natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Forbedring af udviklingen af økonomiske aktiviteter, job og menneskeligeressourcer, miljøbeskyttelse og -udvikling.
Enhancement of the development of economic activities, jobs and humanresources, protection and development of the environment.
Hensigtsmæssig tildeling af finansielle ressourcer mellem de fem hovedområder ognavnlig til den første, dvs. tilpasning af flåden.
Appropriate allocation of financial resources between the 5 priority axes and in particular to the first one, i.e. adjustment of the fleet.
Fremme af foranstaltninger, der bidrager til Lissabon*- og Göteborg**-strategierne. Forbedring af situationen med hensyn til menneskelige ressourcer.
Promotion of operations contributing to Lisbon* and Gothenburg** strategies.Improvement of the situation of human resources.
Tilskyndelse til aktiviteter med stor merværdi (høje kvalitetsnormer, gennemsigtige, miljøvenlige produktionsmetoder).
Encouragement of operations with high added value (hiqh quality standards,transparency of environmentally friendly production methods).
Bæredygtig udvikling af det fælles marked.Fremme af ligevægt mellem kønnene i gennemførelsen af det operationelle program.Fremme af bæredygtig udvikling i fiskeriområdet. Forbedring af den institutionelle og administrative kapacitet.
Sustainable development of the Community market.Promotion of gender balance during implementation of the Operational Program.Promotion of sustainable development of fisheries areas.Improvement of the institutional and administrative capacities.
* Lissabon-strategien sigter mod at gøre EU til verdens mest dynamiske og konkurrencedygtige økonomi inden 2010.
* The Lisbon strategy aims at making the EU the world's most dynamic and competitive economy by 2010.
** EU’s strategi for bæredygtig udvikling, som blev vedtaget på Det Europæiske Råds møde i Göteborg, indeholder enbeskrivelse af prioriteringerne for aktiviteter på de fire nøgleområder klimaændring, transport, folkesundhed ognaturressourcer.
** The EU’s Sustainable Development Strategy (SDS), adopted at the 2001 Gothenburg European Council, outlinespriorities for action in four key areas: climate change, transport, public health and natural resources.
Den Europæiske Fiskerifond2007-2013
The European Fisheries Fund2007-2013
Tilpasset de fremtidige behov i europæisk fiskeri og akvakultur
Finely tuned to the future needs of European fisheries and aquaculture
Fra stabilitet til bæredygtighed
From stability to sustainability
Partnere på tværs af havene
Partners across the waters
At undgå konflikter – og bevare de traditionelle rettigheder
Avoiding conflict – and preserving traditional rights
Fiskebestandene er meget mobile og blinde for politiske eller administrative grænser.
Fish stocks are highly mobile, and blind to political or administrative boundaries.
Detbetyder, at de længe er blevet styret som en fælles ressource.
As a result,they have long been managed as a common resource.
De første års europæiskefiskeripolitik viste, hvordan samarbejde mellem nationer kunne tjene til alles bedste. Hvadman ikke kunne forudse var de forandringer, der snart skulle ramme verdens fiskeindustri,og de udfordringer det ville medføre.
The early years of European fisheriespolicy showed how cooperation between nations could work for the benefit of all.
Den 25. marts fejrede Den Europæiske Union halvtredsårsdagen for dens grundlæggendeakt – underskrivelsen af Rom-traktaten. Europas nationer valgte at sige farvel til en historiefuld af konflikter, der kulminerede i to grufulde krige, og i stedet gå ind i et fredeligtsamarbejde med hinanden og i konstruktive partnerskaber med resten af verden.
Besides providing stability to the markets, and making fish available to consumers at a pricethey could afford, European fisheries policy scored another significant victory in the early1970s: it succeeded in persuading its Member States to avert confrontation by allowing eachother equal access to their national waters.
I en stadig mere globaliseret verden hviler den fælles fiskeripolitik mere end nogensinde påsamarbejde mellem stater – ikke kun inden for EU, men også internationalt.
In an increasingly globalised world, the CFP relies more than ever on cooperation betweenstates – not only within the EU, but also on the international stage.
De europæiskenationer udgør sammen en formidabel magt inden for verdens fiskeri.
Together, the Europeannations constitute a formidable power in world fisheries.
Vi er den næststørsteproducent af fisk og fiskeprodukter i verden efter Kina.
We are the second largest producerof fish and fish products in the world, after China.
Sammen har vi en indflydelse påinternationale forhandlinger, det være sig inden for handel, fiskerettigheder ellerbevaringspolitik, som ingen af medlemsstaterne alene nogensinde kunne gøre sig håb om athave.
