natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Endvidere har minimumslønnen - som direkte bestemmer 400 000 arbejdstageres indkomst - været konstant faldende, idet den i perioden fra 1980-1988 tabte 10% af sin købekraft (diagram 5).
Real wage trends are difficult to evaluate because of the shortcomings of the statistical returns which exclude large cooperatives, temporary workers, farmers, education and public administration.
Den lønmodtagergruppe, der lige netop modtager en løn svarende til det lovfæstede minimum, har således lidt et reallønstab (det skal dog understreges, at der blandt disse grupper er nogle, der har forbedret deres situation betydeligt, idet de har opnået en minimumsindkomst eller ydelser, de ikke før havde adgang til).
Nonetheless, bearing in mind that the statistical returns show virtual stagnation of average real wages between 1981 and 1985 and that if all workers were included the figures would have to be revised downwards, the fact that wage increases under collective bargaining agreements were below the rate of inflation until 1987 (when average real wages rose by about 1.5% ) and that, according to data from national accounts, real wages per employed worker fell between 1983 and 1986, everything points to a loss of purchasing power, at least for many workers and during the period in question, after which a catching up process began with real wage increases in 1987 and 1988.
Denne udvikling og de lave lønninger, som oppebæres af nye arbejdstagere, der ikke kan nyde godt af fordelene ved en normal indpasning på arbejdsmarkedet samt stigningen i de højestlønnedes penge- og realløn har øget forskellen mellem de højest- og lavestlønnede betydeligt, ikke blot fordi første gruppe har fået relativt mere i lønningsposen, men også fordi den sidste har fået mindre.
This functional distribution of income contrasts with the situation in the other European countries, the USA or Japan, partly as a result of the relatively small number of employed workers in Spain.
Omvendt er der i Spanien ikke sket meget inden for andre beskæftigelsesformer, såsom deltidsbeskæftigelse, som er betydeligt mere udbredt i de øvrige EF-lande, hvor næsten 13% af arbejdstagerne arbejdede på deltid i 1987, mens tallet for Spaniens vedkommende lå på godt 5% (tabel 9) og i første kvartal af 1989 på 4,7%.
Whilst in Spain wages account for 45.8% of GDP at market prices, the corresponding figure for the USA is 59%, Japan and the United Kingdom 55% and France and Germany 53% (Table 13). A closer parallel with Spain is to be found in the less developed European economies (Greece and Portugal).
Løntilbageholdenheden, faldet i beskæftigelsen og den deraf følgende produktivitetsforøgelse har muliggjort en kraftig nedbringelse (den største i EF) af lønomkostningerne pr. produceret enhed (i faste priser blev de reduceret med 14,9% i perioden 1979-1988, mens det tilsvarende tal for EF i gennemsnit lå på 5,6%).
Whilst national statistics provide an impression, albeit an approximate one, of trends in the functional distribution of income, they shed little light on personal distribution where the most recent data go back to 1980.
Virksomhedernes indtjening blev derved kraftigt forbedret, langt mere end i de vigtigste nabolande; omvendt var nedgangen i erhvervslivets indtjening langt større i Spanien i perioden 1974-1979 end i de andre lande (tabel 10).
This is only one of the shortcomings of the existing statistics and we wish to seize this opportunity to call for a major effort to upgrade our knowledge of the distribution of income so as to permit a more accurate appraisal of the social situation in Spain.
Fleksibiliteten på arbejdsmarkedet har været et vigtigt element i tilpasningsprocessen, men lige så vigtig har den udviste løntilbageholdenhed været (diagram 5).
The above factors, taken in conjunction with the low pay of the holders of newly created jobs whose abnormal conditions of employment exclude them from the gains made by other workers, and the rise in earnings (in money and fringe benefits) of those at the top end of the labour market have widened the earnings range — not only because of relative gains at the upper end but also as a result of a deterioration at the lower end of the wage scale.
Den kraftige stigning i lønomkostningerne i midten af 70'erne, der indtrådte samtidig med, at oliekrisens virkninger begyndte at melde sig, betød en kraftig nedgang i virksomhedernes indtjening.
In addressing the question of the role of the State in the distribution of income, it should be pointed out first of all that Spain was struggling to set up its welfare State at a time of economic recession and growing social demands, thus virtually moving in the opposite direction to the austerity measures being adopted in the more developed countries.
