natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Men virksomhedsundersøgelser viser helt klart, at kursrisici stadig betragtes som en væsentlig handelshindring.
But business surveys provide strong evidence that foreign exchange risk is still considered a major obstacle to trade.
- Gevinsten ved en økonomisk union ville navnlig være en følge af en forbedret fællesskabspolitik på de områder, hvor den har indvirkning på hele EF-området, eller hvor der er tale om betydelige stor driftsfordele.
5 The gains from economic union would arise mainly from better Community policies in areas where there are Community-wide implications or big economies of scale.
- Der vil opstå en potentielt meget betydelig fordel ved, at ØMU reducerer den generelle usikkerhed, hvormed investorerne betragter de økonomiske udsigter; dette gælder specielt udenlandske investorer, som ikke blot er konfronteret med et givet projekts iboende risiko, men også med faren for at en kursændring kan få en fremtidig fortjeneste til at forsvinde ud i den blå luft.
6 A potentially very important gain arises because EMU reduces the overall uncertainty which investors feel about economic prospects, particularly foreign investors faced not only with the inherent risk of a particular project but also with the risk that an exchange rate change may wipe out the value of future profits.
En formindskelse af den generelle risiko kan sænke den overrente, som virksomhederne må betale for at skaffe risikovillig kapital og vil forøge investeringen betydeligt.
A reduction in overall uncertainty could lower the risk premium firms have to pay to raise equity capital and would greatly increase investment.
Foreløbige skøn viser, at et fald på blot 0,5% i denne overrente ville hæve fællesskabets indtægt betragteligt, måske med hele 5 - 10 % i det lange løb.
Preliminary estimates show that even a reduction in the risk premium of only 0.5 percentage points could raise income in the Community significantly, possibly by as much as 5 to 10 per cent in the long run.
- Hvis ØMU medfører en fremgang i virksomhedernes forventninger om fremtidig vækst og indtjening, kan det medføre andet og mere end en engangsstigning i indtægterne, nemlig en højere årlig vækst rate.
7 By improving business expectations of future growth and profits, EMU could lead the Community not just to a once-and-for-all rise in income but to a higher annual growth path.
Dette ville også medføre en betydelig reduktion i arbejdsløsheden.
This would also cut unemployment substantially.
Meningsmålinger tyder på, at førende europæiske erhvervsfolk forventer en væsentlig gevinst som resultat af en fælles valuta.
Opinion polls indicate that European business leaders expect significant gains from a single currency.
Hvis det indre marked suppleres med en fælles valuta, vokser den andel af erhvervsfolk, der forventer en meget positiv virkning for er hvervsklimaet, fra 10 til 45%.
The addition of a single currency to the single market increases the proportion of industrialists expecting a very positive impact on the business climate from 10 to 45 per cent.
I samme øjeblik vi får en fælles valuta, forsvinder de omkostninger, der opstår ved at veksle en valuta til en anden. Disse omkostninger er af to arter.
As soon as there is a single currency, all the costs associated with the conversion of one currency into another disappear.
For det første er der de udgifter, som virksomhederne og husholdningerne må betale til finanssektoren i form af bankgebyrer og de mindre gunstige kurser, man får for at sælge valuta i forhold til at købe valuta, den såkaldte købs-salgsmargen.
The first are the costs which households and companies pay to the financial sector in the form of bank commissions and less favourable exchange rates for selling currency than for buying it - the so-called bid-ask spread.
For det andet løber der omkostninger på inden for virksomhederne, fordi det er nødvendigt at ansætte personale og købe udstyr til brug for valutatransaktioner.
Secondly, there are costs within companies which arise from the need to employ people and equipment in managing foreign exchange.
Mange store virksomheder har deres egne finansafdelinger, og nogle har endog egne valutaafdelinger.
Many large companies have their own Treasury departments, and some even have dealing rooms.
Lad os først se på de finansielle omkostninger.
Take the financial costs first.
De kan opgøres på mange forskellige måder.
They can be measured in several ways.
Den mest direkte er at foretage en opgørelse af det provenu, som pengeinstitutter o.l. opnår på deres tjenesteydelser på valutaområdet.
The most direct is to count the income which financial institutions obtain from their foreign exchange ser vices.
En mere indirekte metode består i at opgøre de gebyrer, bankerne indkræver og på basis heraf vurdere de samlede omkostninger ved at multiplicere gebyrerne med det samlede antal valutatransaktioner i EF-valutaer.
A less direct approach is to determine the charges which banks make, and then to estimate the total cost by multiplying the charges by the amount of foreign exchange transactions between EC currencies.
