natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ifølge ét scenario stiller ar­bejdsgiverne højere og højere adgangs­krav for at kunne vælge mellem stadig mere velkvalificerede ansøgere med det resultat, at arbejdsstyrken bliver overkva­lificeret i forhold til de opgaver, den skal bestride (Lindley 1991, Sicherman 1991).
Employers providing general training will often support industry levies (such as the French obligation de dépense en matière de formation continue*) or compulsory training provision in order to equalise the· burden of training costs which other firms would otherwise avoid.
Samtidig højnes de arbejdsløses gennem­snitskvalifikationer eventuelt også (Lange 1993), hvilket kan skabe frustration over resultaterne af deltagelsen i uddannelses­aktiviteter.
In this light, the support of the UK's Con­federation of British Industry (the main employers' association) for compulsory training for young workers is explicable (Confederation of British Industry 1993).
"Intervention på erhvervs­uddannelsesområdet fore­kommer i mange tilfælde at være ganske upåvirket af effektivitetsindikatorer. "
*) Since 1971 French firms have been obliged to spend a proportion of their wage hill on recognised training ac­tivities, or else pay the appropriate amount to the stale or recognised intermediairies which provide train­ing.
□ Fagforeninger går generelt ind for mere formel erhvervsuddannelse, der fø­rer til attesterede kvalifikationer.
Certainly training interventions often seem uninfluenced by close examination of the evidence concerning their effectiveness.
De pres­ser på for højere kvalifikationskrav ved nyansættelser, en politik, der sigter mod at øge lønniveauet (i forhold til den løn, de ellers ville kunne opnå andre steder) for allerede ansatte arbejdstagere.
Reviewing a range of active labour mar­ket policies across the OECD, David Grubb concluded that governments are often "largely indifferent" to evaluation studies (Grubb 1994 p. 195).
Fagfor­eningernes indflydelse på uddannelsespo­litikken varierer dog fra land til land. Bri­tiske fagforeninger har f.eks. i mange år været splittet af afgrænsningsproblemer og rivaliseren, og deres politiske indfly­delse er blevet stærkt svækket i løbet af de sidste femten år.
In the UK, Peter Dolton commented that "one of the main motivations for instituting national training schemes may be political... an evaluation of the [UK's Youth Training! scheme amounts to the political value of getting young people off the unemploy­ment register" (Dolton 1993 p. 1277).
En måde at anskue denne problematik på er "public choice"­skolens, som repræsen­teres af amerikanske forfattere som James Buchanan og Gordon Tullock (Buchanan og Tullock 1962; Buchanan, Tollinson og Tullock 1980).
□ Professional "trainers" (private and public sector organisations and individu­als drawing their incomes from providing training) preach the need for greater in­vestment in human capital.
På linje med disse forfat­tere kan vi fremsætte hypotesen om et politisk marked, hvor de forte politikker er resultatet af et efterspørgsels­ udbuds­forhold.
Academics, both as educators and as researchers, have generally welcomed enhanced public in­vestment in training with open arms: it has increased funding for themselves and their institutions.
På den ene side eftersporges visse politikker af vælgere, producenter og in­teressegrupper, som vil få fordel af den
And we have seen evidence of classic interest group activity in bodies such as the British Training and Enterprise Councils.
□ Arbejdsgivere håber ligeledes at få for­del af offentlig intervention på uddannel­sesområdet. Offentlig finansiering, der
Initially intended simply as a more efficient means of delivering train­
ERHVERVSUDDANNELSE NR.!
VOCATIONAL TRAINING NR.
"1 en tid med høj arbejdsløshed er kravet om offentlige tiltag på uddannelsesområdet særlig markant.
Intervention can take three broad forms ­direct provision of training by government agencies, funding and regulation.
nødvendigvis er temmelig udifferentieret, kan i nogle tilfælde erstatte specifikke uddannelser, som virksomhederne ellers selv skulle finansiere.
"(...) in a period of high un­employment the appeal of intervention in training is particularly easy to dis­cern.
Arbejdsgivere, som finansierer personaleuddannelse af generel karakler. vil ofte ga ind for princippet om en uddannelsesafgift (såsom den franske obligation de dépense en matière de formation continue)' eller krav om obligatorisk personaleuddannelse for at ud jævne byrden til uddannelsesudgifter, som andre virksomheder ellers ville undgå.
There is a powerful need to be seen to be 'doing something' which can be presented as improving long­term competitiveness as well as alleviating short­term problems." ing policies determined by central govern­ment, they quickly established themselves as a strong political interest in their own right, calling for increased government spending in a way which goes far beyond what civil servants would have been per­mitted to do when they were running train­ing schemes.
