natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Forskellen mellem disse nært beslægtede ord — omskoling og omstilling — bør præciseres.
It is worth considering the meaning of the two words ‘conversion’ and ‘redeployment’.
Omskoling betyder videre- eller efteruddannelse af en person, som ikke længere har de nødvendige kvalifikationer.
Redeployment is the ‘readaptation of a person who is no longer adapted’.
Minearbejdere og arbejdstagere i stålindustrien skulle have mulighed for at finde nyt arbejde i minerne eller fabrikkerne gennem erhvervelse af nye kompetencer eller udføre nye funktioner på stedet eller andetsteds, enten i deres oprindelige industri eller i en anden.
The aim is indeed to help miners and steelworkers to find new jobs in the mines or steel plants by acquiring new skills or transferring to new jobs on the spot or elsewhere, in their industries of origin or in others.
Omstilling består basalt set i at yde støtte til virksomheder, som måtte være interesseret i at flytte til steder, hvor man har lukket miner og stålværker.
Conversion is essentially oriented towards aiding firms that might relocate to areas where mines and steel plants have closed.
Omskoling hører under socialpolitikken, mens omstilling er et økonomisk spørgsmål.
Redeployment was part of the Community’s social policy, whereas conversion came under economic policy.
I praksis bør de dog ses i sammenhæng, fordi når en virksomhed f.eks. etablerer sig i en omstillingsregion, er den i princippet forpligtet til at forbeholde et bestemt antal job for EKSF-arbejdstagere.
In practice, the two should be seen together: for example, when a firm arrived in a conversion area, it was in theory required to set aside a quota of jobs for ECSC workers.
Noget andet er, hvad der sker i den virkelige verden.
The reality, however, was different.
Omskolingsmekanismerne er forholdsvis enkle, hvorimod sagen er meget mere kompleks, når det drejer sig om omstilling, dvs. lån til virksomheder, rentelempelser osv.
The redeployment machinery was relatively simple; as regards conversion, however, matters were more complex: loans to enterprises, interest subsidies, etc.
Regeringerne indsendte ansøgninger om støtte til omskoling af afskedigede arbejdstagere til Den Høje Myndighed.
Applications for redeployment aid for redundant workers were made to the High Authority by the governments.
Den første ansøgning drejede sig om minearbejdere fra Borinage i Belgien og blev indsendt i 1954-1955.
The first application was for miners in the Belgian Borinage area in 1954–55.
Derefter var det den italienske regering, som modtog støtte til de afskedigede fra fem stålværker og minearbejdere fra minerne i Sulcis-området.
Then the Italian government was granted aid for redundancies in five steelworks and the small mining region of Sulcis.
I 1956 ansøgte Frankrig om støtte til
France applied in 1956 for workers at the iron ore mine at Têt in the Pyrenees and those at the Forges d’Audincourt.
93 arbejdere fra jernminen La Têt i Pyrenæerne og støberierne i Audincourt.
Europe’s policy for dealing with the major social crises in mining and steel was far from limited to the aid provided under Article 56.
Tyskland indsendte sin første ansøgning det følgende år. Det drejede sig om 2 100 minearbejdere i Barsinghausen (Niedersachsen).
First, there were significant amounts of additional expenditure from the ECSC budget.
Antallet af støtteansøgninger steg i takt med kriserne.
They were extended in 1994 for five years (Rechar II and Resider II).
Uden at det er nødvendigt at beskrive hver enkelt ansøgning i hvert enkelt år, kan man måle omfanget, når man ved, at antallet af ansatte i kul- og stålindustrien nåede helt op på 1,5 millioner i 1957 for at falde til under 1 million i 1972.
In both instances the aim was to assist economic and social conversion by co-financing development actions carried out by various Community funds, especially the ERDF (European Regional Development Fund) and the ESF (European Social Fund).
I 1990’erne var antallet af tabte arbejdspladser mere stabilt.
They supported the development of human resources through vocational training.
I en periode på 50 år blev der i alt ydet støtte til omskoling (artikel 56) af 1,7 million arbejdstagere.
The objectives are virtually identical for mine conversion and steel conversion, although there is an original feature in the Resider programme which provides for the promotion of tourism based on the industrial heritage, which is a significant aspect of conversion.
Europas politik i forbindelse med de store sociale kriser i mine- og stålindustrien er langt fra begrænset til kun at dreje sig om støtte i henhold til artikel 56.
The areas eligible for the programmes were all those in which mining and steel activities were located and not only the areas covered by the Structural Funds.
