natgillin/translations-raw huggingface dataset:
»For effektivt at gennemføre afgørelsens forskellige mål for så vidt angår fremme af private investeringer og for at virkeliggøre disses multiplikatorvirkning yder Banken og/eller Kommissionen bistand på følgende måder:
'In order to attain effectively the various objectives of this Decision in respect of private investment promotion and to achieve a multiplier effect, the Bank and/or the Commission shall contribute:
KENDELSE AF 27.10.1999 — SAG T-106/99 d) information og koordinering.«
(d) information and coordination services.'
Denne information og koordinering er et led i forbindelserne mellem EIB, Kommissionen og myndighederne i OLT.
Those information and coordination services are supplied in the context of relations between the EIB, the Commission and the authorities of the overseas countries and territories.
Bestemmelsen har i modsætning til, hvad sagsøgeren hævder, ikke direkte virkning, således at borgere, som er bosat i OLT, tillægges ret til at indhente oplysninger hos EIB og Kommissionen.
Contrary to the applicant's assertions, that provision does not have a direct effect which would result in conferring upon individuals established in the territory of the overseas countries and territories the right to obtain information from the EIB and the Commission.
Det følger af det anførte, at Kommissionens skrivelse af 30. marts 1999 ikke er en anfægtelig retsakt efter traktatens artikel 173.
It follows from the above that the Commission's letter of 30 March 1999 does not constitute a challengeable measure for the purposes of Article 173 of the Treaty.
Påstanden om annullation heraf skal derfor afvises.
The action for its annulment must therefore be dismissed as inadmissible.
Kommissionen har ikke påstået den erstatningspåstand, som sagsøgeren har fremsat i stævningen, afvist.
The Commission has not raised a plea of inadmissibility against the claim for compensation formulated in the application.
I henhold til procesreglementets artikel 113 kan Retten imidlertid til enhver tid af egen drift efterprøve, om sagen skal afvises, fordi ufravigelige procesforudsætninger ikke er opfyldt.
However, under Article 113 of the Rules of Procedure, the Court of First Instance may at any time, of its own motion, consider whether there exists any absolute bar to proceeding with an action.
Ifølge artikel 19 i EF-statutten for Domstolen, som ifølge samme statuts artikel 46, stk. 1, finder anvendelse på rettergangsmåden ved Retten, og artikel 44, stk. 1, litra c), i Rettens procesreglement skal stævningen bl.a. angive søgsmålets genstand og indeholde en kort fremstilling af søgsmålsgrundene.
Under Article 19 of the EC Statute of the Court of Justice, which applies to proceedings before the Court of First Instance by virtue of the first paragraph of Article 46 of that Statute and Article 44(1 )(c) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance, the application must, inter alia, specify the subjectmatter of the dispute and contain a brief statement of the grounds on which the application is based.
En stævning, hvori der nedlægges påstand om erstatning for skader forvoldt af en fællesskabsinstitution, må, for at opfylde disse krav, indeholde en sådan angivelse af omstændighederne, at det kan fastslås, hvilken adfærd fra institutionens side der sigtes til, grundene til, at sagsøgeren mener, at der består en årsagsforbindelse
In order to fulfil those requirements, an application seeking compensation for damage allegedly caused by a Community institution must set out the particulars which make it possible to identify the conduct with which the applicant charges the institution, the reasons for which he considers there to be a
MEYER MOD KOMMISSIONEN mellem institutionens adfærd og den skade, der påstås at være lidt, samt skadens karakter og omfang (Rettens dom af 29.10.1998, sag T-13/96, TEAM mod Kommissionen, Sml. II, s. 4073, præmis 27).
MEYER V COMMISSION causal link between that conduct and the damage which he claims to have suffered and the nature and extent of that damage (Case T-13/96 TEAM v Commission [1998] ECR II-4073, paragraph 27).
Det må derfor fastslås, at selv om det kunne fastlægges, hvilken adfærd sagsøgeren foreholder Kommissionen, indeholder stævningen ingen angivelse af karakteren og omfanget af den skade, sagsøgeren påstår at have lidt.
In this case, whilst it is possible to identify the conduct on the part of the Commission of which the applicant complains, the application contains no indication of the nature and extent of the damage which the applicant claims to have suffered.
Sagsøgeren har alene nedlagt påstand om, at Retten fastslår, at Kommissionen har pådraget sig et ansvar over for ham.
The applicant merely requests the Court to declare that the Commission has incurred liability with respect to him.
Derudover er der intet i stævningen, som omhandler erstatningspåstanden.
Nor is there any other passage in the application, which deals with this claim for compensation.
