natgillin/translations-raw huggingface dataset:
> Genopretningsplaner: tunge, kulmule og jomfruhummer jomfruhummer foreslår Kommissionendesuden at lukke fem fiskerizoner.
General for Fisheries:http://europa.eu.int/comm/fisheries) and Fishing in Europe, No 20, December2003, pp. 6-10.
Disseforanstaltninger er endnu ikke vedtaget i Rådet.
still have to be adopted by Council.
De berørte medlemsstater kan fåstøtte fra FIUF til at modvirke eventuellenegative følger af genopretningsplanerne.Yderligere oplysninger: pressemeddelelseaf 15.1.2004 (se Generaldirektoratet for Fiskeris hjemmeside: http://europa.eu.int/comm/fisheries).
FIFGfunding will be available for the Member States concerned to cushion the potentialnegative impact of the recovery plans. For details: press release of 15.01.04 (see web site of the Directorate-Generalfor Fisheries: http://europa.eu.int/comm/fisheries).
Ministerrådet (fiskeri) vedtog i december2003 de første langsigtede genopretningsplaner, som Kommissionen havdestillet forslag om i forbindelse med reformen af den fælles fiskeripolitik, nemlig for torsk og nordlig kulmule.
In December 2003, the Council of Fisheries Ministers adopted the first longterm recovery plans tabled by the Commission under the reform of the Common Fisheries Policy: these concerncod and Northern hake.
Ved sammelejlighed anmodede ministrene Kommissionen om også at se på andre sammenbrudstruede arter som tunge,jomfruhummer og sydlig kulmule.
Ministers alsocalled on the Commission to address theproblem of other stocks on the verge ofcollapse: sole, Norway lobster and Southern hake.
Efter en høring af sektoren fremlagde Kommissionen disse planer i januar 2004.
After consulting the sector, the Commission tabled the plansin January 2004.
Det drejer sig om følgende bestande:tunge i den vestlige del af Kanalen og Biscayabugten samt sydlig kulmule ogjomfruhummer i Mar Cantábrico og havetvest for den iberiske halvø.
The stocks concernedare: sole in the Western Channel and Bayof Biscay, Southern hake and Norway lobster in the Bay of Biscay and in the Western waters off the Iberian Peninsula.The goal is to bring stocks back up to asafe biological level over a five- to tenyear period through measures reducingcatches (TACs), limiting fishing effort (calculated in kW/days) and introducingspecific controls.
Formålet er gradvist at bringe bestandene op på et biologisk sikkert niveau over en 5-10 års periode; det skal ske gennemforanstaltninger som indskrænkning af fiskerimulighederne (TAC), begrænsningaf fiskerindsatsen (opgjort i kW-dage) og specifikke kontroller. Med hensyn til
For Norway lobster, the Commission also proposes the establishment of five closed areas.
EU's Ministerråd (fiskeri) vedtog i marts iår Kommissionens forslag vedrørendeforanstaltninger til beskyttelse af småhvaler.
The EU Council of Fisheries Ministersadopted in March the Commission's proposals for the protection of small cetaceans.
Som meddelt i Europæisk fiskeri nr. 20 er foranstaltningerne i første omgangrettet mod den mest truede småhval ieuropæiske farvande, nemlig marsvinet,der ofte fanges utilsigtet i Nordsøen,Kattegat, Skagerrak og Østersøen.
As described in No 20 of Fishing in Europe, the main measures concern themost endangered small cetacean in European waters: the harbour porpoise, avictim of accidental catches in the North Sea, Kattegat, Skagerrak and Baltic Sea.Toprotect this population, the Councildecided to introduce gradual restrictionson the use of drift nets in the Baltic Seafrom 1 January 2005.
For atkunne beskytte marsvinepopulationenbesluttede Rådet at indføredels en gradvisbegrænsning af brugen af drivgarn i Østersøen fra og med 1. januar 2005, indtildettages endeligt ud af brug den 1. januar 2008,dels obligatorisk brug af akustiske alarmerpå hildingsgarn i Nordsøen og Østersøen(fra juni 2005), Det Keltiske Hav og hen-holdsvisden vestlige (januar 2006) og østlige del af Kanalen (januar 2007).
