natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Schengen-aftalerne, som allemedlemsstaterne undtagen Irland og Det Forenede Kongerige har tilsluttetsig, har gjort det muligt at afskaffedet meste af kontrollen ved de indregrænser.
The Schengen agreements (covering all the Member States except Ireland and the United Kingdom) have made that right moretangible than ever, scrapping practically all internal border controls.
De har også gjort en frihed,som borgerne allerede havde, mensom stadig er underlagt visse hindringer, mere synlig.
Onthe other hand, public opinion is growing increasingly concerned aboutinternal security, especially in view ofthe spread of serious internationalcrime.
Samtidig er offentligheden stadig mere bekymret over den interne sikkerhed, bl.a. på grundaf udbredelsen af grov internationalkriminalitet og illegal handel af forskellig art. Disse former for kriminalitet kræver stadig flere ofre og gør eteffektivt samarbejde mellem deeuropæiske lande endnu vigtigere.
With the number of victimsconstantly on the increase, effectivecooperation between the countries of Europe is all the more vital.
Det er endnu ikke lykkedes at løsealle disse problemer, som bl.a.skyldes:
The EU had already begun tacklingthese issues following Maastricht.
EU har siden Maastricht-traktatensikrafttræden med varierende resultater beskæftiget sig med disse spørgsmål inden for rammerne af detmellemstatslige samarbejde om retlige og indre anliggender.
Butit could only do so through intergovernmental cooperation on justice andhome affairs, and the results werevery modest.
Den demokratiske kontrol var begrænset, oghandlingsmulighederne var yderstbeskedne, fordi det var nødvendigt attræffe beslutninger med enstemmighed, og fordi der ikke var nogen domstolskontrol på europæisk plan.Alligevel skete der fremskridt på enrække områder; bl.a. oprettede man Europol, som udgør kimen til et politisamarbejde.
Democratic control waslimited, the scope for action hamstrung by the need for unanimousdecisions, and judicial control at European level non-existent. Andalthough some successes were achieved — setting up Europol, for instance, to create a nucleus for policecooperation — a fresh impetus wasneeded.
Men den fælles indsatspå disse områder havde brug for nyeimpulser.
The Treaty of Amsterdam hasbrought in three innovations, opening up the prospect of completing anambitious programme.
Derfor indførte Amsterdamtraktaten tre nyheder, som giver mulighed for at gennemføre et ambitiøstprogram:
Not all the problems in this area havebeen resolved yet. The main difficulties are:
• For det første skal der oprettes etfællesskabsområde med frihed, sikkerhed og retfærdighed. I traktaten
• First, it sets out to create an area offreedom, security and justice insidethe Community, spelling out a fiveyear programme for the European institutions to adopt the necessarymeasures.
• forskelle mellem de nationale lovgivninger inden for civilretten og dencivile retspleje, som skaber hindringerfor den frie bevægelighed
• differences between Member States in civil law and procedure,resulting in obstacles to free movement;
Der er behov for en fælles indsats for atbekæmpe internationalkriminalitet og ulovlighandel.
Working together tocombat internationalcrime and illegal trafficking more effectively.
Kvalificeret flertal i Rådet
Qualified majority voting in the Council
Et kvalificeret flertal i Rådet består af 62 ud af 87 stemmer,når afgørelsen skal træffes på forslag af Europa-Kommissio-nen.
A qualified majority in the Council requires 62 votes out of 87for decisions where there has to be a proposal from the European Commission.
I alle andre tilfælde består det af 62 stemmer afgivet afmindst 10 medlemmer, der stemmer for.
In the other cases, it requires 62 votes infavour from at least 10 Member States.
Tyskland, Frankrig,Italien og Det Forenede Kongerige har hver ti stemmer, Spanien har otte stemmer, Belgien, Grækenland, Nederlandeneog Portugal har fem stemmer hver, Østrig og Sverige har firestemmer, Danmark, Irland og Finland har tre stemmer, og Luxembourg har to stemmer.
