natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Nogle skelner også mellem »reelle kilder« og »materielle kilder«.
Certain persons also distinguish 'actual sources' and 'material sources'.
De filosofiske anskuelser ... den geografiske struktur og de økonomiske omstændigheder« »Materielle« kilder er f.eks. de institutioner i samfundet, som er blevet pålagt at udstede regler.
The former constitute 'the underlying elements' which explains why a particular rule comes into being ... philosophic views ... the geographical structure ... and economic necessity.
F.eks. den lovgivende magt ... den udøvende magt« (se Cl. Renard — Sources du droit et méthodologie juridique — Les presses universitaires de Liege, s. 40).
The agencies of the State which are required to bring the rule into being con stitute the 'material' sources: for example the legislature ... and the executive', (Vide Cl. Renard, 'Sources du Droit et Méthodologie Juridique', Les Presses Universitaires de Liège, p. 40).
I de følgende afsnit skal jeg give en kort fremstilling af disse principper og regler i den internationale ret; deres begreb, spørgsmålet om hvordan Dom stolen i sin retspraksis undersøger og finder frem til og ofte anvender disse »regler« og principper.
In the following sections I shall devote a brief review to those principles and rules of international law; the concept, investigation and discovery through the caselaw of the Court of Justice and often by the Court's application of those 'rules' and principles.
Afsnit 2. De »generelle principper« eller »principper« i De europæiske Fællesskabers ret
Section 2 The 'general principles' or 'principles' of Community law
Underafsnit 1. — Almindelige bemærkninger
Subsection 1 — General factors
»Principper« er også elementer i gældende ret i de nationale retssystemer.
'Principles . ..' also constitute elements of national positive law.
Jeg skal ikke, ej heller summarisk, forsøge at gengive, hvilke definitioner, der er blevet foreslået, hvorledes de opfattelser, der på fremragende vis er blevet gjort gældende i teorien vedrørende disse »principper« i flere medlemsstater eller ved flere bemærkelsesværdige domstolsafgørelser.
Obviously I do not intend to try to reproduce here, even summarily, the definitions which have been put forward and the opinions which have been formulated with regard to those 'principles. ..' in the works of eminent writers in a number of States or in noteworthy judgments of the courts.
Lad mig indskrænke mig til følgende betragtninger. De ikke-skrevne regler udgør principper, som er det moralske og institutionelle grundlag hvorpå den sociale organisation hviler.
Let me limit myself to the following observations.
Sådanne regler skal følges af den myndighed, der vedtager anordningen af den administrative myndighed, af dommeren ... og endog undertiden af den lovgivende myndighed, når disse regler er af forfat ningsmæssig karakter.
Such rules bind the authorities empowered to issue secondary legislation, the administration, the courts . . . sometimes even the legislature when the rules have a constitutional status.
Der er ofte et nødvendigt grundelement i vor civilisation og optages ofte i lovtekster o.l.
They are often imposed by our civilization and are frequently reproduced in laws or regulations.
Som Geny skrev (*) »disse generelle principper repræsenterer et ideal i for nuft og retfærdighed, som er i grundlæggende overensstemmelse med den menneskelige natur, og som forudsættes at ligge til grund for loven.
As Gény wrote: ' 'these general principles represent an ideal of reason and of justice which accords with the permanent basis of human nature and are presumed to form the basis of the law.
Man mener, at de må have været konstant nærværende i lovgivers tanke«.
It is held that they must always have been borne in mind by the legislature'.
Lov giver udsteder faktisk ofte skrevne regler under bevidst eller ubevidst hensyn tagen til disse principper og under forudsætning af, at de vil blive bragt i anvendelse, når lovene skal fortolkes.
In fact the legislature frequently constructs written rules taking account consciously or otherwise of the existence of these principles and supposing that they will be applied in particular when the laws are interpreted.
Retsprincipperne opstår desuden også af den ensartede regulering, som visse problemer kar fået i lovgivningen.
Principles of law also arise as a result of the uniform arrangements which the laws have thus applied to certain problems or to problems having a similar nature.
De generelle principper m.fl. er endvidere udtryk for den sunde fornuft og logikken, og det er ikke altid nødvendigt udtrykkeligt at formulere dem i skrevne regler (1).
1 should also like to emphasize that rules which are simply to be inferred from the nature of things and in particular from institutions are often classified as 'principles'.
Det følger direkte og logisk af domstolsopgavens karakter. Denne opgave kan ikke udføres efter hensigten, hvis dommeren ikke oplyses fuldt ud af parterne.
