natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Selv om de økonomiske og sociale samhørighedsproblemer uden for regionerne med udviklingsefterslæbpr. definition er mindre omfattende, er løsningen afdisse problemer en væsentlig udfordring for hele EU.
Although, by definition, the problems of economicand social cohesion outside regions lagging behindare of a lesser scale, there are several important challenges facing the Union as a whole.
Disse vigtige EU-mål forfølges allerede til en vis grad iden nuværende programmeringsperiode, både i forbindelse med mål 2 (regioner under omstrukturering),mål 3 (menneskelige ressourcer), EF-initiativer ognyskabende aktioner samt landdistrikt- og fiskeriaktioner uden for mål 1.
These major European priorities have, to a certainextent, been tackled already during the present programming period under Objective2 (regions undergoing restructuring), Objective 3 (human resources),Community Initiatives and Innovative Actions andactions outside Objective 1 on rural policy and fisheries.
Særlig konkurrenceevne, bæredygtig udvikling og økonomisk og social omstrukturering er forhold, der harbetydning for samtlige medlemsstater.
In particular, the issues of competitiveness, sustainable development, and economic and social restructuring are relevant in all Member States.
Udfordringerneafspejler, at der uden for mål 1 kan opstå mange forskellige potentielle behov og vanskelige situationer, somkontrasterer med de mere intense, men også klarereformulerede behov hos regioner med udviklingsefterslæb, især i de nye medlemsstater.
These challenges reflect a great diversity of potential needs andsituations, in contrast with the more intense butclear-cut needs of regions lagging behind, especiallyin new Member States.
Disse mange forskellige udfordringer understreger tillige nødvendigheden af at koncentrere støtten og fokusere på kvalitative, systemiske faktorer, der kan øge merværdien for EU.
This wide range of challengesalso highlights the need to concentrate assistance,and to focus on qualitative, systemic elements inorder to increase Community added value.
Dette betyder dog ikke, at de nuværende politikkerog instrumenter ikke har været genstand for kritik.Det er nemlig blevet fremført, at politikkerne oginstrumenterne ikke skaber tilstrækkelig merværdi,ofte medfører administrative byrder, der er uforholdsmæssig store i forhold til de opnåede resultater, ogikke er i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, idet medlemsstaterne ikke tillægges tilstrækkeligt ansvar. Mange er af den opfattelse, at mensbistandsplanlægning og –forvaltning af ovennævntegrunde fortsat bør ske på regionalt plan, vil enudpegning af støtteberettigede områder på subregionalt plan kunstigt kunne indskrænke fællesskabsbistandens rækkevidde, ligesom en sådan fremgangsmåde vil være vanskelig at forene med ønsket om, atder lægges større vægt på de nye konkurrenceevnefaktorer.
While this is the case, current policies and instruments have not been immune to criticism on thebasis of arguments that they lack sufficient addedvalue, sometimes require an excessive administrativeinput in relation to the outputs achieved and fail todevolve sufficient responsibility to the Member States consistent with the principle of subsidiarity.Many say that while the region remains theappropriate level for the conception and management of assistance for the above reasons,designating eligible areas at the sub-regional levelcan artificially restrict the field of intervention of Community assistance, and is difficult to reconcilewith an approach emphasising the new factors ofcompetitiveness.
Under debatten gav en række medlemsstater i førsteomgang udtryk for den holdning, at ansvaret foraktioner af denne type uden for mål 1-regionernehelt skulle fratages EU og gives tilbage til medlemsstaterne (“renationalisering”).
Initial positions in certain Member States within thedebate that actions of this nature outside the Objective 1 regions should be abandoned entirely bythe Union and responsibilities returned to the Member States (“renationalised”) do not appear tohave gained ground, and the need to have themeans to achieve major European priorities hasbeen recognised.
Denne holdning synesdog ikke at have vundet tilslutning, og man anerkender nu nødvendigheden af at råde over de midler, derkræves for at opnå EU’s væsentligste prioriterede mål.I denne henseende har EU, navnlig på Det Europæiske Råds møde i Lissabon, sat sig et strategiskmål for dette tiår, nemlig at blive den mest konkur-
In this respect, the Union, particularly at the European Councils in Lisbon, has set itselfa strategic goal for the decade: to become the most
Andre bidragsydere til debatten har fremhævet denterritoriale dimension og bl.a. nævnt byområder, kriseramte industriområder og landdistrikter, fiskeriaf-
Other contributions have emphasised the territorial dimension, citing variously urban areas, industrial and rural areas in difficulties, areas
11 hængige områder og områder med naturlige handicap.
11 depending on fishing or areas with naturalhandicaps.
Det skal i denne forbindelse bemærkes, at denterritoriale dimension kan være fuldt ud foreneligmed tanken om en tematisk EU-prioritering.
It needs to be pointed out that the territorial dimension can be entirely compatible with anapproach based on the pursuit of thematic Unionpriorities.
de regler og ikke tager hensyn til de forskellige regionale forhold, er uhensigtsmæssige i betragtning af demeget store forskelle i behov, støttetype og disponibleressourcer, ligesom der er enighed om, at proportionalitetsprincippet skal finde anvendelse.
once the broad strategic aspects have been agreedwith the Commission. In this context, there is a general agreement that management systems subjectto very detailed rules and based on “one-size-fits-all”are inappropriate, given the vast differences in needs, types of assistance and resourcesmade available, and that the principle of proportionality should apply.
Kommissionen ersig kritikken bevidst og er klar over vanskelighederne iforbindelse med flerfondsmodellen.
The Commission is conscious ofthe criticism and of the difficulties presented bythe multifund approach.
Konklusionen er, at det vil være nødvendigt at ændreprioriteringen og de instrumenter, der anvendes udenfor regionerne med udviklingsefterslæb, for påsamme tid at afhjælpe de nuværende mangler ogudvikle en ny politik, der i højere grad kan bidrage tilden økonomiske og sociale samhørighed.
In sum, policy priorities and instruments outsideregions lagging behind would need to be reformulated, in order both to address the presentshortcomings and to construct a new policycapable of making a greater contribution to economic and social cohesion.
Baseret på tidligere erfaringer anerkendes det, at forudsætningen for en vellykket politisk prioritering er,at der findes et effektivt implementeringssystem.
Based on past experience, it is widely recognised thata successful strategic framework for setting the policy priorities depends on the efficiency of the systemsto deliver it.
Denuværende implementeringsprocedurer har bevirket,at medlemsstaternes og Kommissionens bestræbelseri nogle tilfælde har påvirket den administrative programforvaltning mere end programindholdet og denstrategiske prioritering.
As a result of the current implementingprocedures, the efforts of Member States and of the Commission have in some cases had more of animpact on the administrative management of programmes and less on their content and strategic priorities.
Forud for udvidelsen er derderfor behov for ændring af det nuværende implementeringssystem under hensyntagen til nødvendigheden af at styrke de nye medlemsstaters administrative kapacitet.
With enlargement, changes to the currentdelivery system are needed, taking into considerationthe need to reinforce the administrative capacity ofthe new Member States.
Der er tillige en bred erkendelse af, at udvidelsen vilskærpe konflikten mellem på den ene side nødvendigheden af et mere decentralt implementeringssystem og på den anden side nødvendigheden af eneffektiv finansieringskontrol fra Kommissionens side.
There is also a broad acknowledgement concerningthe need to continue actions to promote cooperationacross frontiers and within regions.
Der er ligeledes bred forståelse for behovet for fortsatat fremme såvel det grænseoverskridende samarbejdesom samarbejdet inden for regionerne.
This is in recognition that the successful implementation of suchactions, which are particularly important for European territorial integration, requires organisationat supranational level.
Dette er ierkendelse af, at en vellykket gennemførelse af sådanne aktioner, der er særlig vigtige for EU’s territorialeintegration, kræver organisering på overnationaltplan.
The current period has demonstrated the difficulties inherent in organising coherentprogrammes involving authorities from differentnational administrative and legal traditions.
Den nuværende programmeringsperiode har vistvanskelighederne ved at udarbejde sammenhængende programmer med deltagelse af myndigheder, derhar forskellige nationale administrative og retlige traditioner.
The Commission has been asked to look into the possibility of drawing up a legal instrument for cooperation across frontierswhich could facilitate thedesign and implementation of the European programmes.
Kommissionen er blevet anmodet om atundersøge muligheden for at udvikle et retligt samarbejdsinstrument, der kan lette udarbejdelsen og gennemførelsen af grænseoverskridende EU-programmer.
There is also wide recognition that enlargement willaggravate the tension between the need for amore decentralised delivery system, on the onehand, and the need for effective control by the Commission over funding on the other.
ii)Implementering: forenkling af forvaltningen
(ii)Implementation: simplifying management
Repræsentanter fra Kommissionen har ved en rækkelejligheder fremhævet, at de af medlemsstaternes foreslåede ændringer af forvaltningssystemet skal vurderespå baggrund af traktatens artikel 274, som tillægger Kommissionen ansvaret for budgetgennemførelsen.
Discussions on how to simplify management duringthe current period and within the current regulatoryframework applicable until the end of 2006 haveunderlined the main difficulties that have to beresolved with a view to the next programming period.
Drøftelser om, hvorledes forvaltningen kan forenklesi den nuværende periode og inden for rammerne afde nuværende forordninger, der gælder indtiludgangen af 2006, har belyst de væsentligste vanskeligheder, der skal løses inden den næste programmeringsperiode.
Commission representatives have on a number ofoccasions emphasised that modifications to themanagement system proposed by the Member States need to be assessed in the light of Article 274of the Treaty which places responsibility for implementation of the budget on the Commission.
Forhandlingerne om den nuværende programmeringsperiode kulminerede på et ministermøde den 7. oktober 2002.
The work regarding the current period culminated ina meeting of Ministers on 7 October 2002.
De fleste af de deltagende delegationerudtalte, at erfaringerne fra perioden 2000-2006 viser,at der må overvejes nye forvaltningsmetoder underplanlægningen af den fremtidige samhørighedspolitik.
Themajority of the delegations attending the meetingsaid that the lessons to be learned from the 2000-06period show that changes to the method of management will have to be considered for future cohesionpolicy.
Et spørgsmål, der skal behandles i den tredje samhørighedsrapport, er, hvilken form den kontraktlige forbindelse mellem Kommissionen og de nationalemyndigheder (og i tilfælde af trepartsaftaler deregionale myndigheder) skal have, således at detklart fremgår, hvilke resultater der skal opnås vedhjælp af fællesskabsbevillingerne, og samtidig sikre,at medlemsstaternes forfatningsmæssige situationikke berøres.
In essence, Member States will wish to see simplification and a much greater decentralisation ofresponsibilities as regards all aspects of financialmanagement and control of European programmes
Medlemsstaternes ønsker generelt en forenkling og enmeget større uddelegering af ansvaret for alle aspekteraf finansforvaltningen og –kontrollen, når først de bredere strategiske aspekter af EU-programmerne er blevetaftalt med Kommissionen. Der er bred enighed om, atforvaltningssystemer, der er underlagt meget detaljere-
An avenue to be explored in the third cohesion reportis the kind of contractual approachrequiredbetween the Commission and the national authorities (and the regional authorities in the framework ofany tripartite arrangements) identifying the results tobe achieved through the use of Communityresources, while respecting the constitutional situation of the Member States.
Under debatten er ét bestemt punkt ofte blevetrejst, nemlig den konkurrencepolitiske status forregioner, der som følge af udvidelsen vil blive ramtaf den “automatiske udelukkelse”.
Financial resources greater territorial imbalances of the enlarged Union.It should also include, in a more explicit way, a contribution to economic and social cohesion.
Der er fremsatønske om, at disse regioner fortsat skal være berettiget til et støtteniveau svarende til niveauet forregioner omfattet af traktatens artikel 87, stk. 3,litra a).
A particular point has frequently been raised in thecourse of the debate: the status under competitionpolicyof regions that will suffer from “the statisticalimpact” as a result of enlargement; it is being askedthat they continue to qualify for an equivalent level ofaid to that for regions covered by Article87(3)(a) ofthe Treaty.
hørighedspolitik snarere skulle fokusere på indholdend på finansielle ressourcer.
The Commission recommended in the second cohesion report that the debate on the future of Europeancohesion policy should focus on content rather thanon financial resources.
Herved blev deltagernei debatten tilskyndet til at overveje, hvilke mål EU’smedlemsstater sammen skulle søge at nå på detteområde med fællesskabspolitisk støtte.
In this way, contributors to thedebate were encouraged to reflect on what the Member States of the Union should seek to achievetogether in this field with the support of Communitypolicy.
Dette er i vidudstrækning lykkedes, selv om det må indrømmes, atforslag som f.eks. forslaget om en renationalisering afpolitikken nok snarere bygger på budgetmæssigeovervejelser.
To a large extent this has been the case,although proposals such as those regarding the renationalisation of the policy tend to be motivated bybudgetary considerations.
Fremtidige frister
This report will present ‘concrete proposals for the future of cohesion policy’.1
Som Kommissionen oplyste i første situationsrapport,skal den tredje rapport om den økonomiske og sociale samhørighed vedtages i sidste kvartal 2003 forat skabe betingelserne for “en effektiv gennemførelse af den nye generation af programmer, der skalbegynde ved starten af den nye programperiode”.
Wide-ranging consultations will take place in 2003,including a major event (in March2003) in the formof a seminar on “The future management of the Structural Funds: how are responsibilities to beshared?“.
Irapporten vil Kommissionen fremlægge “konkreteforslag til den fremtidige samhørighedspolitik”8.
There are also plans to arrange consultations on the proposals for the third report at the startof 2004 as part of a Forum on cohesion.
Når EU fastlægger de fremtidige budgettildelinger tilfremme af den økonomiske og sociale samhørighed, vildet være nødvendigt at tage hensyn til, at de økonomiske og sociale forskelle i et udvidet EU vil være størreend nogensinde, hvilket fremgår af denne situationsrapport, og at en udligning af forskellene vil kræve enintensiv og langvarig indsats.
When establishing the future budgetary allocationsfor economic and social cohesion, the Union willneed to take into account the unprecedented scale ofeconomic and social disparities in an enlarged Unionhighlighted in this progress report, and the intensive,long-term nature of the effort required to reducethem.
Kommissionen vil senerefremlægge sine forslag til nye finansielle overslag.
The Commission will put forward its proposalson the new financial perspective in due course.
Somanført i den første situationsrapport betragter mangedeltagere i debatten, især på regionalt plan, 0,45% af EU’s BNP som en minimumsgrænse for bevillingerne tilsamhørighedspolitikken i perioden efter 2006, en holdning, der bl.a. blev bekræftet af Europa-Parlamentet iudtalelsen af november 2002 om den første situationsrapport.
Asindicated in the first progress report, many contributions to the debate, especially at regional level, regarda figure equivalent to 0.45% of EU GDP as a minimum levelfor the resources to be allocated to cohesion policy for the period after 2006, a position whichwas endorsed notably by the European Parliament in November 2002 in its opinion on that report.
Kommissionen vil i god tid fremlægge sine overordnede forslag til samtlige politikker samt et udkast tilet finansielt overslag for perioden efter 2006.
The Commission will present, in good time, itsoverall proposals for all policies, and a draftfinancial perspective, for the period after 2006.
Kommissionen ser gerne, at den nødvendige lovgivning bliver vedtaget før udgangen af 2005.
On the matter of the consistency between Community policies, in the course of the governance exercise now underway questions for furtherconsideration have already been raised which the Commission has undertaken to explore in preparingfuture policies.
Dette vilbetyde, at hele 2006 kan afsættes til forhandlingernemed medlemsstaterne og regionerne om programmeringen for perioden 2007-2013.
The content of these policies shouldalso take greater account of the broad diversity and
Indholdsmæssigt bør der i dissepolitikker også i højere grad tages hensyn til den størremangfoldighed og de større territoriale skævheder i detudvidede EU, ligesom det mere eksplicit bør fremgå, atdisse politikker skal bidrage til den økonomiske og sociale samhørighed.
Thiswould mean that 2006 could be devoted to thenegotiations with the Member States and the regionson the programming for 2007-13.
Arbejdsløshed, 2001
SECOND PROGRESS R E P OR
T OM ØKONOMISK OG SOCIAL SAMHØRIGHED • JANUAR 2003
Y 2003
Standardafvigelse = 13,1
EU-27 = 8.8Standard deviation = 5.84
Kilde: Eurostat, beregninger GD REGIO
Source: Eurostat, calculations DG REGIO
12 ansøgerlande
12 applicants
BNP/indbygger (PPS) efter land og max. regionale udsving, 2000
GDP/head (PPS) by country and regional extremes, 2000
Kilde: Eurostat* I disse regioner er BNP pr. indbygger ofte for højt på grund af pendling mellem bolig og arbejdssted.
Source: Eurostat*In these regions, the per capita GDP figure tends to be overestimated because of commuter flows.
Sammenfattende oversigt for regioner, hvis BNP pr. indbygger er under 75% af EU-gennemsnittet, 2000
Summary statistics for regions falling below the 75% threshold (based on GDP/head in PPS, 2000)
Anvendt indeks:
Index used
Befolkning i forhold til EU-15/25/27regioner i EU-15 i forhold til EU-15 i alt
Population as a proportion of EU15/25/27EU15 regions as a proportion of EU15 total
BNP pr. indbygger (PPS) i regioner under 75%heraf regioner i EU-15
Average GDP/head (PPS) of regions fallingbelow the thresholdof which in EU15
Kilde: Eurostat, beregninger GD REGIO
Source: Eurostat, calculations DGREGIO
København: Fordeling af Samhørighedsfondens og strukturfondenes kreditforpligtelser for de 10 nyemedlemsstater
Copenhagen: Distribution of Cohesion Fund and Structural Fund commitment appropriations for the10 new Member States
Samhørighedsfonden Vejledende tildelingaf totalen (i %)
Cohesion Fund Indicative allocation(as % of total)
Til totalbeløbet 14117,5 mio skal føjes 38,4 mio i form af teknisk bistand.
38,4 million is to be added to the total of 14117,5 million under technical assistance.
De økonomiske, sociale og miljømæssige udfordringer for byer og URBAN II-områder
The economic, social and environmental challenges facing cities and URBAN II areas
Lokale partnerskaber og udveksling af god praksis i EU – URBAN-metoden i aktion
Local partnership and exchanging good practice across Europe - the URBAN method in action
Partnerskab med lokale myndigheder – hjælp til selvhjælp
Partnership with local authorities – helping cities to help themselves
Inddragelse af lokalsamfundet
Involving the local community
En systematisk indlæringsmetode
A systematic learning cycle
Opfyldelse af byernes behov gennem en integreret fremgangsmåde
An integrated approach to urban needs
Bekæmpelse af social udelukkelse
Tackling social exclusion
Partnerskab med byer
Partnership with the Cities
Europa er et kontinent, der er karakteriseret ved en udpræget bystruktur.
Europe is a continent characterised by a high degree of urbanisation.
I dag bor næsten halvdelen af EU’s befolkning i byområder med over 50 000indbyggere.
Today,close to half of the population live in urban areas with more than 50,000inhabitants.
Små og store byer spiller en stor rolle i Europas sociale, økonomiskeog kulturelle dagligliv.
Towns and cities play a major role in Europe’s social, economic andcultural life.
De er primus motor for væksten i en global økonomi ogindeholder størstedelen af Europas velstand, viden og teknologi.
As the principal motors of growth in a global economy, theycontain the major share of Europe’s wealth, knowledge and technology.
Paradokset med Europas byer er, at de også huser nogle af de mest alvorligeproblemer i det moderne samfund: udbredte mangler, økonomisk og socialudelukkelse, forringelse af det naturlige miljø og bebyggede områder,forurening, kriminalitet, intolerance og racisme og tab af fællesskabsfølelse.
The paradox of Europe’s cities is that they are also home to some of the mostserious problems facing society today: multiple deprivation, economic and socialexclusion, degradation of both the natural and the built environment,congestion, crime, intolerance and racism, and loss of a sense of community.
Bypolitik har spillet en central rolle i EU’s arbejde for at skabe et stærkt,konkurrencedygtigt og bæredygtigt Europa og samtidig opretholde den socialesamhørighed. En af de vigtigste instrumenter i dette arbejde er EU’s URBAN-initiativ, som den benytter til at støtte cirka 70 byområder i de 15 EU-medlemsstater.
Urban policy has therefore been at the heart of the Union’s efforts to forge astrong, competitive and sustainable Europe while maintaining social cohesion.One of the main instruments in this regard is the URBAN community initiativethrough which the Union currently delivers support to areas in some 70 townsand cities across the fifteen Member States.
Efter at have besøgt en række byområder rundt omkring i EU er jeg ikke i tvivl om, at URBAN alt i alt måbetragtes som en af succeshistorierne i Unionens samhørighedspolitik.
The experience of my visits across the Union has left little doubt in mind that URBAN is widely regarded as oneof the success stories of European cohesion policy.
Det er min opfattelse, at denne succeser opnået, fordi det gennem bypolitikken er lykkedes at opnå en balance mellem behovet for ensammenhængende politisk ramme på EU-niveau og inddragelsen af lokalsamfundene iprogramgennemførelsen helt nede på græsrodsniveau.
It has achieved this, I believe, because it has been able tostrike a balance between the need for a coherent policy framework at Community level and the involvementof communities at the grassroots in the implementation of the programmes.
Samhørighedspolitikken har dermed bidraget tiletableringen af nye styreformer i byerne.
It has thus contributed to newforms of governance in towns and cities.
Et andet nøgleelement i URBAN er, at der lægges særlig vægt på innovation i håndteringen af de problemer,som byområder og lokalsamfund står overfor.
Another key feature of URBAN is that it places particular emphasis on innovation in tackling the problemsfaced by urban areas and urban communities.
Denne brochure indeholder eksempler på nogle af despændende projekter, som er iværksat under dette initiativ for at løse de mange og forskelligartede problemerog udnytte de muligheder, som findes i vore byer.
This brochure contains examples of some of the exciting projectsthat have been developed under this initiative in order to address the wide variety of problems experiencedand opportunities arising in our towns and cities.