natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den har fundet, at det var muligt at indtage to opfattelser, nemlig at PSA-koncernens afslag på salg af motorkøretøjer kunne være rettet mod de befuldmægtigede mellemhandlere eller udelukkende mod de uafhængige videreforhandlere.
It considered that both cases were arguable, namely that the refusals to sell on the part of PSA's network could have applied to authorised agents or only to independent resellers.
Denne opfattelse er ikke åbenbart urigtig.
That assessment is not manifestly erroneous.
PSA har desuden givet en plausibel forklaring på de omstændigheder, som sagsøgeren har fremført, nemlig at koncernen udelukkende modsatte sig den virksomhed, som blev udøvet af de uafhængige videreforhandlere, hvilket ikke er i strid med konkurrenceretten.
In addition, PSA provided a plausible explanation of the matters put forward by the applicant, namely that PSA was merely opposing the activities of independent resellers, which is not contrary to competition law.
Kommissionen havde derfor ikke i den foreliggende sag grundlag for at anse det for godtgjort, at der var sket en overtrædelse (jf. Rettens dom af 21.1.1999, forenede sager T-185/96, T-189/96 og T-190/96, Riviera auto service m.fl. mod Kommissionen, Sml. II, s. 93, præmis 47).
The Commission was therefore not entitled to consider that a breach was established in this case (see Joined Cases T-185/96, T-189/96 and T-190/96 Riviera Auto Service and Others ν Commission [1999] ECR 11-93, paragraph 47).
Det skal tilføjes, at den anfægtede beslutning ikke er behæftet med nogen åbenbar fejl hvad angår sagsøgerens virksomhed.
Nor is the contested decision vitiated by manifest error as to the applicant's activities.
Kommissionen begrundede nemlig ikke afvisningen af klagen med, at sagsøgeren ikke blot udøvede virksomhed som mellemhandler, men også som uafhængig videreforhandler.
The reason for the Commission's dismissal of the complaint was not that it found the applicant to be acting not only as an authorised intermediary but also as an independent reseller.
Kommissionen nøjedes med at antage, at begge situationer var mulige.
It merely considers that both are possible.
De forklaringer, som sagsøgeren afgav under den mundtlige forhandling hvad angår dennes forbindelser med selskabet Sodima, udgør ikke tilstrækkeligt bevis for, at sagsøgeren alene fungerer som mellemhandler, da disse forklaringer først blev givet under den mundtlige forhandling som led i nogle erklæringer fra sagsøgerens advokat, men ikke fremgår af de dokumenter i sagen, som er fremlagt for Retten.
The applicant's explanations at the hearing of its relationship with Sodima are not sufficient to show that it acts as an authorised agent only, since those factors were only presented at the hearing and merely through statements by its lawyer; they do not emerge from the documents submitted to the Court.
51 Følgelig er anbringendet om, at Kommissionen begik et åbenbart urigtigt skøn ved vurderingen af bevisværdien af de forhold, som sagsøgeren fremførte, ubegrundet.
51 Accordingly, the complaint that there was a manifest error of appraisal in regard to the probative value of the evidence submitted by the applicant is unfounded.
Hvad angår anbringendets andet led om, at Kommissionen begik en åbenbar fejl ved vurderingen af Fællesskabets interesse i en behandling af klagen, tilkommer det navnlig Retten at efterprøve, om det fremgår af beslutningen, at Kommissionen har afvejet den påståede overtrædelses betydning for fællesmarkedets funktion, sandsynligheden for, at det kunne godtgøres, at der forelå en overtrædelse, og omfanget af de undersøgelser, der ville være nødvendige for at give Kommissionen det bedst mulige grundlag for at udføre sin opgave med at sikre overholdelsen af EF-traktatens artikel 85 og 86 (nu artikel 81 EF og 82 EF) (jf. dommen i sagen Automec mod Kommissionen, præmis 86, dommen i sagen Tremblay m.fl. mod Kommissionen, præmis 62, og dommen i sagen Riviera auto service m.fl. mod Kommissionen, præmis 46).
As regards the second part of the plea, alleging an error on the part of the Commission in its evaluation of the Community interest in investigating the complaint, the Court must, inter alia, examine whether it is clear from the decision that the Commission balanced the significance of the alleged infringe­ment as regards the functioning of the common market, the probability of its being able to establish the existence of the infringement and the extent of the investigative measures required for it to perform, under the best possible conditions, its task of making sure that Articles 85 and 86 of the EC Treaty (now Articles 81 EC and 82 EC) are complied with (see Automec ν Commission, paragraph 86, of the EC Treaty Tremblay and Others ν Commission, paragraph 62 and Riviera Auto Service and Others ν Commission, paragraph 46)
Hvad dette spørgsmål angår kan Kommissionen ikke, når den opstiller prioriteter for behandlingen af de klager, den modtager, på forhånd udelukke, at den vil gribe ind over for bestemte situationer, der ligger inden for rammerne af den opgave, der er tildelt den ved traktaten.
