natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den har i denne forbindelse forklaret, at der er blevet taget hensyn til de særlige ulemper for investorerne i de områder, der henhører under traktatens artikel 92, stk. 3, litra a), ved den rentabilitetsberegning, der tjener til at fastlægge, hvilket samlet støttebeløb der kan godkendes, idet der ved beregningen er blevet taget hensyn til, at disse områder er berettiget til støtte i større omfang.
It that respect, it has explained that the specific disadvantages encountered by investors in the regions falling within Article 92(3)(a) of the Treaty are taken into consideration in its cost-benefit analysis for the purposes of fixing the total amount of the aid capable of being authorised, so that those calculations take account of the higher aid eligibility of those regions.
186 Argumentet om, at Kommissionen ikke har villet anvende den mere fordelagtige bestemmelse i traktatens artikel 92, stk. 3, litra a), på den omtvistede støtte, er således ubegrundet.
186 The argument that the Commission was unwilling to apply the more favourable provision of Article 92(3)(a) of the Treaty to the aid in question is therefore unfounded.
187 Det skal desuden påpeges, at Domstolen i dommen af 14.januar 1997 i sagen Spanien mod Kommissionen udtrykkeligt afviste sagsøgernes anbringende i stævningen, idet den (i præmis 17) fastslog, at forskellen i formuleringen af litra a) og c) i traktatens artikel 92, stk. 3, »ikke [kan] føre til den antagelse, at Kommissionen overhovedet ikke må tage hensyn til Fællesskabets interesse, når den anvender artikel 92, stk. 3, litra a), og at den skal begrænse sig til at efterprøve, om de pågældende foranstaltninger har en særlig regional karakter uden at vurdere deres virkning på det eller de relevante markeder inden for Fællesskabet som helhed«.
187 Moreover, in its judgment in Spain ν Commission, the Court of Justice expressly rejected the argument of the applicants in their application by holding (at paragraph 17) that the difference in wording between subparagraphs (a) and (c) of Article 92(3) of the Treaty '[could not] lead to the conclusion that the Commission should take no account of the Community interest when applying Article 92(3)(a), and that it must confine itself to verifying the regional specificity of the measures involved, without assessing their impact on the relevant market or markets in the Community as a whole.'
Domstolen angav ligeledes (i præmis 20), at »anvendelsen af artikel 92, stk. 3, litra a), ligesom af litra c) forudsætter, at der ikke blot tages hensyn til de regionale virkninger af de støtteforanstaltninger, som er omfattet af disse traktatbestemmelser, men at der efter artikel 92, stk. 1, også tages hensyn til virkningen af disse støtteforanstaltninger for samhandelen mellem medlemsstaterne og dermed til de sektorbestemte virkninger, som de kan fremkalde på fællesskabsplan«.
The Court of Justice also held (at paragraph 20) that 'the application of both Article 92(3)(a) and Article 92(3)(c) presupposes the need to take into consideration not only the regional implications of the aid covered by those provisions but also, in the light of Article 92(1), its impact on trade between Member States and thus the sectoral repercussions to which it might give rise at Community level'.
188 Sagsøgernes kritik af, at der i beslutningen henvises til bestående overkapacitet i bilindustrien, er derfor åbenbart ubegrundet, i betragtning af de vide skønsbeføjelser, som Kommissionen har i forbindelse med traktatens artikel 92, stk. 3 (jf. ligeledes dommen af 14.1.1997, Spanien mod Kommissionen, præmis 18).
188 In those circumstances, the arguments by which the applicants criticise the reference in the Decision to existing surplus capacity in the motor-vehicle industry are clearly ill founded, having regard to the wide discretion which the Commission enjoys under Article 92(3) of the Treaty (see also the judgment in
Dette gælder især for støttesupplementer eller »top-up«, hvorom Kommissionen i beslutningens afsnit XI, femte afsnit, anfører, at disse supplementer, når der er tale om bedømmelse af regionalstøtte til bilindustrien, »i reglen [godkendes], medmindre investeringen er med til at skabe kapacitetsproblemer i den pågældende sektor.
Spain ν Commission, paragraph 18). That applies particularly in respect of 'topup' aid, as to which the Commission states in the fifth paragraph of Point XI of the Decision that, in assessing regional aid to the motor vehicle industry, such top-up aid 'is normally approved except in cases where the investment contributes to the creation of capacity problems in the relevant sector.
I så fald begrænses støtten til en nettoudligning af de regionale ulemper«.
In such cases, the aid will be strictly limited to the net regional disadvantages'.
189 Det skal endelig fastslås, at Kommissionen, især i beslutningens afsnit X, XI og XII, har begrundet sin bedømmelse i henhold til traktatens artikel 92, stk. 3, litra a), tilstrækkeligt.
189 Finally, the Court finds that the Commission gave proper reasons, especially in Points X, XI and XII of the Decision, for its assessment with respect to Article 92(3)(a) of the Treaty.
190 Anbringendet om, at traktatens artikel 92, stk. 3, litra a), er blevet overtrådt, og at der foreligger en begrundelsesmangel, skal følgelig afvises.
190 It follows from the above that the complaints alleging infringement of Article 92(3)(a) of the Treaty and an insufficient statement of reasons must be rejected.
Anbringendet om tilsidesættelse af den almindelige systematik i traktatens artikel 92, stk. 3
Contravention of the general scheme of Article 92(3) of the Treaty
191 Sagsøgerne har nærmere bestemt fremført fem klagepunkter.
191 The applicants put forward essentially five complaints.
Spørgsmålet, om undersøgelsen skal foretages ex ante, og om EF-rammebestem-melserne kan anvendes
(a) The need for an investigation ex ante and the applicability of the Community framework
192 Efter sagsøgernes opfattelse skal Kommissionen ved sin bedømmelse af, om en støtteforanstaltning er forenelig med fællesmarkedet, tage hensyn til de oplysninger, som den havde på det tidspunkt, hvor den pågældende støtte blev tildelt (bedømmelse ex ante), og ikke de informationer, den havde på det tidspunkt, da den vedtog sin beslutning (bedømmelse ex post).
192 The applicants argue that, in order to express a view as to the compatibility of aid with the common market, the Commission must take into account the information which it held at the time the aid in question was granted (investigation ex ante) rather than at the time it adopted its decision (investigation ex post).
De har i denne forbindelse påberåbt sig Domstolens dom af 14. februar 1990 (sag C-301/87, Frankrig mod Kommissionen, herefter » Boussac-dommen«, Sml. I, s. 307, præmis 43 og 45) og Rettens dom af 22.10.1996 (sag T-266/94, Skibsværftsforeningen m.fl. mod Kommissionen, Sml.
They rely in that respect on Case C­301/87 France ν Commission [1990] ECR I­307, paragraphs 43 and 45 (the 'Boussac' judgment) and Case T­266/94 Skibsvœrftsforeningen and Others ν Commission [1996] ECR 11­1399, para­graphs 96 and 98.
II, s. 1399, præmis 96 og 98), og de har endvidere anført følgende argumenter:
In addition, they raise the following arguments:
— Når det i traktatens artikel 93, stk. 3, bestemmes, at Kommissionen skal underrettes på forhånd om alle planlagte støtteforanstaltninger, er det netop for at sætte den i stand til at foretage en undersøgelse ex ante af, om støtten er forenelig med fællesmarkedet.
— where Article 93(3) of the Treaty provides that the Commission is to be informed in advance of any aid plans, that is precisely in order to enable it to examine ex ante their compatibility with the common market;
— Det afgørende tidspunkt for bedømmelsen af, om en støtte er forenelig med fællesmarkedet, er det tidspunkt, hvor påvirkningen af konkurrencen finder sted (jf. hvad angår tilbagebetaling af en støtte Domstolens dom af 4.4.1995, sag C-348/93, Kommissionen mod Italien, Sml. I, s. 673, præmis 26).
— the deciding moment for assessing the compatibility of aid with the common market is that at which it produces its effects on competition (see, as regards the repayment of aid, Case C­348/93 Commission ν Italy [1995] ECR I­673, paragraph 26);
— Bedømmelsen af, om der foreligger et statsstøtteelement, og især anvendelsen af kriteriet om en privat investor, der handler inden for en markedsøkonomi, skal ske ex ante (Domstolens dom i Boussac-sagen, præmis 43, 44 og 45, Tubermeuse II-sagen, og dom af 21.3.1991, sag C-305/89, Italien mod Kommissionen, Sml. I, s. 1603, præmis 19).
— the assessment of the existence of a State­aid element, and in particular the application of the 'private investor in a market economy' test, must be made ex ante (Boussac judgment, paragraphs 43 to 45; Tubemeuse II; Case C­305/89 Italy ν Commission [1991] ECR I­1603, paragraph 19);
— En ex post-synsvinkel strider mod retsstatsprincippet.
— assessment of the situation ex post is contrary to the principle of a State governed by the rule of law.
Hvis det var den faktiske og retlige situation på det tidspunkt, hvor Kommissionen vedtager sin beslutning, der var afgørende for bedømmelsen af en støtte, ville Kommissionen kunne vælge det tidspunkt, der passer bedst til det resultat, den ønsker at nå frem til.
If the factual and legal situation that is decisive for assessing an aid were to be that prevailing at the time the Commission's decision were adopted, the Commission would be able to choose the most convenient moment according to the desired result.
I øvrigt skal kriterierne kunne forudses, og dette er ikke sikret, hvis der anvendes en ex post-synsvinkel.
Moreover, the criteria must be foreseeable, which is not guaranteed if the situation is assessed ex post.
193 Ifølge sagsøgerne skal spørgsmålet, om den foreliggende støtte er forenelig med fællesmarkedet, derfor bedømmes ud fra det tidspunkt, hvor støtten blev tildelt, dvs. den 22. marts 1991, og ikke ud fra det tidspunkt, hvor beslutningen blev vedtaget i 1996.
193 It follows, in the applicants' submission, that the compatibility of the aid in question with the common market must be assessed at the date on which it was granted, namely 22 March 1991, and not at the date of the adoption of the Decision in 1996.
Det samme gælder vedrørende de dele af støtten, der endnu ikke var blevet udbetalt på det tidspunkt, hvor den anfægtede beslutning blev vedtaget. Alle dele af en støtte, der er blevet bevilget ved én beslutning og vedrører ét og samme projekt, skal nemlig bedømmes ud fra de samme retlige og faktiske omstændigheder.
That approach also applied to the parts of the aid which were not yet paid when the Decision was adopted, since all instalments of aid granted in the context of a single decision and by virtue of a single project must be assessed in accordance with the same legal and factual framework.
194 Sagsøgerne har desuden gjort gældende, at den omstridte støtte var en del af et allerede godkendt regionalstøtteprogram, og at Kommissionen derfor ikke havde ret til at undersøge, om den var forenelig med EF-rammebestemmelserne.
194 The applicants go on to argue, first, that the aid in question falls within a programme of regional aid that was already approved, and that the Commission was therefore not entitled to subject it to an examination of its compatibility with the Community framework.
Kommissionen havde kun den begrænsede ret til at undersøge, om denne støtte opfyldte betingelserne i det nævnte program.
In their submission, the Commission had only the limited power to examine whether the aid in question complied with the conditions of the regional aid programme already approved.
195 I det foreliggende tilfælde blev investeringstilskuddene tildelt endeligt ved afgørelserne fra 1991 (jf. ovenfor, præmis 19).
195 In this case, the investment grants were definitively allocated by the 1991 decrees (see paragraph 19 above).
De senere ændringer af disse afgørelser vedrørte ikke den grundlæggende beslutning, men reducerede blot støttebeløbene for at afhjælpe deres negative følger for konkurrencen.
The amendments made to those decrees later did not concern the substance, but merely reduced the amount of the aid, thus attenuating its negative consequences for competition.
Hvad skattelettelserne angår blev der givet endeligt tilsagn herom den 18. marts 1991 (jf. præmis 20).
As for the investment subsidies, a firm undertaking concerning them was given on 18 March 1991 (see paragraph 20 above).
196 Alle disse støtteforanstaltninger blev bevilget inden for det 19. rammeprogram, der blev vedtaget med hjemmel i »loven om fællesprojektet«.
196 All that aid was granted within the context of the Nineteenth Outline Plan adopted pursuant to the Law on the Joint Task.
Men Kommissionen havde, som det fremgår af afsnit VIII, fjerde afsnit, i den anfægtede beslutning,
That programme had already been approved by the Commission, as is shown by the fourth paragraph of Point
Heraf følger, at klausulen i afgørelserne fra 1991, hvorefter støtten blev ydet under forbehold af godkendelse fra Kommissionen, var indholdsløs.
VIII of the Decision. It follows, in the applicants' submission, that the clause in the 1991 decrees, whereby the aid was granted subject to its authorisation by the Commission, was devoid of purpose.
197 Sagsøgerne har i øvrigt bestridt anbringendet i svarskriftet om, at Kommissionen ved sin godkendelse af de generelle støtteprogrammer udtrykkeligt har forbeholdt sig ret til at kontrollere, at traktatens artikel 92 og 93 overholdtes.
197 Moreover, the applicants challenge the claim in the Commission's defence that, in its approval of the general aid programmes, it expressly reserved to itself the right to verify whether Articles 92 and 93 of the Treaty were complied with.
Sagsøgerne har kritiseret, at Kommissionen ikke har fremlagt de dokumenter, der skulle indeholde dette forbehold, for dem, og de har gjort gældende, at fremlæggelsen i duplikken er sket for sent og skal afvises.
They accuse the Commission of not having sent to them the documents said to contain that reservation and argue that their production at the rejoinder stage is out of time and inadmissible.
198 Selv hvis det antages, at Kommissionen i sin godkendelse af det 19. rammeprogram tog forbehold om, at EF-rammebestemmelserne skulle overholdes, finder sagsøgerne, at disse rammebestemmelser ikke kunne anvendes i marts 1991, da den omstridte støtte blev tildelt endeligt.
198 Even if the Commission's approval of the Nineteenth Outline Plan contained a reservation whereby the provisions of the Community framework had to be complied with, that framework, the applicants argue, was not applicable in March 1991, the date of the definitive grant of the aid in question.
199 Ifølge sagsøgerne fremgår det nemlig af punkt 2.5 i de EF-rammebestemmelser, der blev offentliggjort i 1989, at disse skulle gælde i to år fra den 1. januar 1989.
199 Point 2.5 of the Community framework, as published in 1989, shows that the framework was to be applied for a two-year period from 1 January 1989.
EF-rammebestemmelserne udløb derfor den 31. december 1990.
The Community framework therefore expired on 31 December 1990.
Først i april 1991, efter at den pågældende støtte var blevet tildelt endeligt, indvilgede Forbundsrepublikken Tyskland i genindførelsen af rammebestemmelserne.
The Federal Republic of Germany did not consent to its reintroduction until April 1991, after the definitive grant of the aid in question.
200 Sagsøgerne har supplerende anført følgende:
200 In that respect, the applicants put the following specific points by way of support for their argument:
— Beslutning 90/381/EØF, hvorefter det »i medfør af« EF-rammebestemmelserne blev pålagt Forbundsrepublikken Tyskland at anmelde støtteforanstaltninger, der overskrider et vist beløb, til Kommissionen, kunne ikke
— Decision 90/381 of 21 February 1990, cited above, requiring the Federal Republic of Germany, 'pursuant to' the Community framework, to notify aid exceeding a certain amount to the Commission, was not applicable to the
FREISTAAT SACHSEN M.FL. MOD KOMMISSIONEN anvendes på de nye delstater, der endnu ikke var en del af denne medlemsstat, og kunne ikke bruges til at forlænge EF-rammebestemmelserne ud over den oprindelige gyldighedsperiode, der udløb den 31. december 1990.
FREISTAAT SACHSEN AND OTHERS V COMMISSION new Länder, which did not yet form part of that Member State, and it could not have extended that framework, which expired on 31 December 1990, beyond its original duration;
— Beslutningen om at forlænge EF-rammebestemmelserne, der fra dette tidspunkt blev udvidet til at omfatte de nye delstater, blev offentliggjort i EFT C 81 af 26. marts 1991, der var til rådighed den 27. marts 1991, dvs. efter den endelige tildeling af den relevante støtte.
— the decision to extend the duration of the Community framework, henceforth extended to the new Länder, was published in OJ C 81 of 26 March 1991, made available on 27 March 1991, after the definitive grant of the aid in question.
EF-rammebestemmelserne kunne ikke anvendes med tilbagevirkende kraft, da dette ikke er foreskrevet i rammebestemmelsernes tekst, og det ville stride mod retssikkerhedsprincippet at give en fællesskabsretsakt gyldighed fra et tidspunkt, der ligger før aktens offentliggørelse (Domstolens dom af 11.7.1991, sag C-368/89, Crispoltoni, Sml. I, s. 3695, præmis 17).
The Community framework could not apply retrospectively, because its wording did not so provide and because it would be contrary to the principle of legal certainty to place the commencement of the validity of a Community measure at a time prior to its publication (Case C-368/89 Crispoltoni [1991] ECR 1-3695, paragraph 17);
— Kommissionen har ikke påvist, hvornår beslutningen om at forlænge EF-rammebestemmelserne blev vedtaget.
— the date of adoption of the decision extending the Community framework has not been established.
Det er desuden tvivlsom, om denne beslutning blev vedtaget gyldigt.
Moreover, it is doubtful whether that decision was validly adopted.
Kommissionens skrivelse til medlemsstaterne er dateret den 31. december 1990, selv om Kommissionen ikke afholder møder ved årets udgang.
The Commission's letter to the Member States is dated 31 December 1990, although the Commission does not hold meetings at the end of the year.
I øvrigt svarer den tekst, der er offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende (EFT 1991 C 81, s. 4), ikke til den, som den tyske regering modtog.
