natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Man bør,navnlig i de indledende stadier af udarbejdelsen af en retsakt,undgå at gøre artiklerne for komplekse.Udkast og forslag til retsaktervil under hele processen frem til deres vedtagelse være genstand fordrøftelser og forhandlinger,som i de fleste tilfælde medfører,at derforetages tilføjelser og præciseringer.Der kan senere blive foretagetadskillige ændringer af retsakten,som vanskeligt vil kunne indpasses iartikler,der i forvejen er for lange.
Particularly in the initial stages of drafting an act,articles should not betoo complex in structure.Drafts and proposals for acts will be subject todeliberations and negotiations throughout the adoption procedurewhich,in most cases,will result in further additions and refinements.Subsequent amendments of the act,which are often numerous,will alsobe difficult to insert if the articles are already overloaded.
Eksempel indeholdende ovennævnte fejl:
Example of a text not complying with those principles:
»4.Medlemsstaterne kan træffe foranstaltninger til fravigelse afstk.2 for en bestemt informationssamfundstjeneste,hvis følgendebetingelser er opfyldt: a)
‘4.Member States may take measures to derogate from paragraph 2,in respect of a given information society service,ifthe following conditions are fulfilled:
Foranstaltningerne skal: i) være nødvendige af en af følgende grunde:
(i) necessary for one of the following reasons:
— hensynet til den offentlige orden,især forebyggelse,efterforskning,afsløring og retsforfølgning af lovo-vertrædelser,herunder beskyttelsen af mindreårigeog bekæmpelsen af enhver tilskyndelse til had pågrund af race,køn,religion eller nationalitet,ogkrænkelser af enkeltpersoners værdighed
—public policy,in particular the prevention,investi-gation,detection and prosecution of criminaloffences,including the protection of minors andthe fight against any incitement to hatred ongrounds of race,sex,religion or nationality,andviolations of human dignity concerning individualpersons;
— beskyttelse af folkesundheden
—the protection of public health;
— hensynet til den offentlige sikkerhed,herunder dennationale sikkerhed og det nationale forsvar
(ii)taken against a given information society servicewhich prejudices the objectives referred to in point (i)or which presents a serious and grave risk of prejudice to those objectives;
Uden at det berører retssager,herunder forudgående retsmøder og handlinger,der udføres i forbindelse med efterforskning af kriminalsager,skal medlemsstaten,inden dentræffer de pågældende foranstaltninger:
(b)before taking the measures in question and without prejudice to court proceedings,including preliminary proceedings and acts carried out in the framework of a criminalinvestigation,the Member State has:
— have opfordret den i stk.1 omhandlede medlemsstat tilat træffe foranstaltninger,og denne medlemsstat harikke truffet disse foranstaltninger,eller de har ikkeværet tilstrækkelige
—asked the Member State referred to in paragraph1 to take measures and the latter did not takemeasures,or they were inadequate;
— have meddelt Kommissionen og den i stk.1 omhandledemedlemsstat,at den har til hensigt at træffe sådanneforanstaltninger.«
—notified the Commission and the Member Statereferred to in paragraph 1 of its intention to takesuch measures.’
Det er ofte lettere at formulere sig i komplicerede sætninger end at gøreen indsats for at opnå en syntese,der indebærer klare formuleringer.Ensådan indsats er imidlertid nødvendig,for at teksten kan blive let at forståog let at oversætte.
It is sometimes easier to draft complicated sentences than make the effortof synthesis necessary to achieve clear wording.However,this effort isessential in order to achieve a text which can be easily understood andtranslated.
Brugen af forkortelser bør afpasses efter de potentielle modtagere.Deforkortelser,der benyttes,bør enten være læserne bekendt,eller de børallerede fra begyndelsen defineres helt klart (f.eks.»Den Europæiske Centralbank, i det følgende benævnt »ECB««).
The extent to which abbreviations should be used depends on thepotential addressees.The abbreviation should be familiar to them or beclearly defined when first used (for example:‘European Central Bank,hereinafter "ECB"’).
Under hele processen forud for vedtagelsenaffattes udkast til retsakter i udtryk ogsætningsstrukturer,der tager hensyn til,at eflovgivningen er flersproget,ligesombegreber og terminologi,der er specifikke for et nationalt retssystem,bør anvendes medomtanke.
Throughout the process leading to theiradoption,draft acts shall be framed in termsand sentence structures which respect themultilingual nature of Community legislation;concepts or terminology specific to any onenational legal system are to be used with care.