In that respect, it is not open to the Commission, when deciding the order of priority for dealing with the complaints brought before it, to regard as excluded from its field of action, without any analysis, certain situations which fall within the sphere of the task entrusted to it by the Treaty.
Kommissionen er navnlig forpligtet til at vurdere grovheden af de påståede indgreb i konkurrencen (jf. dommen i sagen Ufex m.fl. mod Kommissionen, præmis 92 og 93).
The Commission is in particular required to assess in each case how serious the alleged interferences with competition are (see Ufex and Others ν Commission, paragraphs 92 and 93).
Den anfægtede beslutning indeholder imidlertid ingen indikation for, at Kommissionen skulle have taget fejl med hensyn til, om den adfærd, som PSA kritiseres for i den foreliggende sag, og hvorefter koncernen har forhindret parallelimport af motorkøretøjer, som foretages af befuldmægtigede mellem handlere — hvis dette i øvrigt kan forudsættes godtgjort — udgjorde en særlig grov konkurrenceovertrædelse.
However, the contested decision contains nothing to suggest that the Commission failed to appreciate that the conduct alleged against PSA in this case, namely conduct seeking to impede parallel imports of vehicles by authorised agents, would, if proven, amount to a particularly serious interference with competition.
For at kunne afgøre i denne sag, om konkurrencereglerne var tilsidesat, havde Kommissionen desuden været nødt til at skaffe sig yderligere bevismateriale, hvilket ville have krævet iværksættelse af undersøgelser i henhold til artikel 11 ff.
In order to be able to determine whether or not there was any breach of the competition rules in this case, the Commission would also have had to procure further evidence, which would probably have necessitated measures of investiga­ li ­ 3607
Den af Kommissionen anlagte vurdering om, at de undersøgelser, som det var nødvendigt at foretage, for at Kommissionen i den foreliggende sag kunne tage stilling til de overtrædelser, som sagsøgeren hævdede var sket, ville have krævet anvendelse af betydelige midler, synes derfor ikke åbenbart urigtig.
The Commission's finding that it would have to deploy substantial resources to carry out the investigations necessary to enable it to rule on the existence of the infringements alleged by the applicant in this case does therefore not appear to be manifestly erroneous.
Desuden kan Kommissionen ved vurderingen af Fællesskabets interesse i behandlingen af en klage ikke blot tage hensyn til den hævdede overtrædelses grovhed og omfanget af de undersøgelser, som er nødvendige for at fastslå den, men også nødvendigheden i en afklaring af de retlige omstændigheder i forbindelse med den adfærd, som kritiseres i klagen, og en fastlæggelse af de bestående rettigheder og forpligtelser efter Fællesskabets konkurrenceret for de forskellige erhvervsdrivende, som berøres af denne adfærd.
Furthermore, it is legitimate for the Commission, when assessing the Community interest in investigating a complaint, to take account not only of the seriousness of the alleged infringement and of the extent of the measures of investigation required in order to prove it, but also of the need to clarify the legal position relating to conduct alleged in the complaint and to define the rights and obligations under Community law of the various economic operators affected by that conduct.
I den foreliggende sag er det med rette anført i den anfægtede beslutning, at rettighederne og forpligtelserne for de befuldmægtigede mellemhandlere samt for bilfabrikanter og sælgere er fastlagt og nærmere præciseret i de ovennævnte forordninger om gruppefritagelse nr. 123/85 og nr. 1475/95 af 28. juni 1995, i Kommissionens meddelelse 91/C 329/06 af 4. december 1991 om »Nærmere redegørelse for virksomhed, der udøves af mellemhandlere i automobilbranchen« (EFT C 329, s. 20), samt i Rettens og Domstolens praksis, nærmere betegnet i dommen af 22. april 1993 i sag T-9/92, Peugeot mod Kommissionen (Sml.
In this case, as is rightly stated in the contested decision, the respective rights and obligations of the authorised agents, car manufacturers and dealers were defined and set out in block exemption Regulations No 123/85 and No 1475/95 of 28 June 1995, cited above, by Commission Communication 91/C 329/06 of 4 December 1991 entitled 'Clarification of the activities of motor vehicle intermediaries' (OJ 1991 C 329, p.