They will be totallyphased out on 1 January 2008. It will alsoimpose the use of acoustic alarms on gillnets in the North Sea and the Baltic (from June 2005), the Celtic Sea and Western Channel (January 2006) and Eastern Channel (January 2007).
Dentredje foranstaltning vedrører forskning ifænomenet bifangst af småhvaler i alle EU-farvande, således at man fremoverkan træffe de mest hensigtsmæssigeforanstaltninger; medlemsstaterne skalsåledes indføre observatørordninger ombord på de fartøjer, der opererer i risikofarvande (hildingsgarn og pelagiske trawl).Yderligere oplysninger: pressemeddelelseaf 23.3.2004 (se Generaldirektoratet for Fiskeris hjemmeside:
The third measureaims to improve scientific data on bycatches of small cetaceans in Community waters so as to design morecomprehensive strategies in the future.Member States will develop observationprogrammes where observers will be placed on board vessels engaged in fishing activities with a high risk of bycatches (gillnets and pelagic trawlers). For more information: press release of23.03.04 (see web site of the Directorate-
eller fax til (+ 32) 2 299 30 40
or by fax to (+ 32) 2 299 30 40
Tlf.:. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .Fax:. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Tel.:. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .Fax:. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Leder Tunfiskeriet og Nord-Syd-relationerne: en vanskelig balancegang
Editorial Tuna fishing and North-South relations: a sensitive balance
Sammenslutningens mål er at varetagefrostvaresektorens interesser i Spanien såvel som i resten af Europa. > Yderligere oplysninger:Tlf.: +34 986 433 351 E-post: conxemar@conxemar.com Hjemmeside: http://www.conxemar.com
The exhibition will be organised by the Spanish Association of Wholesalers, Importers, Manufacturers and Exporters of Fisheries and Aquaculture products, an organisation whoseaim is to represent the interests of the frozen products sectorin Spain and Europe. > For more information: Tel: + 34 986 433 351E-mail: conxemar@conxemar.com Web site: http://www.conxemar.com
Internationale aftaler Adgang til ressourcen og partnerskab
International agreements Access to resources and partnerships
Akvakulturmessen afholdes af European Aquaculture Society(EAS) i samarbejde med European Society of Marine Biotechnology (ESMB) med Biotechnologies for Qualitysom overskrift for det vigtigstetemamøde.
Organised by the European Aquaculture Society (EAS) in conjunction with the European Society of Marine Biotechnology (ESMB), the main thematic session of the meeting will focus on ‘Biotechnologies for Quality’.
På andre møder skal der drøftes emner, dervedrører de udfordringer, som akvakultursektoren står over for. > Yderligere oplysninger:Tlf.: + 32 59 32 38 59
Other sessions will discuss themes related to the challengesfaced by the aquaculture sector. > For more information:Tel: + 32 59 32 38 59
Forbrug Tun i nye klæder
Consumers Tuna's new clothes
Reportage Atlantisk tun fra Middelhavet erobrer Japan
Out and about Mediterranean bluefin tuna conquers Japan
•Interessenternes tanker om den kommendeeuropæiske fiskerifond
•Stakeholders reflect on future EU Fisheries Fund
•Europas kyster truet
•European coasts in danger
• Konference om fremtidsudsigterne for den økonomiskestøtte til fiskeriet og akvakulturen (2007-2013) i Ancona(Italien) den 22. oktober 2004.Konferencen arrangeres af det italienske ministerium for landbrugs- og skovpolitik samt Marche-regionen og handler om finansieringen af fiskeri- ogakvakulturprojekter i perioden 2007-2013.
• Conference on the future prospects of financial support for fisheries and aquaculture (2007-2013), Ancona (Italy), 22 October 2004.Organised by the Italian Ministry for Agricultural and Forest Policies and the Marche Region, this conference will focus on the financing of fisheries andaquaculture projects for the 2007-2013 period.
