natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det sag søgende selskab har nærmere anført, at det med henblik på antidumpingproceduren havde valgt adresse i Bruxelles, men at den endelige fremlæggelse af oplysninger ikke blev sendt til den pågældende adresse.
It observes that, for the purposes of the antidumping proceeding, it had an address for service in Brussels, but that the final disclosure document was not notified to that address.
Denne manglende meddelelse af de endelige oplysninger på Eureka's adresse har afskåret sagsøgeren fra at kunne varetage sine interesser effektivt og inden for den fastsatte frist, idet selskabet med rette måtte gå ud fra, at oplysningerne også var sendt til Eureka, og at dette firma ville tage sig af de proceduremæssige sider af sagen.
It claims that the failure to notify the final disclosure document at Eureka's address made it impossible for the applicant to defend itself effectively and within the prescribed period, and states that it believed, in good faith, that the final disclosure document had been sent to Eureka as well and that the latter would deal with the procedural matters.
30 Det sagsøgende selskab har understreget, at det med rimelighed måtte forvente, at Swedish Match-gruppens repræsentant efter loven ville tage sig af de proceduremæssige sider af sagen, således som det tidligere var sket.
The applicant claims that it was legitimate and reasonable for it to believe that the legal representative of the Swedish Match Group would deal with the procedural matters, as it had done in the past.
Ifølge sagsøgeren tilkommer det ikke en part i en antidumpingprocedure at sikre sig, at dens repræsentant efter loven modtager Kommissionens meddelelser, og at partens interesser således varetages effektivt. Det tilkommer derimod Kommissionen at træffe de nødvendige forholdsregler, også på eget initiativ, med henblik på at sikre en berørt parts rettigheder i en antidumpingprocedure.
It is not for a party to an antidumping proceeding to satisfy itself that its legal representative has received the Commission's notifications and that its interests can thus be effectively defended.
31 Det sagsøgende selskab har præciseret, at det ikke har haft direkte kontakt med Kommissionen under den administrative procedure, undtagen i forbindelse med den kontrol, Kommissionen foretog på stedet på Filippinerne.
31 The applicant states that it had no direct contact with the Commission during the administrative procedure, except when the Commission carried out its on-site inspection in the Philippines.
Swedish Match SA ved Picard har ifølge sagsøgeren været mellemmand i forholdet til Kommissionen, idet dette selskab ikke indtog en selvstændig stilling i antidumpingproceduren.
Through Mr Picard, Swedish Match SA acted as intermediary in its dealings with the Commission, since it had no independent position in the antidumping proceeding.
Da Eureka er Swedish Match-gruppens repræsentant efter loven, har Eureka repræsenteret de to virksomheder.
Eureka was the legal representative of the Swedish Match Group, and therefore represented both undertakings.
Endvidere har Eureka ved visse lejligheder udtrykkeligt og direkte varetaget sagsøgerens interesser under antidumpingproceduren. I den foreliggende antidumpingprocedure har Kommissionen i øvrigt hele vejen igennem accepteret, at Swedish Match SA og Eureka optrådte på sagsøgerens vegne.
Furthermore, on certain occasions, Eureka expressly and directly represented the applicant's interests during the antidumping proceeding, and the Commission accepted the intervention of Swedish Match SA and Eureka on the applicant's behalf throughout.
Sagsøgeren har for det andet anført, at de endelige oplysninger ikke indeholdt noget nærmere om, hvorledes Kommissionen havde beregnet skadesmargenen.
Second, the applicant claims that no trace of how the injury margin was assessed by the Commission can be found in the final disclosure document.
Sagsøgeren har således ikke kunnet vide, på grundlag af hvilke oplysninger underbudsmargenen var blevet beregnet, og har derfor ikke kunnet fremkomme med sine bemærkninger med hensyn til, om den konstaterede skade var reel.
Consequently, it could not know on the basis of what data its underselling margin had been calculated and was therefore unable to defend itself with regard to the substance of the injury established.
Sagsøgeren har indrømmet, at der i de endelige oplysninger var gjort nærmere rede for, hvilken metode der var anvendt ved beregningen af skadesmargenen.
The applicant acknowledges that the method used to calculate the injury margin was explained in the final disclosure document.
Ifølge sagsøgeren indeholdt oplysningerne imidlertid ikke noget nærmere om, hvorledes Kommissionen i den foreliggende sag havde beregnet skadesmargenen i relation til sagsøgeren.
