natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Herunder hører finansieringen af ISFOL (i hvis forvaltningsråd regionerne og arbejdsmarkedets parter er repræsenteret), finansiering af instruktøruddannelsen samt finansiering af særprojekter. Endvidere finansiering af pilotprojekter med forskningsformål og endelig udstedelsen af forpligtende retningslinier for erhvervsuddannelsen.
These include the finance for ISFOL (in whose administrative council the regions and the social partners, i.e. employers and workers, are represented), finance for the training of instructors, special projects, and pilot schemes for research and criteria for the regulations for vocational training.
Disse skal være ens i alle regioner for at kunne sikre arbejdskraftens bevægelighed. hed.
These must be the same for all regions to ensure the mobility of the work force.
') Hermed menes italienske arbejdere, som drager fra syd mod nord i Italien for at få arbejde.
Apprenticeship which now exists virtually only in the manual crafts and commercial sectors has a legal basis.
Det førte dog ikke til de ønskede resultater. Lærlingeuddannelsens varighed og indhold fastsættes overenskomstmæssigt for de enkelte erhvervsgrupper.
side wage negotiations for individual groups of occupa­tions, and this gave the employers as well as the unions a decisive influence over the apprenticeship.
Lærlingeuddannelsen foregår næsten udelukkende i virksomheden, fordi regioner­ne for nylig er holdt op med at tilbyde de i lov nr. 25 af 1955 påbudte 8 timers supplerende undervisning ugentlig.
The carrying out of the apprenticeship takes place almost entirely within the companies because recently the regions have ceased to provide the 8 hours weekly additional tuition required under Law No 25 of 1955.
De afsluttende prøver aflægges for eksamenskommissioner, der forestås af en af arbejdsministeriet beskikket inspektør, I kommissionerne sidder der endvidere to eksperter (en fra arbejdsgiver­ og en fra arbejdstagerside), der begge udnæv­nes af provinsens arbejdsformidling.
Final examinations are administered by examination boards, chaired by an inspector appointed by the Ministry of Labour, with two experts provided by the provincial labour office (one from the employers' and one from the workers' side).
Situationen frem til 1978.
The situation up to 1978.
Det offentliges samlede udgifter til erhvervsuddannelsesforanstaltninger udgjorde i
The total expenditure for vocational training activities by the public authorities in
Det svarer for det angivne tidsrum til en forøgelse på 342 milliarder LIT, dvs. 130 %.
Rates of increase are not reg­ular, and fluctuate.
Det skal endvidere påpeges, at der for det meste er tale om inflationsbetingede forøgelser og ikke om udgifter til udvidelse og forbedring af foranstaltningerne. For hele perioden 1971—1977 må man gå ud fra en real tilvækstrate på knapt 2,8 %.
It must also be pointed out that these increases only cover inflation and do not amount to an expansion or improvement in the services.
Betragter man de årlige tilvækstrater, og ser man samtidig bort fra det inflationsbetingede, vil det tydeligt kunne ses, at der i de fleste år har været tale om et reelt fald i udgifterne.
A study of the yearly rates of increase, adjusted for inflation, shows clearly that in most years in real terms there was in fact a decrease in expenditure. Since
Siden 1972 har stigningsraten for udgifterne til erhvervsud dannelse været lavere end stigningsraten for den omkostforøgelse, der er betinget af lirens devaluering.
1972 the rate of increase in the cost of vocational training has been lower than the rate of increase caused by the devaluation of the Lire.
Der har kun været tale om en mærkbar forøgelse af midlerne i perioden 1971—1972.
The only noticeable increase in funding took place in 1971-72.
Undervisningsministeriet stiller næsten halvdelen af de samlede midler til erhvervsuddannelse til rådighed for statens erhvervsuddannelsescentre (IPS).
Nearly half of the total funds for vocational training are provided by the Ministry of Education for the State schools for vocational training (IPS).
De øvrige instanser deles om udgifterne til erhvervsuddannelsescentrenes erhvervsuddannelse uden for skolen.
Other bodies contribute to training outside the education system in the vocational training centres.
Igennem længe re tid har fonden til arbejdstageres erhvervsuddannelse (FAPL — Fondo addestramento professionale lavoratori) båret hovedparten, men dens andel er faldet lidt efter lidt (i
The funds for the 'Workers Vocational Training' (FAPL — Fondo addesttamento professionale lavatori) have carried the largest share for a long time, but this has been going down step by step (1972 it was still about 47 % of the total — 1977 it was only slightly above 17 %), whereas the funds provided by the regions them­selves at the same time have been increasing.