På programmet er der desuden præsentation af FIUF-finansierede projekter iden forudgående periode samt debat om kooperativernes ogsammenslutningernes rolle i programmeringen af den offentligestøtte til fiskeriet. > Yderligere oplysninger: Tlf.: + 39 071 5897213
Presentations of FIFG financed projects in the previous period are also planned as are discussions on the role of operator cooperativesand associations in fisheries public finance programming. > For more information:
•Den fælles fiskeripolitiks resultatliste for 2004:»Medlemsstaterne må gøre det bedre«
•Findings of the 2004 fisheries compliance scoreboard: ‘Member States must do better’
Til læserne Send venligst kommentarer eller forslag til følgende adresse:Europa-Kommissionen – Generaldirektoratet for Fiskeri –Afdelingen for kommunikation og information – Rue de la Loi 200 – B-1049 Bruxelles – eller fax til (+32) 2 299 30 40 mærket Europæisk Fiskeri. E-post: fisheries-magazine@cec.eu.int
Note to readers We welcome your comments or suggestions at the following address:European Commission – Directorate-General for Fisheries –Communication and Information Unit – Rue de la Loi/Wetstraat 200 – B-1049 Brussels or by fax to: (+ 32) 2 299 30 40 with reference to Fishing in Europe.E-mail: fisheries-magazine@cec.eu.int
• Aktea International Conference, Santiago de Compostela(Spanien), 13. november 2004.Som nævnt i Europæisk Fiskeri nr. 22 bliver der i november afholdt en internationalkonference om kvinder i fiskeri og akvakultur (Kvinder i fiskeri og akvakultur). Konferencen sponseres af det franske center for havret og -økonomi ved Universitetet i Vestbretagne i samarbejde med andre universiteter og har til formål at sættefokus på betydningen af kvindernes bidrag til fiskerisektoren. > Yderligere oplysninger:E-post: conference@fishwomen.org
• Aktea International Conference, Santiago de Compostela(Spain), 13 November 2004.As mentioned in Fishing inEurope No. 22, an international conference on ‘Women in Fisheries and Marine Cultures’ will take place in November.Sponsored by the Centre for Law and Economics of the Sea,University of Western Brittany, France, in collaboration withother universities, the aim of the conference is to highlight theimportance of women's contribution to the fisheries sector.
Europæisk Fiskeri udkommer 5 gange årligt og tidsskriftet kan også læses på webstedet for GD for Fiskeri: http://www.europa.eu.int/comm/fisheries/policy_da.htm Ansvarshavende udgive: Europa-Kommissionen, Generaldirektoratet for Fiskeri, Generaldirektøren.Ansvarsfraskrivelse: GD for Fiskeri er overordnet ansvarlig for udgivelsen af dette tidsskrift, men er ikke ansvarlig for korrekthed i indhold eller synspunkter udtrykt i de enkelte artikler. Kommissionen har ikke, medmindre andet er angivet, vedtaget eller på nogen måde godkendt synspunkter, der optræder i tidsskriftet, og udtalelser kan ikke tages til indtægt for Kommissionens eller GD Fiskeris opfattelse.Kommissionen kan ikke garantere for nøjagtigheden af informationerne i tidsskriftet, og hverken Kommissionen eller nogen person, som har sit virke i Kommissionens navn, kan drages til ansvar for oplysningernes anvendelse.© De Europæiske Fællesskaber, 2004.Eftertryk tilladt med kildeangivelse Forsidebilleder: © Lionel Flageul
Fishing in Europeis published five times a year and it is also available on the Fisheries DG web site: http://www.europa.eu.int/comm/fisheries/policy_en.htm Editor: European Commission, Directorate-General for Fisheries, Director-General.Disclaimer: Whilst the Fisheries DG is responsible for the overall production of this magazine, it is not responsible for the accuracy, content or views expressedwithin particular articles.The Commission has not, save where otherwise stated, adopted or in any way approved any view appearing in this publication and statements should not berelied upon as statements of the Commission’s or the Fisheries DG’s views.The Commission does not guarantee the accuracy of the data included in this publication, nor does the Commission or any person acting on its behalf acceptresponsibility for any use made thereof.© European Communities, 2004.Reproduction is authorised provided the source is acknowledged.Photo: © Lionel Flageul
Tunfiskeriet og Nord-Syd-relationerne:en vanskelig balancegang
Tuna fishing and North-South relations: a sensitive balance
Tunfiskerieti Den Europæiske Union adskiller sig på mange punkter fra de øvrige europæiske fiskerier.