II, s. 493) og dommen af 16. juni 1994 i sag C-322/93 P, Peugeot mod Kommissionen (Sml. I, s. 2727).
20) and by the judgments of the Court of First Instance of 22 April 1993 in Peugeot v Commission (Case T-9/92 [1993] ECR II-493) and of the Court of Justice of 16 June 1994 in Peugeot v Commission (Case C-322/93 Ρ [1994] ECR I-2727).
Kommissionen gjorde sig derfor ikke skyldig i nogen åbenbar fejl ved at antage, at de nationale retter og myndigheder var i stand til undersøge de overtrædelser, som sagsøgeren påstod i klagen og at beskytte dennes rettigheder efter fællesskabsretten.
That being so, the Commission was entitled to reach the conclusion, and did not commit any manifest error in so doing, that the national courts and administrative authorities were capable of dealing with the infringements alleged in the applicant's complaint and of protecting the applicant's rights under Community law.
SGA MOD KOMMISSIONEN synes at svare til den, som sagsøgeren har kritiseret PSA-koncernen og dens forhandlernet for, og som vedrører en anden bilfabrikant, er ikke noget bevis for, at Kommissionen har begået et fejlskøn ved vurderingen af fællesskabsinteressen i den foreliggende sag.
SGA V COMMISSION conduct which at first sight appears similar to that which the applicant alleges against PSA and its network and which implicated another car manufacturer does not prove that it erred in its assessment of the Community interest in this case.
Når Kommissionen står over for en situation, hvor adskillige omstændigheder indicerer, at flere større virksomheder inden for den samme økonomiske sektor overtræder konkurrencereglerne, er Kommissionen således berettiget til at koncentrere sin indsats om en af de pågældende virksomheder og samtidig henvise erhvervsdrivende, som måtte lide skade på grund af andres tilsidesættelse af konkurrencereglerne, til i givet fald at anlægge sag ved de nationale retter.
Where the Commission is faced with a situation where numerous factors give rise to a suspicion of anticompetitive conduct on the part of several large undertakings in the same economic sector, the Commission is entitled to concentrate its efforts on one of the undertakings concerned, whilst at the same time indicating to the economic operators who may have suffered damage as a result of the anticompetitive conduct of the other parties concerned that it was open to them to bring an action in the national courts.
I modsat fald ville Kommissionen være nødt til at dele sine ressourcer mellem de forskellige undersøgelser, som den foretager i større sager, hvilket ville indebære en risiko for, at ingen af dem kunne føres til ende.
If it were otherwise, the Commission would be forced to spread its resources across a number of separate wide-ranging investigations, with the attendant risk that none could be brought to a satisfactory conclusion.
Den fordel, som er forbundet for Fællesskabets retsorden med, at der kan statueres et eksempel ved, at der træffes afgørelse over for en af de virksomheder, som har tilsidesat konkurrencereglerne, ville i så fald gå tabt, navnlig for de erhvervsdrivende, som har lidt skade på grund af andre virksomheders adfærd.
The benefit to the Community legal order stemming from the exemplary value of a decision with regard to one of the undertakings in breach of the competition rules would then be lost, in particular for the economic operators injured by the conduct of the other companies.
I den forbindelse må der endvidere tages hensyn til, at Kommissionen allerede tidligere har grebet ind over for Peugeot ved beslutning 92/154/EØF af 4. december 1991 om en procedure i henhold til EØF-traktatens artikel 85 (IV/33.157 — Eco System/Peugeot, EFT 1992 L 66, s. 1), hvilken beslutning blev behandlet i ovennævnte domme af 22. april 1993 i sagen Peugeot mod Kommissionen og af 16. juni 1994, ligeledes Peugeot mod Kommissionen.
In that context, it is also appropriate to point out that the Commission has already taken action against Peugeot in its Decision 92/154/EEC of 4 December 1991 relating to a proceeding under Article 85 of the EEC Treaty (Case IV/33.157 — Eco System/Peugeot, O J 1992 L 66, p. 1) which was the subject of the judgments of 22 April 1993 and 16 June 1994 in Peugeot v Commission, cited above.
Den omstændighed, at Kommissionen foretrak at fortsætte undersøgelsen af de klager, som førte til beslutningen i Volkswagen-sagen, frem for de klager, som var rettet mod PSA, herunder sagsøgerens klage, kan herefter ikke føre til, at Kommissionen må antages at have tilsidesat sin forpligtelse til at undersøge grovheden af de påståede overtrædelser i hvert enkelt tilfælde og Fællesskabets interesse i, at Kommissionen griber ind, eller at denne skulle have gjort sig skyldig i et fejlskøn på dette punkt.