It maintains, however, that the document contains none of the data used by the Commission to calculate the injury margin as regards the applicant.
Sagsøgeren har derfor også anmodet om, at Kommissionen meddeler de ikke-fortrolige oplysninger, der vedrører EF-erhvervsgrenens produktionsomkostninger.
In that connection, the applicant also requests the Commission to provide it with non-confidential information concerning the Community industry's production costs.
Såfremt sagsøgeren ikke meddeles disse oplysninger, vil sagsøgeren ikke kunne vide, hvorledes Kommissionen er nået frem til, at underbudsmargenen udgjorde 13%.
It claims that the failure to supply that information makes it impossible for the applicant to know how the Commission reached the conclusion that its underselling margin was 13%.
Rådet har for det første gjort gældende, at den omstændighed, at de endelige oplysninger sendes direkte til sagsøgeren, ikke i sig selv er en tilsidesættelse af grundforordningens artikel 20, stk. 4.
The Council contends, first, that the fact that the final disclosure document was sent directly to the applicant does not in itself constitute an infringement of Article 20(4) of the basic regulation.
Det tilkommer sagsøgeren at bevise, at den nævnte omstændighed har været til hinder for, at sagsøgeren har kunnet varetage sine interesser effektivt.
It is for the applicant to adduce evidence to show how such notification prevented it from effectively defending its interests.
Rådet har nærmere anført, at det sagsøgende selskab herved kun har mistet tid, idet det har måttet træffe dispositioner med henblik på at fremsende dokumentet til sin advokat.
The defendant observes that the only effect could have been to make the applicant lose time, in so far as it had to make arrangements to send the document to its representative.
Rådet har tilføjet, at selskabet i så fald burde have kontaktet Kommissionen og anmodet om en forlængelse af den frist, der var fastsat for det til at fremkomme med sine bemærkninger til de endelige oplysninger. Dette har selskabet ikke gjort.
In such a case, the applicant ought to have contacted the Commission to request an extension of the time-limit for submitting its observations on the final disclosure document, which it never did.
Det har end ikke efterfølgende påtalt, at de endelige oplysninger blev tilstillet selskabet direkte.
It never even complained subsequently about the fact that the final disclosure document was sent to it directly.
Rådet har for det andet anført, at den metode, Kommissionen har anvendt ved beregningen af skadesmargenen, er beskrevet på s. 21 i de endelige oplysninger.
Second, the Council states that the method used by the Commission to calculate the injury margin was described on page 21 of the final disclosure document.
Kommissionen har ifølge Rådet også givet nærmere talmæssige oplysninger vedrørende sagsøgerens underbudsmargen (13%) samt om underbudsmargenen for de øvrige berørte eksportører.
The Commission had also provided the detailed figures relating to the applicant's underselling margin (13%) and those relating to the underselling margin of the other exporters concerned.
Sagsøgeren har endvidere fået oplysninger
Furthermore, the applicant was also given informa-
SWEDISH MATCH PHILIPPINES MOD RÅDET vedrørende eksportprisen, og med hensyn til beregningen af den pris, der ville afhjælpe skaden (»prix non préjudiciable«), var sagsøgeren blevet underrettet om, at institutionerne havde medregnet et beløb til dækning af fortjenste på 10%.
SWEDISH MATCH PHILIPPINES V COUNCIL tion on the export price and, so far as concerns the calculation of the price sufficient to eliminate injury ('the non-injurious price'), it was informed that the institutions had included a profit margin of 10%.
Derimod er de beregninger, der er foretaget med henblik på fastlæggelsen af EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige produktionsomkostninger, ikke blevet tilstillet sagsøgeren, idet der er tale om forretningshemmeligheder.
On the other hand, the calculations used to establish the Community industry's average production costs were not disclosed to the applicant, on the grounds that they contained business secrets.
For så vidt angår sagsøgerens anmodning om at blive gjort bekendt med oplysningerne på en måde, der ikke er fortrolig, har Rådet endelig anført, at sagsøgeren ikke har beklaget sig over, at de endelige oplysninger var utilstrækkelige.
With regard to the applicant's request for the data in a non-confidential form, the Council observes that the applicant never complained that the final disclosure was inadequate.
Sagsøgeren har ifølge Rådet heller ikke anmodet om yderligere oplysninger vedrørende EF-producenternes produktionsomkostninger.
Nor did it seek further particulars of the Community producers' production costs.