Når man affatter almengyldige fællesskabsretsakter,bør man altid havefor øje,at teksten skal opfylde de krav,der stilles i Rådets forordning nr.1,der foreskriver brug af alle officielle sprog i retsakter.Det indebærer,atder stilles større krav,end hvis der havde været tale om en nationallovtekst.
A person drafting a Community act of general application must always beaware that his text must satisfy the requirements of Council Regulation No1,which requires the use of all the official languages in legal acts.Thatentails additional requirements beyond those which apply to the draftingof a national legislative text.
Udgangsteksten må være enkel,klar og direkte,for hvis den er forkompleks eller blot en smule tvetydig,kan det føre til en upræcisoversættelse på et eller flere af de andre fællesskabssprog eller tildeciderede oversættelsesfejl.
First,the original text must be particularly simple,clear and direct,sinceany over-complexity or ambiguity,however slight,could result ininaccuracies,approximations or real mistranslations in one or more of theother Community languages.
»Markedspriserne for produktet X er priserne ab fabrik udenhensyn til nationale afgifter: a) på frisk smør emballeret i blokke b) forhøjet med et beløb på X EUR for at tage hensyn til detransportomkostninger,der er nødvendige.«
(b) raised by an amount of [EUR X] to take account of the transport costs necessary.’
»Markedspriserne for produktet X er priserne ab fabrik på frisk smøremballeret i blokke uden hensyn til nationale afgifter.
‘The market prices of [product X] shall be the prices ex-factory of thefresh product packaged in blocks,exclusive of national taxes andcharges.
Ufuldstændige eller forkortede sætningskonstruktioner bør undgås.Dertænkes her på de tilfælde,hvor man ud fra ønsket om at fatte sig ikorthed søger at formulere et budskab,der er så komplekst,at detsnarere burde tydeliggøres.
Elliptical turns of phrase or short cuts are to be avoided.It is a falseeconomy to use them to convey a message so complex that anexplanation is called for.
»Hvis produkterne ikke opfylder de i artikel 5 fastsatte krav,træffer medlemsstaterne alle de nødvendige foranstaltninger forat begrænse eller forbyde markedsføring af disse produkter ellersikre,at de tilbagetrækkes fra markedet,med forbehold af desanktioner,medlemsstaterne i modsat fald iværksætter.«
‘If products do not satisfy the requirements laid down in Article5,the Member States shall take all necessary measures torestrict or prohibit the marketing of those products or toensure they are withdrawn from the market,subject to penalties for the other eventuality decided on by the Member States.’
»Hvis produkterne ikke opfylder de i artikel 5 fastsatte krav,træffermedlemsstaterne alle de nødvendige foranstaltninger for at begrænseeller forbyde markedsføring af disse produkter eller sikre,at de tilbagetrækkes fra markedet.
‘If products do not satisfy the requirements laid down in Article 5,the Member States shall take all necessary measures to restrict orprohibit the marketing of those products or to ensure they arewithdrawn from the market.
Medlemsstaterne afgør,hvilke sanktioner der skal iværksættes,såfremt de nævnte foranstaltninger til begrænsning af eller forbudmod markedsføring eller tilbagetrækning af produkter ikkeoverholdes.«
Member States shall determine the penalties to be applied in theevent of failure to comply with those restrictions,prohibitions orwithdrawal from the market.’
Man bør også undgå alt for komplekse sætninger med mangesætningselementer,bisætninger og indskud.
Overly complicated sentences,comprising several phrases,subordinateclauses or parentheses (interpolated clauses) are also to be avoided.
»Alle parter i aftalen skal have adgang til resultaterne afarbejdet,dog således at forskningsinstitutter kan vente med atudnytte resultaterne til senere forskningsprojekter.«
‘All parties to the agreement must have access to the results ofthe work,subject to the understanding that research instituteshave the possibility to reserve use of the results for subsequentresearch projects.’
Bedre:»Alle parter i aftalen har adgang til resultaterne af arbejdet.
‘All parties to the agreement must have access to the results of thework.
Forskningsinstitutter kan dog vente med at udnytte resultaterne tilsenere forskningsprojekter.«
However,research institutes may reserve use of the results for subsequent research projects.’
Forholdet mellem de forskellige sætningsdele skal være grammatiskklart.Læseren bør f.eks.ikke være i tvivl om,hvorvidt etsætningselement lægger sig til verbet i hovedsætningen eller til verbeti en bisætning.
The grammatical relationship between the different parts of thesentence must be clear.There should be no doubt,for example,as towhether an object relates to the verb in the main clause or to that in asubordinate clause.
Man bør desuden undgå jargon,modeudtryk og brug af latinske orduden for deres normale juridiske betydning.