Pa denne baggrund erdet forståeligt, at Confederation of British Industry (den største arbejdsgiversammenslutning) gar ind for obligatorisk uddannelse af ungarbejdere (Confederation of British Industry 1993).
In Germany, unions and employers associations, much more pow­erful than in the UK, are themselves sig­nificant providers of training services. This helps feed the demand for, as well as the supply of, further training.
I en tid med høj arbejdsløshed er kravet om offentlige tiltag pa uddannelsesområdet særlig markant.
Where such interest groups are strong­est, in a broadly "corporatist" political culture, we may expect to find a greater propensity for governments to intervene in the provision of training and other ac­tive labour market policies.
Der er et stærkt behov for at vise offentligheden, at der "gøres noget", som kan præsenteres som en forbedring af konkurrenceevnen på lang sigt og afhjælpning af problemer på kort sigt. Det er et behov, der foles både til højre og til venstre.
In a well­known paper Calmfors and Driffill (1988) devised an index of centralisation in col­lective bargaining, which may serve as a more general indicator of the influence of the "social partners" in policymaking (Clarke et al 1994).
Forbedring af uddan nelsesmulighederne er et ukontroversielt emne. hvilket ikke kan siges om andre politikker til bekæmpelse af arbejdslosheden, f.eks. arbejdsmarkedsreformer (herunder angreb pa fagforeningsprivilegier, mindskelse af ansættelsestrygheden og afskaffelse af mindstelønsbestemmelser) eller nedskæringer i sociale sikringsydelser.
A country's ranking on this index appears to correlate well with its ranking on spending on active labour market policies such as govern­ment­funded training (Shackleton et al 1995).
"Intervention finder sted under tre hovedformer - offentlige organers for midling af uddannelse, finansiering og regulering. "
"Intervention can take three broad forms ■ direct provi­sion of training by govern­ment agencies, funding and regulation. "
Ved en analyse af offentlige erhvervsuddannelsespolitikker ma man således ikke glemme de særinteresser, som disse politikker tjener.
Ü There is a long history of direct provi­sion of training by the state.
I stedet for at gå ud fra at politikere er passive fortolkere af den almene interesse, ma man noje undersoge. hvilke koalitioner der ligger bag uddan nelsesinitiativerne.
In a sense, the free­at­the­point­of­use compulsory education (typically 10­11 years in the European Union) which all developed countries now provide for their children is part of the "training system" of a coun­try.
Vi må heller ikke glemme, at uonskede bivirkninger af of fentlige interventioner ofte bagatelliseres af dem. der slår til lyd for statsindblanding.
Recently secondary education in par­ticular has become increasingly vocation­alised in EU countries ­ most notably France and the UK (Shackleton et al 1995).
J ί 'dbydere af erhvervsuddannelse ( pri­vate og offentlige organisationer og en­keltpersoner, der lever af at levere er­hvervsuddannelse) prædiker større investering i menneskelig kapital.
In addition to formal education, govern­ments have for a long time also directly provided training for particular groups such as demobilised servicemen and women, the unemployed and the disa­bled.
Akademi kere har. både som undervisere og forsk ere, generelt taget imod øget offentlig investering i erhvervsuddannelse med åbne arme. idet det medfører øgede res sourcer til dem selv og deres institutioner. Der er således set eksempler pa klassisk interessegruppevirksomhed i organer som British Training and Enterprise Councils.
Such provision has increased sub­stantially in the postwar period, and in the 1970s and 1980s in particular.
Disse organers oprindelige op gave bestod i at forvalte de af centraladministrationen vedtagne uddannelses politikker, men de har hurtigt udviklet sig til en stærk politisk interessegruppe, der presser pa for at få oget de offentlige in vesteringer i erhvervsuddannelse langt ud over. hvad statsansatte embedsmænd, der har til opgave al administrere uddan nelsesordninger, ville kunne tillade sig.
Evidence from a variety of countries indicates that government employees typically receive more training than their counterparts in the private sector (ibid).
I Tyskland er fagforeningerne og arbejdsgiverorganisationerne, der er langt stærkere end i Det Forenede Kongerige, selv storleverandører af uddannelsesservice.
Indeed, govern­ment provision can sometimes distort or reduce private sector training by making much of it redundant.
Dette fremmer bade efterspørgslen efter og udbuddet af videreuddannelse.
