natgillin/translations-raw huggingface dataset:
"Hvis man fremstiller spørgsmål i enanden kontekst, hvilket ngo'er kangøre, kan det lede til større acceptaf et vist videnskabeligt område",sagde en af konferencedeltagerne.
“Framing issues differently, which NGOs can do, can lead to greateracceptance of a certain scientificfield,” said one conference participant.
Nogle fastholder,at inddragelse af civilsamfundet forbedrer politikkernes og beslutningsprocessernes effektivitet og virkeevne.
Some maintain that involving civil society enhancesthe efficiency and effectiveness of policies and thedecision-making process.
"Det kan godt være, at [deltagelse]ikke kan løse alle problemer, men detkan forbedre beslutningsprocessenslegitimitet", bemærkede en anden ngorepræsentant.
“[Participation]may not resolve all the issues, but it enhances the legitimacy of the decisionmaking process,” noted another NGO representative.
Selvom nogle argumenterer,at direkte deltagelse øgerlegitimiteten af den politiske proces,frygter andre,at detkunne have som utilsigtet bivirkning at undergrave derepræsentative demokratiske institutioners legitimitet.
“It is argued that the complex issuesresearch policy deals with [require]a strong interaction [between] policymakers and civil society,” points outthe IFOK report.
"Der er argumenter for, at de komplekse spørgsmål, som videnskabspolitikken behandler, [nødvendiggør]enstærk interaktion [mellem]de politiske beslutningstagere og civilsamfundet", pointeres det i IFOK-rapporten.
Although some argue that direct participation raisesthe legitimacy of the political process,others fear that itcould have the unintended side effect of underminingthe legitimacy of representative democratic institutions.
Enighed om at være uenige?
Agreeing to disagree?
Selvom deltagelse kan bidrage til at opnå konsensus,erder mange,der mener,at enstemmighed ikke bør væredet eneste mål,idet modstridende værdier ikke altid kanforenes fuldt ud.
Involving citizens helps build public confidence in science,brings a wider range of options to thedebate,and ensures that limited resources areinvested in socially acceptable lines of research that meet society’s needs.
Borgerdeltagelse bidrager til at skabe offentlig tillid tilvidenskab,bringe en lang række valgmuligheder tildebat samt sikre,at begrænsede ressourcer investeres isocialt acceptable forskningsprogrammer,der opfyldersamfundets behov.
Although participation can help lead to consensus,many find that unanimity should not be its sole aim,since conflicting values cannot always be completelyreconciled.
"Samfundet er nødt til at blive mereinvolveret i F & T, hvis Europa skaludvikle sig til et førende videnbaseret samfund", bemærkede Jan Stamanfra Rathenau Instituut. "Videnskabener nødt til at gå til samfundet ogsige: Vi er til jeres tjeneste, og vier her for at opfylde jeres behov”.
“Society has to become more involvedin S & T if Europe is to become a leading knowledge-based society,” noted the Rathenau Institute’s Jan Staman.“Science needs to go to society andtell it we’re at your service andwe’re here to fulfil your needs.”
"Vi bør ikke blot fokusere på opnåelseaf konsensus.
“We shouldn’t just focus on consensusbuilding.
[Det]er et attraktivtbiprodukt af offentlig debat men ikkeet væsentligt resultat", sagde en afdeltagerne.
[It]is an attractive byproduct of public debate but not anessential outcome,” said one delegate.
"Deltagelse kan i bedstefald bidrage til, at forskellige holdninger tilnærmer sig hinanden, og idet mindste bidrage til at øge tolerancetærsklen mellem modstridendesynspunkter", bemærkede en anden.
“Participation can help lead to a convergence of opinions, at best, andraise the level of tolerance of conflicting views, at least,” notedanother.
Hvis man skulle sammenlignevidenskaben med et elfenbenstårn,så er der tegn på, at den er vedat åbne sine døre foroffentligheden.
If we were to liken science toan ivory tower, there are signsthat it is opening its doors tothe public.
