natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det var navnlig et projekt til kvalitativ forbedring af produkterne fra Bolzanos trådvalseværk, der inden for disse rammer bl.a. skulle støttes med et rentelettet lån på 6 mia. ITL.
In particular, a project for improving the quality of the wire rod mill products at Bolzano was thereby to benefit from a subsidised loan of ITL 6 billion, inter alia.
I beslutningens punkt II, tredje afsnit, anførte Kommissionen imidlertid, at den italienske regering havde meddelt den, at den nationale lov nr. 675/77 ikke fandt anvendelse i provinserne Trentino og Bolzano, da den administrative struktur i Italien indebærer en høj grad af selvstændighed for disse provinser, og at det i provinsen Bolzano er provinslov nr. 25/81, der finder anvendelse.
In the third paragraph of Part II of that said decision it states nevertheless that the Italian Government informed it that, because of the administrative structure in Italy, which confers considerable autonomy on the Provinces of Trentino and Bolzano in particular, National Law No 675/77 was not applicable in those territories and that it was Provincial Law No 25/81 which applied in the Province of Bolzano.
Dette forhold havde forsinket den faktiske ydelse af støtte.
This fact had delayed the actual granting of the aid.
Heraf sluttede Kommissionen i beslutningens punkt III, andet afsnit, at da den godkendte støtte ikke var blevet udbetalt inden udløbet af den i anden kodeks' artikel 2, stk. 1, sidste led, fastsatte frist, den 31. december 1985, og ikke igen hverken var blevet anmeldt eller godkendt af Kommissionen i overensstemmelse med tredje kodeks, var den blevet ulovlig.
In the second paragraph of Part III of the decision, the Commission concludes from this that as the approved aid was not granted before the absolute deadline laid down for that purpose in the final subparagraph of the first paragraph of Article 2 of the Second Code, namely 31 December 1985, and as it was not renotified and approved by the Commission in accordance with the Third Code, it became an illegal aid.
11 Som følge af en formel klage anmodede Kommissionen den 21. december 1994 de italienske myndigheder om oplysninger om de offentlige tilskud, som sagsøgeren havde modtaget.
11 On 21 December 1994, having received a formal complaint, the Commission asked the Italian authorities for information on the public measures from which the applicant had benefited.
Den italienske regering svarede ved skrivelser af 6. april og 2. maj 1995.
The Italian Government answered by letters of 6 April and 2 May 1995.
12 Ved skrivelse af 1. august 1995 informerede Kommissionen den italienske regering om, at den havde besluttet at indlede en procedure i henhold til femte kodeks' artikel 6, stk. 4, og opfordrede denne til at fremsætte sine bemærkninger.
12 By letter of 1 August 1995 the Commission notified the Italian Government of its decision to initiate the procedure provided for in Article 6(4) of the Fifth Code and requested it to submit its comments.
Beslutningen om at indlede proceduren blev offentliggjort den 22. december 1995 i De Europæiske Fællesskabers Tidende (EFT C 344, s. 8, herefter »den indledende beslutning«), og de øvrige medlemsstater og andre interesserede blev opfordret til at fremsætte deres bemærkninger.
The decision opening the procedure was published on 22 December 1995 in the Official Journal of the European Communities (OJ 1995 C 344, p. 8, hereinafter referred to as the 'decision to open the procedure') and the other Member States and other interested parties were invited to submit their comments.
13 Ved skrivelse af 18. januar 1996 anmodede sagsøgeren, som interesseret part, Kommissionen om at blive konsulteret og hørt i forbindelse med den iværksatte
13 By letter of 18 January 1996 the applicant, as an interested party, asked to be consulted by the Commission and to have its views heard in the procedure that
Da denne skrivelse ikke blev besvaret, sendte sagsøgeren Kommissionen en ny skrivelse af 28. marts 1996, hvori sagsøgeren anmodede om at få oplyst, hvilke fremskridt der var gjort i sagen, og navnlig om Kommissionen forventede at skulle høre sagsøgeren eller indhente oplysninger hos denne.
As this letter remained unanswered, the applicant sent the Commission a second letter dated 28 March 1996 in which it asked the Commission to indicate the stage which had been reached in the procedure and, in particular, whether the Commission considered it necessary to hear the applicant's views or to obtain information from the applicant.
Kommissionen fremsendte disse skrivelser til de italienske myndigheder pr. post den 20. februar 1996.
The Commission forwarded the letters in question to the Italian authorities by letter of 20 February 1996.
