natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ombudsmandens undersøgelse af denne klage viste ingen tilfælde af fejl eller forsømmelser fra Kommissionens side.
On the basis of the Ombudsman's inquiries into this complaint, there appeared to have been no maladministration by the Commission.
Ombudsmanden afsluttede derfor behandlingen af sagen.
The Ombudsman therefore closed the case.
FRIST FOR INDSENDELSE AF FORSLAG I FORBINDELSE MED EN UDBUDSPROCEDURE
DEADLINE FOR THE PRESENTATION OF PROPOSALS IN A CALL FOR TENDERS
Afgørelse om klage 1101/16.12.96/CFUI/JMA over Europa-Kommissionen
Decision on complaint 1101/16.12.96/CFUI/IT/JMA against the European Commission
I december 1996 klagede foreningen CFUI til Ombudsmanden over den korte tidsfrist for indsendelse af forslag i forbindelse med et udbud.
In December 1996, the Association CFUI complained to the Ombudsman concerning the short deadline for the submission of proposals in a call for tenders.
Den 29. oktober 19961offentliggjorde Kommissionen en indkaldelse af for slag til innovative projekter under Den Europæiske Socialfond (ESF) på områder med nye beskæftigelsesmuligheder.
The Commission published a notice on 29 October 19961inviting the presentation of proposals to be funded through the European Social Fund (ESF) concerning innovatory actions for the creation of jobs.
Ansøgningerne skulle være poststemplet senest den 30. november 1996.
Submission of applications in 1996 had to be postmarked by 30 November 1996.
På grund af en usædvanlig postforsinkelse modtog CFUI først De Europæiske Fællesskabers Tidende den 15. november 1996.
Because of the usual delay in the post, CFUI received the Official Journal only on 15 November 1996.
Foreningen indsendte øjeblikkelig en anmodning om de nødvendige ansøgningsskemaer til Kommissionen (GD V).
It immediately requested the necessary application forms from the Commission services (DG V).
Eftersom CFUI den 26 .november 1996 endnu ikke havde modtaget de pågældende dokumenter, bad den Kommissionen fremsende dem via fax. Dette skete den 27. november 1996.
Since the documents had not arrived by 26 November 1996, CFUI asked the Commission to send the forms by fax.
Dog var CFUI ikke i stand til at ind sende ansøgningen til Kommissionen inden for den fastsatte tidsfrist.
However, CFUI was unable to submit an application to the Commission in due time.
I klagen anfører CFUI, at tidsfristen var så kort, at alle potentielle bydere ikke havde modtaget ansøgningsskemaerne samtidig.
In its complaint, CFUI claimed that the time limit was too short, and that it appeared that not all the potential tenderers had received the application forms at the same time.
I sin udtalelse redegjorde Kommissionen for de forskellige etaper i udvælgelsesproceduren ved udbud, for Kommissionens tidsfrister og for sin korrespondance med kla geren.
In its opinion, the Commission explained the different steps involved in selection procedure
For så vidt angik iværksættelsen af dette initiativ, krævede proceduren en godkendelse fra ESF-udvalget, hvorfor det først var muligt at tage det første skridt efter udvalgets møde i slutningen af september 1996.
As regards the launching of this initiative, since the process required the agreement of the ESF Committee, the first step could only be taken after the meeting of the Committee at the end of September 1996.
Derefter måtte Kommissionens interne høringer afsluttes, inden forslaget kunne offentlig gøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Thereafter, the Commission had to conclude its internal consultations before any pro posal could appear in the Official Journal.
Følgelig offentliggjordes udbuddet først den 29. oktober 1996.
As a result, the call for tenders was published only on 29 October 1996.
For så vidt angik fastsættelsen af fristen for indsendelse af forslag, påpegede Kommissionen, at det af budgetmæssige årsager havde været nødvendigt, at udbudsproceduren afsluttedes inden udgangen af 1996.