That being so, the fact that the Commission preferred to investigate the complaints which led to its decision in the Volkswagen case rather than the complaints brought against PSA, which included that of the applicant, is not a ground for finding that it failed in its duty to examine on a case-by-case basis the seriousness of the alleged infringements and the Community interest in its taking action or that it committed an error of assessment.
61 Hvad angår anbringendets tredje led, som er, at Kommissionen har begået en åbenbar fejl vedrørende stedfæstelsen af tyngdepunktet for overtrædelsen,
61 As regards the third part of the plea, alleging a manifest error as regards the location of the centre of gravity of the infringement, first of all the contested
Denne omstændighed var kun et af de forhold, som Kommissionen tog hensyn til ved vurderingen, og det fremgår af den anfægtede beslutnings ordlyd, at dette forhold havde en subsidiær karakter og blot var anført som en yderligere omstændighed til støtte for beslutningen.
That is only one of the factors which it took into consideration in making its assessment, and it is clear from the wording of the contested decision that it is a factor which is mentioned as a subsidiary matter and for what it might be worth.
Det fremgår endvidere af den anfægtede beslutning, at Kommissionen ikke har forsømt at tage hensyn til, at de pågældende transaktioner var grænseoverskridende.
Next, it is clear from the contested decision that the Commission did not fail to appreciate the cross-border nature of the transactions in point.
Kommissionen har tværtimod med rette antaget, at de vigtigste aktører, som sagen vedrørte, nemlig bilfabrikanten, sagsøgeren og forbrugerne, dvs. sagsøgerens kunder, befandt sig i Frankrig, og at de franske retter og administrative myndigheder havde kompetence til at behandle tvisten mellem sagsøgeren og PSA og denne koncerns forhandlernet.
However, it rightly considers that the main protagonists in this case, that is to say the manufacturer, the applicant and the consumers who are the applicant's customers, are based in France and that the French courts and administrative authorities have competence to deal with the dispute between the applicant and PSA and its network.
Hvad angår spørgsmålet, om sagsøgeren udelukkende udøver virksomhed som mellemhandler eller tillige som uafhængig videreforhandler, er de nationale retter bedre end Kommissionen i stand til at foretage den undersøgelse, som er nødvendig for afgørelsen heraf.
The national courts are, in particular, better placed than the Commission to carry out the investigation of the facts which is necessary in order to determine whether the applicant is acting only as an authorised intermediary or also as an independent reseller.
Ganske vist bestrider sagsøgeren, at de nationale myndigheder er i stand til at beskytte dennes rettigheder, men har ikke fremført konkrete angivelser til støtte for, at de franske retter ikke skulle være i stand til at tage hensyn til tvistens grænseoverskridende elementer under anvendelse af regler om international kompetence og samarbejde mellem domstolene.
It is true that the applicant disputes the ability of the national courts to protect its rights, but it has not substantiated its case in this respect by concrete evidence showing that the rules on international jurisdiction and judicial cooperation do not enable the French courts to take the cross-border aspects of the dispute into account in this case.
Følgelig er Kommissionens vurdering af Fællesskabets interesse i at fortsætte behandlingen af sagsøgerens klage ikke behæftet med nogen åbenbar fejl hvad angår lokaliseringen af de relevante omstændigheder.
Consequently the Commission's assessment of the Community interest in pursuing the applicant's complaint is not vitiated by manifest errors as regards the places where material facts arose.
Det første og det andet anbringende samt de to anbringender, der er fremført under den mundtlige forhandling, må herefter forkastes.
It follows that the first and second pleas and the two pleas raised at the hearing must be dismissed.
Tredje anbringende, hvorefter Kommissionen bar begået et åbenbart urigtig skøn vedrørende anmodningen om foreløbige foranstaltninger
Third plea: manifest error of assessment by the Commission in relation to the application for interim measures
Ved udøvelsen af sine kontrolbeføjelser på konkurrenceområdet efter traktaten og forordning nr. 17 har Kommissionen ifølge denne forordnings artikel 3, stk. 1, kompetence til at afgøre, om det er fornødent at træffe foreløbige foranstalt ninger.
It is for the Commission, in the performance of the supervisory task conferred upon it by the Treaty and Regulation No 17 in competition matters, to decide, pursuant to Article 3(1) of Regulation No 17, whether it is necessary to adopt interim measures.