15 Ved skrivelse af 27. marts 1996 fremsatte de italienske myndigheder deres bemærkninger over for Kommissionen.
15 By letter of 27 March 1996 the Italian authorities submitted their comments to the Commission.
17 I punkt I, tredje afsnit, i betragtningerne til den anfægtede beslutning opregnes listen over den offentlige støtte, som sagsøgeren modtog af den selvstyrende provins Bolzano i henhold til provinslov nr. 25/81 i perioden 1982-1990, nærmere bestemt følgende beløb:
17 The third paragraph of Part I of the grounds of the contested decision lists the state aid granted to the applicant by the Autonomous Province of Bolzano under Provincial Law No 25/81 in the period 1982-1990, as follows:
— i henhold til beslutning nr. 784 af 14. februar 1983:
— by Decision No 784 of 14 February 1983:
— tilskud på 8 mia. ITL
— non-repayable grant of ITL 8 000 million;
— i henhold til beslutning nr. 3082 af 1. juli 1985:
— by Decision No 3082 of 1 July 1985:
— i henhold til beslutning nr. 6346 af 3. december 1985:
— by Decision No 6346 of 3 December 1985:
— tilskud på 10,234 mia. ITL
— non-repayable grant of ITL 10 234 million;
— i henhold til beslutning nr. 7673 af 14. december 1987:
— by Decision No 7673 of 14 December 1987:
— i henhold til beslutning nr. 2429 af 2. maj 1988:
— by Decision No 2429 of 2 May 1988:
— tilskud på 3,750 mia. ITL
— non-repayable grant of ITL 3 750 million;
— i henhold til beslutning nr. 4158 af 4. juli 1988:
— by Decision No 4158 of 4 July 1988:
— tilskud på 650 mio. ITL.
— non-repayable grant of ITL 650 million.
18 I samme punkt i betragtningerne til den anfægtede beslutning anførtes, at støtten var blevet ydet dels i form af tiårige lån til en rente på 3%, hvilket ligger ca. 9 procentpoint under den almindelige markedsrente i Italien i dette tidsrum (ca. 12%), til et samlet beløb af 25,849 mia. ITL (12,025 mio. ECU), dels i form af
18 The same paragraph of the decision states that these aids were granted partly in the form of 10-year loans totalling ITL 25 849 million (ECU 12.025 million) at 3%, i.e. about nine percentage points below the normal market rate in Italy at the
19 Kommissionen var af den opfattelse, at selv om den før den 31. december 1985 ydede støtte blev bedømt i lyset af bestemmelserne i anden kodeks, ville støtten ikke kunne anses for at være forenelig med fællesmarkedet. Den bemærkede i denne henseende, at det i kodeksens artikel 2, stk. 1, var fastsat, at støtten til jern- og stålindustrien kunne anses for forenelig med fællesmarkedet, navnlig såfremt den virksomhed, som modtog støtte, havde taget skridt til at gennemføre et omstruktureringsprogram, som kunne genoprette konkurrenceevnen og under normale markedsvilkår gøre den finansielt levedygtig uden støtte, og såfremt det pågældende program førte til en nedskæring af virksomhedens samlede produktionskapacitet.
19 The Commission considered that even if the aid granted before 31 December 1985 was to be examined in the light of the provisions of the Second Code, it would not be considered compatible with the common market.
Ingen af disse betingelser var blevet opfyldt i nærværende sag.
However, neither of these two conditions was met in the case in question.
20 Endelig anførte Kommissionen, at kodeksen for støtte til jern- og stålindustrien, der fandt anvendelse på tidspunktet for vedtagelsen af beslutningen, udtrykkeligt opregnede de gældende undtagelser til EKSF-traktatens artikel 4, litra c), nemlig støtte til dækning af udgifter til forsknings- og udviklingsprojekter, støtte til miljøbeskyttelse og støtte til lukning.
20 The Commission then recalled that the Steel Aid Code in force when the decision was adopted explicitly listed the existing derogations from Article 4(c) of the ECSC Treaty, namely aid granted to defray expenditure on research and development projects, aid for environmental protection and aid for closures.
Kommissionen fandt, at disse undtagelser ikke kunne finde anvendelse i sagen.
It concluded that these derogations were not applicable in the case in point.
21 Imidlertid tog Kommissionen for så vidt angår offentlig støtte, der blev ydet inden den 1. januar 1986, hensyn til visse særlige omstændigheder, der kunne have vildledt de italienske myndigheder med hensyn til spørgsmålet om, hvilke bestemmelser der på dette tidspunkt skulle overholdes i forbindelse med anmeldelsen af den pågældende støtte.