For example, the UK, French and German air forces pro­vide a large proportion of the trained pi­lots working in the civil aviation sectors of these (and other) countries.
1 Frankrig fungerer handelskamrene pa samme måde i vid udstrækning som uddannelsesleverandører.
Govern­ment­run hospitals typically provide internships for junior doctors who then practise in the private medical sector, while government legal departments are a major source of corporate lawyers.
Intervention finder sted under tre hovedformer - offentlige organers formidling af uddannelse, finansiering og regulering.
Finally, in a period of high unemployment the appeal of intervention in training is particularly easy to discern.
I) Siden 1971 har franske virksomhe der vxrel forpligtet til al anvende en vi > del af lønsummen pa anerkendte uddannelsesaktiviteter eller som el alternativ indbetale det tilsvarende belob til staten eller til godkendte nddannelsesinsianser. I de lande, hvor sådanne interessegrupper er stærkest, i en "korporativ " politisk kultur, kan man forvente en højere grad af offentlig intervention såvel på uddan nelsesområdet som inden for andre aktive arbejdsmarkedspolitiske tiltag.
Thus, in examining government training policies, we must bear in mind the par­ticular interests which these policies may­serve. Rather than assuming policy mak­ers to be passive interpreters of the pub­lic interest, we should look carefully at the coalitions united behind training ini­tiatives.
Calmfors og Driffill (1988) har i en berömt artikel udformel et indeks for gra-
We should also be aware that some undesired side­effects of govern­
G Der er en lang tradition for. at staten udbyder uddannelse.
3 In some EU countries, there is a cur­rent tendency to replace direct provision by funding of training provided by out­side agencies.
Den gratis obligatoriske undervisning (typisk 10-11 år i Den Europæiske L'nion). som alle udviklede lande nu giver deres born, er et led i et lands "erhvervsuddannelsessystem".
This can be direct funding, where the government contracts with employers, colleges or other training pro­viders to train individuals. There is also increased interest (for example in the UK.
I den seneste tid er navnlig undervisningen på sekundærtrinnet i stigende grad blevet
Germany and France) in providing vouch­ers or credits to individuals who can then
"Ovennævnte foranstaltnin­ger er temmelig stumpe red­skaber.
"These measures are rather blunt instruments.
Brugen af dem kan i sig selv skabe situationer og forhold, som ikke fun­gerer efter bensigten, "regeringssvigt", i forsøget på at modvirke påståede markedssvigt." erhvervsrettet i EU­landene ­ mest mar­kant i Frankrig og Det Forenede Kon­gerige (Shackleton et al., 1995).
Attempts to use them may themselves create considerable ineffi­ciencies, "government fail­ures" to offset supposed market failures. " selves create considerable inefficiencies, "government failures" to offset supposed market failures.
Ud over formel uddannelse har staten også længe sørget for uddannelse for bestemte grup­per, såsom hjemsendte soldater, ar­bejdsløse og handicappede.
This section elaborates on some of the problems associated with two popular forms of intervention ­ levy sys­tems to finance training, and government­funded retraining schemes for the unem­ployed.
Denne ten­dens er blevet betydeligt mere markant i efterkrigsperioden, navnlig i 1970'erne og 1980'erne.
shop around amongst competing provid­ers.
Det offentlige er også selv en stor arbejdsgiver, og som sådan afholder den uddannelse af enhver type.
Such "arms­length" provision is in­creasingly favoured because of the per­ceived problems of motivating trainers who are permanent employees of the government.
Data fra en række lande viser, at offentligt ansatte generelt deltager i flere uddannelses­aktiviteter end deres modpart i den pri­vate sektor (ibid.).
Funding can also be pro­vided indirectly through subsidies such as tax concessions to training providers, or to individuals undergoing training.
Den offentlige uddannelsessektor kan endog forvride konkurrencen eller overlappe den private undervisningssektor.
A danger of all these subsidies is that they end up financing much training that would have taken place anyway.
Således leverer de britiske, franske og tyske luftstyrker en stor del af de uddannede piloter, der ar­bejder i civile luftfartssektorer i hjemlan­det eller i andre lande.
In the case of subsidies to individuals, the dis­tributive consequences are often perverse.
Statsdrevne ho­spitaler har ofte turnusordninger for yngre læger som led i disses uddannelse, før de går ud i den private sundhedssektor, og statens juridiske afdelinger er i betydeligt omfang udklækningssted for advokater, der derefter får ansættelse i det private erhvervsliv.
