natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Komitéen af faste repræsentanter formedlemsstaternes regeringer Coreper I og II
Permanent Representatives Committee‘Coreper I and II’
Lovgivning
Appointments
Udnævnelser
Drawing uplegislation
Eksterne relationer
Coordination ofeconomic policy
i Rådet også politisk betydning derved, atdet pågældende formandsland får størreopmærksomhed i verdensoffentligheden,og at primært også mindre medlemsstaterfår lejlighed til at bringe sig politisk i fokusi forhold til de store og at profilere sig i Europa-politikken.
ters for Social Affairs, Council of Environment Ministers, etc.
• Opgaver medlemsstats regering.
In1999, it was first of all held by Germany,which wassucceeded by Finland.
De forskelligemuligheder, der eksisterer for at repræsentere en medlemsstats regering, viser allerede tydeligt, at der ikke findes fastemedlemmer af Rådet; tværtimod træder Rådet sammen i forskellig personmæssigog faglig sammensætning.
In 2000, it is the turn of Portugal and France.Giventhisfairlyrapid‘turnover’,amodicum of continuity is ensured by the‘troika’consisting of the previous, currentand next incumbents.
Som almindeligt Råd, der behandlerspørgsmålaftværfaglig karakter, fungerer Rådet afudenrigsministre, der normalt trædersammen en gang om måneden.
The Presidency ismainly responsible for overall coordination of the work of the Council and thecommittees providing it with input.
Ved sidenheraf findes der Råd af ressortministre, som tager sig af de fagspecifikke spørgsmål, og som træder sammen ca. 80gange om året.
It isalso important in political terms in that the Member State holding the EU Presidencyenjoys an enhanced role on the worldstage, and small Member States in particular are thus given an opportunity to rubshoulders with the ‘major players’andmake their mark in European politics.
Formandskabet skifter hver den 1. januar og 1. juli iet år.
The Council’s powers in thisarea were considerably strengthened andtheir scope broadened as a result of moves towards the creation of a European economic and monetary union as provided for in the EU Treaty.
I 1999 havde først Tyskland formandskabet afløst derefter af Finland; i 2000 erdet Portugal, der starter som formandefterfulgt af Frankrig.
For example, the Council’s powers to enforceits ‘broad guidelines of economic policies’were enhanced in that a procedure wasintroduced under which it may makerecommendations to any Member Statewhose economic policies are inconsistentwith those guidelines (Article 99(4) EC).The Council may also issue ‘warnings’andeven impose ‘sanctions’(Article 104(9)and (11) EC).
I betragtning af derelativt hyppige formandsskift blev der forat sikre et mindstemål af kontinuitet etableret en såkaldt trojka, der udgøres af detforegående, det siddende og det efterfølgende formandsland.
It also establishes the draftbudget on the basis of the preliminarydraft from the Commission (Article 272(3)EC), issues a recommendation to Parliament on giving discharge to the Commission in respect of the implementation ofthe budget (Article 276(1) EC), and isresponsible for appointing the members ofthe Court of Auditors, the Economic and Social Committee and the Committee ofthe Regions.
Formandskabet i Rådet har først og fremmest til opgave atsætte dagsordenen for arbejdet i Rådet ogdettes udvalg.
In addition, the Council is thesupreme administrative authority for allofficials and servants of the EC, and isresponsible for concluding agreementsbetween the Community and non-membercountries or international organisations(Articles 300 and 310 EC).
Desuden får formandskabet
• Working procedures
I EF og Euratom er Rådets primære opgaveat fungere som retsskabende institution(EF-traktatens artikel 202).
In the EC and Euratom, the Council’s maintask is to lay down and implement legislation (Article 202 EC).
For EKSF er detimidlertid et godkendelsesorgan, som skaltage stilling til nogle få, særligt vigtigespørgsmål.
With regard to the ECSC, on the other hand, it is an endorsing body that has to deal with afew, especially important, decisions.
