoprettelse af en ramme for samarbejde mellem fiskerierhvervet i de pågældendelande.
• Strengthening of action within multilateralfisheries organisations active in the region(GFCM3and ICCAT);• Harmonisation of management measuresin the Mediterranean basin;• Increased co-operation between countriesbordering the Mediterranean and the creation of a co-operation framework forstakeholders from the countries concerned.
KOM(2002) 535 endelig af 9.oktober 2002 kanses på følgende internetadresse: http://europa.eu.int/comm/fisheries/doc_et_publ/fact sheets/legal_texts/docscom/da/com_02_535_da.pdf Spanien har oprettet en fiskeribeskyttelseszone på49 sømil i Middelhavet.Den Almindelige Kommission for Fiskeri i Middelhavet.
COM (2002) 535 Final of 09/10/2002,availableon Internet: http://europa.eu.int/comm/fisheries/doc_et_publ/fact sheets/legal_texts/docscom/en/com_02_535_en.pdf Spain has a 49-mile fisheries protection zone in the Mediterranean. General Fisheries Commission for the Mediterranean.
snarere anvender andre foranstaltningersåsom begrænsning af adgangen til farvandene, et system med licenser og fiskeritilladelser, indskrænkning af flådens størrelseog fiskeritiden samt nye kriterier for beregning af fiskeriindsatsen (de anvendte redskabers størrelse og type) uden dermed atudelukke fastsættelsen af TAC’er forbestemte arter.• Fangstbegrænsninger: En række bestandeud over den almindelige tun kunne bliveomfattet af TAC'er og kvoter (sværdfisk,stærkt vandrende arter, små pelagiske arterosv.) alt efter behov og de foreliggendevidenskabelige udtalelser.• Forbedring af fangstmetoder: Der foreslåsen revision af de tekniske foranstaltningervedrørende bevaring, miljøbeskyttelse ogmarkedsforhold.
At international level, the Commission identifies three priority areas for action: ing fishing effort (size and type of gearused), without excluding the setting of TACs for certain species;• Catch restrictions: TACs and quotas couldbe applied to certain stocks other thanbluefin tuna (swordfish, highly migratoryspecies, small pelagic fish, etc.) in line withscientific opinions and management needs;• Improvement of fishing methods: technicalmeasures relating to conservation, environmental protection and the market will bereviewed.
Dette spørgsmål vil snart indgå i en handlingsplan fra Kommissionen til forbedring af den videnskabelige rådgivning.• Større inddragelse af de berørte aktører:Der kunne oprettes et regionalt rådgivenderåd for Middelhavet - en af de nyskabelser,der er foreslået i forbindelse med reformen
The idea is to make gear moreselective so as to catch as few young fish as possible and to reduce the volume ofdiscards;• Control and enforcement: the control system, which is not very effective, must be reviewed and adapted to local fisheriesand fleets (matching fishing permits andlicences to vessel characteristics and estab-
VI ZOOMER IND
MINI-CLOSE-UP
Cofradías er det spanske svar på lokal forvaltning producerer statistikker og tilbyder forskellige tjenesteydelser (regnskabsførelse, socialeydelser, forsyning af is osv.).
Cofradías: Spanish-style local management tistics and providing various services(accounting, social services, ice supply, etc.).The cofradíasalso act as advisory bodies toregional, national and Community authorities.
De fungererogså som rådgivende organer for forvaltningen på regionalt, nationalt og fællesskabsplan.
In this capacity, they participate indecision-making on fisheries and marketingmatters.
Undersøgelser har vist, at fiskerlavenes forvaltningsregler møder en meget størreaccept blandt medlemmerne end de love ogregler, der pålægges dem af organer udenfor sektoren.
place by the cofradíasare much betteraccepted by members than regulations orlaws enacted from outside the sector.