EKSF-budgettet indeholdt således mange supplerende udgifter.
The two programmes operated in a similar fashion.
Disse programmers første fase blev iværksat i 1989 og i 1994 forlænget med yderligere fem år (Rechar II og Resider II).
The Member States submitted programmes or global grant applications which the Commission approved and the governments allocated to the eligible areas in proportion to job losses.
Begge programmer var rettet mod økonomisk og social omstilling, idet der blev ydet støtte til udviklingsaktiviteter, som samfi nansie-redes med forskellige fællesskabsfonde, især EFRU (Den Europæiske Fond for Regionaludvikling) og ESF (Den Europæiske Socialfond).
Economic aid and social aid to deal with the coal and steel crises stemmed from very different sources and their objectives are interlinked.
Halvtreds år med Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab anvendelsesmuligheder for lokaler og bygninger i mineområder, stabilisering af jorden, genopretning af vejnet osv. Disse målsætninger var stort set de samme for omstillingen i mine- og stålindustrien.
Fifty years of European coal and steel at least the equivalent and, in fact, far more if account is taken of more general aspects such as the particularly costly early retirements which the ECSC co-financed (81
Den økonomiske og sociale støtte ydet i forbindelse med kriser i kul- og stålindustrien kommer fra mange forskellige steder og ydes ud fra et broget tæppe af målsætninger.
The steel crisis, and especially the coal crisis preceded the other industrial crises that affected Europe at the end of the century, e.g. in shipbuilding, textiles.
Det må ikke glemmes, at medlemsstaterne har ydet et beløb, der mindst svarer til fællesskabsstøtten, faktisk ofte meget mere, hvis man medtager mere generel støtte som de meget dyre efterlønsordninger, som EKSF også yder støtte til (82).
By developing a social policy of redeployment and conversion, the ECSC experimented with social methods of dealing with the industrial crisis, from which the other sectors benefited.
Krisen i stålindustrien og i endnu højere grad i kulindustrien er indtruffet før de andre industrielle kriser i Europa ved udgangen af det forrige århundrede, krisen i skibsværftsindustrien, i tekstilbranchen osv. Gennem udviklingen af en social tilpasnings- og omstillingspolitik har EKSF afprøvet metoder til at afbøde denne industrikrise, som de andre sektorer har nydt godt af.
With some foresight, the First General Report on the Activities of the Community, published in 1968, announced this trend: ‘Thanks to the legal and material means at the disposal of the High Authority, the ECSC has gained, in those sectors for which it is competent, experience which will provide a useful model for activities of wider scope’ (82).
EKSF-metoden er blevet genbrugt.
It had no idea how accurate that would be.
) Første almindelige beretning om De Europæiske Fællesskabers virksomhed 1967. Luxembourg, februar 1968, s. 23.
) First General Report on the Activities of the Communities, 1967, Luxembourg, February 1968, p. 23.
Fællesskabets indsats på dette område er baseret på traktatens artikel 55: »Den Høje Myndighed skal fremme den tekniske og økonomiske forskning, som har betydning for produktionen og udvikling af forbruget af kul og stål samt arbejdssikkerheden i disse industrier.
Community action in this field is based on Article 55 of the Treaty: ‘The High Authority shall promote technical and economic research relating to the production and increased use of coal and steel and to occupational safety in the coal and steel industries.
Den etablerer med henblik herpå et formålstjenligt samarbejde mellem de eksisterende forskningssteder […]« Denne artikel har dannet grundlag for mange nyskabelser.
To this end it shall organise all appropriate contacts among existing research bodies.’ This article was innovative.
I vore dage, her i begyndelsen af det 21. århundrede, betragtes forskning i vid udstrækning som en afgørende faktor for økonomisk vækst.
Nowadays, at the start of the 21st century, research is largely regarded as a decisive factor of economic growth.
Men sådan var det langt fra i 1950, bortset fra i visse videnskabelige og industrielle kredse.
This concept was far from being accepted in 1950, other than in a few scientific or industrial circles.
De, der skrev traktaten, lagde vægt på produkternes anvendelse — deres forbrug — mens denne fremtidsvision ikke forekom relevant for producenterne, som alt for ofte troede, at de havde adgang til »lukkede« markeder.
Furthermore, the authors of the Treaty emphasised the use of products — their consumption — at a time when this vision of the future was not shared by producers who too often believed they had a captive market.
Artiklen indeholder en tredje nøgletanke: Fællesskabet skal etablere et »samarbejde mellem forskningsstederne«.