Rådet fik endeligmulighed for at udstede pålæg eller endogpålægge sanktioner (EFtraktatens artikel104, stk. 9 og 11).
The Council is also responsible for ensuringcoordination of the economic policies of
Rådet udarbejder påbaggrundafetforeløbigtforslagfra
The Council’s working procedures are setout in detail in its rules of procedure. In
Endelig er Rådetkompetent institution for indgåelsen afaftaler mellem Fællesskabet på den eneside og tredjelande eller internationaleorganisationer på den anden side (EFtraktatens artikel 300 og 310).
Preparatory work for Council meetings iscarried out by two permanent bodieswithin its organisational structure: the Permanent Representatives Committeeand the General Secretariat.
Rådets arbejde er fastlagt i enkeltheder ien forretningsorden.
The General Secretariat provides administrative assistance to the Council (and also Coreper and the CSA).
Forberedelse af Rådets møder
Meetings of the Council
Forberedelsen af rådsmøderne varetages afto faste organer, som indgår i Rådets organisationsstruktur: De Faste Repræsentanters Komité samt Generalsekretariatet.
Agriculture is the one area not subject to this division of tasks; a Special Committee for Agriculture (also known by its Frenchabbreviation CSA— Comité spécial del’agriculture) was set up in 1960 andassumed Coreper’s tasks on agriculturalmatters.
Forberedelsen af Rådets møder på Coreper- og CSA-niveau foregår på tomåder: I første omgang bestræber man sigpå allerede på udvalgsniveau at opnåenighed om løsningen på de udeståendespørgsmål. I den forbindelse har udvalgene adgang til ca. 100 sektorrelateredearbejdsgrupper, der er permanent nedsat i Rådet.
Preparations for Council meetings by Coreper and the CSAare of two kinds:firstly, efforts are made to reach agreementat committee level, in connection withwhich the committees can draw on theassistance ofaround 100 permanentsector-specific working groups within the
De Faste Repræsentanters Komité, der eret udvalg bestående af medlemsstaternesregeringers faste repræsentanter, somoftest betegnes med den franske forkortelse Coreper (Comité des représentantspermanents), har til opgave at forberede Rådets arbejde indholdsmæssigtog udførede opgaver, der pålægges den af Rådet.
Meetings of the Council are convened byits President (the representative of the Member State holding the Presidency ofthe Council) on his own initiative, at therequest of one of its members, or at therequest of the Commission.
Tildette formål træder Komitéen sammensom Coreper 1 (stedfortrædere for de faste
The Presidentdraws up a provisional agenda for eachmeeting, consisting of a Part Aand a Part B. Part Acontains all items on whichagreement has been reached in Coreper or
Rådets møder er ikke offentlige, dogundtaget de rådsmøder, hvor formandskabetfremlægger sit halvårlige arbejdsprogram og Kommissionen sit årlige arbejdsprogram.
in the Council’s deliberations, but rather an optimum balance between the Community’s and the Member States’interests.
Det tager sig særlig afden tekniske forberedelse af møder, organiserer tolketjenesten (idet medlemsstaternes repræsentanter taler deres egetsprog), sørger for de nødvendige oversættelser, tilvejebringer den juridiske bistandtil Rådet og udvalgene og forvalter Rådetsbudget.
It is possible that, in the course of ameeting, an Aitem turns into a B item if a Council member orthe Commissionpresses for a discussion when the Aitem isin the process of being adopted. The itemconcernedisthenremovedfromtheagenda and appears as a B item at asubsequent meeting.
Det er under Rådets møder, at der finder enafvejning sted mellem medlemsstaternessærinteresser og EF’s interesser, og selv omdet først og fremmest er medlemsstaternesinteresser, der gives udtryk for, er Rådetsmedlemmer dog samtidig forpligtet til attage hensyn til det samlede EF’s mål ogbehov.
Unlessotherwise specified, a simple majority issufficient,andeach member of the Council has one vote.