Under disse omstændigheder har Kommissionen ikke hensigtsmæssigt kunnet tage stilling til sagens realitet, hvilket den har afholdt sig fra, og Retten kan ikke udøve sin prøvelsesret.
In those circumstances, the Commission has been unable effectively to present its case on the merits of the claim — and indeed has refrained from stating its case — and the Court of First Instance cannot exercise its power of review.
Sagsøgeren har tabt sagen og bør derfor pålægges at betale sagens omkostninger i overens stemmelse med Kommissionens påstand herom.
Since the applicant has been unsuccessful, he must be ordered to pay the costs, as applied for by the Commission.
Sag T-210/95
Case T­210/95
»Antidumpingtold — afhjælpning af skade — indikativpris — fortjenstmargen i forhold til produktionsomkostninger«
(Anti­dumping duties — Elimination of injury — Target price — Profit margin on the costs of production)
Rettens dom (Anden Udvidede Afdeling) af 28. oktober 1999
Judgment of the Court of First Instance (Second Chamber, Extended Com­position), 28 October 1999
Fælles handelspolitik — beskyttelse mod dumping — skade — fortjenstmargen lagt til grund ved beregningen af indikativprisen — margen, som med rimelighed kan forventes, når der ikke foreligger dumping
Common commercial policy — Protection against dumping — Injury — Profit margin to be used when calculating the target price — Limited to the profit margin that could reasonably be expected in the absence of dumping
(Rådets forordning nr. 2423/88, art. 4, stk. 1, og art. 13, stk. 3)
(Council Regulation No 2423/88, Arts 4(1) and 13(3))
Fælles handelspolitik — beskyttelse mod dumping — skade — institutionernes skønsbeføjelse — judiciel kontrol — omstændigheder, der kan tages i betragtning (Rådets forordning nr. 2423/88, art. 4)
Common commercial policy — Protection against dumping — Injury — Discretion of the institutions — Judicial review — Factors which may be taken into account (Council Regulation No 2423/88, Art. 4)
Fælles handelspolitik — beskyttelse mod dumping — skade — margen, som med rimelighed kan forventes, når der ikke foreligger dumping — kontrolvilkår (Rådets forordning nr. 2323/88, art. 4) fejlagtigt inden for rammerne af den situation, der forelå på tidspunktet for udstedelsen af den anfægtede retsakt.
Common commercial policy — Protection against dumping — Injury — Profit margin to be used when calculating the target price — Review procedures (Council Regulation No 2423/88, Art. 4) manifestly erroneous, given the situation at the time when the contested measure was adopted.
Der skal ikke med henblik på en sådan kontrol tages hensyn til en undersøgelse vedrørende fortjenstmargenen, som ikke er blevet meddelt Kommissionen under den administrative procedure. cedure.
A study concerning the level of profit margins, which has not been presented to the Commission during the administrative procedure, must not to be taken into account for the purposes of judicial review.
Inden for rammerne af en antidumpingprocedure skal den fortjenstmargen, som Rådet skal lægge til grund ved beregningen af den indikativpris, der kan afhjælpe den af fællesskabsindustrien lidte skade, begrænses til den fortjenstmargen, fællesskabsindustrien med rimelighed kan påregne under normale konkurrencevilkår uden dumpingimport.
In an antidumping proceeding, the profit margin to be used by the Council when calculating the target price that will remove the injury to the Community industry must be limited to the profit margin which the Community industry could reasonably count on under normal conditions of competi tion, in the absence of the dumped imports.
Det ville ikke være i over ensstemmelse med artikel 4, stk. 1, og artikel 13, stk. 3, i antidumpinggrundforordning nr. 2324/88 at tillægge fællesskabsindustrien en fortjenstmargen, den ikke havde kunnet forvente uden dumping.
It would not be consistent with Articles 4(1) and 13(3) of the basic antidumping regulation, Regulation No 2423/88, to allow the Community industry a profit margin that it could not have expected if there had been no dumping.
Kriteriet om den nødvendige fortjenstmargen til sikring af den pågældende erhvervsgrens overlevelse er således ikke i overensstemmelse med grundforordningen.
The criterion of the profit margin necessary to ensure the survival of the industry in question is not therefore consistent with the basic Regulation.