Der er envoksende tendens til at gøre denpolitiske beslutningsproces påforskningsområdet mere åben,gennemsigtig og vidtfavnende.
A growing trend isemerging towards more openness,transparency and inclusivenessin the political decisionmaking process relating to research.
Det traditionelle system med ensrettet trafik,hvor politikker vedrørende videnskab og teknologi påtvinges fraoven,er gradvist ved at blive udskiftet med et systemmed mange forskellige retninger,der fremmer en interaktiv udveksling mellem beslutningstagere,forskermil-jøet og civilsamfundet.
The traditional one-way traffic system,in which scienceand technology policies are imposed from above,is gradually being replaced by a multi-directional system that promotes an interactive exchangebetween policy-makers,the research community,industry and civil society.
Andre mener,at deltagelse er langt mere end blot etbelejligt skalkeskjul.De hævder,at den voksende fortrolighed afspejler en udviskning af de traditionellegrænser og kompetencer i det moderne samfund.
Others suggest that participation is far more than aconvenient veil.They argue that this growing intimacyreflects a blurring of traditional boundaries and competencies in modern society.
Denne stigende åbenhed bunder delvist i et voksendekrav fra offentligheden om indflydelse på videnskabspo-litikken.Bekymringer over den moderne videnskabsfølger har givet dette krav ny næring,idet mange føler,atder ikke tages tilstrækkeligt hensyn til disse inden for dettraditionelle beslutningsapparat.
This increasing openness is partly due to growingpublic demand for a voice in research policy,fuelledby concerns over the implications of modern sciencethat many people feel are not sufficiently addressedby the traditional decisionmaking apparatus.
"Den fælles årsag til disse tendensersynes at bunde i, at de sociale ogsamfundsmæssige rammer for politikkervedrørende videnskab og teknologibliver mere og mere komplekse",bemærkes det i IFOK-rapporten.
“The common cause of these trendsseems to lie in the increasing complexity of societal and socialframes for science and technologypolicies,” observes the IFOK report.
En anden synsvinkel
A different angle
Ngo'er påpeger,at socialt pres allerede har haft storsucces med at henlede beslutningstagernes opmærksomhed på offentlighedens betænkeligheder.Denævner bortskaffelse af atomaffald og GMO'er someksempler på områder,hvor et aktivt engagement fraoffentlighedens side har haft stor indflydelse på forskningsdagsordenen.
NGOs point out that social pressure has alreadyscored major successes in raising public concerns to policy-makers. They cite nuclear waste disposaland GMOs as two areas in which active publicengagement has influenced the research agenda.
Mere end et figenblad
More than a fig leaf
Som visse deltagere påpegede på konferencen,er ekspertise ikke længere udelukkende videnskabsmændenes domæne.Andre segmenter af samfundet kanligeledes bidrage med nyttig viden.Dette spirende fænomen kaldes 'asymmetrisk ekspertise'.
As some participants at the conference pointed out,expertise is no longer the exclusive domain of scien-tists,but other segments of society can also bringuseful knowledge to the table.This emerging conceptis known as ‘asymmetric expertise’.
Dette har medført frygt for,at beslutningstagerne blotbetragter civilsamfundets deltagelse som et nødvendigt'figenblad' for at kunne presse deres forudbestemtedagsordener igennem.
This has sparked fears that policymakers mightregard the participation of civil society as a necessary ‘fig leaf’to push through their predeterminedagendas.
"Der er ofte blevet indført strukturer
“Participatory structures have often
"Der er ofte blevet indført strukturer for del- for deltagelse med henblik på at lette tagelse med henblik på at lette gennemførelsen gennemførelsen af nye teknologier", af nye teknologier", sagde en af deltagerne på sagde en af deltagerne på 2003 konfe- rencen i Bruxelles. "Hvis man invol-
been introduced to facilitate the duced to facilitate the implementation of new implementation of new technologies,” technologies,” said one participant at the recent said one participant at the recent
"Hvis man invol- verer folk, og så ikke gør det, de verer folk, og så ikke gør det, de beder om, beder om, vil man øge mistilliden", vil man øge mistilliden", advarede en anden.advarede en anden.