It is now well known that subsidies to higher education are taken up dispropor­tionately by the relatively well­off or their children; it is perhaps less well understood that this applies across a wide range of training opportunities.
Sådanne krav, der er så godt som universelle for højt kvalificerede erhverv som jura og medicin, er i nogle stater (f.eks.
This leads governments to lay down arbitrary rules about what counts as officially rec­ognised training.
Tyskland) udvidet til at gælde for mange flere områder.
In France, all officially­sanctioned training for the purposes of the obligation de dépense en matière de
Den teoretiske be­grundelse herfor er nødvendigheden af at beskytte offentligheden mod inkompe­tence og embedsmisbrug, men i praksis kan en nok så stærk effekt være at be­skytte registrerede erhvervsdrivende mod konkurrence udefra.
□ Governments also influence training formation continue has to be off­the­job, despite much conventional wisdom stress­ing the importance of on­the­job training.
Det kan også være fastsat i loven, at arbejdsgivere har pligt til at give unge uddannelsesorlov eller til at anvende en del af lønsummen eller omsætningen til uddannelse.
Similarly arbitrary rules meant that the levy to support Industrial Training Boards in the UK in the 1960s and 1970s effec­tively penalised small firms which could not spare workers for off­the­job training.
Der kan også være tale om, at arbejdsgivere pålægges en afgift til videreuddannelse.
"In France, all officially­sanctioned training for the purposes of the obligation de dépense en matière de formation continue bas to be off­the­job, despite much conventional wisdom stressing the importance of on­the­job training. " provision through regulation of the economy.
Hvad der er mindre iøjnefaldende er, at staten ska­ber et uddannelsesbehov som et resultat af reguleringer på andre områder, f.eks. vedrørende sundhed og sikkerhed eller skattelovgivning.
They can do this deliberately by requiring that only appropriately quali­fied and registered personnel can prac­tise a trade or profession.
På den anden side kan nogle former for regulering tendere mod at reducere udbuddet.
Such require­ments, almost universal for higher pro­fessions such as law and medicine, are sometimes (as in Germany) extended far wider.
Som eksempel kan nævnes arbejdsmarkedslovgivning ­ mind­steløn eller bestemmelser om lige mulig­heder ­ som hindrer arbejdsgiverne i at finansiere uddannelse for de ansatte gen­nem nedsat løn til disse i uddannelses­perioden (Polachek og Siebert 1993).
The justification offered is that of protecting the public against incompe­tence or malfeasance: in practice a stronger effect may be to protect regis­tered practitioners from outside competi­tion.
"I Frankrig er det således besluttet, at al officielt god­kendt uddannelse, der kan finansieres på grundlag af obligation de dépense en matière de formation continue skal foregå uden for arbejdspladsen, selv om megen traditionel visdom understreger vigtigheden af, at uddannelsen foregår på arbejdspladsen."
Legislation may also require employ­ers to give training or day­release educa­tion facilities for young people, or spend a given percentage of turnover or wage bill on training.
Ovennævnte foranstaltninger er temme­lig stumpe redskaber.
It may require or permit levies on employers for industry­based training.
Brugen af dem kan i sig selv skabe situationer og forhold, som ikke fungerer efter hensigten, "regerings­svigt", i forsoget på at modvirke påståede markedssvigt.
Less obviously, governments cre­ate a "need" for training as a result of regu­lations intended for some other purpose, for example health and safety or tax law.
1 dette afsnit uddybes nogle af de problemer, der er forbundet med to populære interventionsformer ­ afgifts­ordninger til finansiering af uddannelse og offentligt finansierede omskolings­ordninger for arbejdsløse.
One example may be labour market legislation ­ mini­mum wage or equal opportunity laws ­which prevents wages falling to a level where individuals can finance their train­ing through reduced pay (Polachek and Sieben 1993).
□ I nogle EU­lande går udviklingen i ret­ning af, at det offentlige i stigende grad begrænser sig til at finansiere uddan­nelseskurser, der leveres af eksterne or­ganer.
A second problem with levies based on a given percentage of wage bill or turno­ver is that they have little basis in eco­nomic reasoning.
Det kan f.eks. foregå på den måde, at staten kontraherer med arbejdsgivere, fagskoler eller andre uddannelsesud­bydere om at levere kurser for bestemte målgrupper.
Economically rational firms, however strong their commitment to the training culture, will want to spend differing proportions of their revenue on human capital investment, just as they wish to spend different proportions of their revenue on investment in buildings and machinery.