Disse data kan hentes i oversigter of omsætningen på EFs valutamarkeder eller ved at tage medlemslan denes indgående beløb på betalingsbalancens løbende poster og på kapitalbalancen minus de beløb, der er i landets egen valuta.
These data can be obtained from surveys of the turnover on EC foreign exchange markets or from member states' current and capital account receipts other than those in domestic money.
Kom missionen brugte både den direkte og den indirekte metode, og de fører begge til nogenlunde samme vurdering af de finansielle omkostninger. ninger.
The Commission used both the direct and the indirect approaches. They both led to similar estimates of the financial costs.
Ved den førstnævnte metode indhentede Kommissionen fortrolige data om pengeinstitutternes provenu fra valutarelaterede transaktioner.
Using the first approach, the Commission collected confidential data on the banks' foreign exchange related revenue.
Det var kun det samlede provenu fra valutatransaktionerne, der var til rådighed, så man opstillede den hypotese, at halvdelen af provenuet stammede fra transaktioner mellem EF-valutaer. (Det er et forsigtigt skøn, idet værdien af medlemslandenes ind- og udgående beløb i andre EF-valutaer er større end dem, der vedrører andre valutaer som f.eks. amerikanske dollars og yen).
Only information on total foreign exchange revenues was available, so it was assumed that half was attributable to dealing in Community currencies.
mindre end 5% af deres samlede indtægter fra transaktioner i EF-valutaer.
The result is that banks derive a little less than 5 per cent of their total revenues from dealing in EC currencies.
Eftersom banksektoren tegner sig for ca. 6% af fællesskabets bnp, betyder det, at den samlede omkostningsbesparelse ville ligge på ca. 0,25% af fællesskabets bnp.
Since the banking sector accounts for about 6 per cent of Community GDP, this means that the total transactions cost savings would be about 0.25 per cent of Community GDP.
Vi kan nu sammenligne disse skøn med resultaterne fra metode to, hvilket vil sige, at vi beregner transaktionsomkostningerne på basis af gebyrerne og den samlede mængde transaktioner.
Let us now compare this estimate with the result of the second method: calculating the transactions costs from the
Bankernes gebyrer for valutatransaktioner varierer meget, afhængigt af hvilken valuta, der er tale om, og af om vekslingen sker her og nu - på „spotmarkedet" - eller vedrører en fremtidig valutaleverance.
35 charges and the volume of transactions. Bank foreign exchange charges vary considerably, depending on the cur­rency and whether the exchange is immediate ­ in the "spot" market ­ or relates to some future delivery of currency.
Transaktionens størrelse og kundens betydning for banken spiller også en rolle for gebyrets størrelse.
The size of the transaction and the importance of the customer also affect the charge.
De største omkostninger opstår i forbindelse med kontanttransaktioner. Bureau Europeen des Unions de Consommateurs (BEUC), sammenslutningen af europæiske forbrugerorganisationer, har i 1988 opstillet et standardeksempel, og det viste, at vekselgebyrerne ville medføre en alarmerende udgift ved kontanttransaktioner.
The highest costs arise with cash.
Man antog, at en rejsende startede med at have 40.000 belgiske franc i Bruxelles, og at han derefter rejste med uret rundt til alle hovedstæderne i EF undtagen Luxemburg og Dublin.
A traveller was assumed to start out with 40,000 Belgian francs in Brussels, and to embark on a clockwise tour of every community capi­tal except Luxembourg and Dublin.
I hver enkelt hovedstad vekslede han sine penge til den nationale valuta til de officielle turistkurser.
In each capital, he exchanged his money for the national money at the adver­tised tourist rates.
Tabel 1: Omkostningerne ved valutatransaktioner i forbindelse med en (hypotetisk) rundrejse gennem 10 lande.
Table 1 Currency transaction costs in a (hypothetical) round-trip through 10 countries
Beløb efter veksling
Exdiange rate applied in local
1) Officiel vekselkurs offentliggjort i EF-tidende den 1. marts 1988 2) Der kan paløbe yderligere bankgebyrer
Official exchange rate published in the Official Journal of the European Communities, 1
Kilde: BEUC(1988b)
Source: BEUC (1988b).
Kursmargen er mindre for rejsechecks end for kontanter, men der er til gengæld et ekstragebyr på 1%.
The exchange margin for travellers' cheques is smaller than for cash, but there is an additional 1 per cent commission.
Valutaudgifterne i forbindelse med internationale kreditkorttransaktioner ligger på mellem 1,5 og 2,5%.
The currency costs of international credit card transactions are between 1.5 and 2.5 per cent.