Af de opgørelser, der foreligger fra regionerne, er det van skeligt at se, hvilke summer der er blevet anvendt til er hvervsuddannelse.
It is difficult to distinguish the funds used for vocational training from the records available in the regions.
Skønsmæssigt er udgifterne steget fra 29 milliarder LIT i 1973 til 135 milliarder LIT i 1977.
According to estimates, costs increased from LIT 29000 million in 1973 to LIT 135000 million in 1977.
Det svarer til en forøgelse af regionernes bidrag til samlet finansiering af erhvervsuddannelsesomkostningerne fra 8 % i året 1973 til mere end 22 % i året 1977.
This corresponds to an increase in regional contributions towards the total expendi­ture for vocational training of 8 % in 1973 up to more than 22 % in 1977.
Nedenstående opstilling giver et overblik over de midler, de forskellige organer har anvendt til erhvervsuddannelse.
The following table gives some information regarding the sums provided by the various authorities responsible for vocational training:
Undervisningsministeriet Regionerne
Ministry of Education Regions
Arbejds- og socialministeriet (FAPL) Øvrige ministerier Andre (statsselskaber, Cassa per ¡I Mezzogiorno) no)
Ministry of Labour and Social Affairs (FAPL) Other Ministries Others (State companies. Cassa per il Mezzogiorno)
Sammenlignet med det samlede budget er størrelsen af de beløb, de enkelte tjenestesteder afsætter til erhvervsuddannelse i deres respektive budgetter, for de flestes vedkommende ret ubetydelige.
The amount that individual authorities allocate for vocation­al training is in most cases insignificant in relation to their total budgets.
Undtagelser herfra er undervisnings ministeriet (udgifterne til erhvervsuddannelsesinstitutterne beløber sig til ca. 5 % af det samlede budget), udenrigsministeriet (siden 1975 lidt mere end 4 %) og landbrugsministeriet (i de senere år lidt mere end 2 %).
Exceptions are the Ministry of Education with an estimate for vocational training schools of about 5 % of the total budget, the Foreign Office, since 1975 a little over 4 %, and the Ministry of Agriculture, (recently somewhat over 2 %).
Sammenfattende kan man konstatere, at de offentlige bud getter kun bidrager med mindre end 1 % til erhvervsuddannelse, hvorimod midlerne til alment skolevæsen udgør mere end 7 %.
In all other cases less than 1 % of the total budget is allocated to vocational training.
skolevæsen er det samlede systems støttepiller.
Summarizing it can be said that less than 1 % of the public funds is used for vocational training, whereas more than 7 % is needed for general education.
Det er på ingen måde enkelt at sammenligne disse to områder; idet med lov nr. 845 blev FAPL, der indtil 1978 gav tilskud til regionerne, afskaffet.
A comparison between the two sys­tems is by no means easy, as the FAPL, which up to 1978 took care of the regions, was abolished by Law No 845.
Begrænser man altså sammenligningen til FAPL, må man sige, at udgifterne til skolemæssig erhvervsuddannelse (un­ dervisningsministeriet) er steget støt, hvorimod der ikke ses
If one restricts this comparison to the FAPL, the conclusion is that expenditure on school vocational training (under the Ministry of Education) has risen continously, whereas that for vocational training outside the education system (under the Ministry of Labour) shows no increase at all.
(arbejdsministeriet). I 1971 var undervisningsministeriets
In 1971 funds provided by the Ministry of Education for vocational training were one and a half times more than those of the Ministry of Labour.
I 1976 er udgifterne på det skole­ mæssige område steget til det tredobbelte af udgifterne til
In 1976 the costs for the school activities compared with those outside education had trebled.
FAPL­midler til uddannelse af unge erhvervsløse, uddannel­
About seven­tenths of the FAPL funds were used for training the young unemployed, adult trainees, the unemployed and a few other groups of workers.
På grund af budgettets opdeling er det ikke muligt at 'tø mm foretage en præcis adskillelse, idet udgifterne i nogle tilfæl­
A precise breakdown is not possible because of the method of preparing the budget,
Nedenstående tal viser den globale disposition af regions­ budgetterne til erhvervsuddannelse.
It is difficult to quantify the share of each region; but one can, by using the more informative regional budgets, make a judgment of the total expenditure, the following figures show the total costs for vocational training within the regional budgets.
De er steget kontinuer­ ligt og er blevet fordoblet mellem 1974 og 1977.