As for the setting of the deadline for the submissions of proposals, the Commission stated that because of budgetary reasons, it was imperative to have the process concluded by the end of 1996.
Eftersom evalueringen af forslagene ville tage flere uger, fastsatte Kommissionens tjenestegrene fristen til den 30. november 1996.
Because the evaluation of proposals would take several weeks, the Commission services fixed 30 November 1996 as the deadline.
Kommissionen oplyste endvidere, at den eneste anmodning om ansøgningsskemaer, den havde modtaget fra klageren, var en fax dateret den 26. november 1996. Kommissionen påpegede ligeledes, at dens tjenestegrene havde besvaret denne fax øjeblikkelig.
The Commission also indicated that the only request for application forms which it had received from the complainant was the fax dated 26 November 1996.The Commission also pointed out that its services had replied expeditiously to this fax.
Ombudsmanden fremsendte Kommissionens udtalelse til klageren med en opfordring til at forelægge eventuelle bemærkninger.
The Ombudsman forwarded the Commission's opinion to the complainant with an invitation to make observations.
Ombudsmanden modtog intet svar.
No reply was received.
I henhold til artikel 102 i forordningen om gennemførelse af finansforordningen skal "fristen for indgivelse af bud fastsættes afhængigt af aftalens art, under hensyn til hvor lang tid det tager at forberede svaret på indkaldelsen af bud".,1
In accordance with Article 102 of the Regulation which implements the Financial Regulation, the deadline for the submission of tenders "shall be fixed according to the nature of the contract and shall be dependent on the length of time necessary for the preparation of the reply to the invitation to tender".1
Den 29. oktober 1996 offentliggjorde Kommissionen en frist for indgivelse af forslag, som var fastsat til den 30. november 1996.1 sin udtalelse anførte Kommissionen flere begrundelser for den korte tidsfrist, i særdeleshed kravet om høring af ESF-udvalget i slutningen af september 1996, de efter følgende interne kommissionsprocedurers varighed og kravet om at for pligte udgifterne inden udgangen af 1996.
On 29 October 1996, the Commission published a deadline for the submissions of proposals of 30 November 1996. In its opinion, the Commission gave several reasons for the short time-limit, in particular: the need to con sult the ESF Committee at the end of September 1996; the length of the subsequent internal Commission procedures and the need to commit expenditure before the end of 1996.
Disse argumenter synes ikke at være i modstrid med bestemmelserne i ovennævnte forordning.
This reasoning did not appear to con tradict the criteria laid down in the above Regulation.
Ombudsmanden fastslog i en tidligere sag (klage 154/02.10.95/SF/IT), at det i forbindelse med korte tidsfrister for indgivelse af ansøgninger er god forvaltningsskik at overveje, om almindelig postgang er det eneste passende kommunikationsmiddel til information af interesserede parter.
The Ombudsman stated in a previous case (complaint 154/02.10.95/SF/IT) that where a short deadline is established for the submission of applications, it is a good administrative practice to consider whether the postal services alone are an adequate means of communication to inform interested parties.
I nærværende sag erkendte Kommissionen, at den fremover bør fastsætte længere frister og, hvis dette ikke er muligt, anvende fax som et supplerende kommunikationsmiddel.
In the context of that case, the Commission had acknowledged that, in the future, deadlines should be longer and that, if this was not possible, telefax
Kommissionens forordning nr. 3418/93 af 9. december 1993 om gennemførelsesbestemmelser til visse bestemmelser i finansforordningen af 21. december 1977, EFT 1993 L 315, s. 1.
Commission Regulation 3418/93 of 9 December 1993 laying down detailed rules for the implementation of certain provisions of the Financial Regulation of 21 December 1977 OJ 1993 L 315/1.
AFGØRELSER
DECISIONS ought to be used as a complementary means of communication.