Der er imidlertid ikke data til rådighed om omfanget af betalinger med rejsechecks og kreditkort, så det er ikke muligt at vurdere omfanget af omvekslingsbetingede tab for disse.
However, there is no data on the volume of either travellers' cheques or credit card payments so no estimate of exchange losses is possible.
Det er gratis at bruge eurochecks i mange medlemslande, når de udstedes i den nationale valuta, men gebyret ryger op på mellem 2% og 3% af det samlede pålydende, når den udstedes i en fremmed valuta.
Eurocheques are free of charge in many member states when written in the domestic currency, but the charge leaps to between 2 and 3 per cent of the total when the Eurocheque is written in a foreign currency.
1 lyset af at der hvert år omsættes ca. 40 millioner internationale eurochecks med et gennemsnitligt pålydende på ca. 125 ECU, ville besparelsen for brugere af eurochecks ligge mellem 100 og 150 millioner ECU om året.
With about 40 million international Eurocheques in the EC each year, with an average value of some 125 ecu, the cost savings for Eurocheque users would be between 100 and 150 million ecu a year.
Hvad med de omkostninger, som virksomhederne påføres? Bank overførsler medfører et højt minimumsgebyr, men er alligevel den internationale standardbetalingsmåde mellem virksomheder.
What about costs incurred by companies?
Kom missionens tjenestegrene har indsamlet oplysninger om gebyrerne ved hjælp af et spørgeskema til bankerne, og de viser, at udgifterne til køb og salg af fremmede EF-valutaer på op til 10.000 ECU ligger på ca. 0,3%.
The Commission ser vices gathered information on charges in a questionnaire to banks which suggested that the cost of buying or selling foreign EC currency in amounts up to about 10,000 ecu was 0.5 per cent. Conversion of an amount equivalent to 100,000 ecu cost about 0.3 per cent.
Men gebyrerne på selv store beløb i svage valutaer som escudo'en og drakmen kan komme helt op på 1%.
Nevertheless, charges even on big amounts in weak currencies like the escudo and the drachma could still exceed 1 per cent.
Meget store beløb, svarende til 5 millioner ECU eller mere, medfører udgifter på 0,05 - 0,1%, hvilket svarer til den marginal mellem køb og salg af valuta på markedet, som bankerne bruger indbyrdes.
Very large amounts, equivalent to 5 million ecu or more, involve costs of 0.05 to 0.1 per cent, which is the size of the spread between buying and selling exchange rates in the market which the banks use to trade between themselves.
Når man tager hensyn til forskellen i transaktionernes størrelse, skønner Kom missionen, at de løbende transaktionsudgifter ligger på gennem snitligt 0,3 - 0,35%, og at kapitaltransaktioner (der normalt er større) koster 0,1 - 0,15%.
Allowing for the different scale of transactions, the Commission estimates that current transactions cost an average of 0.3 to 0.35 per cent and capital transactions (which tend to be bigger) cost 0.1 to 0.15 per cent.
Det samlede gennemsnit for aktieselskabssektoren er ca. 0,15-0,2%.
The overall average for the corporate sector is about 0.15 to 0.2 per cent.
For at nå frem til et skøn over de samlede besparelser, der ville opnås ved at afskaffe vekselkurser, må vi finde ud af, hvilken omsætning der er tale om.
In order to obtain an estimate of overall savings from the abolition of EC exchange rates, we still need to know how much turnover is involved. The survey undertaken by the
En undersøgelse foretaget af Banken for Internationale Betalinger (BIS) i april 1989 viser, at den samlede nettoomsætning på EF's valutamarkeder (eksklusive handel mellem bankerne selv) er på ca. $13.000 mia. om året.
Bank for International Settlements in April 1989 suggests that the total net turnover on EC foreign exchange markets (excluding trading between banks themselves) is worth $13,000 billion a year.
Mellem 34% og 43% af denne omsætning foregår formentlig mellem EF-valutaer - med andre ord mellem 4.100
Some 34 to 43 per cent of this turnover is probably between EC currencies: in other words, between 4,100 and 5,200 billion ecus.
Men det er ikke den samlede omkostning, fordi BIS-undersøgelsen ikke har taget højde for veksling af pengesedler og eurochecks. Hvis disse lægges til, når vi et samlet slutbeløb for de finansielle transaktionsomkostninger, som belaster EF-økonomien, fordi der ikke er en fælles valuta, på mellem 8 og 13 mia. ECU.
This is, though, not the total, because the BIS survey did not take account of exchanging banknotes and eurocheques.