“If you involve people and people and then don’t do what they then don’t do what they ask, it will increase ask, it will increase disaffection,” disaffection,” warned another.
De fleste parter er enige om,at konsultation og deltagelse på ad hoc basis,der ofte finder sted via uformellekanaler,bør vige for mere formelle processer,hvor civilsamfundet anerkendes som en partner på lige fod medandre i forvaltningen af ERA.At finde den 'rigtige' model,eller modeller,for civilsamfundets deltagelse er dennæste udfordring i retning af en vidtfavnende beslutningsproces.
Most parties agree that ad hoc consultation and par-ticipation,which is often done through informal chan-nels,needs to give way to more formal processes inwhich civil society is recognised as a fully-fledgedpartner in governing the ERA.Finding the ‘right’model,or models,for civil society involvement is thenext challenge on the road to inclusiveness.
10_ NYE STYREFORMERI
GOVERNANCE OF THE EUROPEAN RESEARCH AREA – GIVING
Modeller for deltagelse
Models of participation participation
Europa er et kontinent med stor kulturel og politiskmangfoldighed og en lang række videnskabelige forventningerog behov.
Europe is a culturally and politically diversecontinent with a broad range of scientific expectationsand needs.
Selvom europæerne har mange fælles værdier, kanderes forskelle være lige så afslørende.
Although Europeans share many basic values,their differences can also be just as telling.
Denne mangfoldigheder afspejlet i den brede vifte af deltagelsesmodeller, derer tilgængelige på tværs af kontinentet.
Thisdiversity reflects itself in the vast array ofparticipation models available across the continent.
"Vi har brug for en slags kategorisering og standardisering [samt]udvek-slinger af vellykkede erfaringer",sagde en af deltagerne.
Whether a participation process is ‘factory line’ or ‘custom-made’, it raises certain thorny questionsregarding which NGOs or members of the publicshould be asked to take part.
De deltagelses- og konsultationsmodeller, der eksisterer på nuværendetidspunkt, er ligesom "individueltskræddersyede kjoler", forklarer Hans-Peter Meister fra IFOK, der sammenligner denne brogede situation med"håndværkerne i Europa før den industrielle revolution".
Participation and consultation iscurrently like “an individuallytailored dress”, explains Hans-Peter Meister of IFOK, who comparesthis varied situation to “craftsmenin Europe before the Industrial Revolution”.
Hvad enten en deltagelsesproces er 'fabriksproduceret'eller 'skræddersyet',rejser den visse kildne spørgsmålmed hensyn til,hvilke ngo'er eller medlemmer af offent-ligheden,der bør inviteres.
“Why should a certain group takepart in a participatory decisionmaking process and not another?”asked one political scientist.
Der har dog været advarsler om,at man forsøger attrække en industrialiseret,masseproduceret,"one sizefits all"- model ned over hovedet på civilsamfundet.
However,there have been warnings about “industrialised, mass-produced” participation that tries toapply a one-size-fits-all formula.
"Hvorfor skulle en vis gruppe inddrages i en deltagelsesproces og ikkeen anden", spurgte en politisk videnskabsmand.
“Each situation needs its own bestfit,” said one delegate.
"Hver situation kræver sin specifikkemodel", sagde en af deltagerne.
Choosing the right participatory approach – confer-ence,focus group,or round table – has to be “con-text-sensitive”.
Valget af den rette deltagelsesform - konferencer,fokus-grupper eller rundbordsdiskussioner - bør være "kontekstsensitiv".
As Europe continues to experiment with differentforms of civil society involvement,solutions to theseissues will gradually emerge.The European Union,some insist,is ideally placed to lead the way infinding viable models for participation that can helpmake European research policymaking more inclu-sive,and suggest courses of action at the nationalandregional level.
