natgillin/translations-raw huggingface dataset:
De gunstige resultater, man har opnået i 8 medlemsstater ved at anvende disse politiske retningslinjer, vækker tillid og giver anledning til at anbefale, at man ud fra disse retningslinjer tilvejebringer en mere konvergerende økonomisk politik i Fællesskabet.
The favourable results achieved with these policy guidelines in eight Member States inspire confidence and point to the desirability of greater convergence of economic policy in the Community on the basis of these guidelines.
En del af afdelingens medlemmer kan ganske vist nok acceptere årsberetningens indhold og sigte, men er principielt uenige med Kommissionen når det drejer sig om den indbyrdes sammenhæng mellem de 16 punkter såvel som visse dele af den foreslåede politik.
Some members of the Section are able to concur with the aims of the Report but disagree in principle with the Commission on the links between the sixteen points and on certain aspects of the proposed policy.
Dette behandles nærmere i næste kapitel.
This is gone into in detail in the next chapter.
Nærmere kommentarer til kommissionens 16 punkter
Detailed Comments on the Commission's Sixteen Points
Vækst og beskæftigelse
Growth and Employment
Ovenfor er det allerede anført, at Kommissionen ser de 16 punkter, som et sammenhængende hele.
It has already been pointed out above that the sixteen points are considered by the Commission to form a cohesive whole.
I dette kapitel gennemgås punkterne et efter et.
These points will be examined in this chapter.
Da der altså er sammenhæng mellem punkterne, må kapitlet læses som en helhed.
The fact that the points are inter-related means that this chapter must be read as a whole.
Den makroøkonomiske ramme
Macro-Economic Framework
Pkt. 1: Vækst og inflation
Point 1 : Growth and inflation
Fællesskabet bør kollektivt sigte på at skabe betingelserne for, at der kan opnås betydeligt højere faktiske og potentielle vækstrater og lave eller lavere inflationsrater.
The Community should aim collectively at creating the conditions that would permit significantly higher actual and potential growth rates and low or lower inflation rates.
Som udgangspunkt for diskussionen foreslås en potentiel vækstrate på 2,5-3%; og, med hensyn til en midlertidig periode i en cyklisk opsvingsfase, en noget højere faktisk vækstrate på 3,5-4%; men kun på betingelse af, at den potentielle produktion samtidig forbedres.
As points of reference for discussion a potential growth rate of 2.5 to 3% is suggested, and, for a temporary period of cyclical catch-up, a somewhat higher actual growth rate of 3.5 to 4% but only on condition that potential output were simultaneously improved.
En realisering af denne strategi forudsætter nødvendigvis et virkningsfuldt sæt af foranstaltninger med henblik på at forbedre udbudsbetingelserne på alle markeder - varer, tjenester, arbejdskraft og kapital - ellers vil den hurtigere vækst i efterspørgsel og produktion snart blive underkastet kapacitets- og inflationsbindinger.
To succeed along these lines necessarily means a powerful set of actions to improve supply conditions in all markets — goods, services, labour and capital — or else the faster demand and output growth would soon encounter capacity or inflation constraints .
Det er ubestrideligt, at der til en politik, der sigter på at skabe større balance i økonomien, må kunne stilles det krav, at den tilvejebringer større vækstrater inden for produktionen.
It is clear that a policy that seeks to create a more balanced economic situation must be able to bring about higher growth rates in production.
Kommissionen har ret i sin konklusion, at et væksttempo på 2-2,5% pr. år med den forventede udvikling i arbejdsproduktivitet og arbejdsudbud er fuldstændig utilstrækkeligt til at forbedre beskæftigelsessituationen, endsige tvinge udviklingen i arbejdsløsheden i nedadgående retning.
One can endorse the Commission's conclusion that, given the expected trend in labour productivity and the supply of labour, a growth rate of 2% to 2.5% per year will not be enough to improve the employment situation, to say nothing of actually reversing the unemployment trend.
At opnå en strukturbetinget vækst på 2,5-3% pr. år og en vækst på over 4% i en konjunkturopgangsfase må betragtes som en målsætning.
2.5% to 3% structural growth per year and a growth rate of over 4% per year during a cyclical catch up must be regarded as targets.
Den faktiske udvikling viser en ganske vist beskeden bedring af den europæiske økonomi, mens der fra og med 1983 er tale om et konjunkturopsving, som dog også historisk og internationalt anskuet er moderat.