Det er det samme som 0,17 - 0,27% af fællesskabets bnp, og det svarer meget nøje til det resultat, man kommer frem til på basis af data vedrørende bankernes valutaprovenu.
This is between 0.17 per cent and 0.27 per cent of Community Gross Domestic Product, and is a very similar estimate to the one derived from the banking revenue data.
Der er endnu en måde, hvorpå man kan komme frem til den samlede transaktionsmængde i EF-valutaer, som ikke er et lands egen, og det er ved at se på tallene i betalingsbalancen.
An alternative way of arriving at the amount of business done in EC currencies other than the domestic one of the country concerned is to look at balance of payments figures.
Det muliggør et skøn over den samlede mængde kapital- og løbende posttransaktioner for hver enkelt økonomi.
This enables an estimate of the amount of capital and current account transactions for each economy.
Desværre er de nødvendige data ikke til rådighed for alle landene, så det er ikke på denne måde muligt at nå frem til et samlet skøn.
Unfortunately, the necessary data are not available for every country, so it is not possible to reach an aggregate estimate by this route.
Men de tilgængelige data viser, at nogle medlemslande vil få større gavn end andre af en afskaffelse af transaktionsomkostningerne.
How ever, the data do show that some member states will benefit more than others from the abolition of transaction costs.
Jo større handlen med varer, tjenesteydelser og aktiver er, jo større er den potentielle besparelse.
The greater the trade in goods, services and assets with other member states, the greater the potential savings.
Lande, der har forholdsvis ineffektive serviceydelser for valutatransaktioner, drager også fordel.
Countries with relatively inefficient foreign exchange services also benefit.
Og lande, hvis valuta er særligt svingende i forhold til andre EF-valutaer, vil også få uforholdsmæssigt store fordele.
And countries whose currency is particularly variable against other EC currencies would also reap disproportionate benefits.
Sagt på en anden måde vil små åbne økonomier med „små" valutaer som Belgien, Luxemburg, Irland og Holland, eller lande med et endnu ikke særligt højt udviklet finansmarked som Grækenland, Portugal og Spanien få en relativt større fordel end lande som Frankrig og Tyskland, hvis valutaer er med i ERM, og som samtidig har vidt accepterede internationale betalingsmidler.
In other words, small open economies with "small" currencies like Belgium, Luxembourg, Ireland and the Netherlands, or countries with as yet unsophisticated financial markets like Greece, Portugal and Spain, will benefit relatively more than countries like Germany and France whose currencies belong to the ERM and are also a well-accepted means of international settlement.
Udover at fjerne omkostningerne ved valutatransaktioner kunne en fælles valuta også bidrage til at reducere de nuværende udgifter og forsinkelser, som opstår i forbindelse med bankernes betalingsoverførsler på tværs af grænserne.
Apart from eliminating exchange transaction costs, a single currency could also help to cut the present expenses and delays associated with cross-border bank payments.
I USA koster en kyst-til-kyst check et fast overførselsgebyr på 20 - 50 cents, og den tager to arbejdsdage.
In the United States, a coast-to-coast cheque costs a fixed money transfer fee of 20 to 50 cents and takes two working days.
En nyere BEUC-undersøgelse viser, at en bankoverførsel på 100 ECU fra et medlemsland til et andet i gennemsnit koster over 12%.
A recent study by BEUC found that a bank transfer from one member state to another of 100 ecu cost on average more than 12 per cent.
Kun en fjerdedel af udgiften skyldes omvekslingen.
Less than a quarter was due to currency conversion.
Til trods for den høje pris tager overførslen i EF normalt 5 arbejdsdage.
Despite the higher cost, the EC transfer generally took five working days.
Indførelsen af en fælles valuta og et fælles centralbanksystem vil også gøre det meget lettere for bankerne at styre deres finansafdelinger samt at aflægge regnskab og afgive årsrapport.
The creation of a single currency and a single system of central banks will allow the banks' treasury management, accounting and reporting to be much simpler.
Når de tekniske barrierer, der stadig komplicerer gangen i internationale bankoverførsler, bliver afskaffet, kan betalinger på tværs af grænserne foregå lige så hurtigt og billigt, som det i dag er tilfældet for de indenlandske.
When the technical barriers that still complicate the processing of international bank transfers are also removed, cross-border pay ments could become as fast and cheap as domestic ones today.
Det skønnes, at der indenfor fællesskabet hvert år foretages 220 mio. bankoverførsler fra land til land i EF.
There are an estimated 220 million cross-border bank transfers in the Community each year.