Germany, France, Italyand the United Kingdom each have 10 votes, Spain 8, Belgium, Greece, the Netherlands and Portugal 5 each, Austriaand Sweden 4, Denmark, Ireland and Finland 3, and Luxembourg 2.
Målet er at gennemføre den frie bevægelighed fuldtud og fastsætte fælles normer for indvandring og asylret, som hviler pårespekten for de grundlæggende rettigheder og på længere sigt sikrer, atindvandrere har fri bevægelighed i EU.
the finishing touches to full freedomof movement and setting commonrules for immigration and asylum,based on respect for fundamentalrights, with the ultimate aim of allowing immigrants to move freelyinside the EU.
Det er også vigtigt (man behøverbare at tænke på de problemer, somde mange »tværnationale« skilsmissergiver anledning til) at videreudviklesamarbejdet om civilretten og dencivile retspleje samt det administrative samarbejde og toldsamarbejdet.I denne første femårige fase krævesder enstemmighed i Rådet, menderefter vil man gå over til et system,der er baseret på kvalificeret flertalog fælles beslutningstagning meddeltagelse af Parlamentet og Rådet; idette system vil Europa-Parlamentet,Kommissionen og Domstolen kunnespille deres rolle fuldt ud.
It will also requirewider cooperation on civil law andprocedures (take, for instance, theproblems posed by so many ‘transnational’ divorces), as well as administrative and customs cooperation.During this initial fiveyear phase, the Council will take decisions by unanimity.
Europæiske Union og dens retsorden.Danmark, Irland og Det Forenede Kongerige har dog fået mulighed forførst at anvende disse bestemmelserpå et senere tidspunkt.
But qualified majority votingshould then gradually come in, withdecisions being taken jointly by the Council and Parliament, so that eventually Parliament, the Commissionand the Court of Justice will all play afull part.
Miljø, sundhed og forbrugernes rettigheder
The environment, health andconsumers’ rights
• Dernæst kan medlemsstaterne nuinden for det mellemstatslige samarbejde i kriminalsager og politisamarbejdet fastsætte bindende normer.Princippet om enstemmighed modereres af muligheden for i det mindsteat træffe gennemførelsesbeslutningerne med kvalificeret flertal.
These are three policy areas that havea direct daily impact on people’s livesand are a major focus of publicconcern.
Desuden giver traktaten mulighed for et»tættere samarbejde«, dvs. udarbejdelsen af regler, som i hvert fald iførste omgang kun gælder for demedlemsstater, der har godkendtdem.
After all, to be able to live ahealthy life in a healthy environmentis a common enough human aspiration.
Derudover kan medlemsstaterne give Domstolen kompetence pådette område, og langt de fleste medlemsstater har allerede godkendtdenne kompetence.
It is hardly surprising then if anythreat to people’s health, their environment, or the quality of the products they consume provokes apowerful reaction.
Der er tale om tre områder, som haren direkte indvirkning på borgernesdagligdag, og som af forskellige årsager anses for vigtige; et sundt liv i etsundt miljø er afgjort et af de ønsker,folk oftest giver udtryk for.
• Second, the Member States will beable to set binding rules for intergovernmental cooperation on crime andpolicing. The principle of unanimityhas been relaxed to allow implementing decisions, at least, to be taken bya qualified majority.
Det kanderfor ikke undre, at borgerne reagerer voldsomt på truslerne mod deressundhed, deres miljø eller kvalitetenaf de produkter, de køber.
The Treaty alsoallows what is termed ‘closer cooperation’ — countries can agree ruleswhich, at least initially, will only applyto those who sign up.
Varernesfrie bevægelighed i EU’s indre marked, det indre markeds åbenhed overfor verdensmarkedet og den hurtigeteknologiske udvikling gør det stadigmere nødvendigt, at EU gør en indsats på disse områder. Derfor styrker
• Lastly, the Treaty allows the Schengen agreements and all the arrangements stemming from them (knownas ‘the Schengen acquis’) to be incorporated into the EU’s legal order.Denmark, Ireland and the United Kingdom have, however, been allowed to put off implementing thesearrangements until a later date.