Ombudsmandens undersøgelser viste ingen tilfælde af fejl eller forsømmelser fra Kommissionens side, og Ombudsmanden afsluttede derfor behandlingen af sagen.
On the basis of the Ombudsman's inquiries into this complaint, there appeared to have been no maladministration by the Commission. The Ombudsman therefore closed the case.
BESKYTTELSE MOD SKOVBRANDE: FORTOLKNING AF FORORDNING NR. 3529/86
PROTECTION AGAINST FOREST FIRES: INTERPRETATION OF REGULATION 3529/86
Afgørelse om klage 26I97NK over Europa-Kommissionen
Decision on complaint 26191WK against the European Commission
I januar 1997 klagede L til Ombudsmanden over, at Kommissionen havde undladt at sikre, at de italienske myndigheder overholder forordningen om beskyttelse af skovene i Fællesskabet mod brande.1
In January 1997, Mr L. complained to the Ombudsman that the Commission had failed to ensure that Italian authorities comply with the Regulation on protection of the Community's forests against fire.1
Ifølge klagen havde de italienske myndigheder indgået kontrakter med selskaber om at bekæmpe skovbrande i Calabrien.
According to the complaint, the Italian authorities have made contracts with companies to fight forest fires in Calabria.
L. anså selskabernes udstyr for at være utilstrækkeligt og klagede uden held herover til de italienske myndigheder.
Mr L. considered the companies' equipment to be insufficient and complained about this to the Italian author ities, without success.
Dernæst klagede L. til Kommissionen og gjorde gældende, at Kommissionen havde pligt til at sikre selskabernes udstyrs tilstrække lighed.
He then complained to the Commission, claiming that the Commission had a duty to ensure the adequacy of the equipment of the companies.
Kommissionen svarede, at i henhold til forordningen havde den ikke kompetence med hensyn til udstyrets tilstrækkelighed.
The Commission replied, that under the Regulation, it did not have competence as to the adequacy of equipment.
Ifølge Kommissionen henhører dette spørgsmål fuldstændig under medlemsstaternes beføjelser.
According to the Commission, this question lies entirely within the competences of the Member States.
På baggrund heraf klagede L. til Ombudsmanden.
Against this background, Mr L. complained to the Ombudsman.
Han gjorde gældende, at Kommissionen havde undladt at sikre, at forordningen gennemføres.
He alleged that the Commission had failed to ensure the application of the Regulation.
Sammenfattet blev det i Kommissionens udtalelse gjort gældende, at den havde behandlet L.'s klage om beskyttelse af skovene i Italien meget udførligt.
In summary, the Commission's opinion stated that it had dealt at great length with Mr L.'s complaint about the protection of forests in Italy.
Den besluttede at afslutte sagen, fordi forordning nr. 3529/86 ikke indeholder nogen bestemmelse med hensyn til, hvilket udstyr slukningsmandskabet skal anvende, og valget af udstyr er derfor et spørgsmål, som henhører under medlems staternes kompetence.
It decided to close the file because Regulation 3529/86 does not provide any specification as to the equipment to be used by fire-fighters and the choice of equipment is there fore a question which falls within the remit of the Member States.
I sine bemærkninger opretholdt L. sin klage.
The complainant's observations In his observations, Mr L. maintained his complaint.
Rådets forordning (EØF) nr. 3529/86 af 17. november 1986, EFT L 326 af 21. november 1986, s. 5.
Council Regulation 3529/86 of 17.11.1986, OJL 326/5 of 21 November 1986.
AFGØRELSER sagelig følgende: I henhold til artikel 1 tager forordningen sigte på at ind føre en fællesskabsaktion til beskyttelse af skovene mod brande.
The content of the Regulation is mainly as follows: According to Article 1, the Regulation is aimed at setting up a Community scheme for protection against forest fires.
I hen hold til artikel 2 skal aktionen hovedsagelig omfatte forebyggende for anstaltninger som f.eks. "anlæggelse af skovveje" og "tilrettelæggelse af oplysningskampagner".