Under den demokratiske normaliseringsproces forpligtede fagforeningerne sig til at bidrage til at sanere økonomien, bekæmpe inflationen og på ny få gang i investeringsaktiviteten. De kollektive overenskomstforhandlinger, som blev konsolideret på dette tidspunkt, centraliseredes via rammeaftaler og blev underkastet de restriktioner, som den makroøkonomiske politik lagde.
Wage restraint, redundancies and the consequent rise in productivity have meant a significant fall (the largest in the EC) in unit labour costs. In real terms they fell by 14.9% between 1979 and 1988 (compared with an average fall in the EC of 5.6%).
Virksomhedernes bruttooverskud som en procent af bruttonationalproduktet har været stigende, idet den er vokset fra 45,8% i 1983 (hvor andelen var lavest) til 50,1 % i 1988 (diagram 6).
Against a background of sharply increasing government spending, social spending rose particularly strongly during the latter half of the 1970s, and then more gently from the early 1980s.
Virksomhederne anvendte størstedelen afstigningen i overskuddet til opsparing; virksomhedernes opsparing steg således fra 10,6% af BNP i 1983 til 15% i 1987.
In 1977 social benefits represented 10.4% of GDP, rising to 14.5% in 1983 and flattening out at this level (Table 14).
En langt mindre del gik til betaling af renter og udbytter, hvis andel af BNP ligeledes steg i den pågældende periode (tabel 11).
Only pensions have continued to increase as a proportion of GDP, whilst spending on unemployment benefits in 1987 was at the same level as in 1981 (2.7% of GDP).
Derimod har lønindkomsternes andel af BNP til stadighed været faldende siden 1977 (undtagen i 1981 og i 1987).
Spending on social services has on the other hand declined steadily since 1981 as a proportion of total public spending (from 39.4 to 34.5% in 1987).
I den pågældende periode faldt denne andel således med 5 procentpoint, hvilket til dels skyldtes en nedgang i antallet af lønmodtagere på 630 000 mellem 1977 og 1987.
Social security benefits represented 21.8% of families' disposable incomes in 1987, as against 14.5% in 1977.
Strukturen i husholdningernes bruttoindkomst har følgelig ændret sig væsentligt i de sidste ti år.
The bulk of this growth occurred between 1977 and 1982, slowing in the period 1982-87.
Lønmodtagerne begyndte at formulere deres lønkrav under hensyntagen til den forventede inflation, og løntilbageholdenhed blev en af den økonomiske politiks hovedhjørnestene, især fra 1981.
Firms' gross profits have taken an increasing slice of GDP, at the expense of the other factors of production, moving from 45.8% in 1983 (the low point) to 50.1% in 1988 (Graph 6).
Der skete således et fald i købekraften - i det mindste for mange lønmodtagere i denne periode - som man begyndte at genindvinde med reallønsstigningerne i 1987 og 1988.
The greater part of this increase was in the form of retained profit, which rose from 10.6% of GDP in 1983 to 15% in 1987.
Men der kan på den anden side spores en vis utilfredshed blandt borgerne over den utilstrækkelige udbygning af de offentlige tjenester og støttemuligheder.
Recently adopted measures increasing benefits for the long-term unemployed aged over 45, especially those with dependants, are evidence of an improvement in the treatment of these problems.
Stimulering af beskæftigelsen er færre lønmodtagere i Spanien.
Spending trends on essential services (education, health and housing and other services) were more favourable.
Lønmodtagerindkoms­terne udgør således i Spanien 45,8% af BNP, 59% i USA, 55% i Japan og Det Forenede Kongerige og 53% i Frankrig og Forbundsrepublikken Tyskland (tabel 13).
During the 1980s spending in these areas has continued to increase modestly as a proportion of GDP.
Spanien ligger i den henseende tættere op ad de mindre udviklede lande i Europa (Grækenland og Portugal).
A significant feature has been the increase from 1982 onwards of spending (as a proportion of total government spending) on education, and particularly housing and other public services.
Hvad angår de offentlige arbejdsmarkedsudgifters andel af BNP, ligger Spanien med 3,3% fortsat på 5. pladsen blandt OECD­landene (tabel 15).
This assessment of social benefits in relative terms (in relation to GDP or total public spending) should not obscure their growth in volume terms, the extension of benefits to social groups which were previously ineligible, nor the improved situation of some sections of the population.
Hvis man fratrækker udgifterne til arbejdsløshedsunderstøttelse og førtids­pension og kun medtager de udgifter, der går til at stimulere beskæftigelsen, sakker Spanien med 0,7% af BNP mere bagud.
None the less, there is a certain amount of public dissatisfaction at the inadequate development of public and welfare services.