Moreover, the text published in the Official Journal of the European Communities (OJ 1991 C 81, p. 4) does not correspond to that received by the German Government;
— Kommissionens skrivelse, hvori det blev foreslået den tyske regering at forlænge EF-rammebestemmelserne, modtog regeringen først den 8. januar 1991, hvilket fremgår af modtagelsesstemplet fra Tysklands faste repræsentation ved De Europæiske Fællesskaber.
— the Commission's letter proposing to the German Government that the Community framework be extended was not received by that government until 8 January 1991, as evidenced by the entry stamp by the permanent representation of Germany at the European Communities.
På dette tidspunkt var de gamle EF-rammebestemmelser allerede udløbet, og Kommissionens forslag måtte derfor forstås som et forslag om at genindføre disse bestemmelser; i mangel af medlemsstaternes accept kunne de ikke tillægges tilbagevirkende kraft (jf.
At that date, the validity of the former Community framework had already expired, and the Commission's proposal should therefore be understood as proposing the reintroduction of that framework, without the possibility of retrospective application in the absence of consent from the Member States (Case
DOM AF 15.12.1999 — FORENEDE SAGER T-132/96 OG T-143/96 dommen af 29.6.1995 i sagen Spanien mod Kommissionen, præmis 24, og dommen af 15.4.1997 i sagen Spanien mod Kommissionen, præmis 28 ff.).
C­135/93 Spain ν Commission, paragraph 24; Case C­292/95 Spain ν Commission, paragraph 28 et seq.);
— EF-rammebestemmelserne er ikke i sig selv bindende for medlemsstaterne, så længe disse ikke har erklæret sig indforstået med dem.
— the Community framework has in itself no binding force as against Member States for as long as they do not consent to it.
I det foreliggende tilfælde har Forbundsrepublikken Tyskland modsat sig EF-rammebestemmelserne lige fra begyndelsen (jf. beslutning 90/381). Den 7. februar 1991 gjorde departementschefen i Forbundsøkonomiministeriet over for det medlem i Kommissionen, der havde kompetence angående konkurrence spørgsmål, rede for den tyske regerings standpunkt, hvorefter EF-rammebestemmelserne ikke kunne anvendes i de nye delstater, og Forbundsrepublikken Tyskland erklærede sig først endeligt indforstået med rammebestemmelserne i april 1991.
In this case, the Federal Republic of Germany opposed the Community framework from the outset (see Decision 90/381 of 21 February 1990, cited above); on 7 February 1991, the Secretary of State at the Federal Ministry of the Economy explained to the Member of the Commission responsible for competition matters the position of his government to the effect that the Community framework did not apply to the new Länder, and the consent of the Federal Republic was not finally given until April 1991.
201 Kommissionen har i det væsentlige gjort gældende, at den havde ret til at anvende EF-rammebestemmelserne i den version, der gjaldt i juni 1996, og tage hensyn til de faktiske omstændigheder, der forelå på det tidspunkt, hvor den anfægtede beslutning blev vedtaget.
201 The Commission argues essentially that it was entitled to apply the Community framework as in force in June 1996 and to take account of the factual circumstances existing at the date on which the Decision was adopted.
I det foreliggende tilfælde ændrede sagsøgerne nemlig deres projekter på grundlæggende vis efter marts 1991, og afgørelserne om tildeling af støtte blev også ændret flere gange indtil februar 1996.
In this case, the applicants had changed their plans fundamentally since March 1991, and the decrees granting the aid had also been amended several times up to February 1996.
Det er derfor udelukket, at Kommissionen i 1996 skulle undersøge spørgsmålet om støttens forenelighed med fællesmarkedet på grundlag af den situation, der forelå i 1991, selv om alle væsentlige forhold var blevet ændret grundlæggende i mellemtiden.
There could therefore be no question of the Commission, in 1996, having to examine the compatibility of the aid by reference to the situation prevailing in 1991, whilst in the meantime all the relevant criteria had been fundamentally changed.
202 Desuden skulle den omtvistede støtte være blevet anmeldt over for Kommissionen med henblik på en forudgående godkendelse.
202 The Commission further contends that the aid in question had to be notified to it with a view to its prior authorisation.
203 I modsætning til, hvad sagsøgerne har gjort gældende, kan de omtvistede foranstaltninger ikke anses for at udgøre en del af et regionalstøtteprogram, som
203 Contrary to what the applicants maintain, the aid measures in dispute cannot be regarded as falling within a regional aid programme already
Kommissionen allerede havde godkendt, og dermed for at være undtaget fra pligten til forudgående anmeldelse.
FREISTAAT SACHSEN AND OTHERS V COMMISSION approved by the Commission and thus exempt from the duty of prior notification.