Comparedto the other fishing activities of the European Union fleets, tuna fishing presents a number of special characteristics.
Den største forskel ligger inden for det geografiske og politiske område.
The most important is the geographical and political context concerned.
Kun 10% af de fangster, som EU-landenes tunfiskerflåder lander, stammer fra EU-farvande eller internationalt farvand i nærheden af Europa.
Only 10% of catches by the tuna fleet of EU Member States are made in Community waters or international waters close to Europe.
Derfor er det så vigtigt, at forvaltningen af dette fiskeri i hovedsagen foregår i regi af de regionale fiskeriorganisationer, som i dag dækker de tre oceaner og samtlige tunfiskerizoner over hele kloden.
That is why this activity is primarily managed by regional fisheries organisations (RFOs), which today cover the three oceans and all tuna fishing zones worldwide.
Som medlem af disse organisationer ønsker EU dels at fremme de centrale begreber i den fælles fiskeripolitik, dvs. ansvarlig forvaltning af ressourcen og bevaring af de marine økosystemer, dels samtidig at varetage fiskerisektorens og dens ansattes interesser på langt sigt.
Europe wishes to promote in these RFOs the key concepts of the common fisheries policy, namely responsible management of resources and the conservation of marine ecosystems, while guaranteeing the long-term interests of the fishing industry and the jobs it creates.
EU står dog af og til over for komplekse situationer i organisationerne.
Sometimes, though, the Union comes face to face with complex situations in these organisations.
De lande, der grænser op til de pågældende fiskerizoner, er således ofte økonomisk underudviklede og ser i stigende grad tunfiskeriets kommercielle succes som en mulighed for økonomisk udvikling.
For instance, the countries bordering the fishing zones concerned, which are often less developed, are increasingly viewing the commercial success of tuna fishing as a prospect for economic development.
Men hvordan skal man kunne finde plads til nye flåder uden at indskrænke de eksisterende flåders fangstmuligheder, når man samtidig ønsker at begrænse eller fastholde fangstniveauet for at beskytte ressourcen?
Is there any way to make room for new fleets – when at the same time the idea is to restrict or at least not to increase catches to protect resources – other than by reducing the fishing possibilities of countries already engaged in these activities?
Løsningen på netop det problem ligger i indgåelsen af nye partnerskabsaftaler i de regionale fiskeri- organisationer og af en række bilaterale aftaler.
The key to this specific challenge lies in the development of new partnerships through RFOs, but also in the conclusion of bilateral agreements.
(fx hjælp til de pågældende stater til at anskaffe kontroludstyr), hjælp til udvikling af den lokale fiske- og forarbejdningsindustri (de europæiske fiskerierhverv kan således finde nye afsætningsmuligheder gennem teknologioverførsel) samt udvidelse af de fiskerizoner, som EU-flåden har adgang til, inden for grænserne af de gældende regler eller anbefalinger.
European industries to transfer their technological know-how) and the extension of fishing zones accessible to the Community fleet in keeping with existing rules and recommendations.
En vanskelig og kompleks balancegang, der afspejler den mere og mere globaliserede verden, vi lever i.
This fragile and complex balance is yet another reflection of our ever more interdependent world.
Tunfisk: kostbar ressource, verdensomspændende og kompleks forvaltning iskeriet efter den tun, som forbrugerne sætter så stor prispå, er i dag en meget vigtig økonomisk aktivitet, hvor derstår mange ting på spil: bevaring af ressourcen, internatio-
Tuna: a valuable resource, a global and complex management una, much appreciated by consumers, represents animportant economic activity with a number of interlinked and high stakes: conservation of resources, international
F nalt samarbejde, udvikling af de sydlige lande og sikring af deneuropæiske fiskerisektors fremtid.