Rådet er nemlig en fællesskabsinstitution og ikke nogen regeringskonference.Derfor skal Rådet heller ikke under sineforhandlinger søge den mindste fællesnævner mellem medlemsstaternes synspunkter, men opnå den bedst muligeløsning, der kan accepteres af både EF ogmedlemsstaterne.
Normally, however,the Treaties provide for ‘other arrangements’, namely qualified majority voting,whereby votes are weighted so that larger Member States have a greater influence.
Rådet træder sammen efter indkaldelse fraformanden (der er en repræsentant for denmedlemsstat, der udøver formandshvervet)på initiativ af denne, af et medlem af Rådet eller af Kommissionen. Rådetsformand opstiller for hvert enkelt møde enforeløbig dagsorden, som består af en del A og en del B. I del Aindgår de punkter,som der allerede kunne opnås enighed omi Coreper eller CSA, således at Rådet kanvedtage dem uden videre forhandling.
The Council only discusses and reachesdecisions on documents and drafts whichare available in all 11 official languages.
I henhold til EF-traktaterne gælder principielt flertalsreglen for afstemningerne i Rådet.
Apart from the meetings at which the Presidency presents its six-monthly work programme and the Commission its annual work programme, Council meetings are not open to the public.
Med mindre der imidlertid ikkeudtrykkeligt er fastsat andet, er simpeltflertal tilstrækkeligt, dvs. at hvert rådsmedlem har én stemme.
It is in the Council that the individualinterests of the Member States and theoverall Community interest are balanced.Even though the Member States defendtheir interests in the Council, its membersare at the same time obliged to take intoaccount the objectives and needs of the Community as a whole.
Normalt er derimidlertid foreskrevet kvalificeret flertal.
The Council is a Community institution and not an intergovernmental conference.
Iforbindelse hermed er der i traktaternefastlagt en vægtning af stemmerne, såledesat de større stater også får større indflydelse.
Consequently itis not the lowest common denominatorbetween the Member States that is sought
Flertalsafstemningernes betydning liggerikke så meget i, at mindre stater dervedhindres i at blokere for vigtige beslutninger— for disse ville normalt også gennempolitisk pression kunne formås at givederes tilslutning — men snarere i, at større
The importance of majority voting lies notso much in the fact that it prevents small States from blocking important decisions,as such States could normally be broughtinto line by political pressure.
Har sagen hastendekarakterkan der medenstemmighedafviges fra dette krav.
Inwhat has become known as the ‘Ioannina Compromise’, however, a safety-net wasintroduced for the benefit of the ‘large’ Member States in the event ofsmallmajoritiesina Councilin whichthenumber of ‘small’Member States willprobably increase in the future.
Derudover skal der også fortsattages hensyn til det såkaldte Luxembourgforlig i afstemningspraksis i det mindstesom politisk størrelse.
Itgrants the right to veto a Communitymeasure in cases where a Member Stateconsiders that its vital national interestsare at stake.
Med dette forlig,som gav en medlemsstat, som følte, atmeget vigtige statslige interesser står påspil, en vetoret over for den pågældende
This was used to solve a crisiswhich arose in 1965 when France, afraidthat its national interests in the financingof the common agricultural policy werethreatened, blocked decisionmaking inthe Council for over six months by a‘policy of the empty chair’.
• Sammensætning(EF-traktatens artikel 213 og 214)
• Composition (Articles 213 and 214 EC)
»primus inter pares«, tværtimod er hans stilling styrket yderligere, eftersom Kommissionen arbejder under formandenspolitiske ledelse (EFtraktatens artikel 219,stk. 1). Formanden besidder dermed direktivkompetence.
‘first among equals’and enjoys a prominent position in that the Commission mustwork ‘under the political guidance’of its President (Article 219(1) EC).
Kommissionen består efter Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse af 20medlemmer (to medlemmer fra Tyskland,Frankrig, Det Forenede Kongerige, Italienog Spanien; de øvrige medlemsstater harhver et medlem af Kommissionen).