The article contains a third key concept: the Community was to organise ‘all appropriate contacts among existing research bodies’.
Det er den første formulering af en politik for de netværk, som senere gradvist har ændret forskningen i Europa, og som har iværksat en omfattende udvikling.
This is the first formulation of the networks policy which has since gradually transformed the organisation of research in Europe and is set to expand considerably.
Det skal understreges, at forskningen og teknologien i de to europæiske industrier ikke var særlig imponerende i begyndelsen af 1950’erne. Mens kontinentet var pioner inden for metal- og mineindustrien i det 19. århundrede, skabte den lange periode med krig og kriser i første halvdel af det 20. århundrede et underskud med hensyn til investeringer og teknologisk innovation.
The sorry state of research and technology in the two industries in Europe during the early 1950s has to be stressed.
I 1950 var de europæiske miner og stålværker bagefter på de fleste områder sammenlignet med de mange teknologiske nyheder, der blev udviklet i USA.
In 1950, in most fields, mines and steel plants in Europe were lagging behind the host of new technologies that had been developed in the United States.
Det bedste eksempel er varmvalsede bredbånd, en amerikansk opfindelse, som allerede blev udviklet i 1923.
The best example is that of the wide strip hot-rolling mills, a US innovation developed as far back as 1923.
I Europa blev der opført to moderne valseværker i Europa før krigen, et i Det Forenede Kongerige og et i Tyskland.
In Europe, two modern mills were being built before the war; one in the United Kingdom, the other in Germany.
Både disse to værker og alt andet udstyr af denne type i de øvrige lande blev opført efter krigen med dollars fra Marshall-planen.
They and all the other plants of this type in other countries were completed after the war with the help of Marshall Plan dollars.
Det var af stor betydning, fordi disse valseværker leverede deres plader til den tyske bilindustri.
Yet the technical stakes were high as these were the rolling mills that would supply the motor vehicle industry with steel sheet.
Det markerede med andre ord de europæiske samfunds overgang til masseforbrugsæraen.
In other words, this was the entry of European firms into the age of mass consumption.
Selv om situationen var lidt bedre i Det Forenede Kongerige, gjaldt problemet for alle.
Although the United Kingdom was in a slightly better position, the problem was widespread.
For nogle stålteknologiers vedkommende, især højovnene, klarede USSR sig bedre end Vesteuropa.
Certain steel technologies, such as blast furnace technology, were better in the USSR than in western Europe.
De europæiske teknikker var oftest forældede, og virksomhedernes samarbejde var meget begrænset på dette område.
European technologies were for the most part outdated and firms cooperated very little with each other in this field.
Ingeniørerne havde ganske vist deres gamle tradition med at rejse til udlandet for at studere, hvilket i sig selv udgør en slags udveksling af teknologisk viden, men noget internationalt samarbejde var der ikke tale om.
Engineers still benefited from the old tradition of study trips abroad, where some technical know-how was exchanged. But this was not really international cooperation.
Teknik var en konkurrenceparameter, og den anden verdenskrig og efterkrigstiden skabte mange muligheder for at stjæle hinandens teknologiske knowhow.
Technology is at the heart of competitiveness, and the Second World War and the immediate post-war period saw a variety of forms of technological pillaging.
Det dristige program for produktivitetsfremme efter amerikansk mønster kunne i princippet have affødt forskellige former for samarbejde, men det gjorde det ikke.
The bold US productivity mission programme could have led to forms of cooperation but this failed to materialise.
Tanken om et europæisk forskningssamarbejde er en af de nyskabende idéer i Paris-traktaten. Bortset fra oprettelsen af CERN (Centre d’études et de recherches nucléaires), der blev placeret i nærheden af Genève, i 1953 og forlængelserne af Euratom stod dette samarbejde længe helt alene.
The idea of European cooperation in research was a new concept contained in the Paris Treaty.
EKSF-støtten til forskning i kul og stål bidrog til at ændre på denne tilstand.
The ECSC aid to coal and steel research helped to initiate change in this field. field.
Dette var vigtigt, fordi Den Høje Myndighed var forpligtet til at stille resultaterne af de forskningsprojekter, den havde ydet økonomisk støtte til, til rådighed for alle interesserede parter.
The projects should involve an appreciable number of enterprises. This was very important as the High Authority was required to make available to all interested parties the results of any research it helped to finance.
Programmerne var flerårige, i begyndelsen treårige og efterfølgende firårige.
The programmes were multiannual, lasting three years originally and subsequently four years.
Endelig prioriterede man forskning, der var udført i fællesskab af partnere fra flere medlemsstater.
Lastly, research carried out with partners from another Member State would have priority.
Den 31. marts 1955 ydede EKSF for første gang økonomisk støtte til tre forskningsprojekter på i alt 240 000 RE. EKSF-støtten kunne inddeles i tre kategorier: støtte til kulsektoren, støtte til stålsektoren og støtte til »social forskning«.
On 31 March 1955, the first three research projects were granted 240 000 u.a. by the ECSC.
Denne tredje kategori var længe koncentreret omkring lægelige aspekter såsom medicin og hygiejne på arbejdspladsen, psykologi og arbejdspsykologi samt god hygiejnepraksis for industrien.
This third category of aided research focused for a long time on medical aspects: medicine and hygiene at the workplace, occupational physiology and psychology, industrial hygiene.
Dette har i hele forløbet været en generel kategori, som omfattede meget forskellige projekter af relevans for de to industrier.
Throughout that time, it constituted a general category of aid which covered very varied projects likely to be of interest to both industries.
Her kan nævnes en fireårsplan for arbejdshygiejne og -medicin, undersøgelse af støv og varme, undersøgelse af sikkerhedsforhold, herunder arbejdsulykker og erhvervsbetinget sygdom.
For example, there was a four-year plan on occupational hygiene and medicine, a study on dust and heat, and a study on safety, accidents at work and occupational disease.
Dialogen med Det Stående Udvalg for Bedriftssikkerhed inden for Stenkulminedriften førte til konkrete forskningsarbejder på området.
Contacts with the Mines Safety Commission made it possible to undertake precise research in this area.
Ovenstående var vigtige spørgsmål for minearbejdere — det må ikke glemmes, at miner er »menneskeædere«.
These were essential concerns of miners, bearing in mind that mines were ‘devourers of men’.
Også i dag sker der ulykker og katastrofer i miner.
Mining accidents and disasters continue up to our day.
I 1963 iværksattes et program om gasser og åndedrætsproblemer.
A programme on gases and respiratory problems was set up in 1963.
I 1964 søsattes det første program om stålværkers luftforurening.
Then, in 1964, the first programme on air pollution from steelworks was introduced.
Det er almindelig kendt, at arbejdssikkerheden i de europæiske miner og stålværker er den højeste i verden, hvilket bl.a. kan tilskrives forskningen.
Although a number of fields were studied, it can nonetheless be said that safety at work reached new heights in European mines and steelworks.
Forskningens indvirkning på leve- og arbejdsvilkårene bør også understreges, fordi den har bidraget til at begrænse antallet og omfanget af arbejdsulykker og omfanget af de skadelige emissioner og samtidig fremmet en ergonomisk indretning af arbejdspladsen (84).
Research contributed to this result. The impact of research on living and working conditions is worth emphasising: the reduction in the number and seriousness of industrial accidents, the limitation on harmful emissions and the ergonomic design of work stations (83).
Selv om EKSF-forskningen kun har ydet et lille
Even if ECSC research made only a small contribution, it is important to bear in mind that the number of accidents in the steel sector has fallen sharply.
Halvtreds år med Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab bidrag, er det vigtigt at huske, at antallet af ulykker i stålindustrien er faldet radikalt.
Fifty years of European coal and steel
Fordelingen af støtten mellem de tre områder kul, stål og sociale anliggender har udviklet sig til fordel for stålindustrien, som mod periodens slutning generelt fik tildelt mere støtte end de øvrige områder.
The distribution of aid among the three categories — coal, steel and social measures — started to favour steel, which by and large received more aid towards the end of the period.
I 1990 blev der således afsat 39 mio. ECU til 97 forskningsprojekter vedrørende kulindustrien, svarende til 400 000 pr. projekt, 41 mio. ECU til 115 forskningsprojekter vedrørende stålindustrien, svarende til 357 000 pr. projekt og 15 mio. ECU til 68 »socialforskningsprojekter«, svarende til 220 000 pr. projekt.
To take 1990 as an example: ECU 39 million was allocated to 97 coal research projects, i.e. ECU 400 000 per project; ECU 41 million was granted to 115 steel research projects, or ECU 357 000 per project; and ECU 15 million to 68 ‘social research’ projects, or ECU 220 000 per project.
I alt har udgifterne under artikel 55 udviklet sig som vist i nedenstående figur (85
Total expenditure under Article 55 was as follows (see the bar chart below) (84
Denne serie er udarbejdet på baggrund af tabellerne i »gennemførelsen af aktionsbudgettet for EKSF«.
This series was produced using tables from the ‘Out-turn of the ECSC operating budget’.
For så vidt angår budgettet for det femte
The merger of the Communities resulted in a cut in ECSC research financing as stated in the first Communities report in 1968: ‘The flow of applications for research
Sammenlægningen af Fællesskaberne betød et fald i midlerne til EKSF’s forskning, hvilket også fremgår af den første beretning fra Fællesskaberne i 1968.
Chapter 5 A little-known aid to research and innovation
Her hedder det: »Der indkommer et stigende antal støtteansøgninger på et tidspunkt, hvor Fællesskabet skal opfylde det stigende behov for tilpasning af arbejdskraften og virksomhedsomstillinger i regionerne.
95 grants is growing all the time, just when the Community is being called upon to do more and more in connection with “readaptation” of redundant workers, industrial conversion, and redevelopment.
Tidspunktet er derfor kommet til at præcisere retningslinjer og indsats og samtidig sikre størst mulig effektivitet inden for rammerne af de stedse mere begrænsede økonomiske midler.
The time has thus come to define the direction the work should take, and to ensure maximum efficiency with more limited funds.
Vægten vil fremover i højere grad blive lagt på udvælgelse og ikke så meget på opfordringer til at indsende støtteansøgninger.« Men midlerne var dengang meget begrænsede, og der var tale om et mindre skift i forhold til den kraftige nedgang i 1994. Der findes ingen forklaringer i de officielle dokumenter, men det hang sandsynligvis sammen med, at 1993 var et meget dårligt år for industrien.
The stress is shifting away from the provision of incentives to the need for selection.’ The amounts were already very low and it was only a slight cut compared with the major reduction applied in 1994.
Det var kun en beskeden post i EKSF-budgettet, men ud over hvad forskningen har kostet, er det relevant at spørge, hvad den har bibragt rent kvalitativt.
Clearly, research was a very modest item in the ECSC’s budget but, apart from its cost, what were the qualitative contributions made by the research?
Set i bakspejlet kan det konstateres, at kulteknologien har stået over for tre generationer af problemer.
With hindsight, it can be seen that coal technology was faced with three generations of problems.
De første spørgsmål vedrørte kullets konkurrenceevne, de næste kullets anvendelsesområder og de sidste en ikke-forurenende fremtid for kul.
The first concerns the competitiveness of coal, the second its uses and the third its non-polluting future.
Den generelle mekanisering af udvindingen har været en af de største udfordringer i minernes tekniske udvikling.
One of the major challenges of the technological development of mines was the general introduction of mechanisation.
Vedrørende forskningen i kullets konkurrenceevne hedder det i beretningen fra 1967: »I sektoren for »mineteknik« er der gennemført grundforskning med det formål at bestemme og kontrollere jordtrykket og frigivelsen af grubegas, hvilket er forudsætninger for en fuldstændig mekanisering og automatisering af minerne samt en rationel udnyttelse af forekomsterne. […] En række forsknings- og ajourføringsprojekter havde til formål at forberede overgangen fra fuldmekanisk til automatisk
As the 1967 General Report states, the search was on to make coal competitive: ‘In the mining techniques sector, basic research was continued on the calculation and control of strata pressure and outbursts of firedamp, mastery of which is essential if full mechanisation and automation of workings and really efficient exploitation of the deposits are to be achieved. … A whole series of research and development projects was devoted to preparing the changeover, particularly difficult in coalmines, from fully mechanised to automated winning.
I løbet af 1970’erne blev udvindingen mekaniseret og aktiviteterne gennemført ved hjælp af fjernstyring.
Fifty years of European coal and steel remote-controlling operations were achieved in the 1970s.
De tekniske fremskridt betød sammen med lukningen af adskillige miner, at de europæiske minearbejdernes gennemsnitlige produktion steg fra 485 kg i 1981 til 704 kg i 2000.
Technical improvements in exploitation, together with the closure of numerous mines, brought the average European yield per miner from 485 kg a day in 1981 to 704 kg in 2000.
EKSF-forskningen blev gennemført, samtidig med at brugsmønstrene for kul ændrede sig i Europa.
ECSC research accompanied changes in the use of coal in Europe.
Først ophørte husholdningerne med at bruge kul, derefter industrien.
First, domestic coal was no longer used, then the industrial jobs disappeared.
Ved traktatens udløb blev næsten alt det europæiske kul, som ikke blev brugt i stålindustrien, anvendt til elproduktion.
By the time the Treaty expired, virtually all European coal not used by the steel industry was being used to generate electricity.