According to Article 2, the scheme shall mostly concern preventive measures, such as for instance "the provision of forest roads" and "the organisation of information campaigns".
Artikel 3 fastsætter, at medlemsstaterne skal underrette Kommissionen om deres programmer eller projekter til øget beskyttelse af skovene mod brande. Artikel 4 beskriver den rolle, som en rådgivende komité for skovbeskyttelse skal spille.
Article 3 provides that Member States shall inform the Commission of any programme or project they may have to increase forest protection.
Artikel 5 og 6 ved rører Fællesskabets finansielle bidrag til de foranstaltninger, som indgår i aktionen.
Articles 5 and 6 concern the Community financial contribution to measures involved in the scheme.
Det fastsættes i artikel 7 og 8, at medlemsstaterne skal udpege de myndigheder og organer, som skal varetage forordningens gennemførelse, og træffe de nødvendige foranstaltninger med henblik på at sikre, at de af Fællesskabet finansierede foranstaltninger gennemføres korrekt.
Articles 7 and 8 provide that Member States shall designate bodies for the purposes of the Regulation and adopt the measures necessary to ensure that Community funding is correctly applied.
Artikel 9 forpligter Kommissionen til at forelægge en årsrapport, og artikel 10 fastsætter datoen for forordningens ikrafttrædelse.
Article 9 obliges the Commission to submit an annual report and Article 10 provides the date of entry into force of the Regulation.
Det fremgik således, at der ikke er nogen bestemmelse ved rørende kontrol med udstyrets tilstrækkelighed.
Thus, there appeared to be no provision concerning control of the adequacy of equipment.
Der forelå derfor ikke elementer, som antydede, at Kommissionens fortolkning af forord ningen var forkert.
Therefore, there appeared to be no element at hand indicating that the Commission's interpretation of the Regulation was wrong.
Det skal dog bemærkes, at Domstolen er den højeste myndighed, for så vidt angår fællesskabsrettens fortolkning.
However, it must be recalled that the highest authority on questions of Community law is the Court of Justice.
2 Ombudsmandens undersøgelser af denne klage viste ingen tilfælde af fejl eller forsømmelser fra Kommissionens side.
On the basis of the Ombudsman's inquiries into this complaint, there appeared to have been no maladministration by the Commission.
ANNULLATION AF FINANSIEL STØTTE TIL ET PROJEKT
CANCELLATION OF FINANCIAL ASSISTANCE TO A PROJECT
Afgørelse om klage 120/97/JMA over Europa-Kommissionen
Decision on complaint 120/97/JMA against the European Commission
I februar 1997 klagede C. til Ombudsmanden på vegne af firmaet C. ved rørende Kommissionens beslutning om at annullere sin finansielle støtte til et projekt.
In February 1997, Mr C. complained to the Ombudsman on behalf of the firm C, concerning the Commission's decision to cancel its financial assistance to a project.
Firmaet C. reagerede på Kommissionens forslagsindkaldelse vedrørende projekter af transnational karakter i december 1995.
The firm C. responded to the Commission's call for proposals for projects of a transnational character in December 1995.
For at opfylde betingelserne etablerede C. et transnationalt partnerskab med en række firmaer fra forskellige medlemsstater.
In order to qualify, C. set up a transnational partnership including a number of firms from different Member States.
Kommissionen (GD XXIII) accepterede at dække halvdelen af projektets samlede omkostninger (159.000 ecu).
The Commission (DG XXIII) agreed to bear half the total costs of the project (159,000 XEU).
Et af partnerfirmaerne trak sig senere ud af projektet.
One of the partner firms later withdrew from the project.
Kommissionen underrettede da C. om, at den havde besluttet at annullere sin finansielle støtte, fordi der var sket væsentlige ændringer i det oprindelige forslag.
The Commission then informed Mr C. that it had decided to cancel its financial assistance, because there had been substantial modifications of the original proposal.
