natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Disse aktioner iværksættes gennem nationale programmer, der ofte forvaltes af lokale myndig­heder under central kontrol.
These measures are implemented under national programmes, the management of which is sometimes conducted by the State at local rather than national level.
De sektorer, der får statsstøtte, er enten erhvervsgrene (landbrug, håndværksvirksomheder, m.m.) eller erhverv med kvalifikationsunderskud (inge­niører og ledende teknikere, undervisere m.m.).
The sectors granted State help are either economic sectors (agriculture, crafts, etc.) or occupations in which there are skill shortages (engineers and management, trainers, etc.).
8000 voksenundervisere deltog i statsfinansierede uddannelsesaktiviteter.
Training funded by the State was given to 8 000 trainers.
D) Aktioner, der gennemføres af staten og regionerne i fællesskab
(D) Measures implemented by the State and regions
Redskabet hertil er den plan, der undertegnes af regionspræfekten og formanden for det enkelte regionalråd.
The instrument for this harmonization is the Contrat de plan — a plan contract signed by the Prefect of the region and the president of each regional council.
Plankontrakterne mellem staten og regionerne indgås med henblik på at opfylde de generelle målsætninger i den 10. plan (1989-1993), hvori erhvervsuddannelse er et prioriteret område for forhandling.
Plan contracts between the State and regions are concluded in pursuance of the general objectives laid down by the Tenth National Plan (1989-93). They do not cover just vocational training, but this is a priority in negotiations.
Plankontrakterne, der omfatter peri­oden 1989-1993, omhandler følgende punkter:
Plan contracts between the State and the regions concluded during the period 1989-93 related to the following points:
-ledsageforanstaltninger (information om erhvervsuddannelse, regionale observationsposter for beskæftigelse, støtte til konsulentbistand, tilret­telæggelse og planlægning)
(i) employment support measures (information on training, regional observation centres, support for consultancy, engineering);
-forskellige strategiske programmer (såsom fremme af virksomhedsinterne uddannelser, uddannelse af ingeniører, uddannelse inden for eksport og fremmedsprogsundervisning m.m.)
(ii) various strategic programmes (such as the development of training in the workplace, the training of engineers and training on exports or in languages); the diversification of female employment; the social development of local neighbourhood areas; the campaign against illiteracy;
- modernisering af uddannelsesudbuddet (multimedie-undervisning, centre for opstilling af kompetenceoversigt, individuelle pædagogiske værksteder, uddannelse af undervisere)
(iii) (iv) (v) (vi) modernization of the provision of training (multi-media, skills audit centres, personalized teaching workshops and the training of trainers);
- modernisering af lærlingeuddannelserne
(vii) modernization of apprenticeship; (viii) actions of benefit to a specific region.
Ud over almenretlig kompetence med hensyn ti! efter- og videre­uddannelse har de så godt som fuldstændige beføjelser på lærlingeuddannelses­området og væsentlige beføjelser med hensyn til de grundlæggende erhvervsud­dannelser.
In addition to their responsibilities in principle for vocational training, they have almost total responsibility for apprenticeship and major responsibilities for initial training.
På grundlag af denne tresidede kompetence kan regionerne således investere i aktioner, der svarer til målsætningerne for de enkelte regioners økono­miske og sociale udvikling.
Through this threefold responsibility, regions are able to fund actions that meet the objectives of regional economic and social development.
Udarbejdelsen af programmet foregår i to tempi: fastsættelse af de regionale retningslinjer for erhvervsuddannelse og lærlingeuddannelse og udmøntning af disse retningslinjer i et uddannelsesprogram i form af en forteg­nelse over uddannelsesforanstaltninger, der vil blive igangsat.
This programme is in two phases: regional guidelines for training and apprenticeship are defined and the guidelines are translated into a programme of training in the form of a list of the training measures that will be financed.
Til finansiering af disse aktioner råder regionerne over statsmidler og egne fiskale ressourcer.
To finance these measures, the regions have funds disbursed by the State and their own tax revenue resources.
Deres vigtigste opgave er at indkalde tilbud fra uddannelsesinstitutioner.
Their main method of intervention is to call for tenders from training agencies.
De kan dog få assistance hos statens eksterne tjenester (ministeriernes regionale direktorater) til behandling af uddannelsesinstitutio­nernes tilbud.
Under the transfer of responsibilities, they are entitled to call upon the State's external departments (Directions régionales de ministères), in order to process tenders submitted by agencies.
2.3.65 Regionernes aktioner omfatter alle områder: finansiering af uddannelse for arbejdssøgende, tilskud til uddannelsescentrenes udstyr, finansiering af ordningen til forbedring af den enkeltes muligheder på arbejdsmarkedet, støtte til uddannel­sesforsikringsfondene, deltagelse i foranstaltninger til fremme af erhvervsuddan­nelse osv.
The measures introduced by regions are implemented in every field: the financing of training for job-seekers, aid for setting up training centres, financing social advancement and development training, aid to training insurance funds, participation in commitments for the development of training, etc.
Hvilket betyder, at regionalrådene ikke har en samtalepartner med handlingskompetence på regionalt plan.
This means that regional councils do not always find the party that is responsible for acting at regional level.
Og selv om der findes et koordinationsudvalg for regionale erhvervsuddannelses- og lærlingeuddannelsesprogrammer, er udvekslingen af erfaringer mellem regionerne og udbredelsen af kendskabet til nyskabende aktioner stadig begrænset.
Moreover, despite the 'Comité coordination des programmes régionaux de formation et d'apprentissage', exchange between regions and the dissemination of innovatory measures are still fairly limited.
På et mere generelt plan kritiserer regionerne staten for, at den ikke har draget alle konsekvenserne af decentraliseringen og gjort det regionale plan til første trin i tilrettelæggelsen og forvaltningen af erhvervsuddan­nelsessystemet.
More generally, the regions criticize the State for not having thought through all the consequences of the laws on decentralization and for not having made the region the main level for the organization and supervision of vocational training systems.
B) De gennemførte aktioner i tal
(B) Statistical summary of the measures conducted
Uddannelsernes gennemsnitsvarighed er 400 timer.
The average duration of training was about 400 hours.
75% af kursisterne er under 35 år.
(vii) commerce and retailing (viii) financial and accounting techniques (ix) mechanical engineering Of the trainees, 75% were aged 35 or under.
(Vedrørende finansieringsoversigten, se afsnit 3.2.5)
(For the financial summary, see 3.2.5).
2.3.69 Betegnelsen »forbedring af den enkeltes muligheder på arbejdsmarkedet« (promotion sociale) dækker deltagelse i individuelle uddannelsesaktiviteter uden for arbejdstiden.
Under the heading of social advancement come training courses taken outside working hours on an individual basis.
Det vil først og fremmest sige aftenskole- og fjernundervisning.
In other words, these are mainly evening and distance courses.
I mangel af lovgivning om lønmodtageres ret til uddannelse i arbejdstiden tilrettelagdes under­visningen som aftenkurser.
In the absence of regulations allowing employees to take training in working hours, the teaching was organized in the form of evening courses.
Indførelsen af den individuelle uddannelsesorlov, der medførte, at en del lønmodtagere ophørte med at følge aftenkurser, var ikke til hinder for, at disse fastholdt et stort klientel.
The creation of individual training leave diverted a number of employees from the evening courses, but they none the less retained their public.
Størstedelen af deltagerne i aften­kurser er tilmeldt konservatoriet for kunst og håndværk (CNAM) eller centre tilknyttet dette. Omkring 75 000 personer, heraf 30000 i Paris og 45 000 i provinsen, følger kurser i CNAM.
Most of the people taking such courses enrolled with the Conservatoire national des arts et métiers (CNAM) or its member centres.
CNAM er tilknyttet undervisningsministeriet.
CNAM is attached to the Ministry of National Education.
Hertil kommer 300000, der gennemgår korrespondancekurser i private uddannelsesorganers regi.
In addition, 300 000 people take correspondence courses with private training agencies.
I alt deltager 600 000 personer på privat basis i uddannelsesakti­viteter inden for rammerne af »promotion sociale«.
In other words, a total of some 600 000 people undertake training on an individual basis within the context of social advancement.
Der kan være to hovedårsager til, at antallet ikke stiger; dels muligheden for individuel uddannelsesorlov og indførelsen af særlige uddannelsesforanstaltninger og dels den ringe udvikling i fjernundervisningens pædagogik.
There are perhaps two main causes of the lack of growth in numbers: the development of opportunities for access to training as part of the individual training leave measure, or specific training measures, and the low level of development of distance training methods.
Uddannelsesorganeme har f.eks. ikke interesseret sig for tv som undervisningsmedie.
Television channels, for example, have not been invaded by training agencies.
Og heller ikke multimedieprodukter har opnået den af de offentlige myndigheder ønskede udbredelse.
In the same way, multi-media products are not producing the results hoped for by the authorities.
Men på trods heraf forudses det, at antallet af deltagere i foranstaltninger til forbedring af den enkeltes muligheder på arbejdsmarkedet vil stige i de kommende år.
Access to social advancement, however, should develop over the years to come.
Erhvervsvejledning af voksne
Adult vocational guidance
Erhvervsuddannel­sessystemet er hermed blevet til et genplaceringsinstrument, idet vejledning har fået en prioriteret plads, og en uddannelse kun påbegyndes, såfremt nødvendig­heden heraf er fastslået.
This has transformed training systems into measures for retraining people for other jobs, within which guidance comes first and the training comes only after it has been established that it is really necessary.
A) Vejledningssteder
(A) Places of guidance
I tilknytning til arbejdsformidlingen findes der forskellige service, informations- og vejlednings­centre for voksne (service- og vejledningscentrene for unge er omtalt andetsteds).
Around ANPE, various bodies provide preliminary contact, information and guidance for adults (the agencies catering for young people's guidance have been described elsewhere).
Sigtet med denne organi­sation, der er oprettet af arbejdsmarkedets parter, er at bistå overordnet personale med at finde arbejde og virksomheder med at finde overordnet personale.
Created by the social partners, the purpose of the association is to support managerial staff in seeking employment and employers in their search for managers.
Efter planen skal der være etableret et kompetenceoversigtscenter i hvert departement i 1992.
The plan was that each département should have one such interinstitutional skills audit centre in 1992.
Disse centre har til opgave dels at udarbejde oversigter og dels at tilrettelægge udbuddet af denne service.
The terms of reference of these centres are to arrange for skills audits and organize the provision of reviews where they can subcontract some of the services they provide.
Formålet med udarbejdelsen af en kompetenceoversigt er at give den enkelte mulighed for at få et samlet overblik over sine kvalifikationer og evaluere dem.
The audit is defined as an overall step which helps an individual to identify what he has already achieved in the way of skills and to evaluate those skills.
-centrene for information om kvinders rettigheder (CIDF), der generelt rådgiver kvinder med sociale eller erhvervsmæssige problemer.
(i) Centres d'information sur les droits des femmes (CIDF), which provide general help for women encountering social or occupational problems.
Erhvervsin­formation og -vejledning og information om sociallovgivningen er de to søjler i CIDF's aktivitet
The two pillars of the work of these information centres on women's rights are vocational information and guidance and information on social legislation.
- organisationen Retravailler (i arbejde igen), der er grundlagt i 1974 og aner­kendt som en almennyttig virksomhed, forestår vejlednings- og uddannel­sesaktioner med henblik på at fremme kvinders genindpasning på arbejds­markedet.
(ii) The 'Retravailler' association, founded in 1974 and recognized as being of public utility, suggests guidance and training measures with a view to helping and supporting women wishing to return to work.
-uddannelsesforsikringsfondene, der bl.a. har til opgave at informere arbejdsgivere og lønmodtagere.
(i) Fonds d'assurance formation, whose terms of reference include the provision of information to employers and employees.
Nogle uddannelsesforsikringsfonde, navnlig de, der forvalter den individuelle uddannelsesorlovsordning, arran­gerer informationsmøder uden for arbejdstiden
Some of these training insurance funds, especially those that administer individual training leave, arrange information meetings outside working hours.
- uddannelsesinformationshuse (MIF), der formidler information om beskæfti­gelses- og uddannelsesproblemer i et bestemt geografisk område.
(ii) Maisons d'information sur la formation (MIF), whose aim is to serve as a one-stop centre for information on the problems of employment and training in a given geographical area.
Det er planen at videreudbygge nettet af informationshuse i de kommende år.
These maisons d'information sur la formation are likely to develop further in the years to come.
Β) Vejledningsforanstaltninger
(Β) Guidance measures
Siden 1986 er fire uddannelsesordninger blevet fuldstændig omorganiseret.
Since 1986, for instance, four training measures have been entirely overhauled.
Disse ordninger er rettet mod unge (individuel ret til en kvalificerende uddannelse), arbejdssøgende (ret til at oppebære arbejdsløsheds­understøttelse under uddannelse og omskolingskurser), langtidsledige (indslus­nings­ og uddannelsesaktioner) og lønmodtagere, der trues af afskedigelse af økonomiske årsager (omstillingsoverenskomster).