• Endelig giver traktaten mulighedfor at integrere Schengen-aftalerneog Schengen-reglerne i Den
The Treaty of Amsterdam has respondedwith a series of improvements, givingthe EU considerably wider powers toact.
Borgerne i Europaønsker et sundere miljøat leve i.
Europeans demand abetter environment.
Amsterdamtraktaten de midler, EUråder over, ved at forbedre en rækkeregler væsentligt.
legislating in specific circumstancesin order to ensure a high level ofhealth protection.
—Med hensyn til forbrugerbeskyttelse giver traktaten EU beføjelser tilat fremme forbrugernes ret til oplysning og uddannelse og især deres rettil at organisere sig for at beskyttederes interesser.
•organs and substances of humanorigin, including blood;
Dermed anerkendesforbrugerorganisationernes vigtigerolle.
•veterinary and plant health problems affecting public health.
—Endelig styrker traktaten på sundhedsområdet klart EU’s ansvar påbaggrund af kogalskabsskandalen ogsagen om aids-smittet blod.
The Treaty also makes sustainable development — the new watchword of environmental policy — oneof the EU’s primary goals.
Principperne er klart defineret, og EUpålægges at lovgive i visse tilfældefor at sikre et højt sundhedsbeskyttelsesniveau.
In other cases, the EU will be able tosupport action by the Member States.But it will not be able to harmonisenational legislation, which will continue to vary considerably from onecountry to another, especially asregards health care.
Europa-Parlamentet og Rådet kan således på forslag af Kommissionen vedtage regler om:
People’s values and aspirations
—På miljøområdet er den væsentligste ændring, at EU nu pålægges attage hensyn til miljøbeskyttelsen vedfastlæggelsen og gennemførelsen afalle sine politikker.
• For consumers, the Treaty gives the EU powers to promote their right toinformation and education and,above all, their right to organise inorder to secure better protection.
Desuden gør traktaten en bæredygtig udvikling, somer det nye formål med miljøpolitikkerne, til et af EU’s hovedmål.
Thisis recognition of the key role playedby consumer organisations.
EUkunne på verdenstopmødet i 1998 i Kyoto med afsæt i denne traktat, sompå daværende tidspunkt var undertegnet, men endnu ikke ratificeret, indtage en meget progressiv holdningmed hensyn til at forbedre miljøet på Jorden.
Besides the issues discussed above,people also have other concerns to dowith their values, their ideas, andtheir view of the world or what itshould be.
•organer og stoffer af menneskeligoprindelse, herunder blod
• Finally, in the wake of the BSE crisis and the scandal surrounding AIDS-contaminated blood, the Treatyboosts the EU’s powers in the area ofhealth.
•problemer på veterinær- og plantesundhedsområdet, der har forbindelse med folkesundheden.
Of course, the Treaty could not simplycome up with hard and fast rules.
I alle andre tilfælde kan EU støttemedlemsstaternes indsats, men kanikke harmonisere lovgivningerne, somfortsat er ret forskellige fra det eneland til det andet, især med hensyn tilsundhedspleje.
Nevertheless, the negotiators showedtheir readiness to respond by touching on a wide range of issues reflecting people’s values and aspirations— and even dealing with some practical aspects — in a series of accompanying protocols or declarations.
•offentligt ejede kreditinstituttersog visse former for opsparingersrolle (bl.a. i Tyskland, Østrig og Luxembourg)
Thesedo not necessarily amount to bindingobligations, but they do representpolitical commitments. Among thosethat deserve particular mention are:
Borgernes værdier og ønsker
•recognition of the role of voluntaryservices;
Ud over de ovennævnte problemerhar borgerne andre bekymringer, somstår i direkte relation til deres tænkemåde, deres værdier og idéer ogderes billede af, hvordan verden sereller burde se ud.
At the heart of the Treaty of Amsterdam: rights, aspirations and citizens’ powers.
