natgillin/translations-raw huggingface dataset:
De sociale adgangsvilkår for uddan nelserne ligger fast: Arbejderen far lon i uddannelsesperioden; afskedigelse er kun tilladt af årsager, som intet har med uddannelsesorloven at gore.
One of the stated objectives was to raise the level of formal education; however, no evaluation has been undertaken to ascertain the importance and the orientation of the acquired diplomas and certificates.
Virksomhe dens paritetiske organer skal være enige og tage hensyn til såvel arbejdernes tarv som til arbejdsorganisatoriske nødvendig heder, hvilket loven betegner som "kollektiv planlægning".
It mav be assumed that the university-level courses and a part of the social advancement courses resulted in a significant rise in the level of education.
Uddannelsens varighed var indtil 1. september 1995 (forud for de nye bestemmelser, som omtales senere) fastsat til 2-t0 timer om året for erhvervsrettede uddannelsers vedkommende (.svarende til 30 arbejdsdage å 8 timer) og til 160 timer
On the other hand, the sectoral training courses (over 90% in the metal sector
Sidstnævnte omfattes af loven om frihed til uddan nelse; der er altså tale om erhvervsrettede
In the 19th century and at the begin ning of the 20th century movements for the education of the people developed
"Ordningen har ikke været genstand for nævneværdig vurdering."
"Given an amenable social and cultural context, various legislative stages appeared in Europe and in Belgium (...)" within the Christian and socialist labour movements.
Ordningen finansieres for de almene uddannelsers vedkommende af staten (indtil 1985 fordeltes udgifterne mellem stat og arbejdsgivere).
to education, to make the provisions for granting of leave dependent on the Works Council or a collective agreement.
Den ene halvdel af lønnen betales af staten, den anden betales via en afgift, der påhviler den private sektors arbejdsgivere, hvad enten virksomhedernes arbejdere udnytter ord ningen om betalt frihed til uddannelse eller ej. Afgiften andrager 0,04 % af løn summen.
In brief, everything was set up in such a way that ... nothing happened. In the meanwhile the then Ministers of Labour (Ernst Glinne in 1973 and Alfred Califice in 1974) were preparing - each in his own way - to as sume the role of mediator.
Bedømmelse af ordningen efter ti års eksistens repræsenterer en betydelig indsats fra ar bejderens side (det er ikke nok at deltage i undervisningen, stoffet skal også fordøjes, deltageren skal forberede sig til prøverne osv.), sandsynligvis indebærer en betydelig forbedring af dennes viden.
The law of July 1963 on social advance ment granted educational leave for a maximum period of 1 week per year for the general and social education of young workers (below the age of 25).
Der skal endvidere gøres opmærksom på en række skyggesider: Man kan hverken vurdere lovens indflydelse på arbejdsprocesserne som helhed (bedre kvalifikationer, bedre integration i arbejdsorganisationen) eller på beskæftigelsen: Selv om man eventuelt kunne forestille sig, at et meget stort an tal deltagere ville nødvendiggøre i hvert fald delvis ansættelse af afløsere, så er det kun sandsynligt, hvis der er tilstrækkeligt mange arbejdere under uddannelse, og under forudsætning af at virksomheden ikke er i tilbagegang.
For adults too, social advancement allowances were introduced (bonuses to be paid when evening class courses were con cluded with success) plus the right to credited working hours for purely vocational courses, provided there was a sectoral agreement.
Ordningen har ikke været genstand for nævneværdig vurdering.
The law on credited working hours was similar to the law on paid educational leave mentioned above, however with a few differences.
Det er meget si gende, at den eneste vurdering, der er føretaget i løbet af ti år, udsprang af besparelseshensyn og gennemførtes af statsrevisionen.
It limited access to train ing to persons below 40 and set up a pro gressive system of eligibility (25% of time for training in the first year, 50% in the second year, and 100% in the third year).
Kvantitativt har ordningen utvivlsomt for øget antallet af deltagere (fra 20 000 før 1985 til godt og vel 50 000 i dag).
It was not available for sectoral training.
Alligevel er ordningen af marginal betydning (2 % af den private sektors ansatte).
The current system has no age limit and has replaced the different percentages with 100% time for training but with a ceiling of 240 hours for vocational train ing and I60 hours for general training.
Altså må man konstatere, at det navnlig er arbejderen, der høster fordelene i form af uddannelse, medens de kollektive virkninger (i form af beskæftigelse eller bedre beherskelse af arbejdsorganisationen) kun vil vise sig, hvis foranstaltningen benyttes i langt større omfang. De nyligt gen nemførte nedskæringer peger imidlertid ikke i denne retning.
