natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Prisændringer måles ved hjælp af indeks af Paasche­typen: prisændringer i indeksserier vægtes derfor ved hjælp af værdien i indeværende år i basisårets priser.
Changes in price are measured using Paasche-type indices: changes in the prices of elementary series are therefore weighted by the value in the current year at the prices for the base year.
Basisåret er det år, hvis priser anvendes til bestemmelse af vægtene.
The base year is the year from which the prices are used to compile the weighting scheme.
Den mest nøjagtige måde til måling af mængdeændringer fra et år til et andet er at anvende tallene fra det seneste basisår.
The most accurate way to measure changes in volume from one year to another is to use the most recent base year available.
Denne fremgangsmåde sikrer, at vægtene er nogenlunde ajour, hvortil kommer, at man undgår problemer, der opstår ved vægtning af produkter, som ikke længere fremstilles eller i forbindelse med nye produkter.
This approach guarantees that weightings are relatively up-to-date and avoids problems, therefore, linked to weighting products that are no longer produced and new products that have emerged.
I LR/SR måles derfor mængdeændringer ved hjælp af vægtene fra det foregående år.
It is for this reason that the EAA/EAF measures changes in volume using the weightings for the preceding year.
Kapitel V - Landbrugs- og skovbrugsregnskaber opgjort i faste priser eurostat
Chapter V - Valuation of EAA/EAF at constant prices eurostat
Udarbejdelse af indeksserier med udgangspunkt i et sammenligningsår
Presenting series in relation to a reference year
Det år, som anvendes til udarbejdelse og indberetning af data i faste priser kan være forskelligt fra basisåret og kaldes sammenligningsåret.
The year used for submitting and presenting data at constant prices may be different from the base year; it is called the reference year.
I en indeksserie er sammenligningsåret det år, som sættes ligi00.
In a series of indices, the reference year is the one that takes the value 100.
Serier af mængdeindeks angivet i sammenligningsårets priser beregnes ved at sammenkæde indeks, der beregnes ved hjælp af priserne fra det foregående år (jf. ENS 95, 10.64.).
Series of volume indices in the prices of a reference year are obtained by chaining indices calculated in the prices of the preceding year (cf. ESA 95, 10.64.).
Det er vigtigt, at et ændret sammenligningsår ikke kommer til at berøre mængdeændringerne i forhold til det foregående år.
It is important that a change of reference year has no effect on the changes in volume with respect to the preceding year.
Derfor udarbejdes data i LR/SR i forhold til et fast sammenligningsår ved at fastsætte et nyt sammenligningsår for hver enkelt variabel, uanset om disse er aggregater eller indeks for enkeltprodukter.
It is for this reason that EAA/EAF data are presented in relation to a fixed reference year by re-referencing each variable separately, regardless of whether these are aggregates or elementary indices.
Lad os betragte to homogene enkeltprodukter A og B. Følgende serier er baseret på prisstrukturen for det foregående år:
Let us consider two homogeneous elementary products, A and B. The following series are based on the price structure for the preceding year:
Mængde- og prisindeks for A+B afhænger af vægtningen af hvert produkt A og B.
The volume and price indices for the whole (A+B) depend on the weighting given to each product, A and B.
Hvis disse serier beregnes i forhold til et fast sammenligningsår (f.eks. 1990), er det for at bibeholde de samme n/n-1 mængdeindeks nødvendigt at sammenkæde indeksene separat.
If these series are expressed in relation to a fixed reference year (e.g. 1990), the only way to retain the same n/n-1 volume indices is to chain the indices separately.
Derved fremkommer følgende indeksserier (1990-100):
This gives the following series (base equal to 100 in 1990):
Angivelserne i faste priser i forhold til sammenligningsåret1990:
The values at constant prices expressed in relation to the reference year 1990 are:
Dette medfører, at tallene ikke længere er additive.
As a result, the account is no longer additive.
Adderes værdierne i faste priser for A og Β fremkommer følgende serie:
Adding the values at constant prices for A et Β gives the following series:
Bortset fra det år. der følger efter sammenligningsåret, er serien med nyt sammenligningsår ikke additivi. «»i
Other than in the year following the reference year, the re-referenced series is not additive.
Ifølge ENS 95 (10.67.) offentliggøres de ikke­additive data i »faste priser« uden nogen form for justering (62). Denne fremgangsmåde anvendes også i LR og SR.
According to ESA 95 (10.67.), the non-additive constant price data are published without any adjustment (62).This is also the approach taken by the EAA and EAF.
Dog er det nødvendigt at forklare brugerne, at tabellerne ikke er additive.