Borgernes rettigheder,ønsker og beføjelserer et centraltemne i Amsterdamtraktaten.
•the needs of the disabled;
Det er værdat gøre opmærksom på en række afdem. Det drejer sig om så forskelligeområder som:
•the role of the churches and nondenominational organisations;
•afskaffelse af dødsstraffen
•the special problems of islandregions;
•anerkendelse af det frivillige arbejdes rolle
•the social function of sport;
•handicappedes behov
•freedom of the press and freedomof expression in the other media;
•ø-regionernes særlige situation•sportens sociale funktion
•the role of public credit institutionsand certain forms of savings institutions (in Germany, Austria and Luxembourg, for instance);
•pressefrihed og ytringsfrihed i deøvrige medier
•animal protection and welfare.
Borgernes politiskebeføjelser nerne; EF-Domstolen havde alleredefastslået, at det var nødvendigt, sådet var logisk, at det blev medtaget itraktaten
Citizens’ politicalinfluence giving national parliaments muchwider scope for influencing thecourse of events, as we shall see later.In addition, the Treaty:
• giver traktaten garantier for, atbekæmpelsen af svig, der skader EU’sfinansielle interesser, vil blive styrket,hvilket skulle gøre det muligt atudnytte skatteydernes penge bedre,bl.a. takket være arbejdet i OLAF, Detnye Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig.
• confirms and clarifies the principleof subsidiarity, under which decisionshave to be taken as closely as possible to the citizen;
Derfor er Europa-Parlamentets beføjelser gradvis blevet udvidet væsentligt lige siden den europæiske fællesakt fra 1986, samtidig med at denationale parlamenters rolle er blevetfremhævet mere og mere.
• recognises people’s right to haveaccess to documents from the European institutions (the rules will bedecided by Parliament and the Council, on a proposal from the Commission).
Parallelthermed har man bestræbt sig på atgive borgerne flere rettigheder i forbindelse med valg, især i de stater, deikke er statsborgere i.
This is a key element towardsmeeting people’s legitimate expectation that the institutions should operate in an open and transparentmanner.
Deres klageadgang er også blevet forbedret, idetder er blevet indført en europæiskombudsmand ud over de nationaledommere og dommerne ved EF-Dom-stolen.
The European Court of Justice had already recognised the needto guarantee such access, and it wastherefore only reasonable that the Treaty should take this into account;
• bekræfter og præciserer traktatennærhedsprincippet, som betyder, atbeslutningerne skal træffes så tæt påborgerne som muligt
The Treaty of Amsterdam continuesalong the same path, in particular
Den fælles udenrigs- ogsikkerhedspolitik
The common foreign andsecurity policy
Deltagerne i forhandlingerne om Amsterdamtraktaten, der stod overfor udsigterne til en ny udvidelse af EU, som endnu en gang understregede nødvendigheden af en fællesudenrigs- og sikkerhedspolitik, ønskede at videreudvikle de resultater,
From the earliest days, the advocatesof European integration dreamt of a European foreign policy. Butalthough the original Treaties gavethe Community a fairly wide remit onforeign trade and development aid,they were completely silent on diplomacy and defence.
De oprindelige traktatergav ganske vist Fællesskabet væsentlige beføjelser med hensyn til udenrigshandel og udviklingsstøtte,hvortil er kommet de eksterne aspekter af de interne politikker, men derstod ikke noget om diplomati og forsvar.
Faced with the prospect of a freshwave of new members, which onlyhighlights even more clearly the needfor a common foreign and securitypolicy, the Amsterdam negotiatorswanted to extend the arrangementsagreed since Maastricht, while
I 1954 og 1961 blev der gjort forsøgpå at udfylde dette tomrum, men demislykkedes.
Attempts to fill these gaps in 1954and 1961 ended in failure.
I 1970 indledte medlemsstaterne på grundlag af denførste »Davignon-rapport« et politisksamarbejde, som dog først blev knæsat i traktaterne i 1986 med vedtagelsen af fællesakten.
