natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Nationale reformprogrammer: Programmerne udarbejdes af medlemsstaterne med sigte på at omsætte retningslinjerne til national politik.
Since its launch in 1997, the European Employment Strategy (EES) has played a central role in coordinating the EU’s policies in order to create improved work for all.
Den beskæftigelsesrelaterede del af disse programmer blev indtil 2005 benævnt »nationale handlingsplaner for beskæftigelsen«.
Its role has been underscored by the European Council on many occasions and it has become an essential tool to respond to one of EU citizens’ main preoccupations: more and better jobs.
Fælles rapporter om beskæftigelsen: Rapporterne vedtages af Kommissionen og Rådet, der evaluerer de opnåede fremskridt, som på både nationalt plan og EU-niveau er gennemført som respons på retningslinjerne for beskæftigelsen.
Joint Employment Reports, adopted by the Commission and Council, which reviews the progress made at both national and community levels in response to the Employment Guidelines.
De fælles rapporter har siden 2005 udgjort det beskæftigelsesrelaterede kapitel af EU’s årlige fremskridtsrapporter vedrørende Lissabonstrategien.
Since 2005, the Joint Employment Report constitutes the employment chapter of the EU Annual Progress Report on the Lisbon Strategy.
EBS er udviklet til at virke retningsgivende og koordinerende for de beskæftigelsespolitiske prioriteringer, som medlemsstaterne hver især forpligter sig til på EU-plan.
The EES is designed to give direction to and ensure coordination of the employment policy priorities to which Member States subscribe at EU level.
Stats- og regeringslederne har vedtaget et sæt rammer for indsatsen på grundlag af fælles målsætninger og beskæftigelsesmæssige prioriteringer.
Heads of State and Government agreed on a framework for action around common objectives and employment policy priorities.
Koordineringen af de nationale beskæftigelsespolitikker på EU-plan er bygget op omkring en årlig proces, som blev fastlagt ved EU-traktatrevisio-nen i 1998. Processen er siden genlanceringen af Lissabon-strategien i 2005 indgået som led i en treårscyklus med mulighed for forlængelse.
This coordination of national employment policies at EU level is built around an annual process laid down in the EU Treaty revision of 1998, which was integrated in a renewable three-year cycle since the re-launch of the Lisbon Strategy in 2005.
Landespecifikke henstillinger: På forslag af Kommissionen kan Rådet desuden vedtage landespecifikke henstillinger vedrørende beskæftigelsespolitikker, som medlemsstaterne skal tage i betragtning under udarbejdelsen af deres nationale reformprogrammer.
Country Sp ec i fi c Recommendations. The Council can also adopt, upon a proposal by the Commission, coun-try-specifi c recommendations on employment policies which need to be considered by Member States in drawing up their National Reform Programmes.
I EBS’ første årti er EU’s samlede erhvervsfrekvens (beskæftigelsesgrad) steget fra 60,7 % til 64,3 % (se figur 3).
In its first decade, the EES has seen the EU’s employment rate increase from 60.7% to 64.3% (see chart 3), within which the employment rate for women has risen from 51.8% to of the European Employment Strategy
Erhvervsfrekvensen for kvinder er steget fra 51,8 % til 57,1 % og for ældre arbejdstagere (55-64 år) fra 35,7 % til 43,5 %.
57.1% and the one for older workers (aged 55-64) from 35.7% to 43.5%.
I de medlemsstater, der har nydt godt af EBS i med den europæiske beskæftigelsesstrategi længst tid, er der konstateret endnu større forbedringer i erhvervsfrekvenserne.
Even bigger improvements in the employment rates have been seen for those Member States that have benefited longest from the EES.
Arbejdsløshedstallene har varieret i de ti år, med store fald før 2001, en stigning mellem 2001 og 2004 (især i de nye medlemsstater) og igen et fald efter 2004.
Unemployment rates have varied over the ten years with big decreases prior to 2001, a rise between 2001 and 2004 — especially in the new Member States — and a decline after 2004.
Strukturreformerne på arbejdsmarkedet ser ud til at have båret frugt.
Structural reforms in labour markets seem to have borne fruit.
Dette afspejles af et fald i langtidsledigheden fra omkring 5 % til 3,6 % (se figur 6) og gennemsnitligt kortere arbejdsløshedsperioder.
This is reflected in a reduction of the long term unemployment rate from about 5% to 3.6% (see chart 6) and shorter average periods of unemployment.