Cofradías’ overvågningssystem,som bygger på fiskersamfundets interneenighed og sociale kontrol, accepteres bredt,hvilket afspejler sig i systemets effektivitet.Denne centrale rolle gør fiskerlavene tiluundværlige partnere for myndighedernepå fiskeriområdet.
Themonitoring system used by the cofradías,based on consensus and social pressurewithin the community of fishermen, is wellaccepted, which is reflected in its effectiveness. The central role of the cofradías makesthem key partners of government on fisheries matters.
De dækker et givet geografiskområde, som svarer til den territoriale afgrænsning af et fiskersamfunds bosætning ogindflydelse.
Spanish fishermen’s ‘fraternities’ (cofradías)originated during the Middle Ages. Overthe centuries, the cofradías have evolvedwith the trade, gaining authority andautonomy.
I vore dage repræsenterer dettelav alle fartøjer på under 150 tons og varetager en række opgaver, f.eks. udformerfiskerireglerne, organiserer afsætningen,
They are organised over a givengeographical area that corresponds to theterritorial limits of the residence and influence of communities of fishermen.Nowadays, these structures represent allvessels weighing less than 150 tonnes.
Deres tværfaglighed har stor betydning forlavenes mulighed for at sikre en kollektivopbakning til deres beslutninger.
Theyplay a number of roles: establishing fishingrules, organising marketing, collecting sta-
Frankrig: Forureningen truer fiskeriet
France: pollution threatens fishing one of the 100 lagoons that edge the
Roskildereje.
Union’s Mediterranean coast
Den årlige produktion er tilstrækkelig stor til, at hver familie kan leveaf den.
This annual production isenough to support the fishermen’s families.
For 20 år siden var der ca. 60 fiskere, derfiskede i kystsøen Bages-Sigean.
Twenty years ago, some 60 fishermenworked the Bages-Sigean pond.
I dag erder ikke engang 30 tilbage, fordi bestandene er svundet ind, og ingen vil overtagearbejdet.
Today, withthe scarcity of resources and young people’slack of interest in taking up the trade, theirnumber is down to around 30.
Dette naturområde på 3.800 ha er en af de 100 kystsøer, som findes langs
A naturalcomplex of 3,800 hectares, Bages-Sigean is a very prolific fish population and havebeen fishing grounds for as long as anyonecan remember.
Der er kun et enkelt »men«, og det ervandforureningen. Forureningen stammer
Though eels account for75% of fishing activity in the Bages-Sigean
©LionelFlageul sjælden. Forureningen har enorme konsekvenser for kystsøens økosystemer og dermed ogsåfor fiskeriet.
©LionelFlageul moment, there are a lot of red sea bream.
Jeg tror personligt, at fiskerietforsvinder helt, hvis der ikke bliver gjortnoget.«De lokale myndigheder, foreningslivet og miljøforkæmperne er bevidste omdet.
Personally, I thinkthat if nothing is done, fishing will die out…’The local authorities, clubs and organisations, and environmentalists are aware ofthe problem.
Der er foretaget utallige undersøgelserpå stedet, men der er endnu ikke iværksaten egentlig indsats.
Scores of studies have alreadybeen carried out on the site. But no realaction has yet been taken.
dels fra den nærliggende nationale handelshavn (Port-la-Nouvelle), dels fra den nærliggende industri, hvoraf ikke færre end 12foretagender, der ligger ud til afvandingsområdet, falder ind under Seveso-direkti-vets definition2.
ing the waters. It comes from the nearbynational commercial port (Port-la-Nouvelle) and from industrial sites in thearea (no fewer than 12 ‘Seveso’2sites in thecatchment basin).
Desuden er der forureningsrester fra en naturkatastrofe i 1999.Tilsammen har disse faktorer bevirket enbetydelig nedgang i produktionen (fra 500tons til 150 tons årligt) og afskrækket mangen fisker in spe fra at gå ind i et erhvervuden fremtid. »Siden 1991 har det væretforbudt at indsamle skaldyr på grund af foru-reningen,«forklarer Dominique Blanchard,som er formand for den lokale havfiskerikomité i Port-Vendres og selv fisker ikystsøen. »Fiskebestandene svinger fra år tilår.
There is also a problemwith residual pollution from a natural disaster in 1999. All in all, these factors havecaused production to shrink drastically(from 500 tonnes to 150 tonnes a year)and discouraged a good many potentialfishermen, who do not see much future in the activity.‘Since 1991, there has been a ban on gathering shellfish because of contamination,’explains Dominique Blanchard, Chairman of the Local Committee of Port-Vendres Salt-water Fishing, who fishes in the pond.
1 Et samlet areal på 850.000 ha og en årlig samletproduktion på 20-30.000 tons.2 Industriforetagender,i hvis aktiviteter der indgårhåndtering,fremstilling,anvendelse eller oplagring af farlige stoffer.
1 For a total surface area of 850,000 hectares andannual production of 20 to 30,000 tonnes.2 Industrial site with an activity related to the handling,manufacture,use or storage of hazardoussubstances.
Kystsøen Bages-Sigean er et ældgammelt fiskested,der nu trues af forurening.
The Bages-Sigean pond:an ancestral fishing groundthreatened by pollution.
På de græske øer kappes man om at være mest opfindsom øgruppen Sporaderne har kystfiskerkooperativet med hjælp fra PESCA-midlerne fåetsig et kølehus og en kølebil.
A rivalry of clever solutions on the Greek islands of Alonysos, in the Sporades, the Coastal Fishermen’s Co-operative has procured acold storage room and refrigerator lorryusing PESCA funds.
Når kølehuseter fyldt, tager kølebilen hver fjerde ellerfemte dag turen til Athen - en tur på ottetimer med færge og ad landevej.
When the cold storageroom is full, the lorry heads for Athens viaferry and road, making the eight-hour tripevery four to five days.
Prisernebliver ikke så høje, men man får da afsatvarerne.
The prices are a little lower, but the goods find buyers…
De græske øer invaderes bogstavelig talt hversommer af turister, som nyder de mangeforskellige friske fisk.
Every summer, the Greek islands are literally invaded by tourists, who consume anincredibly wide variety of fresh fish.
Denne årstid er naturligvis en velsignelse for øernes fiskere, hvisfangster stiger i værdi.
Theholiday period is obviously a godsend forthe islands' fishermen, whose productionrises in value.
Men hvad sker der,når turisterne er rejst hjem igen?
But what happens once theholidaymakers have gone home?
Da de borså langt væk fra de større byer, må fiskernekappes om at være mest opfindsom medhensyn til at holde varerne friske og afsætte dem til en god pris på de ofte fjerntliggendeauktioner.
Far fromthe main urban centres, fishermen try tooutdo one another coming up with clever solutions for keeping their catches freshand getting them to often distant marketsat a good price.
På Kykladerne arrangeres der enkollektiv indsamling pr. skib, som er etveritabelt kapløb med tiden.
In the Cyclades, a grouppick-up - a real race against the clock - hasbeen organised.
Det drejer signemlig om at komme rundt til alle depågældende øer og derefter få fisken bragttil færgen, som sejler til Piræus.
A vessel travels to all theislands concerned, collects the fish anddelivers it to the ferry that makes the tripto Piraeus.
Og manskal ikke komme for sent til afgang, for såryger hele produktionen!
Missing the ferry would endanger the entire production!
På øen Alonysos i
On the island
I sit laboratorium nogle kilometer fra Manfredonia på den italienske adriaterhavskyst ordner fiskeribiolog Maria-Teresa Spedicato de oplysninger, hun har indsamlet i marken.
A few kilometres from Manfredonia, on Italy’s Adriatic coast, Maria-Teresa Spedicato, a fisheries biologist, is hard atwork in her laboratory compiling data collected in the field.