It is to be explained to users, however, that the tables are not additive.
Beregning af værditilvæksten i faste priser
Calculation of value added at constant prices
Værditilvæksten er saldoposten på produktionskontoen.
Value added constitutes the balancing item of the production account.
Den kan ikke direkte opløses i en priskomponent og en mængdekomponent.
As such, it is not possible to split value added directly into a price component and a volume component.
Den teoretisk korrekte metode til beregning af værditilvæksten i faste priser er "dobbelt deflatering" (jf. ENS 95, 10.27.­10.28.).
The theoretically correct method for calculating value added at constant prices is to carry out "double deflation" (cf. ESA 95, 10.27.-10.28.).
Bruttoværditilvæksten udtrykt i det foregående års priser defineres derfor som forskellen mellem produktionen opgjort i det foregående års priser og forbruget I produktionen opgjort i det foregående års priser.
Gross value added expressed in the prices of the preceding year is therefore defined as the difference between output measured in the prices of the preceding year and intermediate consumption measured in the prices of the preceding year.
Nettoværditilvæksten opgjort i det foregående års priser defineres som forskellen mellem bruttoværditilvæksten i det foregående års priser og forbruget af fast realkapital i det foregående års priser.
Net value added in the prices of the preceding year is defined as the difference between gross value added in the prices of the preceding year and consumption of fixed capital in the prices of the preceding year.
Værditilvæksten opgjort i et fast referenceårs priser beregnes ved at fastsætte et nyt sammenligningsår.
The value added in prices of a fixed reference year is obtained by re-referencing.
Følgende er en serie løbende værdier og værdier opgjort i det foregående års priser (mængder) for produktion og forbrug i produktionen:
A series of current values and values in the prices of the preceding year (volumes) concerning output and intermediate consumption is set out below:
Værditilvæksten opgjort i mængde beregnes ved at trække mængden af forbruget i produktionen fra produktionsmængden.
The value added in volume terms is obtained by deducting the volume of intermediate consumption from the volume of output.
Derved fremkommer følgende serie:
The following series is derived:
Bruttoværditllvækst
Gross value added
Dette udelukker dog ikke muligheden af, at der kan være forhold, under hvilke de ansvarlige for udarbejdelsen af dataene maske vil foretrække at fjerne afvigelserne for at forbedre den samlede konsistens af dataene.
This does not preclude the possibility that there may be circumstances in which compilers may judge it preferable to eliminate the discrepancies in order to improve the overall consistency of the data.
Bruttoværditilvæksten i år n i 1995-priser beregnes ved at multiplicere den løbende værdi for 1995 med mængdekædeindekset.
The gross value added of year n in 1995 prices is derived by multiplying the current value for 1995 by the volume chain index.
Opdeling af produktskatter og -subsidier i mængde- og priskomponenter
Breakdown of taxes and subsidies on products into volume and price components
Opdelingen af værdiansættelser i basispriser i henholdsvis mængde- og priskomponenter forudsætter, at denne opdeling også gælder for produktskatter og -subsidier. I LR er valgt følgende:
The breakdown of valuations at basic price into respective volume and price components presupposes that this breakdown also applies to the taxes and subsidies on products.
I dette tilfælde er mængdeindekset for produktionen det samme, uanset om det er udtrykt i producentpriser eller I basispriser.
In this case, the volume index of the output is the same whether expressed in the producer price or in the basic price.
Denne løsning har en anden fordel: ved mængdeindekset kan der ses bort fra værdiopgørelsesmetoden.
This solution has another advantage: the volume index is independent of the method of valuation.
Fortolkningen af pris- og mængdeindekset i basispriser er derfor helt enke.: for et fuldstændig homogent basisprodukt er fastprisværdiindekset identisk med mængdeindekset; prisindekset afspejler ændringen i den gennemsnitlige basispris.
Consequently, the interpretation of the price and volume indices at the basic price, is straightforward : for a perfectly homogeneous basic product, the volume index is identical to the quantity index; the price index reflects the change in the average basic price.
For et givet produkt er værdien af produktionen i producentpriser i år n 1000 ; værdien af produktionen i år n+1 er 900.
For a given product, the value of output at the producer price in year n is 1000 ; the value of output in year n+1 is 900.
Mængdeindekset for produktionen er 102.
The volume index of output is 102.
Subsidieis værdi for år n er 100; værdien af subsidiet for året n+1 er 150.
The value of the subsidy for year n is 100 ; the value of the subsidy for year n+1 is 150.