Den europæiske beskæftigelsesstrategis institutionsstruktur
The institutional structure of the European Employment Strategy
EF-traktatens artikel 128: rammer for fælles prioriteringer på beskæftigelsesområdet
Article 128 TEC: framework for shared employment priorities
I 1990’erne opstod der politisk konsensus om det europæiske beskæftigelsesproblems strukturelle natur og om behovet for at øge den beskæftigelsesmæssige vækstintensitet (1).
In the 1990s, a political consensus developed around the structural nature of Europe’s employment problem and on the need to increase the employment intensity of growth1.
Både den pengepolitiske stabiliseringspolitik, der blev fulgt som forberedelse af den økonomiske og monetære union (ØMU), og den fælles beskaffenhed af udfordringerne med henholdsvis beskæftigelse og arbejdsløshed pegede i retning af en mere samordnet og beskæftigelsesorienteret politisk respons på europæisk plan.
Both the monetary stabilisation policy, followed to prepare for Economic and Monetary Union (EMU), and the common nature of the employment and unemployment challenges, called for a more coordinated employment oriented policy response at European level.
Debatten begyndte under forhandlingerne i forbindelse med Maastricht-traktaten (1992), der styrkede den europæiske models sociale dimension gennem protokollen om social- og arbejdsmarkedspolitikken.
Debate began during the negotiation of the Maastricht Treaty (1992), which strengthened the social dimension of the European model through a social protocol.
Dette førte til enighed på Det Europæiske Råd i Amsterdam i 1997 om nye traktatbestemmelser for beskæftigelsesområdet.
This in turn led to the agreement at the Amsterdam European Council (1997) on new employment provisions in the Treaty.
Selv om traktaten bekræftede, at beskæftigelsespolitikken sorterede under de nationale myndigheder, blev beskæftigelsen i traktaten om Det Europæiske Fællesskab (EF-traktaten), artikel 126, erklæret at være et
While confirming national competence for employment policy, employment was declared in Article 126 of the Treaty
) Jf. J. Delors’ hvidbog — Vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse, 1993.
Cf. the Delors White Book on Growth, Competitiveness and Employment, 1993
10 år med den europæiske beskæftigelsesstrategi fællesanliggende, og medlemsstaterne blev opfordret til at udvikle en koordineret beskæf-
10 years of the European Employment Strategy
ÅR tigelsesstrategi på EU-plan.
YEARS establishing the European Community (TEC) a matter of common concern and Member States were called on to develop a coordinated employment strategy at EU level.
Med stærk inspiration i traktatbestemmelserne om økonomipolitisk koordinering (2) og i den beskæftigelsespolitiske koordinering, som indledtes ved Det Europæiske Råd i Essen i 1994, blev der med EF-traktatens nye artikel 128 opstillet rammer for udvikling af nationale beskæftigelsespolitikker på baggrund af fælles europæiske prioriteringer og inte- resser.
Largely inspired by the Treaty’s provisions on economic policy co-or-dination2and by the coordination of employment policies launched at the Essen European Council of 1994, the new Article 128 TEC instituted a framework for developing national employment policies on the basis of shared European priori- ties and interests.
med den europæiske beskæftigelsesstrategi
of the European Employment Strategy
Gennemførelsen af den europæiske beskæftigelsesstrategi (EBS) muliggjorde en række tilgange og stillede krav om inddragelse af alle relevante aktører, herunder især de nationale regeringer, EU-institutionerne, arbejdsmarkedets parter, det civile samfund, akademiske kredse osv. Dette stemte overens med de indbyrdes forskelligheder i landenes institutionelle strukturer og praksis for arbejdsmarkedsdialog.
Implementation of the EES allowed for a number of approaches and called for the involvement of all actors, namely national governments, EU institutions, social partners, civil society, academics, etc. This is in accordance with the wide range of national institutional set-up and social dialogue practices.
Denne åbne koordinationsproces førte blandt andet til en opfordring om, at arbejdsmarkedets parter både på nationalt og EU-plan skulle udvikle specifikke aktioner, og til initiativer, som skulle udvikle den regionale og lokale deltagelse.
The openness of the coordination process led, inter alia, to calls on social partners, both at national and EU level, to develop specific actions and initiatives to develop regional and local involvement.
Siden 1999, da Amsterdamtraktaten blev vedtaget, har Europa-Parlamentet
Since the Amsterdam Treaty, the European Parliament, other Community institutions and the Employment Committee have also played an active part in the development of the Employment Guidelines.
I forventning om Amsterdamtraktatens ikrafttræden blev det på Luxembourgtopmødet om beskæftigelsen (november 1997) besluttet at gennemføre den nye, åbne koordinationsmetode, som var fastlagt i EF-traktatens artikel 128, hvorved de første retningslinjer for beskæftigelsen blev godkendt.