Forskellen i det faste behandlingsgebyr for en indenlandsk og en udenlandsk betalingsoverførsel (nettobeløbet for omkostningerne ved valutatransaktioner) er på ca. 6 ECU, hvorved den samlede besparelse kunne komme op på 1,3 mia. ECU.
The difference in the fixed processing fee between a domestic and an international settlement (net of exchange transaction costs) is around 6 ecu, so that the potential saving could be 1.3 billion ecu.
Det, at der eksisterer forskellige valutaer, medfører også omkostninger i virksomhederne.
The existence of different currencies also leads to costs within companies.
Virksomhedernes regnskabsaflæggelse bliver langt mere kompliceret, hvorved der skal bruges mere personale til den.
Businesses' accounting tasks become more complicated, so that more people need to be involved.
Mange valutaer betyder også, at finansafdelingen i virksomheden skal håndtere mange forskellige pengesorter.
Multiple currencies also mean that a firm's treasurer has to manage many different types of cash.
Det indebærer så igen, at kontantbeholdningen afkaster en lavere rente, end tilfældet ville være, hvis der var tale om en samlet portion.
This means that the cash earns less interest than it would if it were lumped together.
Alternativt kan en virksomheds låntagning også være i flere valutaer, hvilket betyder, at der skal ydes en højere rente, fordi de enkelte beløb er mindre.
Alternatively, the company's borrowing may have to be in different currencies, which means that there is a higher interest rate because the amounts are smaller.
Forskellige valutaer skaber større forsinkelse mellem debitering og kreditering på bankkonti.
Different currencies lengthen the delays between debiting and crediting bank accounts.
Det er vanskeligt at kvantificere disse omkostninger, fordi de ligger så mange forskellige steder i virksomheden.
These costs are difficult to measure because they are spread over so many different parts of any corporation.
Det udsnit af virksomheder, som Kommissionen undersøgte, tyder på, at omkostningen er på
The sample of companies which the Commission examined suggests that
mindst 0,2% af virksomhedens omsætning med andre EF-lande.
39 the cost is at least 0.2 per cent of a business's turnover in other EC member states.
Små og mellemstore virksomheder lider de største tab, fordi mange af udgifterne opfører sig ligesom generalomkostninger, idet man skal have medarbejdere til at tage sig af dem, uanset om der er tale om 1 million eller 10 mio. ECU.
Small and medium sized enterprises suffer more because many of the expenses are like an overhead: you need someone to do them whether 1 million or 10 million ecu is involved.
Kommissionen skønner, at disse interne omkostninger ligger på 0,1% af fællesskabets bnp.
The Commission estimates that these in-house costs amount to o.
Udgiftsbesparelse på indbyrdes betalinger mellem medlemslandene med en fælles valuta
Table 2 Cost savings on intra-EC settlements by single EC currency (in billion ecu, 1990)
Skønnet omfang
Estimated range
Nole: Vekselomkostninger fra forskellige kilder vedrørende de ¡nierne omkostninger er ikke inkluderet i denne label.
Note: Exchange transaction costs associated with several sources of in-house costs are not included in this table.
Alt i alt ville den samlede besparelse ved elimination af transaktionsomkostningerne komme op på 0,35 - 0,4% af fællesskabets bnp - ca. 15 - 20 mio. ECU på årsbasis.
In sum, then, the total savings thanks to the elimination of transactions costs could amount to 0.35 to 0.4 per cent of the Community's GDP - around 15 to 20 billion ecu each year.
Denne besparelse består af om kostningerne ved veksling i bankerne (ca. 0,25% af bnp); virksomhedernes interne omkostninger (ca. 0,1% af bnp); reduktion i omkostningerne, der kun kan opnås i forbindelse med internationale betalingsoverførsler, såfremt der indføres en fælles valuta (evt. ca. 1,3 mia. ECU).
This is composed of the costs of the conversion services of banks (some 0.25 per cent of GDP); the in-house costs of companies (some 0.1 per cent of GDP); and the reduction in costs which can only come about in international bank transfers if there is a single currency (perhaps some 1.3 billion ecu).
engangsomkostning for indførelsen af en fælles valuta.
Against these continuing gains each year, there would be a once-and-for-all cost of introducing a single currency.
Banksektoren ville naturligvis gå glip af en stor del af sit provenu, og mange af medarbejderne og andre ressourcer på valutaområdet måtte finde an den anvendelse. Det er imidlertid også banksektoren, som ville få hovedfordelen af en stigning i efterspørgslen på opsparingskonti og andre aktiver med pålydende i ECU, som ville udgøre et voksende marked.
The banking sector would clearly lose an important slice of its revenues, and many of the employees and other resources in the foreign exchange area would have to be redeployed.