Kommissionen anførte i sin udtalelse, at forslagsindkaldelsen kun vedrørte projekter af transnational karakter.
In its opinion, the Commission stated that the call for proposals was concerned only with pro jects of a transnational character.
I august 1996 havde Kommissionen accepteret at bidrage til firmaet C.'s projekt på grundlag af, at det havde en afbalanceret deltagelse
In August 1996, the Commission had
AFGØRELSER af græske, spanske og portugisiske partnere.
DECISIONS agreed to contribute to the firm C.'s project on the basis that it had a bal­anced participation of Greek, Spanish and Portuguese partners.
I oktober 1996 erfarede Kommissionen, at der var sket grundlæggende ændringer i de oprindelige forslags rammer og betingelser.
In October 1996, the Commission learnt that there had been fundamental changes in the scope and conditions of the original proposals.
Navnlig var der, efter at den spanske partner havde trukket sig ud af projektet i juli 1996, foretaget ændringer i de resterende partneres rolle og finansielle deltagelse.
In particular, following the withdrawal of the Spanish partner in July 1996, changes had been made in the role and financial participation of the remaining partners.
Efter at have indhentet yderligere oplysninger hos C. anlagde Kommissionen det synspunkt, at den omstændighed, at den spanske partner havde trukket sig ud af projektet, havde reduceret forslagets transnationale karakter, idet projektets rammer var blevet begrænset til regionen Calabrien.
After seeking further information from Mr C, the Commission took the view that the departure of the Spanish partner had reduced the transnational character of the proposal, limiting the scope of the project to the region of Calabria.
Som følge af de væsentlige ændringer af det oprindelige projekt og firmaets undladelse af at give meddelelse herom, var Kommissionen af den opfattelse, at grundlaget for kontrakten ikke var blevet overholdt af firmaet C, som ensidigt havde ændret forslaget uden dens samtykke.
As a consequence of the substantive changes to the original pro­ject and the failure of the firm to notify them, the Commission considered that the basis of the contract had not been respected by the firm C. which had modified unilaterally the proposal without its consent.
Kommissionen havde i overensstemmelse hermed besluttet at annullere hele sin finansielle deltagelse i projektet.
Accordingly, the Commission had decided to cancel all its financial participation in the pro­ject.
C. anførte i sine bemærkninger, at firmaet C. havde handlet i god tro.
In his observations, Mr C. claimed that the firm C. had acted in good faith.
Det kunne ikke have givet Kommissionen oplysning om, at den spanske partner havde trukket sig ud af projektet, eftersom det var uvidende herom.
It could not have informed the Commission of the withdrawal of the Spanish partner, since it was unaware of it.
C. hævdede, at der ikke var foretaget andre ændringer i det oprindelige projekt.
Mr C. claimed that no other changes had been made to the original proposal.
Efter hans opfattelse kunne Kommissionen ikke annullere sit finansielle bidrag, men kun forkaste ændringer i projektet.
In his view, the Commission could not cancel its financial contribution, but only reject changes to the project.
I henhold til Retten i Første Instans' retspraksis udgør forpligtelsen til at overholde de betingelser, som er knyttet til en beslutning om tilkendelse af finansiel støtte fra Fællesskabet, en væsentlig pligt for støttemodtageren.
According to the case-law of the Court of First Instance, the obligation to comply with the conditions attached to a decision granting Community financial assistance constitutes an essential duty for the beneficiary.
Overholdelsen af betingelserne er derfor en forudsætning for tilkendelse af fællesskabsstøtte.1
Their fulfilment is therefore a condition for the award of Community aid.1
I den foreliggende sag hed det i forslagsindkaldelsen:
In the present case, the call for proposals stated that:
[...] aktionerne skal være af nyskabende og transnational art.
"[...] the actions shall be of an innovative and transnational nature"
Efter at den spanske partner havde trukket sig tilbage, blev projektets transnationale aspekt væsentlig berørt.