Jargon,certain vogue words and Latin expressions used in a sense otherthan their generally accepted legal meaning are also to be avoided.
De udtryk og vendinger,der benyttes — specielt,men ikke udelukkende,juridiske termer — må ikke være for nært knyttet til forfatterens egetsprog eller retssystem,da det vil vanskeliggøre oversættelsen.
Second,the use of expressions and phrases — in particular,but notexclusively,legal terms — too specific to the author’s own language orlegal system,will increase the risk of translation problems.
Man bør navnlig være opmærksom på følgende to problemer:
Two points,in particular,must be borne in mind:
For nogle udtryk på forfatterens eget sprog — ofte meget almindeligeudtryk som f.eks.»sans préjudice« på fransk — findes der intettilsvarende udtryk på andre fællesskabssprog.På disse sprog kanudtrykket således kun oversættes ved omskrivninger ellertilnærmelsesvise gengivelser,hvilket nødvendigvis medfører semantiskedivergenser mellem de forskellige sprogversioner.Det er derfor vigtigt,at man så vidt muligt undgår at bruge udtryk,der bærer for stærktpræg af et bestemt sprog.
Certain expressions in one language — and in particular quite commonones such as the French ‘sans préjudice’— have no equivalent in other Community languages.In those languages,they can therefore only betranslated using circumlocutions and approximations,which inevitablyresult in semantic divergences between the various language versions.Expressions which are too specific to one language should therefore beavoided as far as possible.
Med hensyn til den egentlige juridiske terminologi bør man undgåudtryk,der er for snævert knyttet til nationale retsordener.
As regards actual legal terminology,terms which are too closely linkedto national legal systems should be avoided.
Begrebet »faute« er velkendt i fransk ret,men har ikke nogetpræcist modstykke i de andre retssystemer,og man bør derfor altefter konteksten hellere bruge udtryk som »illégalité«,»manque-ment« (à une obligation) osv.,der uden vanskeligheder kan oversættes til andre sprog med f.eks.»ulovligt forhold«,»tilsidesæt-telse« (af en forpligtelse) osv.
The concept of ‘faute’,which is well known in French law,has nodirect equivalent in other legal systems (in particular,English and German law);depending on the context,terms such as ‘illégalité’,‘manquement’ (in relation to an obligation),etc.,which can easilybe translated into other languages (‘illegality’,‘breach’,etc.)should be used instead.
Målet er,at man i videst mulig udstrækning og under hensyn tilfællesskabsrettens specificitet og dens terminologi opnår,at de personer ihver medlemsstat,der skal anvende retsakten eller fortolke den(embedsmænd,dommere,advokater mfl.),ikke opfatter den som en»oversættelse« — i ordets negative betydning — men derimod som en
The aim is that,as far as possible,and taking account of the specific natureof Community law and its terminology,those called on to apply orinterpret the act in each Member State (officials,judges,lawyers,etc.)must perceive it not as a ‘translation’ in a negative sense — but as a textwhich corresponds to a certain legislative style.Texts peppered with loanwords,literal translations or jargon which are hard to understand are the
Endelig er der to punkter af hovedsageligt praktisk karakter,der ervigtige,når det drejer sig om forholdet mellem udgangsteksten ogoversættelserne af den.
Finally,two essentially practical comments must be made as to therelationship between the original text and translations of it.
For det første må man sørge for,at oversætteren umiddelbart kanidentificere de kilder,der er benyttet i originalteksten.Hvis et afsnit ioriginalteksten er hentet fra en eksisterende tekst (traktat,direktiv,forordning osv.),skal det klart fremgå af teksten eller være angivetseparat — eventuelt ved brug af elektroniske midler (se retningslinjenr.6).Bruger man skjulte citater uden at angive kilden,risikerer man,atder på et eller flere sprog bliver tale om en fri oversættelse,hvor manjo netop ønskede at anvende samme sprogbrug som i en eksisterendebestemmelse.
First,the author must ensure that translators can immediately identifythe sources drawn on in the original text.If a passage in the originaltext has been taken from an existing text (Treaty,directive,regulation,etc.) that must be clear from the text or indicated separately,wherenecessary by appropriate electronic means (see Guideline 6).There is arisk that any hidden citations without a reference to the source will betranslated freely in one or more languages,even though the authorspecifically intended to use the authentic wording of an existingprovision.