They follow necessarily and logically from the nature of the court's task; the court cannot properly carry out its task if the parties do not provide it with true information.
Man kunne anlægge en lignende vurdering af reglen eller princippet om »la continuité des services publics« (forbud mod strejker i den offentlige administration), som direkte følger af den offentlige administrations karakter og op gave (3), og af princippet »patere legem quam ipse fecisti«.
A similar conclusion may be reached with regard first to the rule or the principle of the continuity of public services which necessarily follows from the very nature of those services and of their task2 and secondly with regard to the maxim 'patere legem quam ipse f e cisti'.
Når man henviser til en ikke-skreven regel, som ikke er en sædvane, kalder man den i almindelighed eller meget ofte for et »generelt« princip.
When reference is made to an unwritten rule which does not constitute custom it is generally or very often classified as a 'general' principle.
Man kan sikkert meget ofte sige, at et »generelt« princip er en især af civilisationen påtvunget idé, som lovgivningen, sædvanen eller retspraksis anvender forskel ligt, og som der altså stadig kan findes nye anvendelsesmuligheder for.
Undoubtedly it may often be said that a 'general' principle is a concept which is required by civilization whose law, custom or caselaw have applied it on one or more occasions and which is thus still capable of being applied on further occasions.
I den forstand er princippet selvfølgelig »generelt«.
In this sense the principle is obviously 'general'.
Fornylig skrev en forfatter (4) »forskellen mellem retsreglen og det generelle princip skal vurderes i forhold til disses almengyldighed, der, som vi har set, er en af retsreglens elementer. Men det er ikke nok at sige, at princippet har en mere almen rækkevidde end reglen.
It has recently been written: 'The difference between a rule of law and a general principle must be considered in terms of its generality which is, as has been seen, one of the factors in a rule of law; but it is not sufficient to state that a principle has a more general scope than a rule.
Retsreglen udstedes med en bestemt retlig situation for øje, mens retsprincippet er generelt, idet det indebærer en uendelig række af anvendelsesmuligheder i lovgivningen.
A rule of law is adopted with a view to a specific legal situation whilst a principle of law is general in that there is inherent in it a series of infinite applications in law.
Man kan også sige, at den række af præcist angivne løsninger, som er udtrykt i retsreglerne, er underordnet det generelle retsprincip«.
It may also be stated that a number of distinct series of solutions expressed in rules of law come under the general principle of law'.3
i1) Således f.eks. principperne »nemo plus juris transmittere potest quam ipse habet« eller »res inter alios acta nemini nee nocet nee prodest«. Sidstnævnte «princip« er optaget i skrevne regler, navnlig i les codes civiles.
In my view, however, it is possible to maintain that there are a certain number, not to say a large number, of unwritten rules of law which constitute 'principles' but which do not have this characteristic of generality.
Han udleder dem af forholdets natur, enten ud fra systemets interne logik, eller fordi de hænger uløseligt sammen med samfundslivet. Til denne kategori kan man henregne * le principe de la continuité du service public». (') Ganshof van der Meersch, W. J. Propos sur le texte de la loi et les principes généraux du droit — Tale ved åbningshøjtideligheden for Cour de cassation de Belgique, den 1. september 1970.
The principle of the continuity of the public service may be included in this category'.
Efter min opfattelse må man dog nok antage, at der eksisterer et vist antal, for ikke at sige et stort antal, ikke skrevne retsregler, som er egentlige »prin­cipper«, men som ikke har denne almengyldige karakter.
Why should it be asserted that the principle that punishment is restricted to the wrongdoer or of the principle that all parties tendering for a public works contract shall be placed on an equal footing1 or of the principle of a persona ad personam non fit Interruptio2or again that the principle of the
Det samme spørgsmål kan stilles for så vidt angår flere af de »principper«, som er blevet anført for Domstolen, eller som er blevet anvendt i Domstolens domme eller i generaladvokaternes forslag til afgørelse, og som jeg vil få lejlighed til at omtale i kapitel III, 2. afsnit, 2. underafsnit.
The same question could be posed with regard to several 'principles' which have been relied on before the Court of Justice or which judgments of the Court of Justice and opinions of Advocates-General have applied and to which I shall refer in Subsection 2 of Section 2 of Chapter III.
Ordet »princip« er ganske vist almindeligt anvendt, men men kan spørge sig selv, om det altid er lige hensigtsmæssigt.
The word 'principle' is certainly in current usage but it may be wondered whether in certain cases it is adequate.