Together, we have an influence oninternational negotiations, whether in the realm of trade, fishing rights, or conservation policy,which none of the Member States could ever hope to wield alone.
"Fiskeriet har ændret sig en hel del siden 1970’erne, davægten lå på at modernisere vores industri og sikre denskonkurrenceevne.
"Fisheries have changed a great deal since the 1970s, whenthe emphasis was on modernising our industry andensuring its competitiveness.
Men den væsentligste vision bag denfælles fiskeripolitik – at det kun er gennem samarbejde, athavets ressourcer kan styres klogt til alles fordel – stammerfra traktatens fædres oprindelige vision.
But the essential vision behindthe CFP – that it is only through cooperation that the sea'sresources will be wisely managed for the benefit of all –comes from the original vision of Europe's founding fathers.At a time of worldwide overfishing, those values are evenmore vital.
I en tid medverdensomspændende overfiskeri er disse værdier endnuvigtigere.
Europe is at the forefront of promotinginternational cooperation to preserve these fragileresources and protect marine biodiversity.
Europa går i front for at fremme internationaltsamarbejde om at bevare disse skrøbelige ressourcer ogbeskytte havets biodiversitet.
It is this samevision which lies behind our present reflection on a futureintegrated maritime policy for Europe, and the benefits thiswill bring both to our economy and to the quality of life of all EU citizens."
Det er den samme vision, derligger til grund for vores nuværende overvejelser om enfremtidig integreret havpolitik for Europa, og de fordeledette vil udgøre både for vores økonomi og for alle EU-borgeres livskvalitet."
Commissioner for Fisheries and Maritime Affairs Joe Borg
I 1976 besluttede Europas stater at følge den voksende internationale tendens og udvidefarvande under deres jurisdiktion fra 12 til 200 sømil.
In 1976 the European nations decided to follow the growing international trend and extendthe waters under their jurisdiction from 12 to 200 nautical miles.
Resultatet af det kunne let være blevetkaos, idet de nye grænser kunne skabe talløse potentielle urocentre og gnidninger, nårfiskerne blev "bandlyst" fra fiskebanker, hvor de traditionelt havde opereret.
The result could easily havebeen chaos, with the new boundaries creating countless flashpoints and potential for friction,as fishermen found themselves 'banned' from fishing grounds where they had traditionallyoperated.
Med industriens øgede produktivitet vågnede en ny bevidsthed om, at den europæiske flådesfiskekapacitet en dag kunne være større end ressourcernes naturlige evne til selvfornyelse,som man var afhængig af.
As the productivity of the industry increased, awareness began to dawn that the fishingcapacity of the European fleet might one day exceed the natural capacity for self-renewal ofthe resource on which it depended.
Det tog tid, før denne bevidsthed havde udkrystalliseret sig.
This consciousness took time to crystallise.
Mensiden sammenbruddet og den efterfølgende lukning af torskefiskeriet ved Grand Banks ud for Newfoundland i Canada i 1992 har ingen i den verdensomspændende fiskeindustri kunnetignorere den risiko, som overfiskeriet udgør.
But since thecollapse and subsequent closure of the Grand Banks cod fishery off Newfoundland, Canada,in 1992, no one in the worldwide fishing industry has been able to ignore the risk thatoverfishing represents.
Lovgivning, som EF vedtog i 1970, forebyggede denne konflikt.
Legislation adopted by the EC in 1970 pre-empted this conflict.
Ved i europæisk lovgivningat nedfælde princippet om lige adgang for alle europæiske medlemsstater til de andresfarvande blev disse traditionelle fiskerettigheder bevaret.
By enshrining in European lawthe principle of equal access by all European Member States to each others waters, itpreserved these traditional fishing rights.
Europa blev på den måde sparet forde undertiden voldsomme sammenstød, man ofte var vidne til andre steder i denneturbulente periode.
Europe was thus spared the sometimes violentclashes often witnessed elsewhere during this turbulent period.
Det er denne styrke, der har sat os i stand til at bevare traditionelle fiskerettigheder foreuropæiske flåder globalt og også til at indgå nye aftaler med tredjelande baseret på et ægtepartnerskab for bæredygtig udvikling.
It is this strength which has enabled us to preserve traditional fishing rights for Europeanfleets globally, and also to make new agreements with third countries based on a realpartnership for sustainable development.
Det har også givet os en stærk stemme i internationalefora, hvor vi har kæmpet konstant for at styrke havretten og sørge for, at ’have ret til’ erstatter’have lov til’, som bærende princip i internationale havrelationer. Vi har været en bærendekraft i støtten til regulering og beskyttelse af fiskebestande i internationale farvande gennemskabelse og styrkelse af regionale fiskeriorganisationer (RFMO’er) overalt i verden.