To betingelser skal være opfyldt, for at der kan træffes sådanne foranstaltninger, nemlig for det første, at bestemte virksomheders praksis umiddelbart synes at udgøre en overtrædelse af Fællesskabets konkurrenceregler, som Kommissionen kan skride ind over for i form af en beslutning, og for det andet, at der foreligger uopsættelighed for at undgå en situation, som vil kunne medføre et alvorligt og uopretteligt tab for den part, som anmoder om iværksættelse af foranstaltningerne, eller at der foreligger en situation, som ikke kan tolereres på grund af almene hensyn (jf. Rettens dom af 24.1.1992, sag T-44/90, La Cinq mod Kommissionen, Sml. II, s. 1, præmis 28).
In order for such measures to be granted, two conditions must be met, namely, first, the practices of certain undertakings must be prima facie such as to constitute a breach of the Community rules on competition in respect of which a penalty could be imposed by a decision of the Commission. Secondly, there must be urgency in order to prevent the occurrence of a situation likely to cause serious and irreparable damage to the party applying for the measures or intolerable damage to the public interest (see Case T-44/90 La Cinq ν Commission [1992] ECR II-1, paragraph 28).
I den foreliggende sag har sagsøgeren begrænset sig til at anmode om iværksættelse af foreløbige foranstaltninger uden at angive, på hvilken måde betingelserne for at imødekomme anmodningen var opfyldt.
In this case the applicant confined itself to requesting interim measures without indicating in what way the requirements for the grant of such measures were satisfied.
Sagsøgeren har heller ikke begrundet, at anmodningen var berettiget, efter at sagsøgeren havde modtaget Kommissioneris skrivelse af 11. august 1994 (nævnt ovenfor i præmis 4).
Neither has it shown that its request was well founded after it received the Commission's letter of 11 August 1994 (referred to at paragraph 4 above).
Kommissionen kan herefter ikke fastslås at have begået et fejlskøn. Følgelig er det tredje anbringende ubegrundet.
In those circumstances, there can be no finding that the Commission made an error of assessment.
Fjerde anbringende om magtfordrejning
Fourth plea: misuse of powers
Sagsøgeren har i sine indlæg på dette punkt begrænset sig til at foretage en generel henvisning til visse retsprincipper og til en række domme vedrørende begrebet magtfordrejning, uden at præcisere, hvad dette anbringende — der medfører annullation, såfremt det tages til følge — skulle bestå i i den foreliggende sag.
The applicant has confined itself to referring, in the abstract, in its pleadings to principles of law and judgments on the concept of misuse of powers, without explaining why in its view that ground for annulment should be upheld in this case. The plea does not therefore meet the requirements of Article 19 of the EC
Anbringendet opfylder derfor ikke kravene i artikel 19 i EF-statutten for Domstolen og i artikel 44, stk. 1, litra c), i Rettens procesreglement, hvorfor det må afvises.
Statute of the Court of Justice or of Article 44(1 )(c) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance. Accordingly, it must be dismissed as inadmissible.
Påstanden om annullation af beslutningen af 5. juni 1996 kan herefter ikke tages til følge.
It follows that the claim for annulment of the decision of 5 June 1996 is unfounded.
Påstanden om erstatning (forenede sager T-189/95, T-39/96 og T-123/96)
Claim for compensation (Cases T-189/95, T-39/96 and T-123/96)
Sagsøgeren har gjort gældende, at Kommissionen har gjort sig skyldig i en fejl, som påfører Fællesskabet et erstatningsansvar uden for kontraktforhold, da Kommissionen har tilsidesat sin forpligtelse efter traktatens artikel 3 og artikel 3 i forordning nr. 17 til at sørge for, at en virksomheds overtrædelse af fællesskabsretten bringes til ophør, og at Kommissionens passivitet har påført sagsøgeren et tab.
70 The applicant submits that the Commission committed a wrongful act capable of attracting non-contractual liability on the part of the Community by failing to fulfil its obligation under Article 3 of the Treaty and Article 3 of Regulation No 17 to ensure that a breach of Community law by an undertaking be brought to an end, and that the Commission's failure to act caused it damage.
71 Kommissionen bestrider, at erstatningspåstanden kan realitetsbehandles, da stævningerne ikke opfylder betingelserne i artikel 19 i statutten for Domstolen og artikel 44, stk. 1, litra c), i Rettens procesreglement.
71 The Commission challenges the admissibility of the claims for compensation on the ground that the applications do not comply with Article 19 of the Statute of the Court of Justice and Article 44(1 )(c) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance.
Efter Kommissionens opfattelse er erstatningspåstanden desuden ubegrundet.
Nor does it consider the applications for compensation to be founded.
Den finder, at den ikke med rette kan foreholdes at have begået en fejl ved behandlingen af klagen, og at
It contends that no wrongful conduct in the treatment of the complaint