T cooperation, development of the Southern countries andsafeguarding of the European industry.
En kompleks, men spændendeproblemstilling.
In short, a complex butstimulating set of challenges faces the industry.
IEuropa og først og fremmest i Frankrig begyndte tunfiskeriet at udvikle sig i begyndelsen af det tyvende hvert år og gennemtrawle oceanerne i deres jagt påstimer af småfisk eller blæksprutter, som de lever af. For fiskeriet betyder det, at de største fangstmængderaf tunfisk hentes ved højsøfiskeri, i internationalt farvandeller i tredjelandes kystfarvande overalt på kloden.
In Europe, tuna fishing began to develop, primarily in France, at the beginning of the 20th century, in stepwith the canning industry. Focusing first on tunas from other, in pursuit of shoals of small fish or cephalopodson which they feed.
Førstkoncentrerede den europæiske fiskerflåde sig om tunfra de tempererede områder, men efterhånden indtogden også farvandene mod syd. Først Spanien og Portugal,siden den afrikanske vestkyst i 60'erne og 70'erne, Det Indiske Ocean i 80'erne og 90'erne og for nogle få årsiden desuden også det vestlige Stillehav.
temperate zones, the European fleet gradually extendedits area of activity southwards: first to Spain and Portugal, then to the west coast of Africa in the 60s and 70s, the Indian Ocean in the 80s and 90s, and, for the last few years, the western Pacific.
I dag krævertunfiskeriet regulering og forvaltning på globalt plan.
Tuna fishingtoday requires global regulations and management.
Forat forstå vanskelighederne herved skal man først kendede særlige vilkår, der gør sig gældende i dette fiskeri.
The difficulty of this challenge results from the specificcharacteristics of the industry, as shown in the followingoverview.
Vi tager en lille rundvisning.
A growing activity
Tunen er en fisk, som hele verden enstemmigt sætterpris på, og det uanset folks øvrige kulinariske vaner.
Tuna is a fish appreciated unanimously the world over,whatever the culinary habits of consumers.
Det faste og kompakte kød egner sig såvel til konserveringsom til servering i rå tilstand, hvilket især japanerne ynder.Derfor er tunfiskeriet overalt i verden en yderst vigtigøkonomisk aktivitet.
Its firm anddense flesh lends itself equally well to being eaten raw, a preparation particularly appreciated by the Japanese,and to being preserved.
Og tilmed i kraftig vækst, idet densamlede globale fangst steg fra 2,6 mio. tons i 1980 til5,9 mio. tons i 2000 – og her medregnes ikke engangde mængder, der tages ved ulovligt fiskeri.
This is why tuna fishing is aneconomic activity of tremendous importance worldwide.And it is growing steadily: global catches rose from 2.6 million tonnes in 1980 to 5.9 million in 2000,excluding illegal catches.
Tunfiskeri florerer blandt piratfiskerne, fordi tunen delshar en høj handelsværdi, dels fanges så langt til havs, atdet giver gode muligheder for at drive ulovligt fiskeri udenat blive afsløret.
Due on the one hand to its high commercial value and on the other to the secrecy possible whenoperating on the (very) high seas, tuna fishing is a temptation for the unscrupulous.
Dette ulovlige, urapporterede og uregulerede fiskeri foregår under bekvemmelighedsflag, udenom kvoterne og uden hensyn til bevaringsforanstaltningerne.Alene i Atlanterhavet og Middelhavet udgjorde piratfiskernes fangster i 2001/2002 over 25000 tons tunfiskeller 18% af de samlede fangster ifølge japanskevurderinger.
Such illegal,undeclared and unreported fishing is practised byvessels flying flags of convenience, without quotas and with total disdain for conservation measures. In the Atlantic and Mediterranean alone, illegal catchesfor the 2001/2002 season amounted to more than25,000 tonnes of tunas, or 18% of total catches,according to Japanese estimates.