Actual developments point to an — albeit slight — recovery of the European economy, while since 1983 there has been a cyclical upswing, although viewed historically and internationally this upswing is on the modest side.
Udsigterne for den konjunkturelle udvikling er mere end normalt usikre.
There is greater than normal uncertainty about the economic outlook.
I den situation er det udmærket på kort sigt at tilstræbe en vækst i produktionen på mere end 4% pr. år, men det ville være yderst farligt - det viser erfaringerne fra de allerseneste år -at tage udgangspunkt i en sådan målsætning ved udformningen af politikken.
In such a situation it is good to aim for over 4% growth of production per year in the short term, but it would be extremely dangerous, as recent experience has shown, to take such a target already as the point of departure in the formulation of policy.
Det ville være ensbetydende med igen at sælge skindet, før bjørnen er skudt.
This is counting one's chickens before they are hatched.
Med rette knyttes opnåelsen af strukturelt højere vækst sammen med et krav om en række kraftige foranstaltninger til forbedring af udbudsbetingelserne på alle markeder.
It is correct that higher structural growth requires vigorous measures to improve supply conditions in all markets.
Senere i dette kapitel ser vi nærmere på sådanne kraftige foranstaltninger, men allerede her gør afdelingen opmærksom på, at det ikke er så let at gennemføre den slags foranstaltninger.
Such vigorous measures will be examined more closely later on in this chapter. The Section would, however, point out here and now that it is not so easy to take such measures.
Da sigtet med foranstaltningerne først og fremmest er at opnå et bedre samarbejde mellem produktionsfaktorerne, arbejde og kapital, under hensyntagen til den tekniske udvikling, vil det være særdeles gavnligt, om beslutningerne om dem træffes i samråd med arbejdsmarkedets parter og afstemmes efter myndighedernes politiske muligheder.
Since the prime aim with such measures is to arrive at better cooperation of the production factors labour and capital, including technical development, the quality of the decisionmaking with regard to these measures will be greatly enhanced, if this takes place with consultation between the two sides of industry and with due regard for the policy options available to the government.
Til de kraftige foranstaltninger til forbedring af udbudsbetingelserne må tilføjes, at der i lige så høj grad er brug for kraftige foranstaltninger, der i størst mulig grad kan støtte økonomiens efterspørgselsside.
The vigorous measures to improve the supply conditions must be supplemented by equally vigorous measures to support the demand side of the economy as much as possible.
En politik, der for ensidigt sigter mod at genoprette økonomiens udbudsside, samtidig med at der gennemføres en strukturel reduktion af underskuddet på de offentlige finanser, indebærer en risiko for at ende i en deflatorisk spiral.
A policy that is too onesidedly geared to recovery of the supply side with a simultaneous structural reduction of the public sector borrowing requirement is liable to result in a deflationary spiral.
Også følgende udsagn af Kommissionen må derfor understreges: "Penge- og finanspolitikken bør derfor indbyrdes tilrettelægges ..., så opsvingsprocessen ikke bremses som følge af en generel utilstrækkelig efterspørgsel."
Stress should therefore be laid on an observation by the Commission, viz. : Monetary, fiscal and budgetary policies should therefore be managed so as to avoid the recovery process failing due to a general demand deficiency.
Endelig er der i forbindelse med bestræbelserne for at opnå højere vækst en række biomstændigheder, der ikke må overses.
Finally, in seeking to achieve higher growth one should not lose sight of a number of parameters.
Dermed sigtes til en række samfundsmæssige konsekvenser af den økonomiske vækst, som ikke altid kan gøres op i penge.
These parameters are to be found in certain social effects of economic growth which cannot always be directly evaluated in terms of money.
En del af afdelingen tænker her bl.a. på eventuelle socialt uacceptable konsekvenser for arbejdsbetingelserne, miljøet og reserverne af ikke-vedvarende råstoffer.
Some members of the Section have in mind here, among other things, the social acceptability of effects in the area of working conditions, the impact on the environment and on stocks of non-renewable raw materials.
Pkt. 2: Beskæftigelse og investering
Point 2 : Employment and investment
Fællesskabet må bestræbe sig på at ændre sammensætningen af den økonomiske vækst, så beskæftigelsen i højere grad fremmes og den hidtidige prioritering af kapitalapparatet korrigeres.
The Community needs to aim to change the composition of its economic growth more in favour of employment, correcting its past strong bias towards capital deepening.
Med en passende udvikling i de relative faktoromkostninger og med et bedre økonomisk vækstmønster skulle det være muligt at opnå en væsentlig forøgelse af beskæftigelsen på 1% om året eller mere.