Nationalregnskabet giver, omend kun tilnærmelsesvist, en idé om, hvorledes den funktionelle indkomstfordeling har udviklet sig; derimod ved man ikke meget om udvik­lingen i den personlige indkomstfordeling, eftersom de seneste oplysninger er fra 1980.
Despite the radical transformation which the tax system has undergone over the last 10 years (as a result of the very rapid growth of fiscal pressures, an increase in the number of taxpayers and efforts to reduce tax evasion), the tax system still has a number of socially regressive aspects, such as the fact that the proportion of income tax derived from earned income is much higher than earned income asa proportion of total national income.
Dette er blot én af manglerne i den foreliggende statistik, og der skal her opfordres til at gøre en større indsats for at forbedre kendskabet til indkomstfordelingen, således at man kan give en mere korrekt beskrivelse af landets sociale situation.
(In 1987,77% of total income-tax receipts from private individuals were from earned income.)
I de seneste år, navnlig efter iværksættelsen af programmet for uddannelse og indtrædelse i erhvervs­livet, sættes der stadig mere ind på erhvervsuddannelse.
If however the cost of unemployment benefits and early retirement schemes are deducted, i.e. if only active measures to promote employment are included, Spain does less well, at 0.7% of GDP.
Denne indsats finansieres hovedsageligt gennem Den Europæiske Socialfond.
Half of this expenditure consisted of subsidies for direct job creation and recruitment.
Det er et felt, Spanien er langt bagud på, da niveauet er lavt i forhold til de omgivende landes.
There is a worrying tendency towards polarization of Spanish society which has been accentuated by the recession and the nature of the recovery.
Der må sættes mange kræfter ind på erhvervsud­dannelsen, da den er nøglen til at kvalificere arbejdsstyrken til at opfylde de nye krav, arbejdsmarkedet stiller, og til i det hele taget at åbne døren til arbejdsmar­kedet for den.
Whilst a significant segment of society sees itself 'marginalized' and a no less significant, and growing, part is forced to accept less and less stable employment, with little hope of an improvement in its living conditions, the simultaneous spectacular increase in certain kinds of income has unleashed a wave of property and stock-market speculation and underpinned the ostentatious lifestyles of a small but influential number of 'nouveaux riches'.
Hvad angår statens rolle i indkomstfordelingen, skal det indledningsvis understreges, at landet satte sig for at udvikle velfærdsstaten på ettidspunkt, hvor den økono­miske krise lagde sine restriktioner og de sociale krav øgedes, hvorved man faktisk gik ¡mod de tendenser til at begrænse velfærdsstaten, som på det tidspunkt kunne spores i de mere udviklede lande.
Over the last few years, and especially since the Vocational Training and Job Opportunities Plan was put into effect, efforts have been stepped up in the field of vocational training, financed mainly from the European Social Fund. Given the inadequacy of vocational training in Spain compared with neighbouring countries, this is a major challenge and the area where the most strenuous efforts must be concentrated.
Der skete en kraftig stigning i de offentlige udgifter: Især de sociale udgifter voksede kraftigt i anden halvdel af 70'erne for dernæst at følge en mere moderat væksttakt i begyndelsen af 80'erne.
The property market which has offered a safe haven for much of the 'hot money' spirited away from the taxman has experienced a rate of growth which currently makes it impossible for a large part of the population to afford a home.
De sociale udgifter udgjorde i 1977 10,4% af BNP og nåede i 1983 op på 14,5%, som de stadig ligger på (tabel 14). Kun pensionsydelsernes andel af BNP blev ved med at stige moderat, medens udgifterne til arbejdsløshedsunderstøttelse i 1987 lå på samme niveau som i 1989 (2,7% af BNP).
The Banco Hipotecario de España has estimated the cost of the average Spanish home in 1988 at 80 000 pesetas/m2, which means that, in order to buy its own home, a family has to spend between PTA 100 000 and 120 000 per month.
Anderledes forholder det sig med de sociale udgifters andel af de samlede offentlige udgifter, ¡det denne siden 1981 har været faldende (fra 39,4% til 34,5% i 1987).
This is more than in the other Member States where one third of income goes on housing.
De sociale ydelser udgjorde i 1987 21,8% af husholdningernes samlede disponible indkomst, mens tallet i 1977 lå på 14,5%.
To quote an example, in Madrid alone house prices have increased by a factor of three in the last four years.
Hovedparten af denne stigning fandt sted i første halvdel af ti­året, hvorefter stigningstakten blev mere afdæmpet i perioden 1982­1987.