They have risen continously and have doubled between 1974 and 1977:
Tallene udgør totalsummen af regionernes udgifter inklusive dem, der er finansieret af statstilskud. Man skal derfor fratrække disse tilskud for at kunne beregne regionernes nettobevillinger.
The figures show the total sums of the regional funds including the State subsidies.
Som egne udgifter til erhvervsuddannende foranstaltninger har regionerne anvendt nedennævnte omtrentlige beløb:
The regions have made their own contributions to the vocational training activities as follows:
% af de samlede regionalmidler
Percentage of the total regional funds
I tidens løb er også disse tal steget såvel absolut som i forhold til de samlede regionale udgifter til erhvervsuddannelsesvæsenet. nelsesvæsenet.
This shows that during the period the actual amount contri­buted and the percentage of regional funds have both increased.
Finansieringen af det regionale erhvervsuddannel­sessystem ira 1978.
Finance for the regional system of vocational training after 1978.
FAPL blev nedlagt ved lov nr. 845.1 stedet etableredes to fonde til sikring af de nødvendige midler.
The FAPL was abolished with Law
En fællesfond, som figurerer på statens finanslov, og hvis midler i henhold til artikel 9 i lov nr. 281 af 1970 om oprettelse af regioner, fordeles efter en bestemt nøgle uafhængig af de gennemførte foranstaltninger, men afhængig af indbyggerantallet, og omvendt i forhold til regionernes indtægter.
No 845, and two new funds replaced it: The Communal Fund, which is shown in the State budget, and in accord­ance with article 9 of Law No 281 for the funding of the regions, the money from it is distributed by a fixed break­down, regardless of the procedures carried out.
På budgettet afsættes der hvert år en bestemt andel af fællesfonden, der forbeholdes ar­bejdsministeriet til varetagelse af dette ministeriums opga­ ver.
This is dependent on the numbers of inhabitants and is in inverse proportion to the incomes of the regions.
Fællesfondens størrelse skulle i det store og hele ikke ligge under værdien af FAPL's budget fra sidste budgetår ■ ——ι
A proportion of the Communal Fund, which is recalculated each year in the budget, is put aside for the Ministry of Labour for the execution of its tasks.
Da fællesfonden bidrager til regionernes finansiering, kan disse enten udvide eller reducere de til­ delte midler.
As the Communal Fund contrib­utes to the finance of the regions, they (the regions) can keep the money assigned to them in reserve or reduce it.
Tendensen har i de seneste år bevæget sig iretning af udvidelse.
In recent years there has been a noticeable tendency to keep them in reserve.
En rotationsfond med en fast finansbeholdning på 100 milliarder LIT, som finansministeriet stillede til rådighed i budgetåret 1979.
A Rotating Fund with an average value of LIT 100000 million was made available by the Ministry of Finance in the budget for 1979.
I de følgende budgetår vil beløbene fra socialforsikringen blive finansieret gennem forøgelse af de bidrag, som virksomhederne skal indbetale til arbejdsløs­hedsfonden.
The funds in the next financial years will be provided from social insurance by increases in the employers contribution to the employment fund.
Rotationsfonden figurerer uden for budgettet og er alene underlagt arbejdsministeriets ansvar; midlerne anvises udelukkende i henhold til en mellem arbejds­ og finansministeriet truffen aftale og går til uddannelsesforan­staltninger, som i henhold til EF­kriterier skønnes at burde nyde fremme.
The rotation fund is administered outside of the budget and is the sole responsibility of the Ministry of Labour.
Hver region disponerer over en potentiel andel af rotationsfonden.
This fund is apportioned jointly by the Ministry of Labour and the Ministry of Finance in accordance with EEC criteria for suitable training programmes.
Denne andel fastsættes årligt af et interministerielt udvalg for økonomisk planlægning (CIPE) efter høring hos regionalpræsidenternes permanente kom­mission under budgetministeriet.
Each region has the use of a potentional share of the rotation fund, and this share is fixed each year by an interministerial committee for economic planning (CIPE), after consulting the Commission of Presidents of the regions at the Ministry of Finance.
Regionerne kan med de tildelte midler gennemføre projekter direkte.
The regions can, under their own authority, carry out projects with the sums allocated to them.
En kvote af fonden er forbeholdt arbejdsministeriet til finan­siering af sådanne regionale specielle tiltag (nyetableringer og finansieringer af betydeligt omfang), som henhører under ministeriets ressort.
Part of the fund is reserved for the Ministry of Labour to finance special plans the regions may have which come under its responsibility (new housing schemes and large financing projects).