Under den judicielle kontrol inden for rammerne af en antidumpingsag til kommer det Retten at fastslå, om institutionerne har lagt vægt på rigtige faktiske omstændigheder, og om disse eventuelt er blevet vurderet åbenbart
When reviewing the lawfulness of an antidumping proceeding, the Court of First Instance must verify that the institutions based their decisions on correct material facts and that their assessment of those facts was not
Inden for rammerne af en antidumpingsag, hvor det drejer sig om at fastslå den fortjenstmargen, der skal lægges til grund ved beregningen af den indikativpris, som kan afhjælpe tabet, når fællesskabsindustriens virksomheder har forskellige produktionsomkostninger og således forskelligt udbytteniveau, har fællesskabsinstitutionerne ingen anden mulighed for at fastsætte indikativprisen end at beregne et vejet gennemsnit af produktionsomkostningerne for samtlige fællesskabsproducenter og hertil føje den gennemsnitlige fortjenstmargen, der anses for rimelig under hensyn til samtlige i betragtning kommende omstændigheder.
When, in an antidumping proceeding, it is necessary to determine the profit margin to be used in calculating the target price that will remove the injury to the Community industry, and the undertakings in the Community industry have different production costs, hence different profit levels, the Community institutions have no choice, when determining the target price, but to calculate the weighted average of the production costs of the Community producers as a whole and to add to it the average profit margin which they consider reasonable in view of all the relevant circumstances.
EFMA MOD RÅDET
EFMA V COUNCIL
RETTENS DOM (Anden Udvidede Afdeling) 28. oktober 1999 *
JUDGMENT OF THE COURT OF FIRST INSTANCE (Second Chamber, Extended Composition)
I sag T-210/95,
In Case T-210/95,
Den Franske Republik ved kontorchef Catherine de Salins, Juridisk Tjeneste, Udenrigsministeriet, og ekspeditionssekretær Gautier Mignot samt, under den mundtlige forhandling, ved ekspeditionssekretær Sujiro Seam, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg på Frankrigs Ambassade, 8 B, boulevard Joseph II, intervenient,
French Republic, represented by Catherine de Salins, Head of Subdirectorate in the Legal Affairs Directorate at the Ministry of Foreign Affairs, and Gautier Mignot, and, in the oral procedure, Sujiro Seam, Ministry of Foreign Affairs Secretaries, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg at the French Embassy, 8B Boulevard Joseph II, intervener,
Rådet for Den Europæiske Union, først ved de juridiske konsulenter Yves Crétien og Antonio Tanca, Rådets Juridiske Tjeneste, som befuldmægtigede, og derefter ved Antonio Tanca, bistået af advokaterne Hans-Jürgen Rabe og Georg Berrisch, Hamburg, og med valgt adresse i Luxembourg hos generaldirektør Allessandro Morbilli, Den Europæiske Investeringsbanks Direktorat for Juridiske Anliggender, 100, boulevard Konrad Adenauer, sagsøgt, støttet af
Council of the European Union, represented initially by Yves Cretien, Legal Adviser, and Antonio Tanca, of its Legal Service, acting as Agents, then solely by Mr Tanca, assisted by Hans-Jürgen Rabe and Georg Berrisch, Rechtsanwälte, Hamburg, with an address for service in Luxembourg at the office of Alessandro Morbilli, Director-General of the Legal Affairs Directorate of the European Investment Bank, 100 Boulevard Konrad Adenauer, defendant, supported by
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Nicholas Khan, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagnercentret, Kirchberg, intervenient, angående en påstand om annullation af artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 2022/95 af 16. august 1995 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland (EFT L 198, s. 1),
APPLICATION for the annulment of Article 1 of Council Regulation (EC) No 2022/95 of 16 August 1995 imposing a definitive antidumping duty on imports of ammonium nitrate originating in Russia (OJ 1995 L 198, p. 1),
EFMA MOD RÅDET har
EFMA V COUNCIL
DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS RET I FØRSTE INSTANS (Anden Udvidede Afdeling) sammensat af afdelingsformanden, A. Potocki, og dommerne K. Lenaerts, C.W. Bellamy, J. Azizi og A.W.H. Meij, justitssekretær: fuldmægtig A. Mair, på grundlag af den skriftlige forhandling og efter mundtlig forhandling den 17. marts 1999, afsagt følgende
THE COURT OF FIRST INSTANCE OF THE EUROPEAN COMMUNITIES (Second Chamber, Extended Composition), composed of: A. Potocki, President, K. Lenaerts, C.W. Bellamy, J. Azizi and A.W.H. Meij, Judges,
Ved afgørelse 94/293/EF af 13. april 1994 om godtagelse af tilsagn i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af ammoniumnitrat med oprindelse i Litauen og Rusland og om afslutning af undersøgelsen vedrørende disse lande samt om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af ammoniumnitrat med oprindelse i Hviderusland, Georgien, Turkmenistan, Ukraine og Usbekistan (EFT L 129, s. 24, herefter »den regionale afgørelse«) afsluttede Kommissionen den undersøgelse, den havde foretaget i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen til Det Forenede Kongerige af ammoniumnitrat med oprindelse i Litauen og Rusland (herefter »den regionale procedure« ), idet den godtog tilsagnet om at begrænse eksportmængden fra hvert af disse to lande til den nævnte medlemsstat til 100 000 tons pr. år.