It has also given us a strong voice in internationalfora, where we have constantly fought to reinforce the law of the sea and see that 'right'replaces 'might' as the functional principle of international maritime relations.We have beena driving force promoting the regulation and protection of fish stocks in international waters,through the creation and empowerment of Regional Fisheries Management Organisations(RFMOs) around the world.
Og i FN harvi været en stærk fortaler for mere omfattende foranstaltninger til at bekæmpe illegalt fiskeri,beskytte sårbare økosystemer og bevare havets biodiversitet.
And we have been a major advocate within the UN for strongermeasures to combat illegal fishing and protect vulnerable ecosystems and preserve marinebiodiversity.
Samtidig har udviklingen af akvakulturen som en væsentlig kilde til fiskeprodukter betydeten radikal ændring af strukturen i hele industrien.
At the same time, the emergence of aquaculture as a major source of fish products hasradically changed the structure of the whole industry.
Akvakulturen repræsenterer nu i værdi 30 % af EU’s samlede fiskeproduktion, og vi er førende i verden inden for mange specifikkearter, herunder ørred, havaborre og muslinger.
Aquaculture now provides 30% of the EU's total fisheries production by value, and we are established world leaders in manyparticular species, including trout, sea bass, and mussels.
Opdræt af fisk og bløddyr under kontrolleredeforhold er en udfordring i sig selv, men repræsenterer også et enormt potentiale i overgangenfra at lette presset på de vilde fiskebestande, der i stigende grad er udsat for overudnyttelse,og sikre en ægte bæredygtig forsyning af en fødevare, der bliver mere og mere populær.
Raising fish and molluscs incontrolled conditions presents its own challenges, but also represents an enormous potentialfor shifting the burden away from wild sea fish stocks which are increasingly overexploitedand ensuring a genuinely sustainable supply of an increasingly popular foodstuff.
Som hele det europæiske projekt er den europæiske fiskeripolitik affødt af ønsket om atafværge konfrontationer mellem nationer, som havde fået nok af krig, og som blev drevetaf et presserende behov for økonomisk genopbygning.
Like the European project itself, European fisheries policy was born out of the desire toavert confrontation among nations which had had their fill of war, and driven by thepressing need for economic reconstruction.
I dag er den fælles fiskeripolitik istil med sin ældre søster, den fælles landbrugspolitik, et af mest integrerede områder af EU’s politik.
Today the Common Fisheries Policy (CFP), likeits elder sister the Common Agricultural Policy (CAP), is one of the most highly integratedareas of EU policy.
Selv om den fælles fiskeripolitik formelt først blev indviet som en realitet i 1983,stammer den helt tilbage fra Rom-traktaten, der indeholdt bestemmelser for en fællesfiskeripolitik.Siden da har samarbejdet om fiskeriforvaltningen ernet ikke blot en potentielårsag til konflikter mellem medlemsstaterne, men også forberedt Europa til at tageudfordringen ved at bevare sine fiskebestande i det 21. århundrede og dermed sikre enbæredygtig fremtid for fiskeindustrien.
Although it was not formally inaugurated as an entity until 1983, theorigins of the CFP go back to the Treaty of Rome, whichprovided for a common fisheriespolicy. Since then, cooperation on fisheries management has not only removed a potentialcause of conflict between Member States, it has also prepared Europe to meet the challengeof conserving its fish stocks in the 21stcentury and thus providing a sustainable future forits fishing industry.
Via den vellykkede oplevelse af samarbejde blev de europæiske nationer klar over, at dennaturlige udbygning af deres gensidige adgangsordninger ville være at skabe en fællesramme, så de kunne håndtere deres fiskeriaktiviteter til fælles bedste.
In the 1950s, hunger was a common memory for Europeans. As they emerged from half acentury of war and economic depression, the countries of the European Community foundthemselves hampered by debts, monetary instability, and a crying lack of foreign exchange.The international food economy we take for granted today did not exist.
EU er forpligtet til at bruge sin indflydelse i internationalt fiskeri til at styrkebevaringsforanstaltningerne og sikre en økosystembaseret forsigtighedstilgang til atforvalte alle havaktiviteter.
The EU is committed to using its influence in international fisheries to strengthenconservation measures and secure a precautionary ecosystem-based approach to themanagement of all marine activities.
Den kendsgerning, at Europas lande kan tale med én stemme,giver os meget større indflydelse, end noget land ville have alene.