Since the accession of Austria, Finland and Sweden on 1January 1995, the Commission has consisted of 20 members (two members each from Germany, France, the United Kingdom, Italy and Spain, and one from each of the other Member States).
Rådetkan med enstemmighed ændre antallet afmedlemmer af Kommissionen.
The number of membersmay be changed by a unanimous decisionof the Council.
Medlemsstaternes regeringer udnævner Kommissionens medlemmer efter fællesoverenskomst for fem år.
The Commission is headed by a Presidentwho is assisted by two Vice-Presidents.The Treaty of Amsterdam considerablystrengthened the President’s positionwithin the Commission.
Kommissionen ledes af en formand, der bistås af to næstformænd.
The members of the Commission areappointed ‘by common accord’of thegovernments of the Member States for arenewable term of five years.
Med Amsterdamtraktaten er formandens stilling i forhold til sine kollegaer blevetstyrket væsentligt. Han er ikke længere
Here theinvestiture procedure provided for in the EU Treaty comes into play, whereby thegovernments of the Member States mustseek Parliament’s approval of any persontheyareenvisagingappointingas
20 medlemmerderaf1 formand2 næstformænd
20 Membersincluding1 President2 Vice-Presidents
EF’s repræsentant iinternationale organisationer
Initiatives for thefurther development of Community policy
Kontrol med overholdelsen og denkorrekte anvendelseaf Fællesskabsretten
Monitoring observance Administering andand proper applicationimplementingof Community law Community legislation
Administration oggennemførelse af Fællesskabets retsforskrifter
Representing the Community ininternationalorganisations
ling godkendes af Europa-Parlamentet (EFtraktatens artikel 214, stk. 2). Medlemsstaternes regeringer indstiller derefter efterfælles overenskomst med den indstillede formand de øvrige medlemmer af Kommissionen.
Commission President (Article 214(2) EC).In agreement with the President-designatethey then designate the other members of the Commission.
Formanden og medlemmerne af Kommissionen skal som kollegium godkendes ved en afstemning i Europa-Parlamentet.
The President and members of the Commission are thensubject as a body to a vote of approval by Parliament.
Efter Europa-Parla-mentets godkendelse udnævner medlemsstaternes regeringer dernæst Kommissionens formand og øvrige medlemmer. Dekan genudnævnes.
Once Parliament has given itsapproval, they are then appointed by thegovernmentsofthe Member States.
Kommissionen har ifølge EF-traktaten og Euratom-traktaten kun påvisse punkter beføjelse omkring denegentlige lovgivning (f.eks. med hensyn til EF’s budget, strukturfondene, ophævelse afforskelsbehandling på skatteområdet ellerstøtte og beskyttelsesklausuler).
Underthe EC Treaty and the Euratom Treaty, the Commission has primary powers to initiate legislation in certain areas (such as the EC budget, the Structural Funds, measures to tackle tax discrimination, theprovisionoffunding,andsafeguardclauses).
Væsentligtmere omfangsrige end disse oprindeligebeføjelser til at vedtage retsakter er debeføjelser, som Rådet tildeler Kommissionen til at gennemføre de af Rådet udfærdigede forskrifter (EFtraktatens artikel202, tredje tankestreg).
Much more extensive, however,are the powers for the implementation of Community rules conferred on the Commission by the Council (Article 202,third indent, EC).
Kommissionens medlemmer vælges underhensyn til deres almindelige duelighed ogudførerdereshvervifuldkommenuafhængighed (EFtraktatens artikel 213,stk. 2).
The members of the Commission must bechosen ‘on the grounds of their generalcompetence’and be ‘completely independent in the performance of their duties’(Article 213(2) EC).
De må hverken søge eller modtageinstruktioner fra nogen regering.
They may neither seeknor take instructions from any government.
Kommissionen er endvidere fællesskabsrettens vogter.
The Commission is also the ‘guardian ofthe Community Treaties’.
