natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Der har været givet talrige lovbestemmelser for dette områ­de, men blandt disse kan man især fremhæve nogle væsentlige stadier, som kommer til udtryk i de forskellige benævnelser, dette kontor har haft i tidens løb: arbejdsløs­hedskassen, nationalkontoret for arbejdsformidling og arbejdsløshed og siden 1962 det nationale beskæftigelses­kontor, som giver udtryk for ONEM's dynamiske og positive påvirkning af arbejdsmarkedet.
There have been a succession of laws in this field. Throughout this period the various designations of the national labour office since it came into existance demonstrates the way its work has developed: Unemploy­ment Fund, National Office for Unemployment, Benefit and Employment Services, and since 1962 the National Employ­ment Office.
I dette arbejde spiller Afde­lingen for voksnes erhvervsuddannelse (FPA) en stor rolle.
These developments demonstrate the dynamic and positive influence which ONEM measures have had on the labour market.
Til gennemførelse af 25 525 uddannelsesforanstaltninger på forskellige trin benyttede ONEM således sit eget budget på 2,5 milliarder BFR.
The department for adult vocational education (FPA) is of great importance with these initiatives, as its budget for the 25 525 training places at various levels amounts to 2 500 million Belgian Francs.
De selvstændige håndværkere og erhvervsdrivende er repræsenteret i Nationalkomiteen for Koordinering og Sam råd, idet denne komités 36 permanente medlemmer omfatter 24 repræsentanter for nationale faglige og tværfaglige sammenslutninger samt 12 repræsentanter for videreuddannelsescentrene.
■jj craftsmen and businessmen are represented in the national *** committee for coordination and harmonization. The 36 per­­_. manent members are composed of 24 representatives of Q) national professional associations or supra­professional ^^ associations, as well as 12 representatives from further educational institutions.
Det samme gælder naturligvis for videreuddannelsescentrene og -institutionerne.
The same, of course, also applies to the establishments of further education themselves.
Koordinering og samråd er ikke kun begrænset til ministeriet for middelstandsklasserne.
Coordination and harmonization are however not a matter only for the Ministry for the Middle Classes.
I komiteen sidder der nemlig også repræsentanter for undervisningsministerierne som rådgivere.
Representatives of the Ministries for Education also have an advisory voice within the committee.
Og på regionalt plan rådgiver en kommission, der er sammensat af repræsentanter for erhvervsorganisationerne, videreuddannelsescentrene og ungdomsorganisationernes lærlingekonsulenter.
At regional level representatives of the vocational associations, the establishments for further education and the youth organizations advise the counsel­lors for the apprentices in a committee.
Staten er ene om at administrere de beløb, som anvises de forskellige medvirkende organer til finansie­ring af erhvervsuddannelsen.
The State exclusively controls the finances apportioned to the various authorities concerned with voca­tional education.
Hvor staten selv foranstalter undervisning eller uddannelse, sker dette direkte eller indi­rekte gennem tilladelse, godkendelse eller tilskud til foran­staltninger, der gennemføres af andre styrelser under bestemte forudsætninger.
This is done directly when the State itself carries out training measures, or indirectly by approving, recognizing or subsidizing measures undertaken by other responsible bodies who then have to comply with certain conditions.
Tre fjerdedele af skolerne og eleverne i den fagteoretiske undervisningssektor er enten »frit« eller privat ledet, hvilket til en vis grad også er tilfældet inden for den videregående uddannelse (i fortsættelse af den skolepligtige undervisning).
For theoretical vocational training the 'free' or private sponsors provide three quarters of the schools and the pupils.
Her godkender og støtterstaten ofte finansielt foranstaltninger, der arrangeres af de almennyttige sammenslutninger (under ministeriet for mid­ delstandsklasserne), erhvervssammenslutninger (underlandbrugsministeriet), andre erhvervsinstitutioner og endog private foretagender (under ONEM).
This also partly applies to continuing education and training (following on from the compulsory scheol period) in which case the State often sanctions and subsid­izes measures taken by the communal welfare associations (on behalf of the Ministry of the Middle Classes), the vocational associations (for the Ministry of Agriculture), other vocational institutions and even private undertakings (for the ONEM).
Staten er i første linie således den kontrollerende finansmyndighed, medens bud­ getterne indtil nu i alt væsentligt er administreret af de pågældende ministeriers centralforvaltninger.
The State maintains direct control over finance, whereas the administration of the budget is mainly the responsibility of the central administration of the appro­priate ministry.
Finansminis­teriets repræsentant i de forskellige kommissioner, udvalg og nævn er bemyndiget til at træffe afgørelser.
The representatives of the Ministry of Finance retain full powers of decision on all participating boards.
Derudover har regeringen i mere end syv år arbejdet med en kompromisordning, idet den direkte under sig har oprettet sekretariater til varetagelse af regionale socialanliggender (Flandern, Bruxelles, Wallonien) og ud fra ganske bestemte kriterier har gjort disse sekretariater ansvarlige for tre om­rådebudgetter, der er klart adskilt fra hinanden (egentlig er der tale om fire områder, idet man også har et nationalbud­get).
For the last seven years or so there has been an additional factor in that the government has created secretariats for regional social affairs (Flanders, Brussels, Wallonia). These are responsible for the budget which is divided into three separate parts (excluding the national budget).
Men der er i og for sig her nærmest tale om en halv løsning, idet det opdelte budget nu som før er underlagt centralforvaltningen. Nye lovforanstaltninger er imidlertid allerede blevet varslet.
This is effec­tively only taking half measures as the divided budget is still essentially subordinate to the central administration.
Disse skal på basis af globale tilde­linger overdrage administrationen af visse midler til repræ­sentanter for de to sprogområder.
These should result in the representatives of the language areas taking over the administration of certain funds on the basis of a coun­try-wide allotment.
Der vil forløbe nogen tid, inden virkningerne af denne decentralisering vil kunne vur­deres.
It will be some time before the effects of this decentralization can be estimated.
Beslutningen om anvendelse af de midler, som stilles til rådighed for de enkelte styrelser, overlades for det meste til disse inden for rammerne af lovbestemmelser og specielle forskrifter.
Decisions concerning the allocation of funds alloted to the different responsible bodies is delegated to them within the terms of legal regulations and special provisions.
Udgifterne skal i første række dække lærerløn­ninger og etablering af infrastruktur.
The expenses go mostly towards the salaries of the training personnel and the setting up of the material infrastructure.
Uddannelsesbudgettets indtægter hidrører i første række fra skattemidler.
Educational finance is derived in the first instance from taxes.
Staten yder økonomiske tilskud til praktisk taget samtlige erhvervsuddannelsesinstitutioner.
In practice the State provides all the institutions of vocational education.
Hertil kommer ikke ubetydelige ydelser og tilskud, som Den euro­pæiske Socialfond giver til specielle uddannelsesforanstalt­ninger med klart beskrevne målsætninger.
State funds are allocated as follows: 21 % for grants to individuals 15% for infrastructural measures 64% for financial assistance for participants in courses.
Statens bidrag kan opdeles således: 21 % til personaleudgifter 15 % til infrastrukturelle foranstaltninger 64 % til finansiel støtte for kursister Ovenstående eksempel dækker totalbudgettet for en er­hvervsuddannelsesinstitution i størrelsesorden 3 milliarder BFR med uddannelsesforanstaltninger for henved 20 000 personer.
These examples refer to the total domestic budget of about 3 000 million Belgian francs, providing training for nearly 20 000 persons.
Det budget, som står til rådighed for erhvervsuddannelsen, lader sig af mange grunde vanskeligt vurdere, idet det officielle budget ikke omfatter alle poster; en stor del af omkostningerne er således direkte støtte til kursusdelta­gerne, og yderligere er nogle budgetposter ikke skilt ud fra
It is difficult for many reasons to estimate the budget that is available for vocational education and training, because not all items are included in the official budget.
Skoleuddannelse: 176 milliarder BFR Primærtrinet Sekundærtrinet Tertiærtrinet Voksenuddannelse: 6,97 milliarder BFR Kurser til forbedring af mulighederne på
Adult education: BFR 6970 million Courses for social advancement
Finansiering af ON EM-praktikanternes lønninger og lønkompensation til erhvervsaktive under videreuddannelse.
Financing the pay of ONEM trainees and compensation for loss of earnings during employees' further education.
Vide reuddannes arbejdstagere i den virksomhed, i hvilken de er beskæftiget, kan dette kun lade sig gøre efter stiltiende aftale mellem arbejdsgiveren og arbejdstageren.
The training of employees by the firms employing them, can be undertaken only if there is an implicit agreement between the employer and the employee.
Arbejdsgiveren fastsætter målene, stiller de dertil påkrævede midler til rådighed og evaluerer resultaterne.
The employer sets the objectives, provides the necessary facilities for achieving these objectives and evaluates the results.
Arbejdstageren god kender for sit vedkommende målsætningerne, drager størst mulig nytte af uddannelsesforanstaltningerne og gør sit til den enkelte medarbejders medvirken ved firmaets udvik ling.
The employee on his side, recognizes the objectives set and derives the greatest possible benefit from these educational measures, which in turn contributes to the development of the busi­ness.
Ud fra denne synsvinkel regnes uddannelsestiden som arbejdstid, om end det endnu ikke er almindelig kotume; lønninger og gager udbetales fortsat eller forhøjes sågar i mange tilfælde.
Under this arrangement, although it is not the usual prac­tice, the training time is counted as working time.
Arbejdstageren, der befinder sig under ud dannelse, lider altså ikke tab og udsættes ikke for ulemper.
Wages and salaries continue to be paid and in some cases are even increased. The employees being trained do not suffer any loss on this account.
Tværtimod øger sådanne supplerende uddannelsesforanstaltninger almen dannelse og baner vejen for nye avancementsmuligheder.
On the contrary, because supplementary training in most cases means a broadening of their general education, it opens up new possibilities of advancement.
Ganske vist stiller sagen sig anderledes, hvis arbejdstageren med sin uddannelse og videreuddannel se forfølger personlige mål, der ikke stemmer overens med virksomhedens målsætninger.
The case is different however, if the employee is following personal interests in his training or further education, which do not coincide with the objectives set by the firm.
Indtil 1970 havde en erhvervsaktiv arbejdstager, som normalt var beskæftiget hele ugen, kun mulighed for at ud danne og videreuddanne sig uden for normal arbejdstid på aftenkurser, der arrangeredes med to, tre, ja sågar fire års varighed.
Up to 1970 the only possibility for an employee, who nor­mally would be working all week, to receive any training or further education, was to attend evening courses which took place outside the normal working hours, for two, three or even four years.
Disse aftenkurser — der tilmed ikke altid var gratis — krævede stor energiindsats af deltagerne, hvorfor kun de færreste gennemførte.
These evening classes, which incidental­ly were by no means always free of charge, made great demands on the energy of their pupils, which only a small minority could sustain up to the end.
Problemet var det samme med de af ministeriet for middelstandsklasserne arrangerede uddan nelsesforanstaltninger (læren), idet den uddannelsessøgende under hele sin fireårige uddannelsestid af sin arbejdsgiver kun aflønnedes med en lavere godtgørelse eller et mindre beløb hvis størrelsesorden oven i købet afhang af firmaindehaverens skøn.
With the conditions of training brought in by the Ministry for the Middle Classes (apprenticeship) the same problem occurred, because those undergoing the four-year period of training received only small sums as wages or recompense from the employer, the amount of which was determined by the owners of the firm.
Her har en del ændret sig.
There have been changes.
Praktikanter, der frigøres fra deres virksomheder til deltagelse i de af ONEM arrangerede uddannelsesforanstaltninger, modtager under hele uddan nelsesperioden fortsat fuld løn fra arbejdsgiveren eller får fra uddannelsesinstitutionen udbetalt en tilsvarende godt gørelse som kompensation for tabt arbejdsløn.
Trainees who have been sent by their firms to ONEM-organized training courses have con­tinued to receive their full wages from their employer for as long as the course lasts, or a corresponding subsidy from the place of training which would compensate for any loss of earnings.
For praktikanter, som befinder sig under uddannelse i et af ONEM's centre, er den finansielle situation for så vidt blevet nyreguleret, idet de fra kursets påbegyndelse ikke alene er fritaget for at betale kursusafgifter og får alle transportomkostningerne godtgjort, men derudover har de endvidere krav på en finansiel godtgørelse til fuld kompensation for
The financial position of the trainees has been reassessed so that they are not only paid the same amount as they were earning, but also their travelling expenses as well. In August
tabt arbejdsfortjeneste. Kompensationen beløb sig i august 1979 til 133,5 BFR1) pr. bevilget undervisningstime.
1979 this amounted to BRF 133.51for each hour of training.
For erhvervsaktive deltagere indgår godtgørelsen som en del af det overenskomstmæssigt fastsatte samarbejde mellem arbejdsgiveren og deltageren i uddannelsesforanstaltning­en.
In the case of already fully employed participants, the compensation would become part of the legally binding cooperation agreement between the employer and the employee concerning the training to be undertaken.
Hvis virksomheden ikke fortsætter med at udbetale normal fortjeneste, kan ONEM — alt efter den foreliggende situation — udbetale en del af godtgørelsen op til størrel­ sesordenen af ovenfor nævnte satser.
Depending on each case, ONEM can pay a part of the compensation within limits, if the firm discontinues to pay normal wages.
^^ ^J_BAR_ mm LH væsentlig del af FPA's budget og svarede i 1978 til rundt ■■— regnet 64 % af udgifterne. ■■ Landbrugsministeriet betaler hver uddannelsessøgende fl%
The total sums paid out in lieu of working wages represent a considerable part of the FPA budget and accounted in 1978 for 64% of the total.
60 BFR pr. undervisningstime som kompensation for tabtarbejdsfortjeneste.
The Ministry of Agriculture pays every trainee a compen­sation for loss of earnings of BFR 60 for each hour of instruction attended.
Denne regel blev indført i 1978.
This regulation was introduced in 1978.
Arbejdstagere, som deltager i de af undervisnings­ministeriet eller andre godkendte institutioner foranstaltede kurser og praktik, kan inden for visse grænser og uden at lide løntab lade sig frigøre for deres arbejde. Det siger loven om timegodtgørelse (loi des crédits d'heures).
Ministry of Education or other recognized institutions can. within certian limits, take leave from their work without having to suffer a loss of earnings.
I årene 1971 og 1972 udviklede forskellige ungdomsbevæ­gelser med tilknytning til fagforbundene de såkaldte kurser til kulturel fremme (cours de promotion culturelle). Formålet var at give erhvervsaktive unge mulighed for inden for den normale arbejdstid at deltage i uddannelsesforanstaltninger til supplering af deres almendannelse.
In the years 1971/72 some youth organizations associated with the trade union movement, developed courses for cultural promotion (cours de promotion culturelle) which were intended to provide young employees with the possi­bility of taking part in educational activities to improve their general education during normal working hours.
Ideen, som blev taget op af det daværende arbejdsministerium, mundede ud i en lov, der ikke mere fastholdt de oprindelige målsætninger om kulturel fremme af unge arbejdstagere, men tværtimod hen­vendte sig til deltagerne i aftenkurserne »til forbedring af mulighederne på arbejdsmarkedet«.
This train of thought, which was taken up by the Ministry of Labour at the time, resulted in a law, which no longer only upheld the original objectives of cultural enhancement, but was more directed to the social advancement of those attending evening classes.
De i loven af 10. april 1973 nedfældede ændringer vedrø­rende timegodtgørelse udvidedes senere til også at omfatte elever, der frekventerede andre kurser til erhvervsmæssig og sociokulturel fremme.
These innovations of the law of 10 April 1973 for Edu­cational leave have since been extended to cover pupils taking part in other courses for vocational or socio­cultural education.
Hertil henhører loven om timegodt­gørelse, som i meget stærk grad var blevet påvirket af de franske love vedrørende videreuddannelse af henholdsvis 1970 og 1971.
The Law for Educational Leave also applies here; it was much influenced by the French laws for continuing education and training during the years 1970 and 1971.
Denne lov giver nemlig arbejdstageren »ret til efter de i loven nøje fastsatte timer at deltage i foranstaltninger til fremme af sin almene og erhvervsmæssige videreuddannelse uden at miste sit lønkrav«.
With this law the employee receives the right during certain hours, precisely defined by the law, to take part in arrange­ments for his general or vocational education, without losing entitlement to his wages.
Til at begynde med fastsattes alders­grænsen til 40 år, men dette blev senere ændret til 42 år og mere.
At first an age limit of 40 years was envisaged; this was later amended to 45 years and above.
For at kunne gøre krav på timegodtgørelse må man endvide­re opfylde følgende forudsætninger: Arbejdstageren skal igennem et fuldtids­arbejdsforhold være tilknyttet en eller flere arbejdsgivere; mellem arbejdstageren og arbejdsgiveren skal der være oprettet en beskæftigelses­ eller arbejdskontrakt; arbejdsta­geren skal regelmæssigt deltage i kurset eller kurserne og melde sig til de forskellige eksaminer. Består han/hun ikke disse, har han/hun mulighed for at forlænge sin uddannelse med yderligere et år; arbejdstageren skal benytte den bevilgede timegodtgørelse til deltagelse i kurser, eksamensforberedelse eller kompen­sation for frekventerede aftenkurser; de pågældende kurser skal være godkendt af arbejdsmini­steriet.