Nødvendigt med bæredygtig forvaltning
The need for sustainable management inEurope
I Atlanterhavet, Det Indiske Ocean og Stillehavet fangerden europæiske flåde årligt mellem 400000 og 500000tons makrelfisk (tun og bonit) og forskellige sværdfisk ogspydfisk (marlin), som under ét kaldes »tunfisk og beslægtede arter«, hvilket svarer til 10% af den samlede globalefangst.
Every year the European fleet active in the Atlantic,Indian and Pacific Oceans catches between 400 and500,000 tonnes of scombridae(tunas and bonites),xiphidae(swordfish) and istiophoridae(marlins) – speciesgrouped under the term ‘tunas and related species’ –,namely around 10% of global catches.
Denne produktion afsættes primært til forarbejdningsindustrien.
The main outletfor this production is the processing industry.
Konservesfabrikkerne i Frankrig, Spanien,Italien og Portugal fremstiller hvert år ca. 350000 tonstun på dåse.
Canneriesin France, Spain, Italy and Portugal produce some350,000 of canned tuna yearly.
Denne imponerende mængde kan dogikke engang dække behovet hos de europæiske forbrugere, som køber ca. 0,5 mio. tons dåsetun om året.Derfor importeres der tun fra især Thailand, som erverdens største producent og eksportør med en årligmængde på 250000 tons tun på dåse.
Impressive as it may be,this quantity still does not meet the demand of Europeanconsumers, who buy some 500,000 tonnes of preservedtuna every year. So Europe also imports, mostly from Thailand, the world's leading producer and exporter, withannual exports of 250,000 tonnes of canned tuna.
Et andet karakteristisk – biologisk – træk ved tunfiskeneer deres stærkt vandrende adfærd, som får disse kødædende fisk til at tilbagelægge tusinder af kilometer
Theyare highly migratory carnivores, covering thousands ofkilometres a year, from one end of the ocean to the
Store stigninger i fangsterne, ulovligt fiskeri og et behovfor forvaltning på internationalt plan er de tre faktorer,som ressourceforvaltningspolitikken skal fastlægges udfra.
The substantial increase in catches, illegal fisheries and the international dimension are the three issues a resource management policy needs to address.
I dag er der nemlig ingen tvivl om, at det er nødvendigtmed en sådan forvaltning.
Today there can be no doubt about the need for suchmanagement.
Selv om tunfiskeriet indtil1990'erne ikke var underlagt nogen begrænsninger,virker det i dag utænkeligt, at man skulle kunne lade ensådan aktivitet stige ukontrolleret.
While tuna fishing was subject to fewrestrictions until the 1990s, it is now out of the question to let the activity grow without restraint.
Man har ganske vistikke indtil videre konstateret sammenbrud i en bestand,men specialisterne taler dog om bestande, som er»fuldt udnyttede«, og har slået alarm, idet de anbefaler,at man anvender forsigtighedsprincippet til bedst muligtat styre de seneste års stærke vækst i fangsterne.
Though stockshave not collapsed so far, specialists are starting to sound the alarm, noting that stocks are ‘fully exploited’.Scientists recommend the application of the precautionaryprinciple by controlling the sharp rise in catches of recent years.
Deter dette forsigtighedsprincip, som EU forfægter i dekompetente internationale organer.
It is this precautionary principle that Europe defends in the relevant international organisations.
Tunfiskene ser med deres stærkt vandrende adfærdstort på grænserne mellem de forskellige territorialfarvande og udgør derfor pr. definition et antal fællesbestande, som deles af de fiskerinationer, der fisker i farvande, som tunen passerer. Ansvaret for at forvaltede pågældende fangster ligger hos de specifikke regionalefiskeriorganisationer, hvis jurisdiktion dækker hele oceaner.
With migratory habits that ignore the limits of territorialwaters, tunas are by definition stocks shared by allfishing States active in the areas in which they migrate.Management of catches is the result of specific ‘tuna’regional fisheries organisations (RFOs), whosejurisdictions cover entire oceans.
) det østlige Stillehav (ud for Amerika) og WCPTC (
Mediterranean; the IOTC(