In anticipation of entry into force of the Amsterdam Treaty, the Luxembourg Jobs Summit (November 1997) launched the implementation of the new, open method of coordination embedded in Article 128 TEC and endorsed the first set of Employment Guidelines.
Disse blev fremlagt under fire integrerede indsatsområder — de såkaldte søjler i retningslinjerne for beskæftigelsen: beskæftigelsesegnethed, iværksætterkultur, tilpasningsevne og lige muligheder.
These guidelines were presented under four integrated strands of action, or the so-called pillars of the Employment Guidelines: employability, entrepreneurship, adaptability, and equal opportunities.
Disse aktioner (»søjler«) udgjorde en omfattende indsats mod arbejdsløsheden og integrerer de vigtigste ud-buds- og efterspørgselsorienterede politikker.
These actions constituted a comprehensive response to the employment challenge, integrating essential supply and demand oriented policies.
18 millioner flere i arbejde
Employment expansion of 18 million
Amsterdamtraktaten ændrede ganske vist ikke på grundprincippet om, at medlemsstaterne har enekompetence med hensyn til beskæftigelsespolitik, men den gav Rådet og Europa-Kommissionen en styrket rolle, nye opgaver og mere magtfulde redskaber.
While the Amsterdam Treaty did not change the basic principle of the Member States having the sole competence for employment policy, it entrusted the Council and the European Commission with a stronger role, new tasks and more forceful tools.
Ligeledes blev Euro-pa-Parlamentet med traktaten draget tættere ind i beslutningsprocessen.
It also integrated the European Parliament more closely into the decision making process.
Også arbejdsmarkedsparternes ansvarsområder og muligheder for at bidrage blev udvidet ved, at protokollen om social- og arbejdsmarkedspolitikken blev indbefattet i traktaten.
The responsibilities of the Social Partners and their possibilities to contribute are also enhanced through the inclusion of the Social Protocol into the Treaty.
Ud over generelt at styrke EU’s tilgang til beskæftigelsespolitik, indeholdt Amsterdamtraktaten følgende kerneelementer på området:
Beyond the overall strengthening of the Community approach to employment, the key elements of the Amsterdam Treaty in this area were the following:
Beskæftigelsessituationen i EU har været i klar bedring siden 1997, da den europæiske beskæftigelsesstrategi (EBS) blev sat i værk.
The employment situation in the EU has witnessed a clear improvement since the inception of the European Employment Strategy in 1997.
Fra 1997 til 2006 er den samlede erhvervsfrekvens (beskæftigelsesgrad) steget fra 60,7 % til 64,3 % (se figur 1 og 3).
Between 1997 and 2006 the overall employment rate has increased from 60.7% to 64.3% (see charts 1 and 3).
Navnlig siden 2005, da strategien blev revideret, er beskæftigelsen fremmet og erhvervsfrekvensen således øget, mens arbejdsløshedstallene (også for langtidsledighed) modsvarende er faldet.
Especially since the revision of the strategy in 2005, employment growth has picked up resulting in increasing employment rates and declining unemployment rates (including long term unemployment).
En vigtig faktor er, at stigningen i beskæftigelsestallet og graden af deltagelse på arbejdsmarkedet i EU har udvist mindre følsomhed over for cyklisk betingede omstændigheder.
Importantly, the increase in employment and participation rates in the EU has demonstrated less sensitivity to cyclical conditions.
Dette afspejler virkningerne af reformer såvel som længeresigtede socioøkonomiske forandringer.
This re-fl flects both the effects of reforms and longlasting socio-economic change.
Førstnævnte har også vist sig i form af en stigning i erhvervsfrekvensen på 5,3 procentpoint for de medlemsstater, der gik i gang med EBS i 1997.
The former is also shown by an increase in the employment rate of 5.3 percentage points for the Member States which launched the EES in 1997.
Det bør også bemærkes, at erhvervsfrekvenserne varierer betydeligt medlemsstaterne imellem, nemlig fra 54,4 % i Polen til 77,4 % i Danmark (se figur 3).
It should be noted, also, that employment rates vary considerably between Member States ranging from 54.5% in Poland to 77.4% in Denmark (see chart 3).
Traktaten understregede, at beskæftigelsen var et »fællesanliggende«.
It emphasised that employment is an issue of “common concern”.