The fact that the nations of Europe can speak with asingle voice gives us much more influence than any one country would have hadindividually.
I 1983 blev den fælles fiskeripolitik officielt født.
In 1983, the Common Fisheries Policy was officially born.
I dag er fokus i den fælles fiskeripolitik rettet mod at opnå en bæredygtig balance mellemdet, havene kan give, og det, vi kræver af dem, så vi kan efterlade denne værdifulde ressourcei god stand til vores børn og børnebørn – og dermed naturligvis også fremtidens europæiskefiskere.
Today, the focus of the CFP is firmly on achieving a sustainable balance between what theoceans can give and what we ask from them, so that we can leave this precious resource ingood condition to our children and our children's children – including, of course, the European fishermen of the future.
Hensigten med de tidligste europæiske fiskeriforanstaltninger var at beskytte mod risikoenfor prissammenbrud og sikre producenterne langvarig stabilitet.
The earliest European fisheries measures were intended to guard against the risk of pricecollapses and provide producers with long-term stability.
De fælles markedsordningerfor fiskeriprodukter blev indført i 1970 med henblik på at stabilisere priserne, og de gjorde detmuligt at skabe de rette betingelser for industrien, så den kunne genopbygges og vokse.
The Common Organisation of the Market (COM) for fisheries products was established in 1970 to stabilise prices, and was amajor factor in creating the conditions for the industry to rebuild and grow. It also helpedensure that enough quality fish was available to consumers at a reasonable price.
Detsikrede også, at der var tilstrækkelige mængder kvalitetsfisk til rådighed for forbrugerne tilrimelige priser.
If we are to meet the challenge of sustainability, it is vital we continue to work together inthe future, even better than we have in the past.
Siden underskrivelsen af Rom-traktaten er de europæiske borgeres forbrug af fisk stegetmed ca. 50 %. Fisk er nu meget efterspurgt som en sund, velsmagende og økonomiskoverkommelig kilde til ikke kun proteiner, men også mange vitale næringsstoffer.
Since the signing of the Treaty of Rome, consumption of fish by European citizens hasincreased by around 50%.
Hvad gør vi nu?
What are we doing now?
Skabe en havpolitik for det 21. århundrede
Building a maritime policy s t
• betydelige økonomiske midler til at fremme et tværeuropæisk samarbejde om tværfagligforskning i stor skala som grundlag for udarbejdelsen af fiskeri- og akvakulturpolitikken:under det sjette rammeprogram (2002-2006) blev der årligt stillet 35 mio. EUR til rådighedtil forbedring af fiskeri- og akvakulturforskningen ved at hjælpe forskere og institutioner fraforskellige medlemsstater og tredjelande med at arbejde sammen,
• Substantial funding to encourage Europe-wide collaboration on large-scale inter-disciplinaryresearch projects to support fisheries and aquaculture policy-making: under the 6th Framework Programme (2002-2006), over EUR 35 million a year were made available toimprove the state of fisheries and aquaculture science by helping scientists and institutionsfrom different Member States, as well as from third countries, work together;
Europas have er en uvurderlig rigdomskilde.
Cooperation continues to be the core of the Common Fisheries Policy.
EU’s kystregioner står for 40 % af Europas BNP.Selve havene er en vigtig motorvej for international handel og et vigtigt hjul i denøkonomiske vækst. Men de skaffer også noget andet, der er lige så vigtigt, om end mereuhåndgribeligt – nemlig den fornøjelse de giver de millioner af indbyggere, der lever nærdem, eller som besøger dem enten i forretningsøjemed eller på ferie.
The last decade hasseen many important innovations and changes in the way we manage our fisheries, whoseeffects will continue to be felt for a long time to come.The Reform of 2002 enshrined the shiftto a long-term policy based on clear conservation objectives, broad consultation with allparties concerned, and building consensus for progressive and effective implementation.
Samarbejde er fortsat kernen i den fælles fiskeripolitik.
The EU's vision of fisheries policy is holistic.
I det sidste årti har der været mangevigtige fornyelser og forandringer i den måde, vi styrer vores fiskeri på, og effekten heraf vilkunne mærkes i lang tid fremover.
Under the Basic Regulation adopted in 2002, we arecommitted to an approach which is sustainable not just in biological terms, but also economicallyand socially.
Med reformen fra 2002 indførtes overgangen til enlangsigtet politik baseret på klare bevaringsmål, bred høring af alle berørte parter og skabelseaf konsensus for en gradvis, effektiv gennemførelse.