With an appropriate evolution of relative factor costs, and with a more favourable pattern for economic growth, it should be possible to achieve a substantial annual growth of employment.
At rette op på det hidtidige skæve forhold mellem kapital og arbejdskraft er imidlertid ikke ensbetydende med at negligere de tekniske fremskridt eller at reducere de samlede investeringer.
Correcting the past capital-labour bias does not mean neglecting technical progress, nor reducing the total investment effort.
Det implicerer derimod, at kapitalapparatet anvendes mere produktivt.
On the contrary it implies using capital more productively.
Kommissionens erklæring om, at udviklingen må drejes bort fra faldende kapitalproduktivitet og faldende kapitalafkast, hvis man skal opnå en mere afbalanceret og højere vækst, fortjener kraftig støtte.
The Commission's argument that the decline in capital productivity and in return on capital must be reversed as a prerequisite for more balanced and higher growth can be strongly endorsed.
Det forhold, der består mellem udviklingen i faktorprisforholdet, substitution af kapital for arbejdskraft og virkningen heraf på beskæftigelsen, er højst uklart.
The links between the trend in factor prices and the substitution of capital for labour and the effect thereof on unemployment are highly uncertain.
Dog kan det konstateres, at den tekniske udvikling i Fællesskabet i hvert fald efter 1960 har været ledsaget af en relativt kraftig tilvækst i kapitalintensiteten (kapitalmængde pr. arbejdstager)*42'.
Still, it can be said that the technical advances made in the Community have been coupled with a relatively sharp capital deepening (capital stock per employee)143', certainly in the period since 1960.
I samme periode er prisen på arbejdskraft steget stærkt sammenlignet med prisen på kapital.
The price of labour in relation to capital rose sharply during the same period.
Og dette faktorprisforhold har uden tvivl påvirket den tekniske udviklings forløb.
This factor price relationship has certainly had some influence on the nature of technical advances.
Angående den konstaterede udvikling i faktorpriserne kan der henvises til det reallønsgab(43' (real wage gap), der bestod i en stor del af den pågældende periode, men også til myndighedernes vedvarende tendens til at subsidiere kapital og i stigende grad at beskatte arbejdet (bidrag til sociale sikringsordninger).
In connection with this change one can point to a real wage gap(44 > during most of the same period, and to the continuing tendency of governments to subsidize capital and tax labour more heavily (social security premiums). A redressing of the relatively rapid rise in labour costs must therefore be welcomed, albeit with disposable incomes being preserved as far as possible. In the Section's view a warning should be issued against placing too much emphasis on the need to correct the factor price relationship.
En indsats mod den relativt hastige stigning i lønomkostningerne må således hilses velkommen, dog bør de disponible indkomster så vidt muligt opretholdes.
Such a correction cannot be expected to provide a fundamental solution to the problem of not enough jobs being created. The recent rise in unemployment is due more to poor economic growth than to rapid technological change and productivity gains.
Se Jørgen MORTENSEN: Rentabilitet, relative faktorpriser og substitution mellem kapital og arbejdskraft i Fællesskabet.
Secondly, it should be borne in mind that an increase in labour productivity, even though this is achieved by using labour-saving and more capital-intensive production methods, will give firms scope to improve their profits and thus to create the conditions for further investment and/or to cut the prices of their end products in relative terms so that they become more competitive vis-à-vis third countries, too.
De forenede Stater og Japan, 1960-1983 i Europæisk Økonomi nr. 20, juli 1984.
There is compensation in both cases for the saving of labour.
Gabet opstår i det øjeblik reallønningerne overstiger væksttempoet i produktionen per capita af den erhvervsaktive befolkning.
See, for example, J. MORTENSEN Profitability, Relative Price Factors and Capital/Labour Substitution in the Community, the United States and Japan, 1960-83, European Economy No 20, July 1984.
At arbejdsløsheden er steget de senere år skyldes i højere grad den ringe økonomiske vækst end hastige teknologiske ændringer og produktivitetsfremgang.
This gap arises whenever real wages increase more rapidly than productivity per head of the working population.
Generelt ville politiske anbefalinger vedrørende en foretrukken udvikling i faktorprisforholdet og vedrørende det tekniske fremskridts forløb vinde i betydning, hvis de var fremført inden for rammerne af en økonomisk struktur, som blev betragtet som ønskelig.