Fælles kendetegn
Common features
Efterhånden som Europa fortsætter med at eksperimentere med forskellige former for civilsamfundsdeltagelse,vil løsninger på disse spørgsmål langsomt dukke op.
However,participants argue that this will require the EU to move away from one-off exercises to installing a permanent participation apparatus.
På trods af det store udvalg har de gode deltagelsesprocesser visse centrale kendetegn til fælles.De skal væreretfærdige,gennemsigtige og organiseret af uafhængigeparter.
Despite the variety,good participatory processesshare certain core features.They need to be fair,transparent and organised by independent parties.A good framework for participation also needs to beable to reconcile a multiplicity of interests and values– values being harder to compromise over becausemany people see them as ‘non-negotiable’.
En god ramme for deltagelse bør også være i stand til attilnærme et væld af interesser og værdier - vel videndeat det er sværere at gå på kompromis med hensyn tilværdier,idet mange ser dem som 'ikke-forhandlings-bare'.
Nevertheless,in order to ensure fairness and consist-ency,a certain amount of uniformity is required informulating the prerequisites for launching a participation exercise,as well as a certain amount of basicoperating standards.
inddrages i e deltagelsespro
decision-maki process and n
Med henblik på at sikre retfærdighed og konsekvens eret vist omfang af uniformitet ikke desto mindre nødvendig i udarbejdelsen af forudsætningerne for indførelse af en deltagelsesmodel samt et vist antalgrundlæggende spilleregler.
“We need some form of categorisationand standardisation, [as well as]exchanges of best practices,” saidone participant.
EUROPÆISKEFORSKNINGSRUM– BORGERNES
RESEARCHAREA– GIVING
11_ videnskabsman
11_ one politica scientist.
Et spørgsmål om kultur
A matter of culture
At udforme modeller for civilsamfundets deltagelse er altsammen meget fint,men disse modeller risikerer blot atende som blæk på papiret,hvis ikke de ledsages af vissekulturændringer inden for de politiske kredse.
Designing models for civil society participation is allvery well,but they may amount to little more than inkon paper if they are not accompanied by certain cultural changes in policy- and decisionmaking circles.
"Der findes snarere et spektrum end enliste af succeskriterier", sagde Gerard Velenduc, Direktør for Fondation Travail-Université,Université de Namur(BE).
“There is a spectrum of success criteria, as opposed to a list,”said Gerard Valenduc, Director ofthe Fondation Travail-Université, Université de Namur (BE).
"[Det er ikke nok]bare at skabemulighed for deltagelse", argumenterer Martin Krüger fra Europa-Kommissionen.Der er behov for "en reel holdningsændring", tilføjer han.
“[It is not enough]to create theopportunity to participate,” argues Martin Krüger of the European Commission. But this needs to involve“a real change of attitudes”, he adds.
Hvor vellykket en deltagelsesproces er,afhænger i vidudstrækning af det formål,hvormed den blev oprettet.Kortsigtede formål er hovedsageligt forbundet medbeslutningstagningen,mens langsigtede formål vedrørerindlæringsprocesserne.
How successful a particular process is depends largelyon the purpose for which it was set up.Short-termpurposes are mainly related to decisionmaking whilelong-term purposes relate to learning processes.
For at forøge chancerne for succes er det dog nødvendigt at minimere 'uduelighed' i deltagelsesprocessernesudformning og gennemførelse.
With Europe’s long tradition of consensus buildingand stakeholder involvement,the Commission alreadyhas many ‘good practices’in place.
Ydre grænser
Outer limits
"Vi er nødt til at ændre kulturen iadministrationerne", sagde Martin Kr ü ger.
“We need to bring about a change ofculture in administrations,” said Martin Krüger.