This means not just ensuring that there are enough fish in the sea for the industryto prosper economically and socially, but also ensuring that our policies are legitimate in theeyes of the industry, and that we work together as partners to implement the CFP.
I alt hvad vi gør, vil vi fortsat bygge på vores lange tradition for at samarbejde.
Europe's seas and oceans are a source of inestimable wealth.The EU's coastal regions accountfor 40% of Europe's GDP.
Ifølge grundforordningen, vedtaget i 2002, ervi forpligtet til at følge en strategi, der er bæredygtig, ikke kun med hensyn til biologi, menogså økonomi og sociale anliggender.
But they also provide something else which isjust as important, even if less tangible – the pleasure they bring to the millions of citizenswho live beside them, or who visit them, whether on business or for holiday.
Dette indebærer ikke alene, at vi skal sikre, at der er nokfisk i havet til, at industrien har det godt økonomisk og socialt, men også at vi skal sikre, atvores politikker er lovlige i industriens øjne, og at vi arbejder sammen som partnere for atgennemføre den fælles fiskeripolitik.
In everything we do, we continue to build on our long tradition of working together.
Dette samarbejde udmønter sig i:
This collaboration can be seen at work in:
• udbredelse af den nyeste teknologi på en skala, der går ud over enkeltstaternes muligheder:EU er verdens førende inden for satellitbaserede fartøjsovervågningssystemer (FOS), og iløbet af de næste år vil vi blive banebrydende med et system af elektroniske logbøger, somdækker hele Europa, med henblik på at forenkle rapportering og sporbarhed, samttelemålingssystemer til intensivering af kampen imod illegalt fiskeri,
• Dissemination of cutting-edge technology on a scale that goes beyond the capacities of anysingle nation state: the EU is the recognised world leader in satellite Vessel Monitoring Systems (VMS), and over the next few years, we will be pioneering a Europe-wide system ofelectronic log books, to simplify reporting and traceability, and remote sensing systems, to intensify the fight against illegal fishing;
• den forpligtelse, EU’s medlemsstater påtog sig på verdenstopmødet om bæredygtigudvikling i Johannesburg i 2002, til at forvalte alle europæiske fiskebestande, så dekan producere et maksimalt bæredygtigt udbytte i 2015,
• The commitment made by the EU Member States at the World Summit on Sustainable Development in Johannesburg in 2002 to manage all European fish stocks so theycan produce at Maximum Sustainable Yield by 2015;
Med udgangspunkt i vores lange historie med fremme af samarbejdet i europæisk fiskeriiværksatte Europa-Kommissionen i juni 2006 en omfattende høring af borgere om behovetfor en integreret europæisk havpolitik.
Building on our long history of promoting cooperation in European fisheries, in June 2006the European Commission launched a major consultation with citizens on the need for anintegrated European maritime policy.
En sådan politik ville udbrede det samme princip om samarbejde, hvor dette var hensigtsmæssigt, og decentralisering, hvor dette var ønskeligt, til hele viften af aktiviteter, der afhænger af vores have: shipping, offshoreenergi,kystturisme, akvakultur, undervandstelekommunikation, marin bioteknologi, integreretkystzoneforvaltning, regionalpolitik samt forskning og teknologi, blot for at nævne nogle få.
Such a policy would extend the same principle ofcollaboration where appropriate, and decentralisation wherever desirable, to the whole rangeof activities which depend upon our seas: shipping, offshore energy, coastal tourism,aquaculture, submarine telecommunications, marine biotechnology, integrated coastal zonemanagement, regional policy, and research and technology, to name but a few.
Efterhånden som fiskeriteknologien gør industrien endnu mere kompleks og vidtrækkende,sætter vi vores lid til et tæt samarbejde mellem forvaltere, forskere og alle interessenter – ikkeblot dem, der arbejder i industrien, men alle, hvis liv og udkomme er forbundet med havenessundhed.
As new fisheries technologies make the industry ever more complex and far-reaching, werely on close collaboration between managers, scientists and all stakeholders – not only thosewho work in the industry, but all those whose lives and livelihoods are linked with the healthof our seas.
Fiskeripolitik skal ikke kun tage udgangspunkt i den bedst tilgængelige forskning:Den skal også være en åben, demokratisk proces, der tager alle relevante synspunkter ibetragtning, således at de begrænsninger, den medfører, betragtes som både nødvendige ogrimelige af dem, der skal leve og arbejde med dem.
Fisheries policy must not only be based on the best science available: it must alsobe a transparent, democratic process, which takes all relevant points of view into account, sothat the constraints it entails are seen to be both necessary and fair by those who have to liveand work with them.