Skal man kalde en regel, som kan udledes logisk, og måske endda med tvingende nødvendighed, af en eller flere lovtekster eller måske endog af et generelt princip for »et princip« ?
Is it necessary to classify as a'principle', a rule which follows logically and necessarily, let us say even as an imperative, from one or more provisions of laws or even from a general or other principle?
Det bestemmes f.eks. i forfatningens artikel 9, og jeg beder undskylde, at jeg endnu en gang citerer belgisk ret, at der kun kan pålægges straf for et forhold, hvis strafbarhed er hjemlet ved lov (3). Fra denne bestemmelse udledes den regel, at dommerne ikke kan fortolke analogt fra love, som »hjemler straf«, for herved ville de komme til at bestemme, hvilke handlinger eller undladelser der kan belægges med straf.
For example, and I apologize for quoting Belgian law yet again, Article 9 of the Constitution provides that only a law of the legislature can establish what constitutes a crime and prescribe penalties.3From this provision follows the rule that the courts cannot provide an interpretation by analogy with laws which 'render persons criminally liable' as in this case the courts themselves would decide what act or omissions must result in a penalty.
Skal man således nødvendigvis kalde denne regel, som direkte følger af artikel 9, for et »princip« ?
Must this rule, which necessarily follows from Article 9, of necessity be classified as a 'principle'?
En række nationale domstole har ganske vist i deres retspraksis indtaget samme holdning til spørgsmålet om »lovgivheden« af at tilbagekalde ad­ministrative retsakter, hvorved nogen har fået tillagt visse subjektive rettig­heder.
Indeed a number of national courts have adopted the same attitude with regard to the problem of the 'lawfulness' of the annulment of adminstrative measures conferring individual rights.
Men har domstolene herved i virkeligheden anvendt et princip i den her omtalte betydning ?
However have the courts really applied a principle in this sense?
Har de ikke blot udledt løsningen af den rækkevidde, som der må tillægges forskellige regler — skrevne eller uskrevne? (4)
Have they not merely deduced the solution from the meaning which must be conferred upon a number of rules, written or otherwise? *
I generaladvokat Lagrange's forslag til afgørelse forud for dommen af 12. juli 1957 (°) hed det: »Det er et princip, at individuelle beslutninger, som er i overensstemmelse med loven, ikke kan tilbagekaldes ... «
In his opinion in Cases 7/56 and 3 to 7/575 Mr Advocate-General Lagrange considered: 'It is in fact a principle that when individual decisions are in accordance with the law they cannot be annulled ...'.
(3) i den samme retning: 103 § 2 G.G. (*) Se nedenfor i kapitel V, 4. afsnit: Keglernes harmonisering og koordinering.
Likewise Article 103 (2) Grundgesetz.
) Sag 7/56 og 3 — 7/57, Sml. 1954—64, s. 45, Ree. 1957, s. 85.
Vide infra Chapter V, Section 4: The Harmonization or coordination of rules. Recueil 1957, p. 285.
De »principper« eller »generelle principper«, som er en del af fællesskabsretten, udledes af medlemsstaternes ret eller måske også af den internationale ret.
'Principles' or 'general principles' which form part of Community law arise from the law of the Member States or even, perhaps, from international law as well.
Andre generelle principper udledes af selve bestemmelserne i de europæiske traktater eller ligger til grund for disse.
Further general or other principles arise from the provisions of the European Treaties themselves or of necessity constitute the basis of these provisions.
Undertiden kalder man visse regler, som udtrykkeligt er formuleret i traktaterne, for »principper« eller »generelle principper« som følge af deres grund læggende betydning.
Sometimes rules which are expressly set out in the provisions of the Treaty are, owing to their importance or their fundamental nature, classified as a 'principle' or a 'general principle'.
Her anvender man selvfølgelig begrebet »princip« eller »generelt princip« i en anden betydning.
This clearly involves employing the concept of 'principle' or of 'general principle' in another sense.
Det bestemmes således i artikel 3 b i EKSF-traktaten, at Fællesskabets institutioner inden for rammerne af de dem tillagte beføjelser og i fælles interesse skal ... sikre alle forbrugere i det fælles marked,som befinder sig under vilkår, der kan sammenlignes, lige adgang til produktionskilderne.
Article 3 (b) of the ECSC Treaty provides that the institutions of the Community shall, within the limits of their respective powers, in the common interest... ensure that all comparably placed consumers in the Common Market have equal access to the sources of production.
Man kan af denne bestemmelse udlede, og udleder normalt også, det, som i dommen af 21. juni 1958 (J) kaldes: »princippet om forbrugernes lighed over for reguleringen af produktionsforholdene«.
From this provision can, and normally is deduced what the judgment of 21 June 1958 * terms 'the principle that consumers shall be placed upon an equal footing with regard to economic rules'.
Men her ser det ud til, at det er i betydningen »fundamental« regel, at ordet »princip« skal forstås.
However it appears that in this instance the word 'principle' is understood in the sense of a 'fundamental' rule.
I samme dom præciserer Domstolen efter at have nævnt, at artiklerne 2—5 i EKSF-traktaten altid skal overholdes, fordi de fastsætter Fællesskabets grundlæggende målsætning ... og at de skal iagttages samtidig for at sikre en korrekt anvendelse, at »man må tilvejebringe en vis overensstemmelse mellem de forskellige mål i artikel 3, idet det er åbenbart umuligt at gennem føre dem alle samtidigt og hver især fuldt ud, da målene er generelle principper, hvis gennemførelse og indbyrdes overensstemmelse i videst muligt omfang skal tilstræbes«. »Generelt princip« skal her uden tvivl forstås i samme betydning som ovenfor nævnt.
In the same judgment the Court of Justice stated that Articles 2 to 5 of the ECSC Treaty must always be complied with because they establish the fundamental objectives of the Community . .. and that they must always be read together in order to apply them adequately; the Court then stated that: 'it will be necessary to reconcile to a certain extent the different objectives of Article 3 as it is manifestly impossible to attain each and every one completely since the objectives constitute general principles towards the attainment of which every possible endeavour must be directed'. This no doubt constitutes the same meaning of 'general principle' as that stated above.
I en bemærkelsesværdig undersøgelse har dommer Pescatore fremdraget og på strålende vis kommenteret fællesskabsrettens »emner« eller »principper« om lighed eller ikke-forskelsbehandling, om frihed, solidaritet og enhed (økonomisk og juridisk).
In a remarkable study Judge Pescatore has set out and brilliantly commented upon the 'propositions' or 'principles' of equality or non-discrimination, liberty, solidarity and the (economic and legal) unity of Community law.
Nogle af disse »principper« er udtrykkeligt optaget i traktaterne, andre kan udledes heraf eller ligger simpelthen til grund for disse traktater (2).
A number of these 'principles' are expressly set out in the provisions of the Treaties whilst others arise from or simply constitute the foundation of the Treaties2.
(') Sag 8/57, Sml. 1954—64, s. 105, Ree. 1958, s. 223. (2) Les objectifs de la Communauté européenne comme principes d'interprétation dans la jurisprudence de la Cour de Justice — i Miscellanea W. J. Ganshof van der Meersch, T.II, s. 325 ff.
Case 8/57, Recueil 1958, p. 223. 'Les Objectifs de la Communauté Européenne comme Principes d'Interprétation dans la Jurisprudence de la Cour de Justice' in Miscellanea, W. J. Ganshof van der Meersch, Volume 2, p. 325 et seq.
grebet »de almindelige retsgrundsætninger, der er fælles for Medlemsstaternes retssystemer«.
With regard to the noncontractual liability of the Communities, the second paragraph of Article 215 of the EEC Treaty (like the second paragraph of Article 188 of the EAEC Treaty) invokes the concept of 'the general principles common to the laws of the Member States'.
Dette begreb er så vidt jeg ved ikke blevet uddybet af Dom­stolen i dens retspraksis.
So far as I am aware at least this concept has not been clarified in the caselaw of the Court of Justice.
Men generaladvokat Gand har i sit forslag til af­gørelse forud for dommen af 10. juli 1969 forsøgt nærmere at fastlægge dets indhold (J).
Nevertheless Mr Advocate-General Gand, in his opinion in Case 9/69 ' tried to clarify its substance.
Det forhindrer ikke som vi senere skal se, at flere af de »principper«, som kan udledes af medlemsstaternes ret, anses for at være en del af fællesskabsretten.
As we shall see later this does not make it impossible to consider several 'principles' arising from the laws of the Member States in particular as forming part of Community law.
Et retsprincip, selv vedrørende grundrettighederne, som indgår i et eller flere af de nationale retssystemer, må vige, hvis det er i modstrid med fællesskabs­rettens skrevne eller uskrevne retsregler (2). »At anvende retsregler eller retlige begreber i den nationale ret til at vurdere gyldigheden af retsakter, udstedt af Fællesskabets institutioner, ville skade fællesskabsrettens enhed og effektivitet.
A principle of law, even one relating to fundamental rights, and forming part of one or more national laws must be discarded if it conflicts with the written or unwritten rules of Community law -. 'Recourse to the legal rules or concepts of national law in order to judge the validity of measures adopted by the institutions of the Community would have an adverse effect on the uniformity and efficacy of Community law.
Gyldigheden af sådanne retsakter bør kun vurderes efter fællesskabsretten; de grundlæggende rettigheder i henhold til en medlemsstats forfatning og principperne for denne stats forfatningsmæssige opbygning, kan ikke påvirke gyldigheden af en retsakt fra Fællesskabet eller dens virkning på denne stats territorium« (3).
The validity of such measures can only be judged in the light of Community law. .. . therefore the validity of a Community measure or its effect within a Member State cannot be affected by allegations that it runs counter to either fundamental rights as formulated by the Constitution of that State or the principles of a national constitutional structure'3.
Et retsprincip der opstilles på grundlag af de nationale retssystemer, kan imid­lertid indvirke på gyldigheden af en retsakt fra Fællesskabet, hvis dette princip også kan anses for at være en del af fællesskabsretten.
A principle of law arising from national laws may however affect the validity of a Community measure if this principle may be considered as also forming part of Community law.
Domstolen har også, og med rette, truffet den afgørelse, at en regel i den inter­nationale ret, og særlig en ikke­skreven regel i den internationale ret må vige, hvis den er i modstrid med skrevne eller ikke­skrevne bestemmelser i fælles­skabsretten (4).
The Court also rightly held that a rule of international law, in particular an unwritten rule of international law, must be ignored if it conflicts with written or unwritten provisions of Community Law4.
(*) Dom af 13. november 1964 — sagerne 90 og 91/63, Sml. 1954—64, s. 555. Ree. 1964, s. 1217.
Joined Cases 90 and 91/63 [1964] ECR 625.
Domstolen svarer: denne regel kan i det foreliggende tilfælde ikke anerkendes inden for rammerne af fællesskabsretten; »traktaten begrænser sig ikke til at skabe gensidige for­pligtelser for de forskellige retssubjekter, den finder anvendelse på, men skaber en ny retsorden; det følger herefter af selve grundlaget for traktaten, at medlemsstaterne ikke må tage loven i deres egen hånd, bortset fra tilfælde hvor andet udtrykkeligt er bestemt«.
The Court replied: this rule cannot be recognized under Community law. 'The Treaty is not limited to creating reciprocal obligations between the different natural and legal persons to whom it is applicable, but establishes a new legal order ... therefore, except where otherwise expressly provided, the basic concept of the Treaty requires that the Member States shall not take the law into their own hands'.
Det er altså et spørgsmål om at koordinere, harmonisere og navnlig præcisere rækkevidden af de skrevne og ikke-skrevne regler.
The court must then coordinate and harmonize and in particular clarify the scope both of the written rules and of the umwritten rules.
Således skulle Domstolen i afgørelsen af 13. december 1967 (*) dels tage hensyn til den skrev ne retsregel, ifølge hvilken udstederen af en fællesskabsforordning fastsætter datoen for dennes ikrafttræden, og dels til »princippet« om retssikkerhed (2).
Thus in the matter settled by the judgment of 13 December 1967 ' the Court of Justice had to take into consideration on the one hand the rule of written law that the authors of a Community regulation fix the date of its entry into force and on the other hand the 'principle' relating to legal certainty2.
Underafsnit 2. »De generelle retsprincipper« og den europæiske ret — Domstolens afgørelser og forslag til afgørelse fra generaladvokaterne vokaterne
Subsection 2 The 'general principles' of law and European law — judgments of the Court of Justice and opinions of the Advocates-General
A — Almindelige bemærkninger
A. General considerations
Sådanne principper er den del af den europæiske ret og hører til De europæiske Fællesskabers formelle retskilder.
Such principles form part of European law and constitute formal sources of the law of the European Communities.
»Det forhold« — hedder det i Domstolens dom af 21. januar 1965 (3) — »at en regel, som en af parterne har påberåbt sig, er uskreven ret, er ikke til strækkeligt til at udelukke denne regels eksistens.
In its judgment of 21 January 1965 3the Court declared: 'The fact that a rule invoked by a party does not form part of written law is not sufficient proof that it does not exist.
En sådan søgsmålsgrund kan følgelig ikke afvises fra realitetsbehandling«.
Such a submission cannot therefore be dismissed from the outset as inadmissible'.