Der kan ligeledes spores større og storre interesse (f.eks. i UK, Tyskland og Frankrig) for ordningen med udlevering af individuelle uddannelses­klippekort, der giver indehaverne mulig­hed for at vælge mellem konkurrerende udbydere.
The appropriate amount of spending for a firm depends on a vari­ety of factors relating to its business.
En sådan handel mellem par­ter, der er uafhængige af hinanden, bli­ver mere og mere almindelig på grund af de erfarede problemer med at motivere undervisere med fast ansættelse i det of­fentlige.
They will include the stage of the product or process cycle (when new products or processes are introduced, training needs will be greater than at later stages of the cycle), the technology employed, the sec­tor, the scale of the enterprise and the degree of competition.
Finansieringen kan også have form af indirekte stötte gennem skattelet­telser til udbydere af eller deltagere i ud­dannelse.
Spending require­ments will also depend on the nature of the workforce: its age structure, its previ­ous levels of education and the occupa­tions in which individuals are engaged.
En fare i den forbindelse er, at der bruges mange offentlige midler på at finansiere uddannelse, som ville have fun­det sted under alle omstændigheder.
These measures are rather blunt instru­ments. Attempts to use them may them­
Hvad angår den individuelle stötte, er forde­lingen ofte skæv.
Because of these varied requirements, no common level of training provision is appropriate for all enterprises.
* * * til uddannelsesformål opfordrer til spild.
EUROPEAN JOURNAL to spend arbitrary amounts encourages wasteful spending.
De fremhæver, at sådanne ordninger i praksis fungerer som en ekstra skat på små virksomheder (idet store virksomhe­der under alle omstændigheder bruger mere end det lovbestemte beløb på ud­dannelse) og dermed har en konkurrence­fordrejende virkning.
They argue that in practice the levy is a tax on small firms (larger firms usually spend more than the required amount on training anyway) and thus tends to reduce competition.
"Uanset hvilke forbehold man måtte have overfor statsintervention på uddan­nelsesområdet, kan man vanskeligt afvise argumen­tet om, at der må gøres no­get for at forbedre de ar­bejdsløses beskæftigelses­udsigter. "
"Whatever reservations governments may have about other interventions in training, the arguments for doing something to help the unemployed improve their prospects is difficult to re­sist."
En anden almindelig interventionsform ­ allestedsnærværende i 1980'erne og 1990'erne ­ er offentlig uddannelse og omskoling af arbejdsløse.
Another common form of intervention ­ubiquitous in the 1980s and 1990s ­ is the government training or retraining scheme for unemployed workers.
Uanset hvilke forbehold man måtte have over for stats­intervention på uddannelsesområdet, kan man vanskeligt afvise argumentet om, at der må gores noget for at forbedre de arbejdsløses beskæftigelsesudsigter.
Whatever res­ervations governments may have about other interventions in training, the argu­ments for doing something to help the unemployed improve their prospects is difficult to resist.
Der er udgivet en del litteratur om sådanne ordninger (se f.eks. OECD 1993 kapitel 2: Lange og Shackleton 1994; Calmfors og Skedinger 1995). Uden at dykke for langt ned i denne litteratur er tre betragtninger på sin plads.
There is now a consid­erable literature on such schemes (see, for example, OECD 1993 Chapter 2; Lange and Shackleton 1994; Calmfors and Skedinger 1995).
Afgiftsordninger indebærer, at arbejdsgi­vere skal afsætte en vis procentdel ­ i Fran­krig 1,5% af lønsummen ­ til uddannelse.
□ Secondly, there are known to be sub­stantial displacement effects from govern­ment­sponsored schemes.
De, der anvender mindre, betaler en nettoafgift.
These involve reductions in employment of one group of workers when employment prospects are enhanced for others.
Et af problemerne består i at definere, hvad uddannelsesafgifterne skal bruges til, eftersom der er mange valg­muligheder med hensyn til aktiviteter, der kan forbedre produktiviteten og/eller indtjeningsudsigterne.
It has been sug­gested, for example, that retraining schemes for the long­term unemployed in East Germany simply fit some of the long­term unemployed for jobs that would have gone to the short­term unemployed; they now become long­term unemployed in turn and there is little net employment gain (Lange 1993).
Staten kommer derfor til at fastsætte arbitrære regler for. hvad der kan anses for officielt anerkendt uddannelse.
Studies of the UK's Youth Training Scheme (now renamed Youth Training) have also shown high displacement rates (Deakin and Pratten 1987; Chapman and Tooze 1987; Begg, Blake and Deakin 1991: OECD 1993 Chap­ter 3).