This is not a local phenomenon and it has been spreading progressively to the rest of the country.
Arbejdsløshedsunderstøttelsen udgør hovedposten på arbejdsmarkedsbudgettet.
Unemployment benefits account for the biggest slice of labour-market spending.
I perioden 1977­1987 registre­redes en betydelig vækst i antallet af støttemodtagere, som steg fra 284 000 til 822 000.
The number of beneficiaries increased considerably over the period 1977-87, from 284 000 persons to 822 000.
I 1984 blev der vedtaget nogle lovændringer for at forbedre dagpengesystemet, efter at der med den grundlæggende lov om beskæftigelse fra 1980 var blevet indført nogle restriktioner.
In 1984 the law was changed to improve the system of protection following the restrictions imposed by the Basic Employment Law of 1980.
Understøt­telsesperioden blev udvidet, og man overvejede at medtage nogle sektorer, der hidtil ikke havde været dækket af arbejdsløshedsforsikring.
The period of eligibility was extended and the extension of protection to certain underprivileged groups was also considered.
I 1985 begyndte antallet af understøttelsesberettigede imidlertid at falde fra et gennemsnit på 32,4% i 1985 til 28,8% i 1988.
However, coverage began to decline in 1985, falling from an average of 32.4% that year to 28.8% in 1988.
I februar 1989 modtog 31,2% af de ledige understøttelse.
In February 1989, 31.2% of the unemployed were in receipt of benefit.
De nyligt vedtagne foranstaltninger, som øger understøt­telsen til langtidsledige over 45 år, navnlig hvis de har forsørgerpligt, er et skridt, som viser opmærksomheden om disse problemer.
This increase in unprotected social groups is explained by the high proportion of young people and women without previous employment entering the labour market, longer average
Denne vurdering af de sociale udgifter set i forhold til Β Ν Ρ og de samlede offentlige udgifter betyder ikke, at man ikke erkender, at de er vokset i omfang og nu omfatter grupper, som ikke tidligere havde adgang til sociale ydelser, samt at bestemte dele af befolkningen har opnået
Without wishing to belittle the major transformation undergone by the Spanish economy over the last decade or the undeniable success notched up, it is impossible to ignore the imbalances inherent in a growth model which slants towards social polarization with whole sections of society excluded from the benefits of economic growth.
Et tvedelt samfund mere presserende justerings- og saneringsfase er man på baggrund af den hastige teknologiske udvikling gået i gang med at modernisere og omstrukturere produktionsapparatet.
Dialogue needs to be resumed between the various social partners with a view to putting the country on a more balanced growth path and seeking solutions based on social solidarity to Spain's underlying problems, problems which growth alone cannot solve.
Endvidere bliver økonomien mere og mere åben over for omverdenen og mere internationaliseret, idet Spanien allerede har lagt halvdelen af overgangsperioden i forbindelse med EF-medlemskabet bag sig.
There are two aspects of completion of the internal market which could have a very beneficial impact on the Spanish economy.
Endelig forbereder man sig på den fulde realisering af det indre marked, hvilket forudsætter et større kvalitativt spring fremad.
First, the liberalization of the capital market could substantially reduce the cost of financial products.
Alt dette vil indebære ændringer i produktionsmønstret, som alle sektorer kan blive mere eller mindre berørt af. Den voksende konkurrence kræver en vedvarende tilpasning til de skiftende markedsvilkår.
Estimated at 16 to 26%, this is a sharper reduction than can be expected in any other Community country.
Gennemførelsen af det indre marked er en udfordring, som vurderes positivt af de spanske virksomheder.
The Spanish economy is at present faced with a two-fold challenge.
Et flertal (59%) af de adspurgte spanske virksomhedsledere (i den opinionsundersøgelse, Cecchini-rapporten har støttet sig til) forventer, at gennemførelsen af det indre marked vil indvirke mere positivt end negativt på deres virksomhed, medens kun 11 % mener det modsatte.
Having completed the acute phase of adjustment and restructuring, the economy's productive apparatus is currently undergoing a process of modernization and reorganization in a climate of rapid technological change. At the same time, the economy is becoming more open and increasingly international, now that half the transitional period for accession to the EEC has elapsed.
De samme personers vurdering af følgerne for økonomien som helhed er knap så optimistisk: 49% vurderer gennem førelsen af det indre marked positivt, 14% vurderer den negativt.
And finally — and this will require a still greater qualitative change — preparations for the internal market are in full swing.