By Decision 94/293/EC of 13 April 1994 accepting undertakings given in connection with the antidumping proceeding concerning imports of ammonium nitrate originating in Lithuania and Russia and terminating the proceeding with regard to these countries as well as terminating the antidumping proceeding concerning imports of ammonium nitrate originating in Belarus, Georgia, Turkmenistan, Ukraine and Uzbekistan (OJ 1994 L 129, p. 24, hereafter 'the decision adopted in the regional proceeding'), the Commission terminated the investigation it had conducted in the antidumping proceeding concerning imports into the United Kingdom of ammonium nitrate of Lithuanian and Russian origin (hereinafter 'the regional proceeding') by accepting the under taking to limit the volume of exports from each of those two countries into the United Kingdom to 100 000 tonnes per annum.
På baggrund af en klage indgivet af sagsøgeren offentliggjorde Kommissionen den 9. juni 1994 en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af ammoniumnitrat med oprindelse i Litauen og Rusland og iværksatte en undersøgelse på fællesskabsplan (EFT C 158, s. 3).
On 9 June 1994, following a complaint lodged by the applicant, the Commission announced, in a notice published in the Official Journal of the European Communities, the initiation of an antidumping proceeding concerning imports into the Community of ammonium nitrate originating in Lithuania and Russia and commenced an investigation at Community level (OJ 1994 L 158, p. 3).
Den 6. december 1994 bekendtgjorde Kommissionen, at den indledte en fornyet behandling af den regionale afgørelse (EFT C 343, s. 9), under henvisning navnlig til, at hvis beskyttelsesforanstaltninger skulle vise sig nødvendige på fællesskabs plan, ville de finde anvendelse i Fællesskabet som helhed, herunder i Det Forenede Kongerige.
On 6 December 1994 the Commission announced the initiation of a review of the decision adopted in the regional proceeding (OJ 1994 C 343, p. 9) on the ground, in particular, that, should protective measures prove to be necessary at Community level, such measures would apply to the whole of the Community, including the United Kingdom.
Den 15. december 1994 tilsendte Kommissionen sagsøgeren en underretningsskrivelse, hvori den anførte de foreløbige konklusioner af den undersøgelse, den havde foretaget på fællesskabsplan, samt de faktiske omstændigheder og væsentlige overvejelser, på grundlag af hvilke den påtænkte at indføre antidumpingforanstaltninger på fællesskabsplan i form af en variabel told over for indførslen af ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland og Litauen.
On 15 December 1994 the Commission forwarded to the applicant a disclosure document containing the preliminary conclusions of the Community-wide proceeding conducted by it, as well as the facts and considerations on the basis of which it planned to introduce antidumping measures at Community level by way of a variable duty on imports of ammonium nitrate originating in Lithuania and Russia.
Den præciserede navnlig, at ved fastsættelsen af den forhøjelse, der skulle finde anvendelse på prisen på dumpingimporten, for at afhjælpe den skade, fælles skabsindustrien lider, ville de vejede gennemsnitsomkostninger pr. ton ammoniumnitrat i sække fremstillet af denne industri blive forhøjet med en fortjeneste på 5%.
It stated in particular that in order to establish the price increase of the dumped imports required to remove injury to the Community industry, a profit of 5% would be added to the weighted-average cost per tonne of production of the Community industry for bagged ammonium nitrate.
I sit svar af 9. januar 1995 gjorde sagsøgeren navnlig gældende, at Kommissionen ved beregningen af »indikativprisen«, dvs. den mindstepris, der gør det muligt at afhjælpe den skade, fællesskabsindustrien lider, burde have lagt en fortjenstmargen på 10% af de ovennævnte omkostninger til grund, således som den havde gjort i den regionale afgørelse.
In its reply of 9 January 1995 the applicant stated in particular that in calculating the 'target price', namely the minimum price required to remove injury to the Community industry, the Commission should have used a profit margin of 10% on the aforementioned costs, as it had done in the decision adopted in the regional proceeding.