Indledningsvis bemærkes, at i henhold til grundforordningens artikel 20, stk. 1 og 2, skal Kommissionen bl.a. over for eksportøren af dumpingvaren fremlægge endelige oplysninger om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke den påtænker at anbefale Rådet at indføre endelige foranstaltninger, idet formålet er at sikre, at eksportørens ret til kontradiktion overholdes.
The first point to note is that in accordance with Article 20(1) and (2) of the basic regulation the Commission is required to communicate, inter alia to the exporter of the product which is the subject of the antidumping investigation, final disclosure of the essential facts and considerations on the basis of which it intends to recommend that the Council should adopt definitive measures, specifically in order to safeguard the rights of the defence.
Det må herved fastslås, at Kommissionen ved skrivelse af 30. september 1996 faktisk tilstillede sagsøgeren, på dennes hjemsted og stilet til regnskabschefen, de i
By its letter of 30 September 1996, the Commission sent the final disclosure document referred to in Article 20 of the basic regulation, addressing it to the
Som det frem går af retspraksis, må den omstændighed, at en retsakt sendes til adressatens hjemsted, betragtes som en retsgyldig meddelelse.
As is clear from the caselaw, sending a measure to the addressee's registered office must be regarded as valid notification.
I dom af 26. november 1985 (sag 42/85, Cockerill-Sambre mod Kommissionen, Sml. s. 3749, præmis 10, 11 og 12), som omhandlede produktionskvoter inden for rammerne af EKSF, fastslog Domstolen, at meddelelse af en beslutning, der bringer søgsmålsfristen til at løbe, er retsgyldig, når den sker til den berørte virksomheds hjemsted, selv såfremt virksomheden udtrykkeligt måtte have anmodet Kommissionen om at fremsende meddelelser til en anden adresse.
In Case 42/85 Cockerill-Sambre ν Commission [1985] ECR 3749, paragraphs 10 to 12, concerning ECSC production quotas, the Court of Justice held that notification of a decision, which causes time to run for the purposes of the time-limit for bringing an action, is duly made where it is communicated to the registered office of the undertaking concerned, even if the undertaking has expressly asked the Commission to notify that decision to it at another address.
Retten finder, at den nævnte retspraksis så meget mere kan anvendes i den foreliggende sag, fordi sagsøgeren ikke i tide havde meddelt Kommissionen, at de »kontaktpersoner«, sagsøgeren havde angivet i sit svar på spørgeskemaet (jf. ovenfor i præmis 8), var blevet ændret, og sagsøgeren udtrykkeligt havde anmodet Kommissionen om fremover at fremsende alle skrivelser til Eureka.
The Court considers that that caselaw applies a fortiori to the case in point since the applicant had not informed the Commission in due time of a change in the 'Persons to contact' named in its reply to the questionnaire (see above, paragraph 8), expressly asking the Commission henceforth to address all correspondence to Eureka.
Når Kommissionen har fremsendt skrivelsen af 30. september 1996 til sag søgerens hjemsted, har den endvidere handlet i overensstemmelse med de anvisninger, sagsøgeren selv havde givet i sit svar på spørgeskemaet, og hvorefter sagsøgerens direktør og regnskabschef var »kontaktpersoner«.
By sending the letter of 30 September 1996 to the applicant's registered office, the Commission has, moreover, complied with the instructions given it by the applicant itself in its reply to the questionnaire in naming its President and financial controller as the 'Persons to contact'.
Heraf følger, at sagsøgeren har kunnet få kendskab til de endelige oplysninger og fremkomme med sine bemærkninger ud fra sine egne interesser, enten på eget initiativ, gennem sin advokat eller gennem Swedish Match-gruppen.
It follows that the applicant was put in a position to take cognisance of the final disclosure document and to submit its observations in the light of its interests, whether on its own initiative, through its legal representative or, lastly, through the Swedish Match Group.
For så vidt angår sagsøgerens bemærkning om, at de endelige oplysninger burde have været fremsendt til sagsøgerens repræsentant efter loven i Bruxelles, bemærkes, at ingen bestemmelse i grundforordningens artikel 20 pålægger Kommissionen at sikre sig, at de endelige oplysninger er blevet meddelt den berørte eksportørs repræsentant efter loven.
41 In so far as the applicant maintains that the final disclosure document ought to have been addressed to its legal representative in Brussels, it must be noted that none of the provisions of Article 20 of the basic regulation requires the Commission to ensure that the final disclosure document has been communicated to the legal representative of the exporter concerned.
Herved bemærkes nærmere, at den omstændighed, at Kommissionen under sagen faktisk har haft kontakt med Eureka samt med andre selskaber og personer under Swedish Matchgruppen, er irrelevant, når henses til, at Kommissionen ikke er forpligtet til at fremsende de endelige oplysninger til den berørtes advokat.
The fact that the Commission was actually in contact with Eureka and with other companies and persons belonging to the Swedish Match Group several times during the proceeding is, in the absence of any requirement that the Commission should address the final disclosure document to the legal representative of the person concerned, quite irrelevant.
Argumentet om, at meddelelsen ikke har været forskriftsmæssig, må herefter forkastes.
It follows that the head of claim alleging improper notification must be rejected.
For det andet må det fastslås, at sagsøgeren på intet tidspunkt under den administrative procedure og navnlig ikke efter modtagelsen af de endelige oplysninger har anmodet om yderligere oplysninger vedrørende skadesmargenen.
Second, it is clear that during the administrative procedure and, in particular, after receipt of the final disclosure document the applicant never sought further information concerning the margin of injury.
Da Kommissionen ikke var blevet gjort opmærksom på, at oplysningerne skulle have været utilstrækkelige, kunne Kommissionen ikke under antidumpingproceduren afhjælpe denne eventuelle mangel med henblik på at tilgodese hensynet til sagsøgerens ret til kontradiktion.
Since the Commission was not informed of the alleged failure to provide information, it was not in a position during the antidumping proceeding to make good any such failure in order to protect the applicant's right to defend itself.
Dette andet argument må følgelig også forkastes.
It follows that the second head of claim also must be rejected.
Endelig bemærkes, at da sagsøgeren ikke har godtgjort, at den administrative procedure har været behæftet med en mangel, og da den pågældende procedure er afsluttet, kan sagsøgerens anmodning, der for første gang er fremsat for Retten, og hvorefter sagsøgeren ønsker at få udleveret ikke-fortrolige oplysninger om EF-erhvervsgrenens produktionsomkostninger, ikke tages til følge.
Last, since the applicant has not demonstrated the existence of any defect vitiating the administrative procedure and since that procedure has been closed, its request, expressed for the first time before the Court of First Instance, for a non-confidential version of the information relating to the Community industry's production costs must be rejected.
Det første anbringende må herefter forkastes i det hele.
It follows that the first plea must be rejected in its entirety.
Det andet anbringende: tilsidesættelse af grundforordningens artikel 1, stk. 1, og artikel 3, stk. 2 og 6
The second plea, alleging infringement of Articles 1(1) and 3(2) and (6) of the basic regulation
Sagsøgeren har i stævningen i det væsentlige anført, at den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen som følge af eksporten af tændere med oprindelse i de tre lande, som undersøgelsen omfatter, og som sagsøgeren ikke har bestridt har fundet sted, ikke kan tillægges sagsøgerens eksport, for det første på grund af, at eksporten var meget beskeden, og for det andet på grund af stykprisen.
In its application, the applicant claims in substance that the injury caused to the Community industry by the exports of lighters from the three countries covered by the investigation, the existence of which it does not challenge, is not attributable to its own exports, on account first of the very small quantity and second of their unit price.
Sagsøgeren har nærmere anført, at det under antidumpingproceduren er blevet bevist, at sagsøgeren i undersøgelsesperioden kun eksporterede 10 500 tændere til Fællesskabet, hvilket svarer til så lidt som 0,0369% af alle tændere med oprindelse i Filippinerne og til 0,0083% af det samlede antal tændere, der har oprindelse i de tre af undersøgelsen omfattede lande, og som er eksporteret til Fællesskabet.
It states, first, that it has been proved during the antidumping proceeding that during the investigation period it had exported to the Community only 10 500 lighters, which represents only 0.0369% of all lighters from the Philippines and 0.0083% of all lighters from the three countries covered by the investigation and exported onto that market.
Ud af de 126,5 mio. tændere, der er importeret fra de tre berørte lande, havde 28,4 mio. oprindelse i Filippinerne.
Of the 126.5 million lighters imported from the three countries concerned, 28.4 million came from the Philippines.
Ifølge det sagsøgende selskab kunne dets eksport derfor ikke have betydning for EF-erhvervsgrenen.
The applicant concludes that the volume of its own exports could not have had any effect on the Community industry.
Selskabet har dernæst understreget, at dets eksport er blevet faktureret til en stykpris (0,19 USD), der langt overstiger de priser, der opkræves af de øvrige filippinske (0,07 USD) og mexicanske (0,08 USD) eksportører, der er omfattet af antidumpingundersøgelsen, og også overstiger de priser, som EF-erhvervsgrenen forlanger for et tilsvarende produkt.
Second, it points out that its own exports were sold at a unit price (USD 0.19) considerably higher than the prices charged by other Filipino exporters (USD 0.07) or Mexican exporters (USD 0.08) covered by the antidumping investigation, that is to say, higher than those charged by the Community industry for the like product.
Ganske vist har Rådet med henblik på fastlæggelsen af den skade, EF-erhvervsgrenen har lidt, foretaget en kumulativ vurdering af omfanget af eksporten fra de tre lande, undersøgelsen omfatter, men Rådet har ikke medregnet prisunderbuddet for det sagsøgende selskabs eksport, netop fordi denne var beskeden.
While, in order to determine the injury suffered by the Community industry, the Council made a cumulative assessment for the volume of exports from the three countries covered by the investigation, it failed to calculate the price undercutting of the applicant's exports precisely because of their limited quantity.
51 En vurdering af ovennævnte omstændigheder i lyset af grundforordningens artikel 3, stk. 2, burde således have ført til, at Rådet havde fastslået, at sagsøgerens eksport ikke medførte, at det skulle konstateres, om der forelå skade.
51 According to the applicant, consideration of those facts in the light of Article 3(2) of the basic regulation ought to have prompted the Council to find that it was not in any way possible for the applicant's exports to give rise to a finding of injury.
Under alle omstændigheder og af de samme grunde er der ifølge sagsøgeren ingen årsagssammenhæng mellem sagsøgerens eksport og den skade, EF-erhvervsgrenen faktisk har lidt.
In any event and for the same reasons, it considers that there is no causal connection between its exports and the injury actually suffered by the Community industry.
I replikken har sagsøgeren endvidere anført, at når Rådet har ladet den samlede eksport med oprindelse i de lande, der er omfattet af undersøgelsen, indgå i den kumulative vurdering, har Rådet anlagt et åbenbart fejlskøn, som er udtryk for en tilsidesættelse af princippet om ligebehandling og af proportionalitetsprincippet.
In its reply, the applicant claims in addition that the Council, by including it in its cumulative assessment of the impact of all exports from the countries covered by the investigation on the Community industry, committed a manifest error of assessment, amounting to breach of the principles of equal treatment and of proportionality.
I modsætning til, hvad Rådet har hævdet, har fællesskabsinstitutionerne allerede tidligere vurderet indvirkningen af enkelte producenters eksport (Kommissionens forordning (EØF) nr. 1696/88 af 14.6.1988 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af syntetiske fibre af polyester med oprindelse i Amerikas Forenede Stater, Jugoslavien, Mexico, Rumænien, Taiwan og Tyrkiet (EFT L 151, s. 47)) under hensyntagen til deres særlige situation.
It argues that, contrary to the Council's submissions, the Community institutions have in the past assessed the impact of exports by individual producers (Commission Regulation (EEC) No 1696/88 of 14 June 1988 imposing a provisional antidumping duty on imports of synthetic fibres of polyesters originating in Mexico, Romania, Taiwan, Turkey, the United States of America or Yugoslavia (OJ 1988 L 151, p. 47) by taking into consideration their specific situation.
I henhold til denne forordning havde indvirkningen af amerikanske producenters eksport således været genstand for en særlig undersøgelse.
Thus, in that regulation, individual consideration was given to the impact of exports made by American producers.
Sagsøgeren har nærmere anført, at fællesskabsinstitutionerne burde have taget hensyn til sagsøgerens særlige forhold, som adskiller sig væsentligt fra de øvrige producenters og eksportørers situation.
The applicant points out that the Community institutions ought to have taken account of its special position, which is quite different from that of the other producers and exporters.
Ganske vist indgår sagsøgeren i den europæiske Swedish Match-gruppe, men sagsøgerens eksportaktiviteter er koncentreret om Japan, De Forenede Stater og landene i det asiatiske Stillehavsområde, hvorfor sagsøgeren ikke kan betragtes som eksportør i den forstand, hvori dette udtryk anvendes for de øvrige producenter, der er omfattet af antidumpingundersøgelsen.
Although it is part of the European Group Swedish Match, its export activities are focused on Japan, the United States and the countries of the Asia-Pacific area, so that it cannot be treated as an exporter in the sense in which that term is used for the other producers involved in the antidumping investigation.