Medlemsstaterne forpligtede sig til at koordinere deres beskæftigelsespolitikker på fællesskabsplan, idet et givet lands indgreb på arbejdsmarkedet uundgåeligt ville påvirke parametrene for andre medlemsstaters arbejdsmarkedspolitik.
The Member States committed themselves to co-ordinate their employment policies at Community level, and as the way labour market measures were implemented in one country inevitably influenced the parameters of other Member States’ labour market policy.
Traktaten fremhævede det vigtige princip om en »mainstreaming-orienteret« beskæftigelsespolitik.
It emphasised the important principle of “mainstreaming” employment policy.
Artikel 127 kræver, at de beskæftigelsesmæssige følgevirkninger af alle fællesskabspolitikker skal tages i betragtning.
Article 127 requires that the employment impact of all community policies must be taken into account.
Traktaten skabte rammerne for en landevis overvågningsprocedure (artikel 128).
It created the framework for a country surveillance procedure (Article 128).
Medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker gennemgås via en fælles årsrapport, som udarbejdes af Kommissionen og Rådet.
Member States’ employment policies are examined through a yearly Joint Employment Report established by the Commission and Council.
Desuden gives der årligt retningslinjer for beskæftigelsen, som foreslås af Kommissionen og vedtages af Rådet, stort set på tilsvarende måde som på det økonomi- og pengepolitiske område.
Furthermore, the Commission proposes and the Council adopts yearly Employment Guidelines for the Member States (broadly in a similar manner as in the field of economic and monetary policy), on the basis of which Member States develop National Action Plans for Employment.
På grundlag heraf udarbejder medlemsstaterne nationale handlingsplaner for beskæftigelsen.
Finally the Commission may propose and the Council adopt Recommendations to individual Member States.
Traktaten etablerede permanente, retsaktsbaserede institutionsstrukturer (artikel 130, Beskæftigelsesudvalget), der muliggjorde en synlig, vedvarende og gennemskuelig debat om beskæftigelse og andre strukturpolitiske problemstillinger på europæisk plan.
It established permanent, treaty-based institutional structures (Article 130, the Employment Committee) which allowed a visible, continuous and transparent debate on employment and other structural policy issues at the European level.
Traktaten muliggjorde desuden en forbedret forberedelse af Rådets forhandlinger.
It further enabled improved preparation of Council deliberations.
Traktaten skabte et retsgrundlag for analyse af, forskning i og udveksling af bedste praksis og fremme af tilskyndelsesforanstaltninger med henblik på beskæftigelse (artikel 129) såvel som andet, ikke tidligere eksisterende arbejde, som Kommissionen udfører på området.
It created a legal basis for the analysis, research, exchange of best practices and promotion of incentive measures for employment (Article 129) as well as other work undertaken by the Commission at the Community level in this area, which did not exist before.
ÅR med den europæiske beskæftigelsesstrategi
YEARS of the European Employment Strategy
Luxembourgprocessens »åbne koordinationsmetode« har bevist sit værd og blev ved Lissabontopmødet i 2000 betragtet som en model, der skulle indføres på andre politikområder såsom social integration.
The “open method of co-ordination” of the Luxembourg Process has proven its worth and was considered by the Lisbon Summit in 2000 as a model to be adopted into other policy fields such as social inclusion.
En anerkendt styrke ved Luxembourgprocessen er den flersidige overvågning.
A recognised strength of the Luxembourg Process is multilateral surveillance.
Baseret på årlig rapportering og sammenlignelige indikatorer har processen fremhævet dem, der har gjort det bedst i EU.
Based on annual reporting and comparable indicators, it has highlighted the best performers in the EU.
Den årlige rapportering og overvågning har ført til dels en forøget og mere udførlig informationsudveksling medlemsstaterne imellem, dels en gensidig peer-eva-lueringsproces, hvorunder man vurderer overførligheden af god praksis (3). Dette har muliggjort mere dybdegående evalueringer.
Annual reporting and monitoring has led to increased and more thorough exchanges of information between Member States and the peer review process set up to evaluate the transferability of good practices3has allowed for more in-depth evaluations.
Mange medlemsstater har intensiveret deres bilaterale kontakter og fundet inspiration i andre medlemsstaters tilgange.
Many Member States have intensified their bilateral contacts and found inspiration in other Member States’ approaches.
Oprettelsen af Beskæftigelsesudvalget, der jævnligt samler højtstående nationale embedsmænd med ansvar for udformning og gennemførelse
The establishment of the Employment Committee, which regularly brings together top
EBS har anerkendt arbejdsmarkedsparternes nøglerolle på en lang række områder vedrørende beskæftigelse.