Der er altså tale om et ret kompliceret system, som ganske vist lader regionerne beholde direkte eller indirekte handlefrihed over de midler, der gælder er­hvervsuddannelse.
It is therefore quite a complicated system, that nevertheless leaves the regions freedom of action over all areas of vocational training, either direct or Indirect.
Den samlede størrelsesorden af de af det offentlige til uddannelsesforanstaltninger til rådighed stillede midler kan derefter opgøres nogenlunde således: 120 milliarder LIT: Fællesfonde 100 milliarder LIT: Rotationsfonde 100 milliarder LIT: Tilskud fra Den europæiske Social­fond svarende til størrelsen af rota­tionsfonden (i 1978 anviste EF 140 mil­liarder LIT i tilskud).
Communal Fund Rotation Fund Subsidies from EEC social funds cor­responding to the size of the rotation fund (in 1978 the ESF granted Italy LIT 140000 million in subsidies).
Til disse 320 milliarder kan der skønsmæssigt lægges yderligere 130 milliarder, som regionerne efter al sandsynlig­hed vil supplere systemet op med. Sætter man de beløb, som de store nationale selskaber (ENI, IRI, ENEL ...) ofrer på uddannelsesvæsenet, til 50 milliarder LIT, anvendes der i Italien 500 milliarder LIT til erhvervsuddannelse uden for skolen.
These LIT 320000 million can be increased by an estimated further LIT 130000 million which will probably, as before, be provided by the regions. If one also estimates the sums used by the large national companies (ENI, IRI, ENEL ...) for training purposes at LIT 50000 million the total for the whole of Italy for vocational training outside school amounts to LIT 500000 million.
Når man hertil lægger ministeriernes udgifter til intern uddannelse af medarbejdere, kommer man op på 600 milliarder LIT.
Considering also the sums that Ministries spend on the internal training of their own employees, the total figure comes to LIT 600000 million.
I størrelsesorden svarer disse beløb til, hvad der anvendes i universitets­ og læreanstaltssektoren.
This corresponds to the amount spent on higher edu­cation.
Erhvervsuddannelsessystemets opbygning i en mønsterregion
Building up a vocational training system in a model region
Den nedenfor beskrevne opbygning svarer i detaljerne ikke til nugældende love eller love under udarbejdelse eller nyformulering.
The procedures described below do not correspond in detail with any of the existing laws or new laws under conside­ration.
Men fremstillingen gør det muligt ved hjælp af et konkret eksempel at beskrive, hvorledes de almene retningslinier for erhvervsuddannelse skal fungere, når rammelovens bestemmelser har ordnet sig.
It is, however, possible to illustrate the way the regions will set up vocational training systems once the State outline law comes into force, by describing what willhappen in a model example.
Med udgangspunkt i statslig og regional planøkonomi udarbejder regionen på grundlag af rundspørger til erhvervslivet og servicesektoren vedrørende uddannelsesbehovet en treårsplan.
The region draws up a three-year plan based on the national and regional economic plans, taking into account the train­ing needs of manufacturing industries, commerce and the service industries.
Et rådgivende udvalg udsender i den forbindelse høringer til arbejdsmarkedets parter og de regionale administrationsorganer.
The views of the social partners (em­ployers and workers) and the regiona administrative authori­ties are obtained through an advisory committee.
Herefter vedtager regionalparlamentet planen.
Following this, the plan is passed by the regional parliament.
Denne treårsplan udgør basis for de årlige arbejdsprogrammer, som derpå udarbejdes af de af regionerne udpegede styrelser (provinser, kommuner eller deres sam menslutninger, bjergkommuner samt andre interkommunale og interregionale instanser).
This three-year plan serves as a basis for working out annual operating programmes for sponsors authorized by the regions: (provinces and communities and their organiz­ations, mountain communities or other bodies between local communities and regions).
Regionalregeringens kompetente instanser samler og koordinerer derpå de programmer, som er indgået fra bemyndiget side, formulerer dernæst det almindelige arbejdsprogram for året, der udsendes til høring hos arbejdsmarkedets parter.
The relevant authorities of the regional government put together the programmes received from the sponsors, coordinate them, and then formulate the general working programme for the year in consultation with the social partners.
I tilslutning hertil forelægges programmet så til regionalparlamentets vedtagelse.
Follow­ing this the overall plan will be submitted to the regional parliament for approval.
Efter vedtagelsen afslutter regionen selv eller de lokale instanser tilsvarende overenskomster med de bemyndigede private styrelser (korporationer eller virksomheder).