For det andet må man være klar over,at bemærkninger fra oversættereog i det hele taget fra alle,der foretager en sproglig gennemgang afteksten,kan være meget nyttige.Når en tekst gennemgås ud fra dennesynsvinkel,opdages der ofte fejl eller tvetydige formuleringer ioriginalteksten,selv om denne er meget gennemarbejdet,og også selvom — eller måske netop fordi — dens affattelse har været genstandfor lange drøftelser mellem mange personer.Bemærkninger fraoversætterne kan således gøre forfatteren opmærksom på problemer iteksten.I mange tilfælde vil den bedste løsning være at ændreoriginalteksten,ikke oversættelsen.
Second,the author must realise that comments from translators and,more generally,all departments which carry out a linguistic check of thetext can be extremely useful.Such checks provide an opportunity toidentify any errors and ambiguities in the original text,even after alengthy gestation period and even — perhaps especially — when thedrafting has been the subject of much discussion between a number ofpeople.The problems encountered may then be brought to theattention of the author.In many cases,the best solution will be to alterthe original,rather than the translation.
Den anvendte terminologi skal være konsekvent,således at der bliver overensstemmelse bådemellem bestemmelserne i den enkelte retsakt ogmellem denne retsakt og allerede eksisterenderetsakter,især inden for samme område.
The terminology used in a given act shall beconsistent both internally and with actsalready in force,especially in the same field.
Samme begreber gengives med samme udtryk,derså vidt muligt ikke afviger fra den mening,dehar i almindeligt,juridisk eller teknisk sprog.
Identical concepts shall be expressed in thesame terms,as far as possible without departingfrom their meaning in ordinary,legal ortechnical language.
For at lette forståelsen og fortolkningen af en retsakt,er det vigtigt atsikre,at teksten er kohærent.Der kan sondres mellem den formellekohærens,der udelukkende drejer sig om terminologi,og denindholdsmæssige kohærens i en bredere forstand,for så vidt angårlogikken i hele retsakten.
In order to aid comprehension and interpretation of a legislative act,thetext must be consistent.A distinction can be drawn between formalconsistency,concerning only questions of terminology,and substantiveconsistency,in a broader sense,concerning the logic of the act as a whole.
Formel kohærens
Formal consistency
Terminologisk kohærens indebærer,at man bruger de samme ord til atudtrykke de samme begreber,og at man ikke bruger de samme ord til atudtrykke forskellige begreber.Det drejer sig om at undgå enhverusikkerhed,tvivl eller modsigelse med hensyn til et begrebs betydning.Samme ord skal derfor anvendes på samme måde,hvis man vil sige detsamme,og hvis man vil udtrykke noget andet,må man bruge et andet ord.
Consistency of terminology means that the same terms are to be used toexpress the same concepts and that identical terms must not be used toexpress different concepts.The aim is to leave no ambiguities,contradictions or doubts as to the meaning of a term.Any given term istherefore to be used in a uniform manner to refer to the same thing andanother term must be chosen to express a different concept.
Det gælder ikke blot inden for samme retsakt,herunder dens bilag,menogså i forhold til andre retsakter,som den hænger sammen med,navnlig gennemførelsesretsakter og alle andre retsakter inden forsamme område.Der skal generelt være terminologisk kohærens iforhold til den gældende lovgivning.
This applies not only to the provisions of a single act,including theannexes,but also to provisions of related acts,in particularimplementing acts and all other acts in the same area.In general,terminology must be consistent with the legislation in force.
Ordene skal bruges i deres gængse betydning.Hvis samme ord harforskellige betydninger i juridisk sprog og almindeligt eller teknisksprog,skal sætningen formuleres på en sådan måde,at den ikke kanmisforstås.
Words must be used in their ordinary sense.If a word has one meaningin everyday or technical language,but a different meaning in legallanguage,the phrase must be formulated in such a way as to avoid anyambiguity.
For at præcisere et begreb nærmere og undgå fortolkningsproblemerkan det være en god idé at definere et ord (se herom retningslinje nr.14).
In the interests of precision and to avoid problems of interpretation,itmay be necessary to define a term (see Guideline 14).
Der skal også være terminologisk kohærens i forhold til selve retsaktensindhold.Det vil sige,at retsakten ikke må indeholde modsigelser.
Consistency of terminology must also be checked with regard to thecontent of the act itself.There must be no contradictions inherent in theact.
Alle definitioner skal overholdes hele retsakten igennem.Man skal derforbruge definitionerne på samme måde,og indholdet må ikke afvige fra dedefinitioner,der er givet.
Definitions must be respected throughout the act.Defined terms must beused in a uniform manner and their content must not diverge from thedefinitions given.
Alle almengyldige fællesskabsretsakteropstilles efter en standardstruktur (titel,præambel,dispositiv del og eventuelt bilag).