21 In the case of State aid granted before 1 January 1986, the Commission nevertheless took account of certain special circumstances which might have misled the Italian authorities as to the rules to be observed at that time for the notification of the aid in question.
Derfor krævede Kommissionen ikke, at den før den 1. januar 1986 ydede støtte blev tilbagebetalt.
Consequently the Commission did not require recovery of the aid granted before 1 January 1986.
Den støtte, virksomheden Acciaierie di Bolzano har modtaget i henhold til provinslov nr. 25/81, er ulovlig, idet den ikke blev anmeldt, inden den blev bevilget.
The aid granted to Acciaierie di Bolzano under Provincial Law No 25/81 is illegal as it was not notified before being granted.
Støtten er desuden i henhold til EKSF-traktatens artikel 4, litra c), uforenelig med fællesmarkedet.
Such aid measures are incompatible with the common market pursuant to Article 4(c) of the ECSC Treaty.
I overensstemmelse med de i den italienske lovgivning gældende bestemmelser for inddrivelse af statens fordringer sørger Italien for tilbagesøgning af den støtte, der fra den 1. januar 1986 er ydet til Acciaierie di Bolzano i medfør af provinslov nr. 25/81 ved beslutning nr. 7673 af 14. december 1987, nr. 2429 af 2. maj 1988 og nr. 4158 af 4. juli 1988.
Italy shall, acting in accordance with the provisions of Italian law relating to the recovery of amounts owed to the State, recover the aid paid to Acciaierie di Bolzano from 1 January 1986 under Provincial Law No 25/81 by Decisions Nos 7673 of 14 December 1987, 2429 of 2 May 1988 and 4158 of 4 July 1988.
For at eliminere støttens virkninger forhøjes det beløb, den andrager, med renter, der løber fra datoen for støttens udbetaling til datoen for tilbagebetalingen.
In order to abolish the effects of the aid, interest shall be charged on the amount of aid from the date of payment to the date of repayment.
Den anvendte rentesats er den sats, Kommissionen benytter ved beregning af nettosubventionsækvivalenten for regionalstøtte i det pågældende tidsrum.
The rate shall be that used by the Commission to calculate the net grant equivalent of regional aid in the period in question.
Sagsøgeren anlagde nærværende sag ved stævning indleveret til Rettens Justitskontor den 12. oktober 1996.
The applicant brought this action by application lodged at the Registry of the Court on 12 October 1996.
Ved processkrifter indleveret til Justitskontoret henholdsvis den 17. og den 28. maj 1997 har selskabet Falck og Den Italienske Republik fremsat begæring om at måtte intervenere til støtte for sagsøgerens påstande.
By applications lodged at the Registry of the Court on 17 and 28 May 1997 respectively, Falck and the Italian Republic applied for leave to intervene in support of the form of order sought by the applicant.
Disse begæringer blev taget til følge ved kendelse, der blev afsagt den 11. juli 1997 af formanden for Fjerde Udvidede Afdeling.
Leave was granted by order of the President of the Fourth Chamber, Extended Composition, on 11 July 1997.
Ved indlæg indleveret henholdsvis den 25. september og den 27. oktober 1997 har Falck og Den Italienske Republik fremsat deres bemærkninger.
In statements lodged on 25 September and 27 October 1997 respectively, Falck and the Italian Republic submitted their observations.
Sagsøgeren og Kommissionen afgav deres bemærkninger til disse interventionsindlæg den 16. marts 1998.
The applicant and the Commission submitted their observations on those statements in intervention on 16 March 1998.
På grundlag af den refererende dommers rapport har Retten (Femte Udvidede Afdeling) besluttet at vedtage foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse, idet visse parter blev anmodet om skriftligt at besvare spørgsmål og fremlægge dokumenter, og at indlede de mundtlige forhandlinger.
Upon hearing the report of the Judge-Rapporteur, the Court of First Instance (Fifth Chamber, Extended Composition) decided first to adopt measures of organisation of procedure by requesting certain parties to answer a number of questions in writing and to produce documents and secondly to open the oral procedure.
Parterne har afgivet mundtlige indlæg og besvaret Rettens spørgsmål i retsmødet den 25. marts 1999.
The parties presented oral argument and replied to the questions put to them by the Court at the hearing on 25 March 1999.
Sagsøgeren, ACB, har nedlagt følgende påstande:
ACB, the applicant, claims that the Court should:
— Subsidiært fastslås det, at der ikke består en forpligtelse til at foretage en tilbagesøgning af udbetalt støtte, og følgelig, at det er uberettiget at tilbagesøge støtte tildelt efter den 1. januar 1986, således som det er fastsat i den anfægtede beslutnings artikel 2, ligesom det er uberettiget at opkræve renter, jf. samme artikel.