Opdelingen af subsidiet i mængde/priskomponenter foretages på følgende måde:
The volume / price breakdown of the subsidy is carried out in the following way:
Værdi n
Value n
Mængde n+1
Volume n+1
Værdi n+1 n+1 In pris indeks n+1/n mængde indeks
Value n+1 n+1/n price index n+1/n volume index
Produktion i basispriser
Output at basic prices
HENSIGTEN MED ENHEDSVÆRDISTATISTIKKER
PURPOSE OF UNIT VALUE STATISTICS
Formålet med at udarbejde enhedsværdistatistikker er at tilvejebringe yderligere oplysninger om ændringerne i værdlen af landbrugsprodukter ud over priskomponenterne som sådan.
Unit value statistics have been set up as an instrument to provide further information on the characteristics of the changes in the value of agricultural products, other than the price components as such.
LR er den vigtigste datakilde til enhedsværdistatistikkerne, og som følge heraf opstilles enhedsværdistatistikkerne i overensstemmelse med begreberne, reglerne og principperne i LR.
The EAA are the main data source for the unit value statistics; as a result of this, unit value statistics are established in accordance with the same concepts, rules and principles as for the EAA.
ENHEDSVÆRDIERNES KARAKTERISTIKA
NATURE OF UNIT VALUES
Enhedsværdier refererer til størrelsen produktion fra landbrugsmæssig aktivitet (jf. 2.14. ff).
Unit values refer to the concept of the output of agricultural activity (cf. 2.14. and following).
De beregnes ved at dividere løbende værdier med de tilsvarende fysiske mængder.
They are obtained by dividing current values by the corresponding physical quantities.
De adskiller sig fra priser derved, at der i ændringer 1 enhedsværdier også er inkluderet ændringer i kvaliteten (jf. 5.01. ­ 5.03.)). Følgende ligninger"illustrerer disse forhole:
They differ from prices in as much as the variation in unit values includes any variation in quality (cf. 5.01. to 5.03.)).
Enhedsværdistatistikker: værdi = (enhedsværdi).( fysisk mængde)
Unit value statistics: value = (unit value).( physical quantity)
LR generelt: værdi = ("ren" pris).(mængde)
EAA in general: value = ("pure" price).(volume)
Enhedsværdistatistikken dækker en række produkter fra listen over produkter, som er karakteristiske for landbrugserhvervet i LR.
The unit value statistics a set or group of products from the list of products which defines the agricultural industry of the EAA.
Der beregnes to forskellige sæt enhedsværdier.
Two different sets of unit values are calculated.
I det første (primære) sæt (i basispriser) indbefatter enhedsværdierne produktsubsidierne men ikke produktskatterne.
For the first (principal) set (at basic prices), unit values include subsidies on products and exclude taxes on products.
I det andet sæt (i producentpriser) er produktsubsidierne ikke inkluderet og produktskatterne er ikke fratrukket.
Additionally, a second set of unit values (at producer prices) is calculated where subsidies on products are not added and taxes on products are not deducted.
Enhedsværdierne bogføres eksklusive moms.
Unit values are recorded excluding VAT.
REGIONALREGNSKABER FOR LANDBRUGET
REGIONAL ACCOUNTS FOR AGRICULTURE
Regionalregnskaber for landbruget (RLR) er en regional tilpasning af landbrugsregnskaberne (LR)(63).
The Regional Accounts for Agriculture (RAA) are a regional-level adaptation of the Economic Accounts for Agriculture (EAA)(63).
Ved opstilling af regionalregnskaber, uanset om de udarbejdes for erhverv eller institutionelle sektorer, er det nødvendigt at foretage en nøjagtig afgrænsning af det regionale økonomiske område.
Any compilation of regional accounts, whether they refer to industries or institutional sectors, needs a strict definition of the regional economic territory.
Principielt omfatter landbrugserhvervet i en region de enheder (landbrugsbedrifter), som udøver landbrugsaktiviteter (jf. 1.31.1.­1.31.3.), og som er beliggende inden for det regionale område.
In theory, the agricultural industry in a region covers the units (agricultural holdings) engaged in agricultural activities (see 1.31.1. to 1.31.3.) on the regional territory.
Toldfri områder, herunder toldfri lagre og fabrikker under toldopsyn, hører til de regioner, hvori de er beliggende.
Free zones, including bonded warehouses and factories under customs control, are attached to the regions where they are located.
Denne opdeling af området er imidlertid ikke helt konsistent med begrebet et lands økonomiske område, der anvendes i nationalregnskaber.
However, this division of territory is not totally consistent with the concept of national economic territory as used by the national accounts.