"Deltagelsesprocesser bør indføres på en reel
“Participatory processes need to be implemented implemented in an honest way, not in an honest way, not just as a gimmick,” observed just as a gimmick,” observed Rainer
"Deltagelsesprocesser bør indføres på en reel måde, og ikke bare som et måde, og ikke bare som et smart påfund", påpe- smart påfund", påpegede Rainer Gerold, gede Rainer Gerold, Direktør for Videnskab og
Rainer Gerold, director of Science and Society
Direktør for Videnskab og Samfund i
Gerold, director of Science and
Civilsamfundets deltagelse i den politiske beslutningsproces påvirkes af en række begrænsninger.Disseomfatter politikernes kortsigtede fremsyn,selvestørrelsen på og mangfoldigheden i et udvidet EU samten ubalance mellem intentioner og de ressourcer,der ersat til side for at indfri dem.
A number of constraints influence the participation ofcivil society in policy- and decision-making. These include the short-term outlook of politicians,the sheersize and diversity of an enlarging Europe,and theimbalance between intentions and the resources setaside for achieving them.
Der er blevet foreslået adskillige løsningsmulighedermed henblik på at overkomme disse begrænsninger,herunder strukturelle ændringer i den politiske proces tilfremme af civilsamfundets deltagelse.
A number of possible ways are recommended aroundthese constraints,including structural changes in thepolitical process to foster civil participation.
To elementer er af afgørende betydning,hvis man skalsikre en vellykket inddragelse af civilsamfundet i EU's beslutningsproces.
Two vital elements are required to ensure successfulcivil society involvement in the EU decisionmaking process.
Deltagelsesprocesser kræver ressourcer samt politisk vilje til at anvende disse ressourcer.
Participatory processes require resourcesand the political commitment to put these resourcesto use.
Selvom de regionale og nationale niveauer bør være detcentrale grundlag for civilsamfundets deltagelse,er EU-initiativer i stigende grad nødvendige inden for rammerne af Det Europæiske Forskningsrum.Disse kunnevise sig at være nyttige prøveredskaber for god praksis,som måske ville kunne gennemføres andre steder.
Although the regional and national level should be thecore foundation for civil participation,EU initiativesare becoming increasingly necessary in the context ofthe European Research Area and could prove a usefultesting ground for good practices that could be appliedelsewhere.
Redskaber til måling af succes og forhandling af beg-rænsninger
Gauging success and negotiating constraints
Ligesom der ikke kun findes én model for civilsamfundets deltagelse,er der ikke kun én måde at måle deltagelsesprocessens succes eller de begrænsninger,dertynger den.
Just as there is no one model for civil society partici-pation,there is no single way of measuring the success of the participatory process,or the constraints weighing down on it.
"[Det er ikke nok mulighed for deltage
“[It is not enough] to create the oppo to participate,
12_ NYE
OF THE
NØGLE TIL LABORATORIET
AREA– GIVING
Ansøgerlandene marcherer i takt
Candidate countries march in step
Et af disse er,at når den brede offentlighed er blevetgivet en plads ved forhandlingsbordet,så er det ikke sik-kert,at den er tilstrækkelig interesseret eller informerettil fuldt ud at tage del i debatten,og desuden er det ikkegivet,at der er nok effektive kanaler til at sikre,at debliver hørt.
One such issue is that,once given a seat at the table,the general public may not be sufficiently interestedor informed to get closely involved in the debate andthere may not be enough effective channels for themto make their voices heard.
Svaret på dette dilemma ligger delvist hos de græsrods-organisationer,der har som mission at fremme videnskabelig interesse og viden blandt den brede offentlighed.
The answer to this dilemma partly lies with thesegrass-roots organisations which are dedicated topromoting scientific interest and awareness amongthe general public.
"Ungarn og andre tiltrædelseslande er[lige så langt fremme som]EU... medhensyn til social deltagelse", understregede Nora Sasvari fra Departementet for civilrelationer iden ungarske statsministers kabinet.
“Hungary and other accession countries are [as advanced as]the EUstandard... of social participation,” stressed Nora Sasvari fromthe Department of Civil Relations at the Hungarian prime minister’soffice.