In order to take advantage of the educational leave, it is necessary to fulfil the following conditions; the employee must be employed full time by one or more employers; a contract of employment must exist between the employer and the employee; the employee must attend the course regularly and take part in the examinations: if he fails these, he has the possibility of extending his training for a further year; the employee must use his educational leave either for the attendance at
Visse uddannelsesinstitutioner har mulighed for at lade disse opgaver overgå til finansielt mere velfunderede organer (f.eks. undervisningsministeriet), andre undgår denne udgift, idet de delvis benytter sig af tredjeparts midler (den såkaldte sanktionsmåde); og atter andre opretter egne afdelinger til varetagelse og løsning af dette interne specialproblem (ONEM) og opnår derigennem acceptable løsninger, ganske vist med den ulempe at øremærke penge til projekter, som undertiden kun frembyder ringe interesse.
Financing educational research. Research and devel­opment is financed by the well resourced organizations (e.g. the Ministry of Education), and carried out by sub-contract, or they create their own departments for the specific func­tion (e.g. ONEM) and in this way acceptable solutions are often achieved even if there is sometimes the disadvantage of tying up money for projects of little interest.
I erhvervsuddannelsessystemets »gode år« anlagde er­ hvervsuddannelsens teoretikere den betragtning, at man måtte tage det som et godt tegn på økonomrsk sundhed, dersom konstant 2 % af den erhvervsaktive befolkning — dvs. 80 000 personer — deltog i foranstaltninger til uddan­ nelse, videreuddannelse og genopfriskningskurser.
During the growth period for the system for vocational education the theorists thought it was a sign of economic health if 2% of the employed population — i.e. 80000 persons were constantly taking part in training activities, further education or on refresher courses.
Faktisk blev der imidlertid gennemført mere end 200 000 foranstalt­ λκ A\ J"J (/) mm ■■ fl > ninger. Betragter man disse tal sagligt, når man dog frem til mjSm ^J mm ■■ A% ^*^ en mere nuanceret vurdering.
In actual fact, however, more than 200000 training programmes were car­ried out.
En sammenlægning af de »uddannelsesforanstaltninger«, som gennemføres af de enkelte institutioner, samler sale­ des såre forskellige foranstaltninger under samme begreb.
If one looks at these figures objectively one sees them in perspective: The simple addition of the 'trainingprogrammes' carried out by various organizations combine very different measures, all under one heading.
F.eks. blev et 20­timers kursus for landmænd (teknologisk efteruddannelse) ækvivalerer med en fireårig lærlingeuddan­nelse.
Thus, for example, a 20-hour course for a farmer (technological further education) was put on an equal footing with a four years' apprentice training.
De erhvervsfaglige målsætninger for de omtalte teoretiske kurser og praktikordninger kan kun sammenlignes, når del­tagerne er klart defineret og uddannelsen rettet mod kortsig­tede mål.
The vocational objectives of the theoretical and practical training measures already named can only be compared if the participants are precisely defined and their objectives can be achieved within a short time.
I andre tilfælde, hvor der er tale om langvarige uddannelser, løber man let en risiko for at glide over i almenuddannelser med sociokulturelle mål.
In other cases of long-term training, the measures used easily run the danger of becoming general educational and social-cultural activi­ties.
Heri ligger der bestemt ikke nogen kritik af sådanne tenden­ser; de synes imidlertid at skabe en vældig begrebsforvirring for hele området.
This is not intended to be a criticism of such tenden­cies, but they do appear to cause considerable confusion over a wide area.
Takket være utallige »parasitære« faktorer forvanskes de statistikker, som offentliggøres af de enkelte uddannelsesinstitutioner.
The statistics published by the individual training institutions are distorted by countless variables. The following are examples of some of them:
Det kan forventes, at den for kort tid siden nedsatte subregionale beskæftigelseskommission, for så vidt angår forslag til og definition af erhvervsudannelsen, vil lægge en øget pragmatisme for dagen ved fastsættelsen af de nød­vendige krav til uddannelsen.
Considering the conception and definition of vocational education, an increasingly pragmatic approach to training can be expected from the Subregional Committees for Employment which have recently been established.