The EES has recognised the key role of social partners in a wide range of areas related to employment.
De oprindelige retningslinjer henviste ganske vist til parterne i relation til deres konkrete område i forbindelse med tilpasningsevne, men deres bredere rolle og anerkendelse blev først anerkendt efter Lissabon-topmødet.
While the initial guidelines referred to the social partners in relation to their specific area of adaptability, their wider role and recognition was acknowledged after the Lisbon Summit.
Det er gået stærkt fremad med inddragelsen af arbejdsmarkedets parter i forberedelsen af de nationale handlingsplaner på medlemsstatsplan.
The involvement of social partners in the preparation of the NAPs at national level has improved steadily.
De europæiske arbejdsmarkedsparter har engageret sig i deres egne implementeringsprocesser omkring afgørende punkter som livslang læring.
European social partners engaged in their own processes of implementation around key issues such as lifelong learning.
EBS har støttet udviklingen af en territorial dimension i beskæftigelsespolitikkerne. De synlige resultater er de territoriale handlingsplaner, som er opstået (se afsnit 3.4).
The EES has supported the development of a territorial dimension to employment policies, as demonstrated by the emergence of territorial action plans (see section 3.4).
Lokale og regionale myndigheder er, i egenskab af sociale tjenesteydere eller lokale arbejdsgivere, i stadig højere grad blevet partnere i gennemførelsen af beskæftigelsespolitikker, ikke mindst gennem brug af Den Europæiske Socialfond, hvis prioriteringer blev tilpasset EBS i 2000 (se afsnit 3.7).
Local and regional authorities, whether as social service providers or local employers, have increasingly become partners in implementing employment policies, not least through theuse of the European Social Fund, the priorities of which were aligned to the EES in 2000 (see section 3.7).
Det institutionelle samarbejde på EU-plan mellem forskellige dele af Rådet (navnlig ECOFIN og arbejds- og socialministrene (EPSCO)) og deres tilsvarende udvalg (4) samt mellem Kommissionens tjenestegrene med ansvar for udformning og overvågning af diverse beskæftigelsesrelaterede politiske processer (f.eks. inden for uddannelse, økonomipolitik, beskatning eller iværksætterkultur).
Institutional cooperation was intensified at EU level between different Council formations (notably ECOFIN and the Employment/So-cial Affairs ministers (EPSCO)) and their corresponding committees4, as well as between Commission services in charge of designing and monitoring various employment related policy processes (e.g. in the fields of education/training, economic policy, taxation or entrepreneurship).
Som følge heraf er samarbejdet mellem Kommissionen og Rådet, især gennem Beskæftigelsesudvalget, blevet styrket.
Cooperation between the Commission and the Council, notably via the Employment Committee, has been strengthened as a result.
Europa-Parlamentet har været nært inddraget i den årlige revisionsproces og har derved medvirket til strategiens udvikling. De øvrige institutioner har også ydet værdifulde bidrag.
The European Parliament was closely involved in the annual review process and thereby contributed to the development of the strategy, while the other institutions also made valuable contributions.
De offentlige arbejdsformidlingstjenester, som er repræsenteret i et aktivt europæisk netværk, har også været stærkt mobiliseret om EU-prioriteringerne.
Public employment services, represented in an active EU level network, have been strongly mobilised around EU priorities.
Komité og Udvalget for Social Beskyttelse.
E.g. the Employment Committee, the Economic Policy Committee and the Social Protection Committee
Højere arbejdsmarkedsdeltagelse, langsommere fremskridt med ledigheden
Higher labour market participation, slower progress on unemployment
Stigningen i erhvervsfrekvenserne fra 1997 til 2006 afspejler hovedsageligt en højere arbejdsmarkedsdeltagelse (se figur 4, der viser en stigning på 3,7 procentpoint for EU-15 og 2,8 procentpoint for EU-25).
The increase in employment rates from 1997-2006 mainly reflects higher labour market participation (see chart 4 showing a 3.7 percentage point increase for the EU15 and 2.8 points in the EU25).
Til sammenligning var forbedringerne i ledighedstallene mere moderate, nemlig et fald fra 9,8 % til 7,4 % for EU-15 og fra 9,3 % til 7.9 % for EU-25 (6) (se figur 2, 3 og 5), ligesom ungdomsarbejdsløsheden fortsat er et væsentligt problem (se afsnit 3.3).
The improvements in the unemployment rate were more modest; down from 9.8% to 7.4% for the EU15 and from 9.3% to 7.9% for the EU256(see charts 2, 3 and 5) and the issue of youth employment remains a major concern (see section 3.3).