"Vi har en meget specifik, men væsentlig rolle at spile...
“We have a very specific but essential role to play...
Vi gør voresyderste både fysisk og virtuelt for atbringe videnskaben ud til folk", sagde Jean-François Hébert, Formand for La Cité des Sciences et de l'Industrie,Paris(FR).
We’re doing ourutmost both physically and virtuallyto bring science to the people.”Jean-François Hébert, President of La Cité des Sciences et del’Industrie, Paris (FR).
Adgang til information er også et centralt emne iansøgerlandene.Selv i de tilfælde hvor informationeneksisterer,mangler folk ofte de nødvendige færdighederfor at opnå adgang til den.
Nevertheless,like authorities across Europe,gov-ernments in candidate countries need to “rethinkthe way they look at people”.This means that theyneed to revise their view of participation and notconsider it a “burden”.
Følge med tiden
Moving with the times
Videnskabscentre og videnskabelige museer stammerfra 1970'erne.Siden da har de spredt sig overalt i Europa.
Science centres and science museums began in the1970s.Since then,they have spread right across Europe.
For at forbedre interaktionen mellem borgerne og regeringen anbefaler Nora Sasvari,at der oprettes en rækkenet mellem nationale myndigheder,som for eksempelministerier,og lokale og regionale institutioner med henblik på at gøre brug af deres lokale knowhow.
In order to improve the interaction between citizensand government,Sasvari recommends the building ofnetworks between national bodies,such as ministries,and local and regional institutions to make use of theirlocal know-how.
I dag tiltrækker ECSITE-centrene op til 40 millionerbesøgende om året i omkring 30 europæiske lande.Påtrods af deres forholdsvis korte historie nyder videnskabscentrene stor troværdighed og respekt blandt såvelden brede offentlighed som inden for de videnskabeligekredse.
Today,ECSITE centres attract up to 40 million visitorsa year in some 30 European countries.Despite theirrelatively short history,science centres enjoy a greatdeal of credibility and respect both with the public atlarge and within the scientific community.
EU's RP6 og det hurtigt udviklende ERA skulle kunnebidrage til at stimulere sådanne interaktioner og udvekslinger af ekspertise både mellem ansøgerlandene ogmellem dem og EU.Siden visse ansøgerlande har væretpå lige fod med medlemsstaterne siden RP5,er forskningfaktisk et af de områder,hvor den udvidede Union allerede er en realitet.
Their development appears to mirror that of theevolving relationship between science and society,one that is moving away from presentation andtowards participation.
Deres udvikling synes at afspejle udviklingen af det spirende forhold mellem videnskab og samfund,der i stigende grad bevæger sig væk fra præsentation i retningaf deltagelse.
The EU’s FP6 and the rapidly emerging ERA shouldhelp stimulate such interactions and exchanges ofexpertise both within candidate countries andbetween them and the Union.In fact,with candidatecountries standing on an equal footing to Member States since FP5,research is one of the first areaswhere an enlarged European Union is already a reality.
Offentlige arenaer
Public arenas
"For femten år siden var [videnskabs-]centrene et udstillingsvindue forfremskridt", påpegede Jean-François Hébert.
“Fifteen years ago, [science]cen-tres were a showcase for progress,” Jean-François Hébert pointed out.“Nowadays, public debate has come toscience centres.
"Nu til dags er den offentligedebat nået til videnskabscentrene, ogdisse er blevet fora for diskussioner”.
Science centres havebecome forums for discussions.”
Borgerne har helt klart brug for større indflydelse påfastsættelsen af den videnskabelige dagsorden.Selvomkrav om større samfundsdeltagelse lyder meget fint i teo-rien,så rejser de samtidig visse praktiske spørgsmål.
Citizens clearly need more of a say in setting the scientific agenda.Although calls for greater participationby society sound all very well in theory,they do raisecertain practical concerns.