These are for young people (crédit formation), job-seekers (allocation de formation reclassement — allowance for retraining; stage de reclassement professionnel — vocational retraining placement), long-term job-seekers (integration and training measures) and employees who are laid off on economic grounds (retraining agreements).
De består i udarbejdelse af kvalifikationsoversigt, infor­mation og opfølgning, hvilket betyder, at foranstaltningerne til fordel for arbejdssø­gende i dag er andet og mere end en række adgangsveje til uddannelse, idet de er på vej til at blive et sammenhængende og målrettet system.
They all incorporate the concept of the skills audit and monitoring, so that the vocational training system for job-seekers today is far more than a mere set of routes of access to training. It is becoming a coherent, targeted system.
En sådan aktion forudsætter en strukturering af det endnu spæde udbud med hensyn til opstilling af kompetenceoversigter.
Such action assumes that the provision of audits, one that is still emerging, will be more structured.
Det er især nødvendigt at definere de ydelser, der kan leveres af den offentlige sektor (ANPE, CIO, AFPA, osv.) og de, der kan forventes at blive leveret af uddannelsesinstitutioner og virksomheder, f.eks. evaluering af kompetencer.
In particular, thought must be given as to the services that can be provided by operators in the public sector (ANPE, CIO, AFPA, etc.) and those which can be expected from training centres and employers especially in matters of skills evaluation.
Problemet er dermed flyttet fra adgangsmulighederne til vejledningens indhold.
The problem, then, is shifted from that of access to a problem of the content of the services provided.
Tre punkter er vigtige for en forståelse af, hvordan efter­ og videreuddannelsessystemet fungerer: hvordan reglerne fast­sættes, systemet med samrådsinstanser og ­procedurer og erhvervsuddannel­sesmarkedets funktionsmåde.
There are three points that we feel are vital to an understanding of the workings of the continuing training system: the ways in which rules are created, the consultative bodies and procedure, and the rules on the workings of the training market.
Fastsættelse af regelgrundlaget
The creation of rules
Indførelsen af denne ret kan helt nøjagtigt fastsættes til den 9. juli 1970. Hvorfor denne dato?
The creation of this right may be very precisely dated to 9 July 1970.
Fordi det er fra den dato, at arbejdsmarkedets parter fik indflydelse på et område, som de indtil da ikke havde beskæftiget sig med, og fordi denne indflydelse ændrede karakteren af den ret til uddannelse, der var ved at tage form i arbejdsretligt regi.
Because it marks the time when the social partners took over a domain with which they had not previously been concerned; this appropriation tipped the scales so that the emerging right to training became part of labour law.
Selv nu tyve år efter er det vanskeligt at overskue alle konsekvenserne heraf.
Even 20 years after this agreement, it is hard to weigh the full implications of the position adopted by the partners.
Loven af 16. juli 1971 gav denne situation retsgyldighed med kodificeringen af den lovtekst, der er indføjet som den 9. bog i Code du Travail under overskriften »erhvervsmæssig efter- og videreuddannelse inden for rammerne af livslang uddannelse«.
The Law of 16 July 1971 was to codify this situation by drafting a text which was to become Book IX of the Labour Code, entitled 'la formation professionnelle continue dans le cadre de l'éducation permanente' (continuing vocational training in the framework of permanent education).
­Sammenknytningen af retten til uddannelse og arbejdsretten medfører, at regler og bestemmelser fastsættes uden for de offentlige institutioners regi.
(i) One consequence was to detach institutions within the public sector from the creation of rules.
Således deltog det nationale uddannelsesforbund (FEN), der er den talmæssigt mest betydningsfulde fagforening i Frankrig, ikke i forhand­lingerne om erhvervsuddannelse og deltog heller ikke direkte i arbejdet med at fastsætte regler og bestemmelser.
For example the Fédération de l'éducation nationale (FEN), the teachers' union (and the largest in France in terms of number of members), did not take part in the negotiations on vocational training and does not participate directly in the creation of rules.
Et sådant skridt er selvsagt af stor rækkevidde i et land, hvor adskillelsen mellem uddannelsessystemet og erhvervslivet er så markant, som det er i tilfældet i Frankrig.
The impact of this exclusion will readily be appreciated in a country where, as we have already pointed out, there is a very marked separation between the educational world and the working world.