All Community acts ofgeneral applicationshall be drafted according to a standardstructure (title — preamble — enacting terms— annexes,where necessary).
Retsakten starter med en »titel«,som gør det muligt at identificere den.Den kan være efterfulgt af visse tekniske oplysninger (angivelse af,hvilketsprog der er autentisk,om retsakten har EØS-relevans,administrativtnummer),der i så fald skal stå mellem den egentlige titel og præamblen.
The ‘title’ comprises all the information in the heading of the act whichserves to identify it.It may be followed by certain technical data(reference to the authentic language version,relevance for the EEA,serialnumber) which are inserted,where appropriate,between the title properand the preamble.
Ved »præambel« forstås alt,hvad der står mellem retsaktens titel og densdispositive del,dvs.henvisninger,betragtninger og de forskelligehøjtidelige formler.
‘Preamble’ means everything between the title and the enacting terms ofthe act,namely the citations,the recitals and the solemn forms whichprecede and follow them.
Den »dispositive del« er retsaktens normative del.Den består af artikler,eventuelt opdelt i afsnit,kapitler og afdelinger (se retningslinje nr.15),ogkan være ledsaget af bilag.
The ‘enacting terms’ are the legislative part of the act.They are composedof articles,which may be grouped in titles,chapters and sections (see tablein Guideline 15),and may be accompanied by annexes.
Hvad angår de forskellige dele af en retsakts standardstruktur,henvises til de retningslinjer,der gælder specielt for dem.
For the respective parts of the standard structure,see the Guidelineson the specific parts.
Titlen skal indeholde en så kortfattet ogfuldstændig angivelse afretsaktens genstandsom muligt,og den må ikke være vildledende medhensyn til den dispositive dels indhold.Titlenkan i givet fald efterfølges afen forkortettitel.
The title ofan act shall give as succinct andfull an indication as possible ofthe subjectmatter which does not mislead the reader as tothe content ofthe enacting terms.Whereappropriate,the full title ofthe act may befollowed by a short title.
Titlen — dvs.den måde,hvorpå man i titlen giver bestemte oplysningerom retsaktens væsentligste sigte — skal bl.a.gøre det muligt at se,hvemden pågældende retsakt er rettet (eller ikke rettet) til.Den skal give såklart et indtryk af retsaktens indhold som muligt.Man bør ikke overlæssetitlen med overflødige angivelser,der ikke bidrager hertil,men hellerebruge nøgleord,der er karakteristiske for de forskellige fællesskabsretligeområder (i den forbindelse kan man med fordel henholde sig til denanalytiske opbygning af registeret over gældende EF-retsforskrifter).
The title proper,that is to say,the formula chosen to give,in the title,certain indications as to the main subject matter of the act must,inparticular,make it possible to determine what is (or is not) concerned bythe act.It must give as clear an indication as possible of the content of theact.Authors should not encumber the title with extraneous information,but,rather,use keywords characteristic of the different areas of Community
Spørgsmålet er,hvilke elementer der skal være indeholdt i titlen for at fåden direkte berørte læser (f.eks.ikke alle landmænd,men kun alleæbleavlere) til at læse den retsakt,der hører til titlen.
Authors should therefore consider what information must appear in thetitle in order for a reader directly concerned (for example,not everyfarmer,but every apple producer) to be prompted to read the act bearingthat title.
Som eksempel kan nævnes følgende titel:»Forordning om genindførelse af en endelig antidumpingtold på importen af håndtasker aflæder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og solgt med henblik påeksport til Fællesskabet af Gainth Industrial Ltd,Macia Company Ltd,Yen Sheng Factory Ltd,Dongguan All Be Right Leathern Products Co.Ltd og Panyu Simone Handbag Ltd og om ændring af Rådets forordning (EF) nr.1567/97 med henblik på anvendelse af de individuelleantidumpingtoldsatser,der er fastsat for to eksporterende producen-ter,på selskaber,som er forretningsmæssigt forbundne med de pågældende eksporterende producenter,og som er begyndt at eksporterehåndtasker af læder«.
Let us take,for example,the title ‘Regulation … reimposing a definitive anti-dumping duty on imports of leather handbags originating inthe People’s Republic of China and sold for export to the Communityby Gainth Industrial Ltd.,Macia Company Ltd,Yen Sheng Factory Ltd,Dongguan All Be Right Leathern Products Co.Ltd and Panyu Simone Handbag Ltd and amending Council Regulation (EC) No 1567/97 inorder to apply the individual duties determined for two exporters torelated companies which have commenced manufacture of leatherhandbags’.
Efter en ændring kom denne titel til at lyde således:
That title was amended to read as follows: