natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Derudover blev der stillet ændringsforslag til den dagældende folkeskole- (lager) og universitetsundervisning (hoger onderwijs).
"™ ^J ^^ A\ introduction of special legislation for vocational education j"^
Kommissionen havde overvejet ikke at skabe nogen selvstændig lovmæssig regulering af erhvervsundervisningen, men kom af praktiske årsager alligevel frem til et sådant forslag.
■υ was necessary, but subsequently it was decided to do so on practical grounds.
Af principielle grunde afviste kommis- sionen at skelne mellem almendannelse og erhvervsuddan- nelse, idet man efter kommissionens opfattelse ikke kunnegive erhvervsfaglig undervisning uden samtidig også at give en almendannende undervisning.
The commission refused to recognize — as a matter of principle — any difference between general education and vocational education.
En hel række af erhvervs faglige uddannelsesforløb er efter type og opgavernes stilling i forvejen udformet ret alment.
The commission was of the opinion that vocational education coulds not be provided without at the same time providing some general education in nature and aims, maintained within a general framework.
Kommissionen foreslog dog alligevel af praktiske gunde at benytte betegnelsen »erhvervsundervisning« (vakonderwijs).
At the same time the commission suggested for practical reasons the terminology 'Vocational education' (vakonderwijs).
Med hensyn til opdelingen i et basisplan, et mellemplan og et videregående plan mente kommissionen, at man for den erhvervsfaglige undervisnings vedkommende kun kunne tale om et basis- og et mellemplan.
8 vocational education should only be applied at the lower and intermediate levels and not at the higher level. The ■ ■■ι
Basisplanet (lager vakonderwijs) skulle værefor dem, der var »kaldet til at udføre et arbejde«, hvorimod mellemplanet (middelbaar onderwijs) skulle tjene til uddan nelse af ledende kræfter.
Ο lower level (lager vakonderwijs) was intended for those 'who were destined for manual work', whilst the intermediate level (middelbaar vakonderwijs) was for the training of man­
Under udarbejdelsen af forslaget havde kommissionen udelukkende befattet sig med skoleuddannelserne; lærlingevæsenet blev overhovedet ikke inddraget i kommissionens overvejelser.
(fj agement personnel. When working out these suggestions, ■■■ the commission took account of education in the school system, and the apprentice system was not drawn into the discussions at all.
Samordnings-kommissionens forslag førte også til fremlæggelsen af en lov vedrørende tekniskfaglige skoler (N ijverheidsonderwijswet).
The proposals put forward by the commission led to the introduction of a law for Trade Colleges (Nijverheidsonder­wijswet).
Denne love blev vedtaget i 1919 og trådte i kraft i 1921.
This law was passed in 1919 and took effect in 1921.
Denne lov medførte — imod statskommissionens forslag — også en regulering af lærlingevæsenet.
Contrary to the suggestions put forward by the nation­al commission, the apprentice system was also covered by this law.
Dette skete bl.a. ud fra den overvejelse, at lærlingevæsenet frembyder et alternativ til den skolemæssige uddan nelse og overalt, hvor der ikke findes tekniskfaglige skoler, derfor skal varetage uddannelsen.
This was done because it was thought that the apprentice system was an alternative to academic educa­tion, and would have to deal with training where no voca­tional schools were available.
Det er bemærkelsesværdigt, at den erhvervsfaglige under visning fik sine egne regler, selv om statskommissionen var af den opfattelse, at der ikke var nogen grundlæggende forskel mellem den erhvervsorienterede og den almendannende undervisning.
It is remarkable that a special arrangement was made for vocational education, although the national commission believed that there was no basic difference between general education and education based on occupations.
Til en vis grad har lovgiveren også indrømmet dette, idet han understreger, at den erhvervsfaglige undervisning skal gives på grundlag af og som videre førelse af den almendannende undervisning.
This was recognized up to a point by the legislators. It was empha­sized that vocational education had to be built on a founda­tion of general education and that it should be an extension of it.
Det er endvidere afgørende, at lærlingevæsenet blev indbefattet i en lov, som omhandler den erhvervsfaglige undervisning.
The inclusion of the apprentice system in the law that also regulates vocational education was decisive.
Først og fremmest takket være statens udprægede tilbage holdenhed med hensyn til at føre en økonomisk støttepolitik medførte vedtagelsen af loven vedrørende de tekniskfaglige
In 1929 there were only 200 apprentices, in 1934 there were 3 400. However, the numbers of pupils who continued with school after completing their basic school education rose steadily.
I 1929 var der kun 200 lærlinge, i 1934 var tallet steget til 3 400.
The basis of the educational system in 1950.
Disse års socioøkonomiske udvikling nødvendiggjorde i stigende grad formidlingen af fagkundskaber til varetagelse af udøvende og ledende opgaver inden for forskellige sektorer af det offentlige liv.
The social-economic developments at this time made it increas­ingly necessary for people to acquire specialized skills for managerial and executive tasks in different aspects of public life.
Derudover medførte befolkningstilvæksten en betydelig tilvækst af pædagogiske institutioner.
Also the increase in the growth of the population brought about a considerable increase in educational insti­tutions.
Sagt på en mere enkel måde, de videreførende skoler i Holland frembød følgende billede omkring 1950:
The system of continuation schools in the Nether­lands in 1950 can be described in a simplified version, as follows:
Efter afslutningen af den almindelige skolepligt var der: Håndværkerskolen (ambachtsschool), i almindelighed kaldet »teknisk skole«, samt for piger husholdnings- og fagskolen (huishouden nijverheidsonderwijs).
After completion of the general compulsory education there was: the trade colleges (ambachtsschool) — generally called 'technical colleges', and the domestic science and trade specialized colleges for girls (huishoud — en nijverheidsonderwijs).
Denne form for er hvervsfaglige skoler førte frem til en selvstændig erhvervsprøve, som berettigede den pågældende til at udføre under ordnet arbejde på fagligt niveau; den udvidede folkeskole (uitgebreid lager onderwijs), som på den ene side gav adgang til videre skolemæssig uddan nelse af lærerpersonale inden for søfart og ingeniørområdet og på den anden side uddannede til stillinger inden for økonomi og administration; realskolen (hogere burgerschool — HBS), hvis 5-årige B-linie førte frem til studentereksamen, medens den treårige A-linie muliggjorde overgangen til andre former for skoleuddannelse.
This kind of vocational school provided an independent vocational final certificate for lower level specialist activities; the extended basic school (uitgebreid lager onderwijs) which offers entrance to other academic training, e.g. for teaching staff, seafaring, engineering; or provides a training for commerce and administration; the upper secondary modern school (hogere burgerschool — HBS) where the five years in the Β stream leads to university entrance, while the three years in the A stream provides an entry to other forms of academic training.
På den ene side var H BS den almene skoles afsluttende trin, på den anden side var den forberedelsesstadiet til de højere videreførende skoler.
At the HBS students take final examination for general education, and they are prepared for higher continuing education.
For piger fandtes der mellem skoler, som var varianter af HBS; gymnasiet, som forberedte til uddannelse ved akademier, uddannelser inden for kunst, uddannelser på læreanstalter og universiteter.
For girls the equivalent to the HBS is the intermediate school for girls; the upper secondary level II, which prepares for universities, academies, colleges and art schools.
De enkelte områder inden for skolevæsenet havde deres egne lovbestemmelser. Håndværkerskolerne og husholdningsskolerne blev omfattet — ligesom lærlingevæsenet — af loven vedrørende de tekniskfaglige skoler (Wet op het Nijverheidsonderwijs), den udvidede folkeskole var under kastet folkeskoleloven (Wet op het lager onderwijs), HBS-lo-ven om mellem- og realskoler (Wet op het middelbaar onderwijs), gymnasiet, loven vedrørende de højere skoler (hogeronderwijswet).
There were some legal regulations for parts of the edu­cational system.
Uddannelsessystemet kendetegnedes af en tredeling i grundskoler, mellem- og realskoler samt højere skoler og en adskillelse i almendannende og erhvervsfaglige skoler.
Characteristics of the educational system — division into three areas — basic, intermediate and upper schools and the distinction between schools for general education and for vocational education
I perioden fra 1900 til 1958 steg elevantallet — inden for undervisningen i håndværkerskolerne og i fagskolerne for piger — fra 21000 til rundt regnet 400 000, hvoraf ca. halvdelen gik i heltidsskoler.
The numbers of pupils rose from 1900 to 1958 from 21000 to about 400 000 in the trade schools and in trade-orientated tuition for girls, of which about half attended fulltime schools.
Lærlingevæsenets andel voksede støt siden krigens slutning.
The proportion of apprentices rose continuously since the end of the war.
Fra i 1950 at have haft ca. 18 000 uddannelsessøgende kunne lærlinpevæsenet i 1965 notere sig 72 000 uddannelsessøgende.
In 1950 there were about 18 000 trainee apprentices but by 1965 their numbers had risen to about 72000. This steep increase was caused by rapid industrialization after the Second World War.
Årsagen til denne stigning skal søges i den hurtigt voksende industrialisering efter anden verdenskrig, Efter 1965 faldt antallet af arbejdspladser i industrien, og samtidig mindskedes antallet af lærlinge.
From 1965 onwards there was a reduction in employment in industry and the numbers of apprentices declined at the same time.
Loven vedrørende videreførende undervisning.
The law for continuing education.
Med indførelsen af den nye lov vedrørende den videreførende undervisning i året 1968 blev der taget et vigtigt skridt til modernisering af det hollandske undervisningssystem.
An important step towards the modernization of the Dutch system of educa­tion was taken with the introduction of the new law for continuing education in 1968.
Før 1968 frem bød undervisningssystemet følgende mangler:
Before 1968 the system had the following deficiencies: There were no formal arrange­ments for transfer between the different kinds of schools, so movement from one school to another was difficult.
Manglende tilpasningsmuligheder mellem de forskellige skoleformer, der i allerhøjeste grad hindrede muligheden for horisontal og vertikal overgang fra den ene skole til den anden;
From 1951 onwards a number of regulations for more cohesive education and training were put into effect by the government culminating in the law for continuing education which took effect in 1968 and replaced a number of single laws.
Ut eleverne måtte på et for tidligt tidspunkt træffe valg om videreførende skole og valgte derfor ofte forkert; systemet var så ensartet og stift, at der ikke kunne tages hensyn til elevernes forskellige indlæringsevne og hastig hed, begavelse og motivation.
Jj ^Q the foundation received in the basic school should be extended in accordance with the pupils talents and their future careers;
Loven bestemmer, at der i dette første skoleår ved alle skoler, omfattende den forberedende videnskabelige undervisning og den vide reførende undervisning, skal undervises i de samme fag og med samme ugentlige timetal for de enkelte fag.
The law is based on the view that a cohesive system of teaching institutions can only be achieved when the schools voluntarily cooperate with each other.
Tilsvarende bestemmelser gælder for første skoleår på erhvervsud dannelsens basistrin.
One way in which this cooperation can be achieved is the formation of School Communities.
Loven går ud fra, at man kun kan skabe et sammenhængen de system af uddannelsesinstitutioner, dersom skolerne
According to the law, such a School Community exists when two or more schools at the secon­dary level (possibly with a primary school as well) join together with common management and administration.
samarbejder på frivillig basis.
to the schools themselves.
Det er i videst muligt omfang overladt til skolerne selv at beslutte, på hvilken måde de vil gennemføre under visningen.
Thus it is possible to establish a curriculum in which the transition period is extended to two or three years.
Efter lovens vedtagelse er antallet af skolefællesskaber inden for den forberedende videnskabelige og den almene undervisning steget stærkt.
The numbers of school communities for preparatory scientific and general education has quickly increased since the law came into effect.
Og man ser stadigt hyppigere også sammenslutninger mellem to eller flere tekniskfaglige skoler på basistrinet og en almen videreførende skole.
Amalgamations between two or more vocational schools at the lower level and general continuing schools are becoming more fre­quent.
Da lovbestemmelserne for de offentlige skoler også danner grundlaget for pengetilskud til de private skoler under hensyntagen til valgt retning (f.eks. vedr. benævnel­sen), gælder samme målestok for såvel offentlige som private skoler.
3 (O the legal regulations for the State-run schools are also the basis for the allocation of subsidies to be paid to private schools the same criteria for their control and duration are applied to both State and private schools.
På denne måde opnår man samme stade i såvel private som i offentlige skoler, hvilket er ubetinget påkrævet, hvis samfundet skal godkende det private under­visningsvæsen.
In this way private schools are as efficient as the State-run establishments which, because of the social standing of the private schools, is absolutely necessary.
Sådanne ensartede krav er bl.a. obligatoriske fag, eksam­ enskravene samt lærernes kompetence.
The compulsory subjects, examination planning, and the competence of teachers, all come under the same regulations.
Men myndigheder­ ne har dog ingen indflydelse på de private skolers tilrette­ læggelse af undervisningsplanerne, undervisningens ind­ t\% hold og ansættelse af lærere. Det er kun for de offentlige
The authorities however have no influence over private schools in time table, the teaching content or the appointment of teachers, or admin­istration.
JfT skoler, at disse funktioner falder ind under statsorganernes %mf beføjelser.
It is only in the State schools that such matters are decided by the government authorities.
På denne måde sikrer man, at undervisningen mm både ideologisk og pædagogisk­didaktisk er fri. Staten øver
In this way in the g.^ Q/ private schools not only the ideological freedom but also ^HH the freedom of teaching is ensured.
■■■ heller ingen indflydelse på sammensætningen af de private
This is especially ^^ important for the vocational training, as the school adminis- J™
Det samme gælder repræsentanter for arbejdsgiver­ og arbejdstagerorganisationerne.
^J α trations concerned decide themselves whether and to what extent they consult with representatives from the different groups of trades, with employers's or workers' associations.
Kun loven om lærlingevæse­ net (Wet op het leerlingwezen) indeholder en paragraf om ε arbejdsmarkedsparternes medbestemmelse.
It is only in the law for apprentices (wet op het leerlingwe­zen) that a regulation exists for the participation of the social partners.
Dette gælder dog ikke de eksamensfag, hvor ministeriet opstiller krav.
This, however, does not apply to subjects where the exami- nation requirements are laid down by the Ministry.
Da skolen selv er ansvarlig for undervisningens formelle og indholdsmæssige tilrettelæg­ gelse og udformning, træffer den selv afgørelse med hensyn til, om samfundsmæssige ændringer — også sådanne inden for erhvervslivet og arbejdsmarkedet — skal inddra­ ges.
As the school itself is responsible for the programme and content of the teaching, it decides how far social changes and labour market factors should be taken into consideration.
Dette har igen medført, af især erhvervsdrivende har bebrejdet skolerne, at erhvervsuddannelsen ikke tager til­ strækkelig højde for mange spørgsmål, behov og foran­ dringer i erhvervslivet.
This has led to some criticisms — especially from the employers, who consider that vocational education does not sufficiently take into account their needs and changes in the economy.
Kompetence inden for lærlingeuddannelsen.
Authorities in apprentice training.
Den praktiske lærlingeuddannelse sker i de såkaldte lærevirk­somheder, hvis lovlige repræsentant er læremesteren.
The practical train­ing of the apprentices takes place in the 'training establish­ments' (i.e. firm) which are legally represented by the 'apprentice master' (Lehrherr, i.e. the master craftsman responsible for apprentice training).
Med sin underskrift på lærekontrakten forpligter lærevirk­somheden (læremesteren) sig til at sørge for, af lærlingen uddannes til det pågældende erhverv i overensstemmelse med sin erhvervspraksis.
The training establishment, in signing an apprentice contract, undertakes to see that the apprentice receives a training commensurate with the practice of his occupation and suitable for the trade in question.
Læremesteren er forpligtet til at påse, at lærlingen udfører de praktiske opgaver.
The 'apprentice master' is obliged to see that the apprentice carries out the practical work set for him.
Han må give lærlingen mulighed for at kunne følge den almendan­nende og den erhvervsorienterede undervisning og sørge for, at dette også sker.
He must make it possible for the apprentice to attend the general and trade-related educa­tion, and see that the apprentice does this regularly.
Endelig må læremesteren sørge for at overholde de lovlige bestemmelser og forskrifter vedrø­rende socialforsikring og sikkerhed på arbejdspladsen, såle­des som de er foreskrevet i lærekontrakten.
Finally the 'apprentice master' must take care that all the legal regulations connected with the contract of apprenticeship are observed.
Disse orga­ner er juridiske personer, hvis opgave det er at fremme lærlingevæsenet uden samtidig at skele til økonomisk gevinst.
These agents who are not paid for their services are legally appointed and their aim is to promote the apprentice system.
Ledelsen af disse organer skal ifølge loven sam­mensættes således, at såvel arbejdsmarkedets parter, forældrene og skolevæsenet (lærere, konsulenter og skole­
The law expects that the composition of the management of these agencies must be such that due consideration is given to the influence of the social partners, parents and the schools, the head master, teachers and advisers. Unlike
Lærlingeuddannelse, skole 3. Heltidsskole
3 < o
Erhvervsspeclfikke kvalifikationer Eksamen fra tekniske­faglig skole på mellemplanet
Examination
ledere) udøver indflydelse. I modsætning til, hvad der gælder for undervisningsvæsenets ledende organer, fastsættes altså her ved lov, at arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationerne deltager i ledelsen.
other management agencies in the educational system, the participation of the employers' and workers' organizations is prescribed by law.
De landsdækkende organer fører organisatorisk og faglig kontrol med den praktiske uddannelse til et erhverv.
The countrywide agencies organize and control practical training for an occupation.
Deres hovedopgaver består i: at sørge for, at der udarbejdes fællesprogrammer; at sørge for udarbejdelsen af eksamens opgaver; at formidle indgåelse af lærekontrakter; at påse, at de i lærekontrakten indeholdte aftaler overholdes i praksis (af virksomhederne og lærlingene).
Their principal tasks are: to oversee the setting up of a complete programme; to prepare examinations; to mediate in the drawing up of apprentice contracts; to supervise the firm carrying out the contract, as well as the apprentice.
Der findes 34 landsdækkende organer for lærlingevæsenet, tre af dem er underlagt landbrugs- og fiskeriministeriet.
There are 34 countrywide agencies for the apprentice system, three of which come under the Ministry of Agriculture and Fisheries, and there are about 600 chief advisers employed by them.
Der eksisterer landsdækkende organer for henholdsvis en erhvervsgruppe eller erhvervskategori, hvor for de størrelsesmæssigt er forskellige.
There are coun­try-wide agencies for each group of occupations, or occu­pational category; they therefore differ in size.
Alle er tilsluttet COLO (Centraal Orgaan van de Landelijke Opleidingsorganen), hvor man drøfter fællesproblemer.
All are affil­iated to the COLO (Centraal orgaan van de Landelijke Opleidingsorganen), where mutual problems are discussed.
Der findes lands dækkende ansvarlige organer for henved 400 forskellige programmer og således også erhverv inden for lærlingevæsenet.
The countrywide agencies for the apprentice system are responsible for 400 different occupational programmes.
De befatter sig især med uddannelseserhverv (gespecialiseerd niveau) og uddannelsen inden for laveste sektor på mellemste (ledelses-) niveau (lager midden-niveau).
The work mostly at the level of specialized training (gespeciali­seerd niveau) and in the lower areas of the intermediate level (lager midde-niveau).
De regionale organer varetager lærlingenes socialpædagogiske interesser.
The regional agencies are responsible for the social care and teaching of apprentices.
Deres hovedopgaver består i: at oplyse og rådgive om lærlingevæsenet; at medvirke ved oprettelsen af lærekontrakter; at varetage kontakten til forældrene, lærlingene, skolerne og arbejdsanvisningskontorerne. De skal endvidere føre tilsyn med lærlingenes skolegang.
Their principal tasks are: to provide information about the apprentice system; to assist in setting up apprentice contracts; to maintain contact with parents, the apprentices, schools and labour offices.
De arbejder med en stab af rundt regnet 100 konsulenter, der rådfører sig med hinanden i CORO (Centraal Orgaan van Regionale Organen), der blev oprettet som forum for fællesdrøftelser.
They work with a staff of about 100 advisers. They communicate with each other through Coro (Centraal Orgaan van Regionale Organen) which was estab­lished as a forum for common exchande of views.
Disse organer spiller en stadig større rolle som det pågældende områdes formidlende organ mellem de forskellige tekniskfaglige skoler, men også mellem skolerne og erhvervslivet.
These agencies are more and more fulfilling the role of mediators between the various trade schools and between these schools and the business interests in the particular area.
Kompetence med hensyn til offentlig efter- og videreuddannelse.
Authorities in public further education.
Når det gælder udformning og gen nemførelse af offentlige foranstaltninger til voksenuddannelse, arbejder nedennævnte ministerier (med deres ressort anført i parentes) snævert sammen: Undervisningsministeriet (undervisningsvæsenet), socialministeriet (uddannelsesforanstaltninger på arbejdsmarkedet), kultur, fritids- og samfundsministeriet (uddannelsesforanstaltninger inden for rammerne til fremme af velfærd).
The Ministry of Education (responsible for teaching), the Ministry of Social Affairs (responsible for training procedures in the labour market) and the Ministry of Culture, Leisure and Social Activities (responsible for training programmes for the improvement of the standard of living) all cooperate closely and officially within the establishment and execu­tion of the adult education and training.
Det hollandske undervisningsvæsen gen­spejler en mangfoldighed (pluriformiteit) af livsopfattelser og ideologier samt pædagogiske og didaktiske opfattelser.
The different ideologies and philosophies of life in the Netherlands are reflected in the education system.
For at kunne forstå denne særegenhed, må man i første række skelne mellem offentlige og private uddannelsesin­stitutioner.
To understand this it is necessary to distinguish between the public and the private educational establishments.