En anden følge­virkning er, at regionerne, der har almenretlige beføjelser på erhvervsuddan­nelsesområdet, stort set kun intervenerer inden for rammerne af det af staten og arbejdsmarkedets parter etablerede grundlag.
Another consequence was that the regions, which have responsibility in principle for vocational training, play only a minor role in the creation of rules and therefore perform their part under measures created by the State and the social partners.
-Den tredje konsekvens er, at arbejdsretten og retten til uddannelse har ensartede målsætninger.
(iii) Lastly, there is a similarity of objectives between labour law and the right to training.
Rettighederne på uddannelsesområdet vil således følge ikke alene den arbejdsretlige udvikling, men også udviklingen på arbejdsmarkedet.
Linked with employment, this right followed trends not only in labour law but also on the labour market.
Når der i arbejdsretten indføjes aftaler om undtagelses­bestemmelser, dvs. aftaler, der tilføjer ændringer til lovbestemte lønmodta­gerrettigheder , får de samme aftaler gyldighed for uddannelsesområdet.
The introduction into labour law of agreements on derogations, for example, in other words agreements going back on certain rights granted by law to employees, resulted in the appearance of the same agreements on training.
Efter indførelsen af uddannelsesorlovsordningen, hvor aftalerne i nogle tilfælde fastsætter en lavere aflønning end den i loven fastsatte, er det uddannelsesplanens bestemmelser, der gøres til genstand for en sådan praksis gennem konceptet saminvestering (afsnit 2.3.33).
Following the individual training leave, where agreements could lay down financial conditions for accepting financial responsibility at levels lower than the legal system, it was the training plan regulations which covered a practice of this kind through the concept of co-investment (2.3.33).
Det er ministeriet for arbejde, beskæftigelse og erhvervsuddannelse, der er ansvarlig for statens politik på dette område.
Despite decentralization, the administration of vocational training is still principally the province of the State, with the Ministry of Labour, Employment and Vocational Training in charge of State policy in this field.
Undervisningsministeriet har derimod ansvar for den erhvervs­rettede undervisning.
On the other hand, the Ministry of National Education has responsibility for technical education.
Regionalrådene forvalter en regional erhvervsuddannelsespolitik.
Finally, regional councils administer a regional policy on vocational training.
A) Statslige institutioner 1) Ministeriet for Arbejde, Beskæftigelse og Erhvervsuddannelse
(1) The Ministry of Labour, Employment and Vocational Training
Denne administration havde til opgave at tilse, at virksomhederne opfyldte forpligtelsen til at deltage i finansieringen af erhvervsuddannelse, en forpligtelse, der var indført med ovennævnte lov af 16. juli 1971.
Answerable to a délégué interministériel (interministerial delegate) directly attached to the Prime Minister, its terms of reference were to ensure that employers were meeting their obligations to contribute towards the funding of vocational training, an obligation that was introduced under the same Law of 16 July 1971.
Da venstre­fløjen kom til magten i 1981, oprettedes et ministerium for erhvervsuddannelse, hvilket viser, hvor stor betydning der tillagdes dette område.
When the Left came to power in 1981, its creation of a Ministry for Vocational Training marked the importance attached to the issue.
Den tætte forbindelse mellem beskæftigelse og uddannelse resulterede imidlertid i genetablering af et enhedsministerium for arbejde, beskæftigelse og erhvervsuddannelse i 1984.
In 1984, however, the relationship between employment and training was to result in the creation of a single Ministry of Labour, Employment and Vocational Training.
Videregående erhvervs­uddannelse
Higher level training
Uddannelse af unge lønmodtagere
Young entrants to work
Uddannelse af arbejdsløse
Training for the unemployed
NATIONALT
NATIONAL
Uddannelsesform:
System regulation
Regulering af ordningen Fastlæggelse af indhold Evaluering og certificering
I solely in education or training centres
Undervisnings­ og uddannelsescentre Vekseluddannelse I Selvstudier I Uddannelse på arbejdsstedet
I by alternance training
Δ Information og vejledning
I by self­training
Arbejdsministeriet 2.
Ministry of Labour 2.
Undervisningsministeriet 3.
Ministry of National Education 3.
ANPE (arbejdsformidlingen) 4.
ANPE 4. DDTEFP 5. DRFP 6.
Andre offentlige institutioner 7.
Other public institution 7.
Virksomheder 8.
Employers 8.
Arbejdsmarkedets parter 9. Regionalråd 10.
Social partners 9.
Uddannelsesorganer
Training agencies