In 1970the first ‘Davignon report’ led to the Member States launching a form offoreign-policy consultation (‘European Political Cooperation’),although it was not formally enshrined in the Treaties until 1986,under the Single Act.
I eninternational situation, hvor verdenikke længere var opdelt i to blokke,blev der med Maastricht-traktatenindført en række regler om en fællesudenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP),herunder på længere sigt en fællesforsvarspolitik.
With the international situation transformed by theend of the cold war, the Maastricht Treaty introduced a single set of rulesfor a common foreign and securitypolicy (CFSP), including, in time, acommon defence policy.
»Tragedien i Kosovo gør det uhyggeligtklart, at Den Europæiske Union skal spille en stadig vigtigere rolle somgarant for sikkerheden og demokratiet i disse områder, der erafgørende for vores fremtid.«
‘The tragedy of Kosovo dramatically highlights the increasinglyimportant part the European Union has to play in guaranteeing security and democracy in areas vital to our future’
Beslutningsprocedurer der var opnået med Maastricht-trak-taten, og samtidig skabe bedre sammenhæng mellem traktaten og Fællesskabets traditionelle indsatsudadtil.
Decision-making procedures making them more consistent withthe Community’s traditional externalactivities.
En egentlig fælles udenrigspolitikkræver effektive procedurer.
The Treaty of Amsterdam sets out theguiding principles underlying the EU’s foreign and security policy:
I Amsterdamtraktaten fastslås deprincipper, der skal ligge til grund for EU’s fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik:
The Treaty of Amsterdam took intoaccount some of the criticisms levelled at the Maastricht Treaty. Basically decisions are taken in twostages:
• for det første beskyttelse af EU’sfælles værdier, grundlæggende interesser, uafhængighed og integritetsamt sikkerhed
• the European Council (the Headsof State or Government plus the President of the Commission) decidescommon strategies and guidelines byconsensus;
• for det andet bevarelse af fredenog styrkelse af den internationale sikkerhed og fremme af det internationale samarbejde samt afdemokratiet, retsstaten og degrundlæggende rettigheder.
• second, to preserve peace andstrengthen international security andcooperation, and to consolidatedemocracy, the rule of law and fundamental rights.
Disse principper skal fremmes underoverholdelse af FN-pagten og deeuropæiske aftaler om fred og sikkerhed.
In pursuing these goals it must act inaccordance with the principles set outin the United Nations Charter and inthe European peace and securityaccords.
Det kræver medlemsstaternesaktive støtte og forudsætter frem foralt loyalitet og gensidig solidaritet.
This implies commitments onthe part of the Member States and,above all, obligations of loyalty andmutual solidarity.
• Rådet, som består af udenrigsministrene, vedtager fælles aktioner ogfælles holdninger.
• the Council (made up of theforeign ministers) decides jointactions and common positions.
Når der er tale omat føre en fælles strategi, som er fastlagt af Det Europæiske Råd, ud i livet,træffer det afgørelser med kvalificeret flertal, men hvis en medlemsstater uenig i afgørelsen, kan denanmode om, at afgørelsenforelægges for stats- og regeringscheferne igen.
Decisions putting into practice a commonstrategy already agreed by the European Council are taken by qualifiedmajority. However, if a Member Statehas major reservations, it can ask forthe decision to be referred back to the Heads of State or Government.
I alle andre tilfælde træffer Rådet normalt afgørelse medenstemmighed, men det kan vælgeikke at tage hensyn til »konstruktive«undladelser af at stemme, hvis depågældende medlemsstaters stemmer udgør under en tredjedel af stemmerne.
Otherwise the Council normally takes decisions unanimously, although it canignore ‘constructive’ abstentions ifthe countries abstaining do notaccount for more than one third ofthe votes.
Med henblik på at føre disse principper ud i livet styrker Amsterdamtraktaten beslutningsprocedurerne og dekompetente strukturer, inden problemerne med et fælles forsvarbehandles.
To put these principles into practice,the Treaty of Amsterdam reinforcesthe decision-making procedures andstructures, before going on to addressthe defence issues.
Denskal specielt sørge for, at Fællesskabets indsats og den fælles udenrigsog sikkerhedspolitik er i overensstemmelse med hinanden.
To implement a common policy effectively there have to be the properpolitical and administrative structures.
Desuden deltager Europa-Parlamentet, som skalafgive udtalelser og godkende denødvendige budgetbevillinger.
The Treaty of Amsterdam givesa human face to the common foreignand security policy in the shape of a High Representative (a ‘Mr or Ms CFSP’), who will direct the actiondecided by the Council, working in athree-person team (‘troika’) withrepresentatives of the Council Presidency and the Commission.
Vestunionen (WEU) består af 28lande og fungerer som en praktiskramme for dialog og samarbejdemellem disse på sikkerheds- ogforsvarsområdet.
The WEU has 28 member countries and is a valuable forum fordialogue and cooperation on security and defence.
De fem andre EU-lande harobservatørstatus; der er tale om Danmark og de fire EU-lande, derikke er med i NATO, nemlig Irland,Østrig, Finland og Sverige.
The five other EU countrieshave observer status; they are Denmark and the four EU Member States outside NATO (Ireland, Austria, Finland and Sweden).
Vestunionen har desuden en række associerede medlemmer og associeredepartnere, nemlig de medlemmer af NATO, der ikke er med i EU, og decentral- og østeuropæiske lande,der har indgået Europaaftaler med EU.
The WEU also includes — as associatemembers or partners — the European members of NATO who arenot in the EU, plus the countries ofcentral and eastern Europe thathave concluded Europe Agreements with the EU.
Denne person, som har rang af generalsekretær for Rådet, bistås af enenhed for politisk planlægning oghurtig varsling, som specielt får tilopgave at indsamle og gennemgåoplysninger fra medlemsstaterne,Europa-Kommissionen og Vestunionen.
The High Representative — who isalso Secretary-General of the Council— is assisted by a policy planning andearly warning unit, responsible in particular for centralising and analysinginformation from the Member States,from the European Commission andfrom the WEU (Western European Union).
Javier Solana, generalsekretær for Rådet og EU’sførste højtståenderepræsentant for denfælles udenrigs- og sikkerhedspolitik.
This is especially true when itcomes to humanitarian and peacekeeping or peacemaking missions,which are explicitly covered by theforeign and security policy under the Treaty of Amsterdam.
De mange internationale kriser i deseneste år har vist, at en fælles udenrigspolitik kræver en militær kapacitet.
Javier Solana, Secretary-General of the Counciland the EU’s first High Representative for theforeign and commonsecurity policy.
Fire af dem er ifølge deresforfatning eller traditioner neutraleog deltager derfor ikke i militæralliancer, mens de resterende 11 ermedlemmer af NATO.
Four Member States are neutral (either traditionally or by virtue of their constitutions) and so are not members ofany military alliance, whilst the other11 belong to NATO.
Desuden harmange medlemsstater indbyrdesudviklet et bilateralt eller multilateralt militært samarbejde.
In addition, manyof the Member States have developedbilateral or multilateral militarycooperation with one another.
Ifølge Amsterdamtraktaten skal der imidlertid på længere sigt indføres enegentlig fælles forsvarspolitik.
Nonetheless, the Treaty of Amsterdamenvisages the emergence, in time, ofa genuine common defence policy.
Traktatens regler, somblev udarbejdet i 1950’erne, er ikkelængere tidssvarende på grund afden økonomiske udvikling og væksten i den internationale handel påen række områder, som i sin tid ikkeblev omtalt.
From the very outset the European Union has had responsibility for formulating a common policy on foreigntrade.
Der er således opstået envis usikkerhed med hensyn til intellektuelle ejendomsrettigheder, tjenesteydelser og investeringer.
Decisions are taken by the Council by qualified majority, avoiding the need for unanimous agreement.