Den 6. april 1995 tilsendte Kommissionen sagsøgeren en yderligere underretningsskrivelse, hvorved dens skrivelse af 15. december 1994 ændredes, og hvori
On 6 April 1995 the Commission sent the applicant a second disclosure document amending its document of 15 December 1994 and setting out the
EFMA MOD RÅDET var anført de faktiske omstændigheder og væsentlige overvejelser, på grundlag af hvilke den påtænkte at foreslå Rådet at indføre antidumpingforanstaltninger i form af en variabel told over for indførslen af ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland og at afslutte undersøgelsen for så vidt angår indførsel fra Litauen.
EFMA V COUNCIL facts and considerations on the basis of which it planned to propose to the Council that antidumping measures in the form of a variable duty should be imposed on imports of ammonium nitrate originating in Russia and to close the investigation so far as imports from Lithuania were concerned.
Kommissionen svarede også på sagsøgerens argumenter, idet den fastholdt sit synspunkt om, at beregningen af indikativprisen som grundlag skulle have en fortjenstmargen på 5% af omkostningerne.
The Commission also replied to the applicant's arguments while maintaining its view that calculation of the target price should be based on a 5% profit margin on costs.
I en skrivelse af 14. april 1995 gentog sagsøgeren, at den fortjenstmargen, der efter sagsøgerens opfattelse skulle lægges til grund for beregningen af indikativprisen, skulle være 10% for at gøre det muligt for fællesskabsindustrien at opnå et rimeligt afkast af den investerede kapital.
In its reply of 14 April 1995, the applicant maintained its view that calculation of the target price should be based on a 10% profit margin in order to enable the Community industry to obtain a reasonable return on the capital invested.
Den 25. april 1995 tilsendte sagsøgeren Kommissionen to notater af 24. april 1995 fra franske gødningsproducenter, det ene fra selskabet Hydro Agri France, og det andet fra selskabet Grande paroisse.
On 25 April 1995 the applicant forwarded to the Commission two memoranda dated 24 April 1995 from French fertilizer manufacturers, one from Hydro Agri France and the other from Grande Paroisse.
Ifølge sagsøgeren fremgik det af disse dokumenter, at en fortjenstmargen på 10% af omkostningerne udgjorde det absolutte, nødvendige minimum for industriens overlevelse.
According to the applicant, the documents demonstrate that a profit margin of 10% on costs was the absolute minimum required for the survival of the industry.
Den 2. maj 1995 tilsendte Kommissionen sagsøgeren et notat, hvori den begrundede sin vurdering, hvorefter fortjenstmargenen skulle fastsættes til 5% af fællesskabsindustriens omkostninger.
On 2 May 1995 the Commission sent the applicant a note with the intention of justifying the choice of a profit margin on costs of 5% for the Community industry.
Ifølge notatet, der var bilagt Kommissionens talmæssige opgørelser, kunne den margen på 10%, der fandt anvendelse under den regionale procedure, ikke overføres til Fællesskabet som helhed, idet produktionsomkostningerne i Det Forenede Kongerige var lavere end fælles skabsgennemsnittet.
According to that note, to which were appended the Commission's proposed figures, the 10% margin applied in the regional proceeding was not suitable to be applied in the Community as a whole, since production costs in the United Kingdom were lower than the Community average.
10 I en skrivelse sendt til kommissionsmedlemmet for antidumpingsager, Sir Leon Brittan, den første juni 1995 bestred sagsøgeren denne vurdering.
10 In a letter dated 1 June 1995 to Sir Leon Brittan, the Member of the Commission with responsibility for antidumping matters, the applicant challenged that assessment.
11 Den 2. juni 1995 tilsendte Kommissionen sagsøgeren en tredje underretningsskrivelse, hvori den på visse punkter ændrede sin tidligere stillingtagen, navnlig for så vidt angår beregningen af dumpingmargenen, skadestærskelen og den nødvendige mindstepris til afhjælpning af den lidte skade.
11 On 2 June 1995 the Commission sent the applicant a third disclosure document whereby it made a number of modifications to the standpoints it had adopted previously, in particular as regards calculation of the dumping margin, the injury threshold and the minimum price necessary to eliminate the injury suffered.
Den fastholdt imidlertid, at den fortjenstmargen, der skulle tages i betragtning ved beregningen af indikativprisen, skulle være 5%.
It maintained, however, that the profit margin on costs to be taken into account when calculating the target price must be 5%.
12 I en skrivelse af 15. juni 1995 til Kommissionen fremførte sagsøgeren på ny sine argumenter til støtte for fastsættelsen af fortjenstmargenen til 10%.
12 In a letter to the Commission dated 15 June 1995 the applicant reiterated its arguments in favour of setting the profit margin at 10%.