After it has been passed the region itself or the local bodies enter into formal agreements with the private sponsors or business to implement the plans.
Dernæst beslutter regionen, hvor stor en del af foranstalt ningerne, der skal finansieres af fællesfonden, og hvor stor en del, der skal foreslås rotationsfonden, dvs. Den europæiske Socialfond, som projekt.
The region will then decide how much of these activities will be paid for out of the Communal Fund and which projects will be suggested to the Rotation Fund and thereby to the European Social Fund.
Helt uafhængig af den bemyndigelse, som tillægges bestemte lokale regionalkorporationer, påtager regionen sig i almindelighed: ansvaret for styrelsen af forsøgsprojekter, uddannelsen af instruktører (hvilket kan ske i henhold til aftaler med universiteter og læreanstalter, ISFOL eller andre private institutioner), gen nemførelsen af specialforanstaltninger, der på grund af deres særegenhed ikke lader sig indpasse i det almene årsarbejdsprogram.
Apart from certain local district bodies which act as sponsors, generally speaking the region will retain the sponsorship of trial projects, the training of instructors (which can be by agreement with the higher education colleges, ISFOL or other privat insti­tutions), and the execution of special projects, which cannot fit into the normal annual work programme because of their special nature.
Indtil nu har dette dog kun været ønskedrømme. Og kun fire regioner (Toscana, Lazio, Umbria og Le Marche) bemyndiger underordnede korporationer.
Up to now this is speculation.
Temmelig ofte planlægges der ganske enkelt på den måde, at man giver sig i kast med de forslag, der stilles af privatinstitutioner, der specielt i den sydlige del af landet udgør det overvejende flertal af uddannelsesstyrelser.
Planning often consits of simply taking up the suggestions from private institutions which, particularly in the South, constitute the great majority of training spon­sors.
Kontrollen gennem arbejdsmarkedets par ter er ikke fast indarbejdet i planlægningsprocessen, men synes ofte kun at manifestere sig som en finansieringsgaranti for visse uddannelsesstyrelser.
Control by the 'social partners' is not firmly entrenched in the system, but often comes to the fore as a guarantee of finance for some of the training sponsors.
(ft arbejdsformidlingen.
(O u m a f l φ
£ glimrende som bindeled mellem skole og arbejdsmarked, fit ikke mindst når man tager landets store regionale forskelle i Jw mm betragtning.
One only has to consider the major regional differenees throughout the country.
Desværre har arbejdsmarkedets parter indtil i
Unfortunately the 'social partners' have so far only paid lip service to the develop­ment process and have shown little interest in it.
£ må man derfor ganske givet regne med forsinkelser.
The vocational training systems is to a large extent depen­dent on its image in the eyes of commerce and the trade unions.
For en stor dels vedkommende er erhvervsuddannelsessy­ JSiå stemet nemlig afhængig af sin troværdighed i erhvervslivets _BAR_=a og fagforbundenes øjne, og det er snævert forbundet med, ■ om det vil lykkes systemet at skaffe virksomhederne unge med kvalificeret uddannelse og omskole erhvervsaktive i samklang med teknikkens fremskridt.
It is closely bound up with the question of whether the system will be successful in providing industry with young qualified workers, and in retraining those already employed to keep up with technical progress.
For fagforbundene er det af afgørende betydning, om arbejdstagerne trods pro­ duktionsomstillingen fortsat kan sikres arbejdspladser.
The vital question for the trade unions now is whether the workers will be able to maintain their employment in the face of changes in production methods.
Løs­ ningen af disse problemer kræver en del modige beslutnin­ ger.
Some courageous de­cisions will have to be made to solve these problems.
Man må indse, hvilken betydelig rolle den virksomheds­ interne erhvervsuddannelse spiller som sådan og for virk­ somheden i særdeleshed. Erhvervsuddannelsescentrene skal omdannes fra skoleformer til servicestrukturer for alle processer inden for en aktiv arbejdsmarkedspolitik.
The importance of vocational training for industry must be recognized and the centres for vocational training must be changed from a kind of school into service organizations for all aspects of an active labour market policy.
Givetvis vil man kunne opnå disse mål, for hvilke ramme­ loven har skabt juridisk grundlag.
Surely these objectives, for which the State outline law has provided the legal basis, can be realized.
Fra at være styrelser og kontrollører må arbejdsmarkedets parter blive til systemets dynamiske og kritiske brugere.
The 'social part­ners' must, after becoming the sponsors and guardians of the measures to be taken, be their most dynamic and critical users.