This law led to the emergence of some key features: the reservation or lack of reservation of training for certain target groups and the limitation of the contents: recognized but limited general education for youth and vocational training for adults.
Retten til frihed til uddan nelse: Historisk udvikling og aktuelle problemer
"The preparation for the 1973 law on credited work ing hours revealed the dif ferent concepts pursued by the employers and the trade unions"
Historisk forløb
The law on credited working hours of 1973.
Et af målene var højnelse af skoleuddannelsesniveauet, men der er ikke foretaget nogen undersøgelse for at finde ud af' de opnåede eksamens- eller kvalifikationsbevisers betydning eller ret ning.
The Royal Decree of 1974 extended the credited working hours to cover general education in order to promote the economic, social and cultural advancement of the workers.
Det må dog formodes, at uddannelserne pa universitetsniveau og en del af uddannelserne til forbedring af den en keltes muligheder på arbejdsmarkedet har medført en væsentlig højnelse af uddan nelsesniveauet.
This was an important recognition of the legitimacy of general training as a complement to training which is es sentially vocational. In an integral training system these two aspects can be combined to advance the overall promotion of po tential and the personal and professional development of the workers.
I det 19· og i begyndelsen af det 20. århundrede udviklede folkeundervisningen sig inden for den kristelige og socialistiske arbejderbevægelse, der skulle blive banebrydende for kravet om ret til uddannelse.
The preparation for the 1973 law on credited working hours revealed the different concepts pursued by the employers and the trade unions.
1 1936 gik Kristelig Arbejder ungdom (IOC) i Belgien ind for, at aftenskolens timer blev medregnet i arbejdsdagen. dagen.
After rapid growth, the number of beneficiaries remained stagnant from 1963 to 1973. it began to fall after 1982: 13,250 in 1982, +/-12,000 in 1983, +/-11,000 in 1984.
Endvidere er det givet, at de sektorielle tiddannelser (over 90 % falder alene på jernindustrien) har forøget de deltagende arbejderes erhvervsmæssige tilpasning; men i dette tilfælde bør man overveje rimeligheden af. at arbejdsgivernes udgiftshalvdel (den anden betales af staten) for deles på samtlige brancher, når over 90 % af deltagerne følger uddannelser på jernindustriens uddannelsesinstitut.
The employers wished to limit the right to education to vocational training alone, to make the number of hours dependent on the decision taken by the joint commissions, to limit the right to leave to a period assessed by the employer in a dialogue between the employer and the in dividual worker, and to fix the maximum number of hours per enterprise.
Mere generelt er det rimeligt at antage, at alene det forhold, at uddannelsen er en personlig rettighed (og dermed et valg, som den pågældende selv har truffet) tig
In global terms, the law did not achieve the target. A mere onehalf percent per year of employed workers actually benefitted, plus another 2 to 3 percent of full-time salaried employees over a period of 10 years.
Loven fra juli 1963 om forbedring af den enkeltes muligheder på arbejdsmarkedet (promotion sociale) indfører indtil en uges uddannelsesorlov for almen- og samfundsuddannelse for arbejdere (under 25 ar).
A survey carried out at that time in 1977 by M. P. DELEPINE under the direction of Professor DAUCY for the Ministry of La-
"Under de gunstige sociale og kulturelle konjunkturer gøres der såvel i Belgien som andre steder i Europa en række fremskridt på lovgivningsområdet (...)"
" For all these reasons the law on credited working hours was sent back for further consideration and led to the law on Paid Edu cational Leave (...)" bour and Employment showed that at least one-third of the workers who ordinarily had a right to credited working hours did not make use of this benefit, mainly because of fear of the reactions of their employers or, to a lesser degree, of their colleagues who would have a higher workload through the absence of the beneficiaries of paid educational leave.
I tiden fra 1963 til 1973 udnytter mellem 3 000 og 6 000 arbejdere denne mulighed.
However, despite these internal differ ences of opinion the Workers Movement never thought of dissociating the vocational and technical training and advancement of workers from their general, political, social and cultural education and advancement.
For de voksnes vedkommende indføres endvidere godtgørelse for uddannelse til forbedring af deltagernes position på ar­bejdsmarkedet (præmier for vellykket gennemførelse af aftenstudier), hvortil kommer retten til et vist antal timer til erhvervsrettet uddannelse, forudsat at der foreligger en sektoriel overenskomst.