Den kontrollerer medlemsstaternes anvendelse og gennemførelse afden primære og afledte fællesskabsret.Den forfølger overtrædelser af fællesskabsretten inden for rammerne af traktatkrænkelsesproceduren (EFtraktatens artikel226) og indbringer eventuelt sagen for EF-Domstolen.
It monitors the Member States’application and implementation of primary and secondary Community legislation, institutes infringement proceedings in the event of anyviolation of Community law (Article 226EC) and, if necessary, refers the matter tothe Court of Justice.
Også fysiske og juridiskepersoners overtrædelser af fællesskabsretten tages op af Kommissionen, ligesomder kan pålægges mærkbare sanktioner.
The Commission alsointervenes if Community law is infringedbyanynaturalorlegalpersonandimposes heavy penalties.
Etaf de væsentligste elementer i Kommissionens virksomhed er kampen mod krænkelse af Fællesskabets retsakter.
Over the last fewyears, efforts to prevent abuse of Community rules have become a major part of the Commission’s work.
Kommissionen er for det første drivkrafteni Fællesskabets politik.
The Commission is first of all the ‘drivingforce’behind Community policy.
Her begynderenhver fællesskabsaktion, idet det er Kommissionen, der skal forelægge Rådetforslag og udkast til fællesskabsbestemmelser (den såkaldte initiativret).
It is thestarting point for every Community action,as it is the Commission that has to presentproposals and drafts for Community legislation to the Council (this is termed the Commission’s right of initiative).
Kommissionen kan dog ikke vælge sine tiltag efterforgodtbefindende, men er forpligtet til athandle, når Fællesskabets interesse kræverdet; ligeledes har Rådet (EF-traktatensartikel 208) og Europa-Parlamentet (EFtraktatens artikel 197, stk. 2) mulighed forat opfordre Kommissionen til at udarbejdeet forslag.
It is obliged to act if the Community interest so requires. The Council (Article 208 EC) and Parliament(Article 197(2)EC) may also ask the Commission to draw up a proposal.
Derimod har Kommissionenogså ifølge EKSF-traktaten beføjelse til at
Underthe ECSC Treaty, however, the Commission also has law-making powers.
Vogterrollenernærtforbundet medopgaven som den, der varetager Fællesskabets interesser.
Closelyconnectedwiththeroleofguardian is the task of representing the Community’s interests.
Kommissionen måsåledes principielt under ingen omstændigheder forfølge andre interesser end Fællesskabets.
As a matter of principle, the Commission may serve no interests other than those of the Community.
Ved de ofte vanskeligeforhandlinger i Rådet skal den til stadighed
Itmust constantly endeavour, in what oftenprove to be difficult negotiations withinthe Council, to make the Communityinterest prevail and seek compromisesolutions that take account of that interest.In so doing, it also plays the role of medi-
forsøge at gøre Fællesskabets interessergældende og nå frem til kompromiser,som tager hensyn til disse interesser.Derved får Kommissionen samtidig enrolle som mægler mellem medlemsstaterne, hvilket den i kraft af sin neutraliteter særlig egnet og kaldet til.
ator between the Member States, a role forwhich, by virtue of its neutrality, it isparticularly suited and qualified.
medlemsstaterne,somidetenkeltetilfælde selv skal sørge for at gennemføre Fællesskabets retsakter.
‘foreign’reality of the European systemthrough the workings, and in the familiarform, of their own national system.
Endelig er Kommissionen — om end ibegrænset omfang — et udøvende organ.Dette gælder primært inden for konkurrenceretten, hvor Kommissionen varetagerde aktiviteter, der er forbundet med en heltnormalforvaltningsmyndighed.
Lastly, the Commission is — albeit to alimited extent — an executive body.
Denundersøger sagsforhold, meddeler tilladelser eller forbud og træffer i givet faldbeslutninger om sanktioner.
Thisis especially true in the field of competition law where the Commission acts as anormal administrative authority, checkingfacts, granting approval or issuing bansand, if necessary, imposing penalties.
Tilsvarendevidtrækkende er derudover Kommissionens forvaltningsbeføjelser med hensyn til EF’s strukturfonde og gennemførelsen afbudgettet. Men i reglen er det imidlertid
The Commission’s powers in relation to the Structural Funds and the EC budget aresimilarlywide-ranging.Asarule,however, it is the Member States themselves that have to ensure that Communityrules are applied in individual cases.
Kommissionen repræsenterer Fællesskabetover for internationale organisationer ogvaretager de løbende forretninger indenfor rammerne af retten til delegation.
The Commission represents the Community in international organisations and is incharge ofthe day-to-dayrunning of Community diplomatic missions outsideand within the EU.
Dener med et mandat fra Rådet kompetent tilat indgå aftaler mellem Fællesskabet oginternationale organisationer og tredjelande, herunder tiltrædelsestraktaternemed de nye medlemsstater.
On the basis of powers conferred on it by the Council, the Commission is responsible for negotiatingagreements with international organisa-tionsandnon-membercountries,including accession treaties with applicant States.
Kommissionenrepræsenterer Fællesskabet ved medlems-staternesdomstoleog—eventueltsammen med Rådet — ved EF-Domstolen.
The Commission represents the Community in the courts of the Member States and — possibly together with the Council — before the European Court of Justice.
Generalsekretariatet Den Juridiske Tjeneste Presse- og Kommunikationstjenesten
Secretariat General Legal Service Press and Communication Service
GD for Udvikling
Development DG
Den Fælles Tjeneste for Eksterne Forbindelser
Common Service for External Relations
Kontoret for Humanitær Bistand
Humanitarian Aid Office
GD for Uddannelse og Kultur
Publications Office
En retsorden kan kun få varig karakter,hvisdensreglerovervågesafenuafhængig myndighed. Dertil kommer, atde fælles regler for et fællesskab af stater vil blive fortolket og anvendt forskelligt frastat til stat, hvis kontrollen med reglernesoverholdelse overdrages til de nationaledomstole.
Asystem will endure only if its rules aresupervised by an independent authority.What is more, in a community of Statesthe common rules — if they were subject to control by the national courts — wouldbe interpreted and applied differently fromone State to another.
Den ensartede anvendelse affællesskabsretten i alle medlemsstaterneville dermed blive bragt i fare.
The uniform application of Community law in all Member States would thus be jeopardised.
Derforoprettedes der allerede ved oprettelsen af EKSF en EF-Domstol.
Theseconsiderations led to the establishment ofa Community Court of Justice as soon asthe ECSC was created.
15 dommereog8 (9) generaladvokaterder udnævnes af medlemsstaternesregeringer efter fællesoverenskomst for et tidsrum af 6 år Rettergangsformer
Governments of the Member States appoint the15 Judgesand 8 (9) Advocates-Generalby common accord fora term of six years
Traktatbrudssager
Types of proceeding
Kommissionen mod medlemsstat (artikel 226); medlemsstatmod medlemsstat(artikel 227)
Cases referred from nationalcourts for preliminary rulings
Præjudiciellespørgsmålfra medlemsstaternes domstoletil afgørelse af gyldigheden ogfortolkningen af fælles-skabsretten(artikel 234)
Actions for failure to fulfilobligations under the Treaties: to clarify the meaning andscope of Community law(Article 234)
Annullations- og passivitetssagerfra en fællesskabsinstitutioneller en medlemsstat tilprøvelse af lovligheden afretsakter eller undladelse af atvedtage retsakter(artikel 230 og 232)
Actions for annulment and actions on grounds of failure to act brought by a Communityinstitution or a Member State inconnection with an illegal actor failure to act (Articles 230 and 232)
Domstolen består p.t. af 15 dommere og 8(9)generaladvokater, der udpegesafmedlemsstaternes regeringer efter fællesoverenskomst for et tidsrum af 6 år. Hver medlemsstats en der en dommer.
The Court of Justice currently consists of15 Judges and 8 (9) Advocates Generalwho are appointed ‘by common accord ofthe governments of the Member States’forarenewableterm of six years.