— in the alternative, declare non-existent the obligation to repay the aid granted after 1 January 1986, as provided for in Article 2 of the contested decision, and that therefore no debt has been incurred and, likewise, that no debt has been incurred in respect of the interest provided for in that article;
Falck og Den Italienske Republik har tiltrådt sagsøgerens påstande og nedlagt påstand om, at sagsøgte tilpligtes at betale samtlige sagsomkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med interventionen.
Falck and the Italian Republic, as interveners, support the form of order sought by the applicant and ask the Court to order the defendant to pay all the costs, including those incurred by the interveners.
31 Sagsøgte, Kommissionen, har nedlagt følgende påstande:
31 The Commission, the defendant, contends that the Court should:
Kommissionen, der oprindeligt ikke modsatte sig Falck's begæring om intervention, har i sine bemærkningerne til interventionsindlægget anført, at Falck ikke har nogen direkte, konkret og væsentlig retlig interesse i at intervenere.
The Commission, which initially did not oppose Falck's application to intervene, considers, in its observations on the statements in intervention, that Falck no longer has a direct, concrete and legally relevant interest in intervening.
Følgelig har Kommissionen nedlagt påstand om, at begæringen om intervention afvises.
As a consequence, it contends that the Court should declare its application to intervene inadmissible.
Selv om det ikke er udelukket, at Retten — efter at have tilladt Falck at intervenere til støtte for sagsøgerens påstande — foretager en fornyet behandling af formaliteten med hensyn til interventionen (jf. bl.a. Domstolens dom af 29.10.1980, sag 138/79, Roquette Frères mod Rådet, Sml. s. 3333), er omstændighederne i nærværende sag ikke af en sådan art, at det er nødvendigt at foretage en sådan behandling.
Although the Court, having granted Falck leave to intervene in support of the form of order sought by the applicant, is entitled to review the admissibility of the intervention (see, to that effect, the judgment in Case 138/79 Roquette Frères ν Council 11980] ECR 3333), the circumstances of the present case are not such as to require such a review.
Det var således kendt, at Falck ikke længere var ejer af det sagsøgende selskab, da der blev indgivet begæring om intervention, uden at Kommissionen på det tidspunkt gjorde indsigelser.
On the one hand, the fact that Falck no longer owned the applicant company was known when its application to intervene was lodged, and the Commission raised no objections at that time.
Endvidere indeholder kendelsen, der er blevet afsagt den 11. juli 1997 af formanden for Fjerde Udvidede Afdeling, og hvorved Falck's begæring om intervention blev taget til følge, en begrundelse, hvori det er taget i betragtning, at Falck ikke længere er ejer af det sagsøgende selskab.
On the other, the order of 11 July 1997 of the President of the Fourth Chamber, Extended Composition, accepting Falck's intervention contains a statement of reasons which takes account of the fact that Falck no longer owned the applicant company.
Det hedder i kendelsen:
The order states:
»Til støtte for begæringen har Falck SpA gjort gældende, at det på tidspunktet for de begivenheder, der har affødt Kommissionens beslutning, direkte kontrollerede sagsøgeren, som modtog støtten, der blev erklæret uforenelig med fællesmarkedet ved den nævnte beslutning.
'In support of its application, Falck SpA points out that at the time of the events at the origin of the Commission's decision it directly controlled the applicant, which in turn was the recipient of the aid declared incompatible with the common market by means of the said decision.
Den 31. juli 1995 havde Falck SpA og stålværket Valbruna Srl indgået en aftale om salg af sagsøgeren.
On 31 July 1995 Falck SpA and the steel works Valbruna Srl signed agreements for the transfer of the share capital of the applicant.
Såfremt nærværende sag ikke tages til følge, og der herefter foretages en tilbagesøgning af den til sagsøgeren udbetalte støtte i overensstemmelse med Kommissionens beslutning,
If the present action were not successful and, consequently, the sums paid as aid to the applicant were recovered in accordance with the Commission's decision, the steel works Valbruna Srl or the applicant
ACCIAIERIE DI BOLZANO MOD KOMMISSIONEN vil stålværket Valbruna Srl eller sagsøgeren være berettiget til i medfør af bestemmelserne i denne aftale at anlægge et regressøgsmål mod Falck SpA [...]«
ACCIAIERIE DI BOLZANO V COMMISSION would be entitled, under the provisions of the said agreements, to bring an action for recovery against Falck SpA ...'.
Det er derfor unødvendigt, at Retten på ny behandler spørgsmålet om, hvorvidt Falck har interesse i at intervenere.
There are therefore no grounds for the Court again to question Falck's interest in intervening.
Sagsøgeren har til støtte for annullationspåstanden fremført seks anbringender, om nærmere bestemt om, at retten til kontradiktion er tilsidesat, at fællesskabs bestemmelser er anvendt med tilbagevirkende kraft, dernæst, at der er sket en tilsidesættelse af princippet om loyalt samarbejde, af princippet om god tro, af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og af proportionalitetsprincippet, derudover, at Kommissionen har lagt en urigtig retsopfattelse til grund ved bedømmelsen af støttens forenelighed med fællesmarkedet for jern og stål, og at den har foretaget en fejlagtig bedømmelse af de faktiske omstændigheder begået fejl ved rentefastsættelsen og endelig, at der mangler begrundelse.
In support of its claims for annulment, the applicant relies on six pleas in law alleging, in effect, infringement of its right to a fair hearing, retroactive application of Community rules, breach of the principles of sincere cooperation, of good faith, of the protection of legitimate expectations and of proportionality, error in law in the assessment of the compatibility of the aid with the common market in steel, erroneous assessment of the facts, error in setting the interest rate and finally defects in reasoning.
Første anbringende, tilsidesættelse af retten til kontradiktion
The first plea, alleging infringement of the right to a fair hearing
Sagsøgeren har gjort gældende, at så snart man fik kendskab til den indledende beslutning, der blev offentliggjort den 22. december 1995 i De Europæiske Fællesskabers Tidende, blev Kommissionen ved skrivelser af 18. januar og 28. marts 1996 informeret om nødvendigheden af at konsultere og høre
The applicant states that as soon as it knew of the decision to open the procedure, published in the Official Journal of the European Communities on 22 December 1995, it told the Commission, by letters of 18 January and 28 March 1996, that it was essential that it be consulted and that its views be heard in the course of the
Da de to skrivelse ikke blev besvaret, fik sagsøgeren først i beslutningen kendskab til de bemærkninger, som den italienske regering og de to sammenslutninger af jern- og stålproducenter havde fremsat.
However, as both letters remained unanswered, it was only by means of the contested decision that it learned of the observations submitted by the Italian Government and by the two steel producers' organisations.
I replikken har sagsøgeren fremhævet, at selskabet i skrivelsen af 18. januar 1996 udtrykkeligt havde anmodet om at deltage i proceduren, således at det fik ret til aktindsigt.
In its reply the applicant points out that in its letter of 18 January 1996 it had expressly asked to participate in the procedure so that it would have a right of access to the documents in the case.
Sagsøgeren har yderligere gjort gældende, at retten til kontradiktion kræver, at den person eller virksomhed, som Kommissionen har indledt en administrativ procedure over for, sættes i stand til under denne procedure at tage stilling til de fremførte faktiske omstændigheder og deres relevans samt til de dokumenter, som Kommissionen har fremlagt til støtte for sin påstand om, at der foreligger en overtrædelse af fællesskabsretten (jf. bl.a. Domstolens dom af 10.7.1986, sag 234/84, Belgien mod Kommissionen, Sml. s. 2263, præmis 27).
It notes that in order to comply with the right to be heard, a person against whom the Commission has initiated an administrative procedure must be afforded the opportunity, during that procedure, to make known his views on the truth and relevance of the facts and circumstances alleged and on the documents used by the Commission to support its claim that there has been an infringement of Community law (see in particular the judgment in Case 234/84 Belgium ν Commission [1986] ECR 2263, paragraph 27).
Det er i nærværende tilfælde særlig åbenbart, at disse principper er blevet tilsidesat, da sagsøgeren ved to lejligheder har vist sin interesse i at deltage i proceduren og ikke har forholdt sig passiv.
The applicant claims that in the present case the infringement of these principles is particularly blatant, because far from remaining passive it twice demonstrated its interest in participating in the procedure.
Kommissionen har anført, at sagsøgeren ikke har anmodet om aktindsigt.
The Commission points out that the applicant did not request access to the documents.
I de to skrivelser af 18. januar og 28. marts 1996 har selskabet alene forhørt sig om udviklingen i sagen og nøjes med at angive, at det var villigt til at samarbejde med Kommissionen i forbindelse med dennes undersøgelse.
In its two letters of 18 January and 28 March 1996 it merely enquired as to the stage reached in the procedure and confined itself to indicating that it was prepared to cooperate with the Commission in the course of its enquiries.