This is perhaps one of the specific features of the laws on credited working hours and paid educational leave in Belgium as compared to other countries, a specific feature which has always been questioned and which has became the subject of conflict, as we shall see later.
Loven om godskrivning af timer har en del til fælles med den ovenfor beskrevne lov om frihed til uddannelse, selv om der er en række forskelle.
However, one of the explanations for the limited use of this right is to be found in the limitations of the law itself: the agelimit of 40 years, the ceiling fixed on salaries, the limited provision of training, the apathetic interest of the employers.
Således fastsattes aldersgrænsen til 40 år, og retten til ud­dannelse erhvervedes gradvis (25 % det første år, 50 % det andet og 100 % deref­ter).
The incessant economic crisis accentuated the usefulness of a closer link between train ing and the needs of the enterprise.
Sektorielle uddannelser omfattedes ikke af loven. Det nuværende system fast­sætter ingen aldersgrænse og har erstat­tet den gradvise erhvervelse at adgang til uddannelse med fuld adgang fra be­gyndelsen, men til gengæld indført et maksimalt antal timer på 240 for er­hvervsrettet uddannelse og 160 for almenunddannelse.
The right to training is an individual right of the worker and cannot be inhibited by company considerations of work organization or by the desire to impose certain training contents on the worker.
Men loven bærer kimen i sig til en række problemer: Uddannelserne kan enten være forbeholdt bestemte kategorier el­ler være for alle.
For all these reasons the law on credited working hours was sent back for further consideration and led to the law on Paid Educational Leave (see above).
Men loven om godskrivning af timer om­fatter især en finansieringsordning (halv­delen betales af staten, halvdelen ved arbejdsgiverbidrag), som burde fjerne mange hindringer.
This issue is obviously linked to the former issue: the further the training pursued recedes from professional necessities, the more the person who asks for access to this training must enjoy a true individual right not limited by any imperatives other than those of his own aspirations and his own interests.
Frankrig loven øm livslang uddannelse etc. I Bel­gien indfører den belgiske tværfaglige aftale af 1971 uddannelsesorlov for fagforeningsfunktionærer, og i 1976 føl­ger loven om "politisk orlov".
The provisions for the exercise of this right should be the subject of negotiation in the joint bodies set up for this purpose and should not be left to the individual employer-worker relationship within a disproportionate power structure.
Udarbejdelsen af 1973­loven om godskriv­ning af timer afslører arbejdsgivernes og fagforeningernes divergerende opfattelser.
The financing of the system should make a difference between the respective con tributions of the State and the employers according to the respective importance of general and vocational training.
Bekendtgørelsen af 1974 udvidede godskrivningen af timer til også at om­fatte kursus i almene fag med henblik på arbejdernes økonomiske, sociale og kul­turelle opstigning.
The target groups with a right to training. At first the intention was to restrict general training to youth and vocational train ing to adults.
Det indebar en betyd­ningsfuld anerkendelse af almenuddan­nelsens legitimitet som supplement til de hovedsagelig erhvervsrettede uddannel­ser.
Thus, credited working hours were only granted to persons be low 40.
Som led i en samlet uddannelse kan de to aspekter kombineres til fordel for en generel forbedring af arbejdernes per­sonlige og beskæftigelsesmæssige mulig­heder.
Also, the whole process only affected full-time workers in the private sector with the exclusion of part-time workers (who were mainly women) and workers in the public sector.
"Udarbejdelsen af 1973­loven om godskrivning af timer afslører arbejdsgi­vernes og fagforeningernes divergerende opfattelser"
Where would one be if a voluntary shift to part-time work were to be encouraged and subsidized?
Efter en hastig stigning i deltagerantallet stagnerede det i tidsrummet fra 1963 til 1973. men faldt igen fra 1982: 13 250 i 1982: ca. 12 000 i 1983 og ca. 11 000 i 198­1.
On the other hand, it was also quite clear that the extension of flexible work ing hours would exclude a larger number of workers (above all. women) from access to training.
Arbejdsgiverne ν il begrænse uddannelses­retten til at omfatte erhvervsrettet uddan­nelse og lade timeantallet bestemme af de paritetiske udvalg, begrænse adgan­gen til orlov efter arbejdsgivernes skon under en personlig samtale mellem ar­bejdsgiver og ansat øg endelig fastsætte et maksimalt antal limer pr. bedrift.