Det nationale økonomiske område består af dele af et lands område, som ikke direkte kan knyttes til en bestemt region, og som ikke indgår i regionalregnskaber for landbruget.
The extraregio territory is made up of parts of the territory of a country which cannot be attached directly to a single region, and which are excluded from the RAA, i.e.:
(a) det nationale luftrum, territorialfarvande og den del af kontinentalsoklen, der ligger i det internationale farvand, som er under landets overhøjhed
(a) the national air-space, territorial waters and the continental shelf lying in international waters over which the country enjoys exclusive rights;
(b) territoriale enklaver ­ dvs. geografiske områder beliggende i udlandet, og som i henhold til internationale traktater eller aftaler mellem stater anvendes af landets offentlige myndigheder (ambassader, konsulater, militærbaser, videnskabelige baser osv.)
(b) territorial enclaves (i.e. geographic territories situated in the rest of the world and used, under international treaties or agreements between States, by general government agencies of the country (embassies, consulates, military bases, scientific bases, etc.);
(c) forekomster af olie, naturgas osv. i internationale farvande uden for landets kontinentalsokkel, der udnyttes af hjemmehørende enheder i området.
(c) deposits of oil, natural gas etc. in international waters, outside the continental shelf of the country, worked by resident units.
Basisenheden i regionalregnskaber for landbruget
Basic unit in the compilation of the Regional Accounts for Agriculture
De enheder, som anvendes til opstilling af regionalregnskaber for erhverv er enten lokale homogene produktionsenheder eller lokale faglige enheder. Den lokale homogene produktionsenhed, som er karakteriseret ved én aktivitet (eller ét produkt) og ét etableringssted, kan almindeligvis ikke observeres statistisk.
The units used for the regional accounts by industry are either units of homogeneous production at local level (local UHPs) or local kind-of-activity units (local KAUs).
Den lokale faglige enhed er den observerbare form for produktionsenhed.
The local KAU is the observable form of the production unit.
Kriteriet "ét etableringssted" volder ikke de store problemer, mens det andet kriterium, "én aktivitet", er noget vanskeligere at observere.
Although there are very few problems with the single location, the single activity is less easily defined.
Det er meget ofte ikke muligt at afgrænse lokale faglige enheder, som kun har én aktivitet. Disse kan således omfatte en eller flere biaktiviteter, som det i den statistiske observation ikke er muligt at udskille fra hovedaktiviteten. Den analytiske
It is frequently not possible to get "single-activity" local KAUs.
Revisionen af det europæiske nationalregnskabssystem ENS i 1995 har således også betydning for RLR.
For this reason the RAA are also affected by the ESA 95 revison.
Angående yderligere oplysninger se: REGIONER, Nomenklatur for territoriale statistiske enheder. Eurostat, 1992.
For further infromation, see REGIONS, Nomenclature of Territorial Units for Statistics, Eurostat, 1995.
Håndbog om LR/SR 97 (Rev.
Manual on the EAA/EAF 97 (Rev. 1.1) activity.
1.1) indfaldsvinkel (homogen branche) bygger på princippet "kun én aktivitet", hvorved man vanskeliggør den statistiske observation.
The analytical approach (homogeneous branch) is based on a pure idea of a single activity with the penalty that it is further away from statistical observation.
Ved den statistiske indfaldsvinkel (erhverv) "nøjes" man med en observerbar enhed, selv om det sker på bekostning af kriteriet "én aktivitet".
The statistical approach (industry) "makes do" with an observable unit even if this means deviating from the single activity.
Ligesom i SNA 93 foretrækkes i ENS 95 den statistiske indfaldsvinkel og dermed den lokale faglige enhed til opstilling af nationalregnskaber for erhverv.
As with the SNA 93, the ESA 95 prefers the statistical approach and advocates the local KAU for . the compilation of national accounts by industry.
De peger hermed på samme enhed til regnskaber for erhverv, uanset om de skal udarbejdes på regionalt eller nationalt plan.
They thus define the same unit for the industries whether these are covered at regional or national level.
I lighed med LR anvender RLR landbrugsbedriften - "afpasset" efter de fastsatte målsætninger på basis af en række konventioner - som basisenhed for landbrugserhvervet.
Like the EAA, the RAA use the agricultural holding - "adapted" in line with certain conventions to comply with the objectives in question - as the basic unit for the agricultural industry.
Det er der to grunde til.
Their are two crucial reasons for this choice.
For det første er "landbrugsbedriften" den lokale faglige enhed inden for landbruget (jf. 1.08.1.1.12.), der defineres som den del af en faglig enhed, der befinder sig på lokalt niveau.
On the one hand, the "agricultural holding" unit is the local kind-of-activity unit for agriculture (cf. 1.08.1. to 1.12.), defined as that part of a kind-of-activity unit (KAU) which refers to the local level.
For det andet er den lokale faglige enhed den mest hensigtsmæssige for landbrugserhvervet, selv om den omfatter ikkelandbrugsmæssige biaktiviteter, som ikke kan adskilles fra landbrugsaktiviteterne (jf. 1.11.2.og 1.11.3.,1.17.-1.18.7.).
The local KAU is also the most appropriate unit for the agricultural industry, even if it includes nonagricultural secondary activities which cannot be shown separately from the agricultural activities (cf. 1.11.2. and 1.11.3, 1.17. to 1.18.7.).
Vælger man landbrugsbedriften som basisenhed, forudsættes det, at man i regionalregnskaberne for landbruget medregner bedrifternes ikkelandbrugsmæssige biaktiviteter (jf. 7.03.3.).
Using the agricultural holding as the basic unit means including the nonagricultural secondary activities of those holdings in the regional accounts for agriculture (cf. 7.03.3.).
Endvidere har man vedtaget ikke at medregne ikke-landmænds private haver og private husdyravl, hvis produktion udelukkende anvendes til egetforbrug (jf. 1.16).
Furthermore, it is agreed that agricultural holdings do not include "gardens and family livestock holdings of nonholders" whose output is solely intended for own final consumption (cf. 1.16.).
Landbrugsbedriften er den referenceenhed, der anvendes i statistiske undersøgelser vedrorende landbruget, uanset om disse undersøgelser bliver foretaget på landsplan eller pa regionalt plan.
The agricultural holding is the reference unit for statistical surveys relating to agriculture, whether these are national or regional.
Det har den store fordel, at mængdemæssige skøn over produktionen direkte kan baseres på de statistiske systemer til måling af arealer, udbytte, besætningernes størrelse mv. Valget af landbrugsbedriften sikrer også større konsistens i regnskaberne.
This has the advantage that evaluations of output in quantity terms may be based directly on the statistical systems for measuring areas, yields, herd sizes, etc. The choice of the agricultural holding also makes for better accounting consistency.
Metoder til udarbejdelse af regionalregnskaber for landbruget
Methods of compiling the RAA
I ENS 95 er der foreslået to metoder for henholdsvis erhverv og institutionelle sektorer: bottom-up metoden og top-down metoden.
The ESA 95 proposes two methods, applying to either industries or institutional sectors: the bottomup and the top-down methods.
Den første metode består i at indsamle data om de enkelte enheder (de lokale faglige enheder, institutionelle enheder) og derefter lægge dem sammen, således at man når frem til aggregaternes regionale værdi.
The first consists in collecting the data at the level of the units (local KAUs, institutional units) and then summing them to obtain the regional value for the different aggregates.
Ved top-down metoden konstrueres de regionale tal ved opdeling af det nationale tal ved hjælp af en fordelingsnøgle, der sa nøjagtigt som muligt afspejler den regionale fordeling af den pågældende variabel.
The top-down method reconstructs the regional values by breaking down the national figure using an indicator which reflects as closely as possible the regional distribution of the variable in question.
De to metoder kan også kombineres på forskellig måde. Disse kombinationer kaldes i ENS 95 for blandede metoder.
These two methods may also be combined in various ways, combinations which the ESA 95 refers to as "mixed methods".
Heri foretrækkes bottom-up metoden, selv om der peges på, at det oftest er de blandede metoder, der anvendes.
Priority is given to the bottomup methods although it is realised that in many cases "mixed methods" are actually used.
Hjemsted og område
Concepts of residence and territory
Regionalregnskaber for erhverv bygger på kriteriet produktionsenhedens hjemsted.
The regional accounts of the industries are based on the criterion of residence of the production unit.
Et erhverv er en gruppe af lokale faglige enheder med samme hovedaktivitet, som har deres økonomiske ¡nteressetyngdepunkt inden for en regions område. Oftest er dette interessetyngdepunkt kædet sammen med et præcist og varigt etableringssted i regionen i lighed med de institutionelle enheder, hvortil de lokale faglige enheder hører.
Each industry refers to the group of local KAUs of the same principal activity, that have their centre of economic interest in the regional territory.
Særlige forhold gør sig imidlertid gældende for regionalregnskaber.
However, the regional accounts have a number of distinct features.
For visse aktiviteters vedkommende er det ikke altid let at foretage en nøjagtig afgrænsning af en region.
For certain activities it is not always easy to define the region as a specific area.