Following the withdrawal of the Spanish partner, the transnational aspect of the project was substantially affected.
Paragraf 10 i den af klageren undertegnede erklæring fastslog, at støttemodtageren forpligter sig til at underrette Kommissionen om enhver ændring af projektet (mål, indhold, partnere, budget, finansiering ...) med henblik på at få tilladelse til at fortsætte.
Clause 10 of the Declaration signed by the complainant established that the
1997, s. II-1665, præmis 38; dom af 24. april 1996 i forenede sager T-551/93, T-231/94, T-232/94, T-233/94 og T-234/94, Industrias Pesqueras Campos m.fl. mod Kommissionen, Sml. 1996, s. II-247, præmis 160.
38; Joined Cases T-551/93, T-231/94, T-232/94, T-233/94 and T-234/94, Industrias Pesqueras Campos and others ν Commission [1996] ECR II-247, par. 160.
Disse ændringer blev først meddelt Kommissionen tre en halv måned senere, og efter at Kommissionen havde anmodet om yderligere oplysninger om projektets gennemførelse.
Those changes were communicated to the Commission only three and half months later and after the institution had requested further information on the implementation of the project.
Kontrahentens undladelse af omgående at meddele disse ændringer til Kommissionen og indhente for udgående tilladelse svarer ikke overens med de forpligtelser, som er fastsat i paragraf 10 i støttemodtagerens erklæring.
The failure of the contrac­tor to communicate those changes promptly to the Commission and obtain its previous authorization do not correspond with the obligations laid down in clause 10 of the Declaration of the beneficiary.
På grundlag af ovenstående faktiske omstændigheder fandt Ombudsmanden, at Kommissionen havde handlet rimeligt, da den besluttede, at betingelserne for dens finansielle deltagelse i klagerens projekt ikke var overholdt og i overensstemmelse hermed annullerede sin støtte til projektet.
On the basis of the above facts, the Ombudsman considered that the Commission had acted reasonably when it decided that the conditions gov­erning its financial participation in the complainant's project had not been complied with, and accordingly cancelled its support of the project.
Det kunne derfor lægges til grund, at der ikke var sket fejl eller forsømmelser, og Ombudsmanden afsluttede sagen.
There appeared therefore to have been no maladministration and the Ombudsman closed the case.
Afgørelse om klage 133/97/VK over Europa-Kommissionen
Decision on complaint 133/91WK against the European Commission
I februar 1977 klagede hr. R. til Ombudsmanden på vegne af Sammenslutningen af Europæiske Foreninger for Opdræt af Rådyr. Klagen angik hr. R's korrespondance med Kommissionen om den toldafgift, der er på rådyrkød, som importeres til EU.
In February 1997, Mr R. complained to the Ombudsman on behalf of the Federation of European Deer Farmers Associations.
Ifølge klagen gør den lave importafgift rådyrkød fra landbrugsproduktioner relativ billig, og denne konkurrence har skabt vanskeligheder for opdræt tere af rådyr i EU-landene.
According to the complaint, the low rate of import duty makes imported deer meat from agricultural production comparatively cheap and this com­petition created difficulties for European deer farmers.
Klageren bad af den grund Kommissionen om at anerkende rådyrkød fra landbrugsproduktioner som kød fra husdyr, hvilket ville medføre en langt højere toldafgift.
The complainant had therefore asked the Commission to recognise deer meat from agricultural production as domestic animal meat, which would imply a much higher rate of import duty.
Klageren hævdede, at rådyrkød fra landbrugsproduktioner burde betragtes som kød fra husdyr, fordi rådyr med hensyn til foder, opdræt og behandling af kødet har samme forhold som husdyr.
The complainant claimed that deer meat from agricultural production should be considered as meat from domestic animals,' because the deer are kept like domestic animals as regards food, breeding and the treatment of the meat.