This issue induced the legislator to precisely define what is meant by vocational training and what is meant by general training within the context of the same legislation, in order to subsequently de fine the respective contributions of the State and the employers (via a shared contribution from employers).
Generelt slog loven ikke igennem.
The content of training.
Den årlige udnyttelse af ordningen lå på knap en halv procent af de beskæftigede ar­bejdere, hvilket svarer til mellem 2 og 3 % af alle fuldtidsbeskæftigede betragtet over en tiårs periode.
Within the Work ers Movement there is a clash between those whose main preoccupation is vocational training and those who wish to lay more emphasis on the general train ing of workers.
Og det til trods for at de daværende arbejdsministre (Ernest Glinne 1973 og Alfred Califice 1974) hver på deres måde prøvede på at glatte for­hindringerne ud.
On the other hand, the employers' representatives have always wished to restrict credited working hours, at first, and educational leave later, to vocational training courses.
En undersøgelse, som blev gennemfort i 1977 af P. Delepine under ledelse af pro­fessor Daucy for det belgiske arbejdsmi­nisterium viste, at mindst en tredjedel af de arbejdere, der var berettiget til god­skrivning af timer, ikke benyttede sig af ordningen, hovedsagelig af skræk for re­aktioner dels fra arbejdsgiverens side. dels ­ om end i mindre grad ­ fra kollegernes
This list of relevant issues shows that it is erroneous to think that issues relating to cultural rights contain less seeds of con flict than others, even if the necessity of training is accepted by all parties and is the subject of ostensibly consensual discussion. cussion.
* * * side, fordi disse fik mere arbejde som følge af orlovstagerens fravær.
1995: a bad year for the cultural rights of Belgian workers?
"(...) loven om godskrivning af timer (blev) taget op til revision for endelig at blive vedtaget som lov om betalt frihed til uddannelse ... " uddannelse og udvikling. Måske er det netop særkendet for de belgiske love om godskrivning af timer og frihed til uddan nelse i forhold til andre lande, et særkende, som hele tiden drages i tvivl og dermed bliver genstand for konflikt, hvilket vi får at se senere i artiklen.
"The analysis undertaken by the Court of Audit showed (...) a significant in crease of training courses with purely professional goals (...) characterized by their brevity (...)" at 120 hours (instead of 240 hours) for vocational training and 80 hours (instead of I60 hours) for general training with some derogations for certain types of training with a limit of 180 hours (vocational training) and 120 hours (general training).
Retten til uddannelse er en personlig ret og kan derfor ikke begrænses af arbejdsgivernes arbejdsorganisatoriske synspunkter eller af ønsket om at påtvinge arbejderen et bestemt uddannelsesindhold.
In 1991 the Court of Audit was requested to conduct a management audit of the application of the law on paid educational leave. As indicated above, the original reason for this request was related to the budget.
Den beskedne udnyttelse af orlovsretten forklares imidlertid også af lovens egne begrænsninger: Aldersgrænsen på 40 år, loftet over godtgørelsen for løntab, det begrænsede uddannelsestilbud og ar bejdsgivernes meget moderate interesse.
This means that the limit on the maximum number of hours only affects longterm courses, i.e. those where the worker has to put in the most effort, and does not touch the sectoral courses, 90% of which are below the new annual ceilings; but it is precisely the increase of these courses which accounts for more than half the annual deficit!
Den vedvarende økonomiske krise under stregede nødvendigheden af større sammenhæng mellem uddannelsen og virksomhedens interesser etc.
Two years after excluding the possibility of attending certain courses which were termed "hobby" courses, a new obstacle was raised.
Af alle disse grunde blev loven om god skrivning af timer taget op til revision for endelig at blive vedtaget som lov om betalt frihed til uddannelse (se ovenfor).
"It is (...) economically justifiable for the financial authorities to assume onehalf of the internal costs of custom-made internal or sectoral training courses!"
Dette problem hænger selvfølgelig sammen med det foregående: Jo mere den fulgte uddannelse adskiller sig fra de beskæftigelsesmæssige krav, i desto højere grad skal den uddannelsessøgende nyde fordelen af, at der er tale om en virkelig personlig ret, der ikke begrænses af andre krav end den pågældendes egne ønsker og interesser.
But these training courses are characterized by their brevity: for instance, we could establish that the courses for workers and salaried employees in the institute for post-school training in the metal sector did not exceed 120 hours per year, at least for 90% of the students.
Vilkårene for udnyttelse af denne ret skal gøres til genstand for forhandlinger l de respektive paritetisk sammensatte instanser og kan følgelig ikke erstattes af per sonlige aftaler mellem arbejdsgiver og arbejdstager, idet magtforholdet mellem disse er alt for ulige.
We calculated that the new training courses which were introduced after 1985 account for more than half the annual deficit of 600 million.
Finansieringen af ordningen bør sondre mellem statens og arbejdsgivernes respektive andele alt efter den almene og den erhvervsrettede uddannelses forholdsvise betydning. .
This question could have influenced the conclusions of the Court of Audit by suggesting that another mode of financing may be required.
De uddannelsesberettigede. Til at begynde med var der tale om at begrænse den al mene uddannelse til ungdommen og den erhvervsrettede uddannelse til voksne. Dernæst kunne kun personer under 40 år få godskrevet timer.
But, the political decision taken after the Court of Audit's report and the ensuing negotiations followed a completely dif ferent path.
Dette punkt har i særlig grad foranlediget lovgiveren til klart at præcisere, hvad der forstås ved henholdsvis erhvervsrettet uddannelse og almenuddannelse inden for én samme lovgivning, og derefter de finere de respektive bidrag fra stat og ar bejdsgivere (arbejdsgiverbidragene indbetales til en gensidig fond).
If it is recalled, on the other hand, that 40% of the funds earmarked for paid edu cational leave are transferred to employ ers in the metal industry, in actual fact to a very small number of enterprises, and that the metal sector alone accounts for 90% of the sectoral training acquired within the context of educational leave, and if it assumed that other sectors will progressively enter the system, as the food sector, the garment and clothing industry and the chemical sector are starting to do, there are fears that new restrictive measures affecting the whole system may be imposed.
Uddannelsesindholdet. Inden forarbejderbevægelsen består der uenighed mellem dem, der fortrinsvis går ind for erhvervs rettet uddannelse, og dem, der sætter ar bejdernes almenuddannelse i første række.
However, another approach could also be taken, i.e. to make this an argument to re-design the cultural rights of workers by broadening the financing arrangements!
Endvidere har arbejdsgivernes re præsentanter altid onsket at begrænse forst godskrivningen af timer og dernæst uddannelsesorloven til erhvervsrettet ud dannelse.
It is not a question of disputing the dynamism of a sector, in this case the metal sector; on the contrary, this sector is characterized by a long tradition of joint labour/management efforts in the field of training and genuine participation by trade unions in training policies.
Ved betragtning af disse problemer konstaterer man, at det er fejlagtigt at tro, at spørgsmål om kulturelle rettigheder er mindre konfliktfyldte end andre, til trods for at alle ser ud til at være overbeviste om uddannelsens nødvendighed, som da også er genstand for stort set samstemmende udtalelser.
But the extension of this dynamism to other sectors inevitably leads to a problem, to which the response is either sufficient refinancing or new restrictions with the risk that priority will be given to long and less specifically vocational training courses.
Til trods for disse interne spændinger har arbejderbevægelsen imidlertid aldrig vil let adskille arbejdernes erhvervsrettede og tekniske uddannelse fra disses almene, politiske, samfundsmæssige og kulturelle
It may be hoped that in future a more substantial contribution from the
ERHVEHVSUDDRNNELSENR.
VOCATIONAL TRAINING NR.
Var 1995 et dårligt år for belgiske arbejderes kulturelle rettigheder?
What new perspectives exist for the cultural rights of workers?
uddannelser - dog med nogle undtagelser for bestemte uddannelsestyper, for hvis vedkommende grænsen forhøjes til 180 timer for erhvervsuddannelser og 120 timer for almene uddannelser.
Secondly, it is a response to the deficit of social, cultural and political participation, most spectacularly manifest in the rise of rightist extremism and the current apolitical attitude of people.
"Statsrevisionens undersøgelse viste (...) en meget følelig vækst for de erhvervs rettede uddannelser (...)" og at disse "... uddannelser (kendetegnes) ved deres korte varighed."
More so than in the past it would now be absurd to separate the need for vocational training and adaptation to technological innovations from participation in social, cultural and political life.
I 1991 fik statsrevisionen til opgave at undersøge, hvordan loven om frihed til uddannelse gennemføres. Som nævnt var det rent budgetmæssige bevæggrunde, der gav anledning til denne anmodning.
The high level of unemployment, however, compels the trade unions to at tach more weight to vocational training courses, and the important issue here is to ensure real trade union control so that control of the processes is not left to the employers and their organizations.