Generally speaking, a policy recommendation regarding the trend in the factor price relationship and in technical progress would carry more weight if this were situated within the framework of a more desirable economic structure.
Den omfatter både sektorer med hastigt tiltagende kapitalintensitet og arbejdsproduktivitet, og sektorer med større arbejdsintensitet.
Such a structure would include sectors with rapidly increasing capital intensity and labour productivity alongside more labour-intensive sectors.
Det fremmer ikke den økonomiske vækst, når førstnævnte sektorer bremses i deres udvikling.
Economic growth is not promoted if the development of the former sectors is curbed.
Derfor må man vælge en sådan økonomisk struktur, at økonomiens vækstmuligheder øges.
Therefore, the aim should be to select an economic structure which boosts the economy's growth potential.
En sådan struktur ændring kræver fleksibilitet både angående lønninger og arbejdsudbud - begge dele selvfølgelig inden for grænserne af det socialt acceptable.
Such a structural change requires a flexible approach to wages and the supply of labour (though naturally within the limits of what is socially acceptable).
Nogle medlemmer af afdelingen anfører her, at det økonomisk mulige må komme i første række.
Economic feasibility is the key factor in the eyes of some of the Section's members.
Det skal ikke skjules, at samfundets støtte til en politik, som sigter på en sådan strukturændring, vil stige i takt med, at frugterne af det øgede økonomiske væksttempo fordeles rimeligt, det være sig i form af indkomstoverførsler eller i form af nyoprettede arbejdspladser.
There would be greater support in the community at large for a policy designed to promote this structural change if the fruits of the more rapid economic growth were distributed more fairly in the form of income transfers or the creation of more jobs.
Pkt. 3: Offentlige udgifter
Point 3 : Public expenditure
Den seneste tids afdæmpning af stigningen i de offentlige udgifter bør fastholdes på mellemlang sigt i Fællesskabet som helhed. En mulig målsætning kunne være at nedbringe udgifternes andel af BNP med 1 procentpoint om året.
The recent check to the rise of public expenditure should be maintained for a mediumterm period in the Community as a whole, with as a possible objective, a reduction of 1% point in GDP share per year.
Dog bør man udnytte mulighederne for at gennemføre offentlige investeringer (og mere generelt afholde udgifter, der fremmer den økonomiske udvikling), såfremt man kan opnå et højt afkast i forhold til kapitalomkostningen.
However, opportunities for public investment (and, more generally, expenditure favouring economic development) giving high rates of return in relation to the rate of interest should be exploited.
Man bør især udbygge offentlige investe ringsprogrammer i de lande, hvis offentlige finanser er blevet tilstrækkeligt konsolideret, og hvor der er ledig kapacitet i bygge- og anlægssektoren.
Programmes of public investment should be strengthened especially in countries whose public finances have been adequately consolidated and where the construction sector is underutilized .
Der er ingen tvivl om, at de forløbne års politik med det sigte atter at bringe udviklingen i de offentlige udgifter under kontrol må fortsættes.
The policy in recent years has been to get public expenditure under control again, and there is no doubt that this policy must be continued.
Men at opstille en norm for denne udvikling, in casu at de offentlige udgifter i Fællesskabet skal reduceres med 1 procentpoint af BNP per år, er generel og diskutabel fremgangsmåde.
A reduction in public expenditure throughout the Community of one percentage point of GDP per year is, however, a general norm which is open to discussion.
For det første ser man med en sådan norm bort fra konjunkturudviklingen i de forskellige lande.
Firstly, such a norm disregards the economic situation in the different countries.
I en opsvingsfase er det måske muligt at opnå en reduktion på mere end 1 procentpoint af BNP, bl.a. fordi BNP, der udgør brøkens nævner, vokser kraftigt i en sådan situation, mens det i en nedgangsfase er langt vanskeligere og også langt mindre ønskeligt at gennemføre en reduktion, der svarer til normen.
During an upswing a reduction of more than one percentage point of GDP is perhaps feasible, thanks in part to the multiplier effect, but during a downturn such a reduction is much more difficult and much less desirable.
For det andet gør en sådan norm det vanskeligt at tage hensyn til forskellene mellem de forskellige lande.
Secondly, such a norm makes it difficult to differentiate between countries.
De lande, som allerede har kontrol over finansieringsunderskuddet og bevæger sig på et strukturelt acceptabelt niveau, skal netop ikke stræbe efter at opfylde denne udgiftsnorm.