Forskellige rundspørger viser, at de europæiske virksomhedsledere vurderer situationen meget positivt.
All this will mean changes in the productive apparatus, with all sectors affected to a greater or lesser extent.
De mener, at Spanien er et af de lande, der får størst udbytte af det indre marked.
Growing exposure to competition will dictate constant efforts to adjust and adapt to changing market conditions.
Mange af de penge, som skattevæsenet ikke har kontrol med, er gået til ejendomsmarkedet, som har været i en så rivende udvikling, at en stor del af befolkningen for øjeblikket ikke har råd til at erhverve egen bolig.
On the downside, it should be borne in mind that Spain is technologically backward, its firms are substantially smaller than the Community average, whether measured in terms of sales or numbers employed, and their share of foreign markets is small.
Vurderingsprisen for en gennemsnitsbolig i Spanien, som fastsættes af den spanske hypotekbank, lå i 1988 på 80 000 pesetas pr. m2.
All this means (a) a high level of import-dependence in the technologically most advanced sectors, and (b) difficulties in financing technological development and building the commercial networks needed if firms are to compete successfully.
Dette betyder, at en familie skal afsætte mellem 100 000 og 120 000 pesetas om måneden for at kunne sidde i egen bolig. Det er mere, end hvad man normalt betaler i de øvrige EF-lande, hvor boligudgiften andrager omkring en tredjedel af lønnen.
Spain's comparative advantage on real unit labour costs can be expected to shrink as integration progresses and as competitive advantages associated with technological innovation in production processes and organization, investment in design and product differentiation and the capacity to operate on international markets begin to assume greater importance.
Til orientering kan nævnes, at alene i Madrid er prisen for en bolig i de sidste fire år blevet tredoblet. Dette fænomen optræder ikke kun lokalt, men har gradvist bredt sig til resten af landet.
In the latter respect, with few exceptions, Spanish firms lag well behind their Community counterparts with regard to operations requiring qualitative changes designed to encourage growth or consolidate a strong position on national and international markets.
Blandt de europæiske virksomhedsledere er det de spanske, som forventer den største stigning i deres samlede omsætning, især i salget til de øvrige EF-lande.
Fifty-nine per cent of the businessmen replying to the questionnaire circulated in connection with the Cecchini Report felt that the positive effects of the internal market on their firms would outweigh the negative, and only 11 % expressed the opposite view.
Den vigtigste faktor, som anføres, er prisfaldet, efterfulgt af muligheden for at trænge ind på nye markeder.
Their assessment of the impact of the internal market on the economy as a whole was less optimistic however.
53% af virksomhedslederne mener, at omkostningerne nok vil blive mindre, dog kun i begrænset omfang, mener de fleste.
Forty-nine per cent felt that the internal market would be beneficial and 14% thought it would be bad for the economy.
Den væsentligste følge, der forudses, er et fald i importpriserne, finansierings- og distributionsomkostningerne. ningerne.
A particularly upbeat assessment emerges from a number of polls in which European businessmen express the view that Spain will be one of the main beneficiaries of the internal market.
Uden at undervurdere de store forandringer, som udviklingen i den spanske økonomi har medført i de sidste ti år, og de indlysende gode resultater, der er blevet opnået, må man dog fremhæve de uligheder, der kendetegner en vækstmodel, der har en tendens til at skabe en social polarisering.
Even if increased competition means greater efficiency and faster economic growth and even if Spanish firms regard the challenge of the internal market in a positive light, the harmful consequences of the internal market cannot be ignored.
Der er således samfundsgrupper, som ikke har mærket meget til den økonomiske vækst.
The changes which will have to take place over a certain period of time will involve major adjustment costs, as can already be seen in the agricultural sector where the greatest progress has been made towards a single market.
De mest negative aspekter vedrørende omsætningen angår det indre marked, hvor der er størst forventning om prisfald som følge af en større priskonkurrence eller nye konkurrerende virksomheder.
Social dialogue is an essential precondition for the establishment of a stable frame of reference which will make it possible to meet the challenges successfully.
Det er nødvendigt at få genoptaget den sociale dialog for dermed at få skabt en mere afbalanceret vækst og finde mere solidariske løsninger på de grundlæggende problemer, som det spanske samfund står overfor, og som væksten i sig selv ikke kan løse.
The Spanish business community, more than that of any other EC country, is expecting an overall increase in sales, particularly intra-Community sales. The explanation most frequently quoted is lower Spanish prices, followed by the ability to penetrate new markets.