Such a norm is precisely the wrong target for countries where the public sector borrowing requirement is already under control and is at a structurally acceptable level.
Endelig ser man med en sådan norm bort fra risikoen for, at det kan starte en kumulerende og selvforstærkende deflatorisk proces, hvis alle lande fører en sådan politik.
Finally, this norm disregards the danger that if all countries were to pursue such a policy, a cumulative and self-reinforcing deflationary process could be set in motion.
I øvrigt henvises til bemærkningerne i PELLETIER's udtalelse'44', hvorefter en opbremsning eller en reduktion i de offentlige udgifter ikke må medføre, at bestemte offentlige funktioner og tjenester, som tildeles absolut prioritet, kommer i fare.
For the rest, reference is made to the comments in the Pelletier Opinion*45', which stated that restrictions or cutbacks in public expenditure must not be allowed to jeopardize certain functions and services performed by the State which are considered to be priorities.
Der må stræbes efter en bedre udgiftsstyring og ikke et lavere serviceniveau.
The aim must be the more efficient management of public funds rather than cutbacks in the services provided by the State.
Beskatningen af virksomhederne og beskæftigelsen bør nu reduceres betydeligt på mellemlang sigt; en sådan skattelempelse kan opvejes af udgiftsnedskæringer eller forhøjelser af den indirekte beskatning i de tilfælde, hvor der er tale om alvorlige budgetunderskudsproblemer.
Tax burdens on enterprise and employment should now be set on a substantially declining trend for a mediumterm period, offset where there is a serious budget deficit problem, by expenditure cuts or by some increases in indirect taxation.
Som en kvantitativ reference kan foreslås en nedsættelse af den samlede beskatning med 1 procentpoint af BNP om året fra 1985 til 1987.
As a quantitative point of reference, the total tax burden might be reduced by one percentage point of GDP per year from 1985 to 1987.
Sådanne skattesænkninger vil kunne føre til en væsentlig og permanent forbedring af udbudssiden i den europæiske økonomi.
Such tax-cutting action should constitute a major, permanent improvement in supply conditions in the European economy.
En nedsættelse af de skatter og afgifter, (hvortil afdelingen også regner sociale sikringsbidrag) der hviler på kapital og arbejde, kan i sig selv nok bifaldes.
A reduction in the burden of taxation on the factors capital and labour — and here according to the Section taxation also includes social security premiums — can be applauded per se.
Dog må en sådan henstilling i denne retning efter afdelingens mening sættes ind i en større sammenhæng.
However, the Section thinks that the case for such a reduction should be placed in a wider context.
For det første må en skattenedsættelse bedømmes efter sine jobskabende virkninger.
Firstly, the effects of such cuts in taxation and social security premiums on the creation of jobs should be assessed.
Man bør i den forbindelse ikke alene se på en reduktion af skattetrykket over hele linjen, men også på skattetrykkets aktuelle fordeling på faktorerne arbejde og kapital.
One should consider not only an across-the-board reduction of the burden of taxation and social security premiums but also the present apportionment of this burden between the factors labour and capital.
Ovenfor er der allerede gjort opmærksom på, at skattepolitikken hidtil har belastet faktoren arbejde temmeligt hårdt.
It has already been pointed out above that the policy pursued so far has meant a relatively heavy burden of taxation and social security premiums on the factor labour.
Det bør undersøges, om en ændring af skattetrykkets fordeling, så vægten kommer til at hvile forholdsmæssigt mindre tungt på faktoren arbejde, kan yde et større potentielt bidrag til at skabe beskæftigelse.
It is necessary to examine to what extent a shift in the apportionment of the burden away from the factor labour would make a larger potential contribution to job creation.
For det andet må en reduktion af skattetrykket afvejes mod den nedsættelse af de offentlige udgifter, som dermed bliver nødvendig.
Secondly, a reduction in the burden of taxation and social security premiums must be weighed against the public expenditure cuts that this will entail.
I denne afvejning skal inddrages konsekvenserne for produktionsfaktorernes allokering, men også følgerne for det økonomiske kredsløb og for indkomstfordelingen.
Both the effects on the allocation of the factors of production and the consequences for the economic process and the distribution of incomes must be considered here.
For det tredje må en skattelettelse bedømmes efter det bidrag, den kan yde til at reducere afstanden mellem arbejdskraftens brutto- og nettoaflønning.
Thirdly, it is necessary to assess to what extent a reduction in the burden of taxation and social security premiums would help to shorten the gap between gross and net remuneration for the factor labour.