natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I øvrigt har sammenlægningen af Kesko's og Tuko's egne mærker, som er meget populære blandt kunderne, forstærket sagsøgerens forhandlingsposition over for leverandørerne, idet der dermed er åbnet mulighed for at opnå nye og gunstigere vilkår, herunder navnlig en nedsættelse af priserne til skade for konkurrenterne (betragtning 129-133 til den omtvistede beslutning).
Moreover, the combination of the Kesko and Tuko private-label products, which are very popular with customers, would have strengthened the applicant's negotiating power vis-à-vis its suppliers, enabling it to obtain more favourable terms and, in particular, price reductions, to the detriment of its competitors (points 129 to 133 of the contested decision).
158 Sagsøgerens fjerde argument må således forkastes.
158 It follows that the applicant's fourth argument cannot be accepted.
159 For så vidt angår det femte argument om, at Kommissionen har overdrevet betydningen af K-kortet, skal det bemærkes, at selv om dette kort ikke i sig selv er en afgørende faktor, har Kommissionen med rette anført — og sagsøgeren har ikke været i stand til at argumentere for det modsatte — at kortet tilskynder
159 As to the applicant's fifth argument, alleging that the Commission exaggerated the importance of its K-advantage card, the Court finds that, whilst it may be true that the card does not in itself constitute a determining factor, the Commission was correct in its observation — which the applicant has been unable to disprove — that the K-advantage card provides an incentive for customer loyalty
KESKO MOD KOMMISSIONEN kunden til at udvise loyalitet og også fungerer som et vigtigt narkedsføringsinstrument for Kesko (betragtning 119-125 til den omtvistede beslutning).
KESKO V COMMISSION and also serves as an important marketing tool for Kesko (points 119 to 125 of the contested decision).
160 Sagsøgerens femte argument kan således ikke tiltrædes.
160 The applicant's fifth argument must therefore be rejected.
161 For så vidt angår sagsøgerens sjette argument, hvorefter Kdetailhandlernes stemmer samt detailhandlernes forpligtelse til at eje mindst et bestemt antal af Kesko's A-aktier kun har ringe betydning i praksis, bemærkes, at A-aktier, som tilhører K-detailhandlerne og deres medejere, sikrer dem den faktiske kontrol med stemmeflertallet i virksomheden (betragtning 4 til den omtvistede beslut ning).
161 As regards the applicant's sixth argument, alleging that the Kesko retailers' voting rights, and the obligation requiring them to hold a minimum number of exclusive shares in Kesko, are unimportant in practice, it must be recalled that the exclusive shares held by the Kesko retailers and their associated shareholders confer on them effective control of the majority of the voting rights in the undertaking (point 4 of the contested decision).
Dette forhold gør det navnlig muligt for K-detailhandlerne at udøve kontrol med Kesko's bestyrelse, der udpeger medlemmerne af alle de andre beslutningstagende og ledende organer i Kesko (betragtning 43 til den omtvistede beslutning).
That situation enables the Kesko retailers, in particular, to control Kesko's supervisory board, which nominates all the members of the other decisionmaking and executive organs of the undertaking (point 43 of the contested decision).
I øvrigt er de pågældende aktier pantsat hos Kesko som sikkerhed for detailhandlerens køb hos/via Kesko (betragtning 62 til den omtvistede beslut ning).
Furthermore, those shares are deposited with Kesko by way of collateral, in order to guarantee performance of the obligations owed to Kesko by the retailer concerned (point 62 of the contested decision).
162 På baggrund heraf må det fastslås, at sagsøgeren ikke har godtgjort, at Kommissionen foretog et åbenbart urigtigt skøn ved vurderingen af K-blokkens retlige struktur og af de af K-detailhandlerne påtagne finansielle forpligtelser.
162 Having regard to those factors, the Court finds that the applicant has failed to show that the Commission made a manifest error in its assessment of the legal structure of the Kesko block and of the financial commitment of the Kesko retailers.
Nærmere bestemt kan sagsøgerens argumenter ikke ændre noget ved Kommissionens vurdering, hvorefter Kblokken i realiteten udgør et centralt planlagt strukturelt træk ved det finske detailmarked, som hovedsagelig bygger på aftaler, der opstiller et horisontalt samarbejde mellem K-detailhandlerne og tager sigte på at standardisere de enkelte detailhandleres adfærd, således at deres frihed begrænses i fælles interesse på forskellige områder, såsom indkøb, mærker,
More specifically, the applicant's arguments do not invalidate the Commission's conclusion that the Kesko block in fact constitutes a centrallyplanned, structural feature of the Finnish retail market, based, in particular, on horizontal cooperation agreements between the Kesko retailers which are designed, in the common interest, to standardise their behaviour and thus to
163 Sagsøgerens sjette argument kan således ikke tiltrædes.
163 Consequently, the applicant's sixth argument must be rejected.
164 Med hensyn til sagsøgerens syvende argument om, at Kommissionen ikke har påvist, at der er tale om en ensartet adfærd hos kæderne af K-detailhandlere, bemærkes for det første, at sagsøgeren ikke har anfægtet Kommissionens vurdering, hvorefter der ikke er nogen væsentlig konkurrence inden for hver af de fem landsdækkende Kesko-kæder (betragtning 47-50 og 54-57 til den omtvistede beslutning).
164 As to the applicant's seventh argument, concerning the absence of any evidence of unified conduct between the chains of Kesko retailers, it must be recalled, first of all, that the applicant has not contested the Commission's finding that there is no significant competition within each of Kesko's five national chains (points 47 to 50 and 54 to 57 of the contested decision).
Således fremgår det af den omtvistede beslutning, at hver enkelt landsdækkende kæde af Kdetailhandlere har en kædeledelse bestående af detailhandlere fra kæden samt en »kædekontrolenhed«, som udelukkende består af Kesko-ansatte.
It is apparent from the contested decision that each national chain of Kesko retailers has a board of directors composed of the retailers concerned and a 'control unit' exclusively made up of Kesko employees.
Denne struktur gør det bl.a. muligt at koordinere kædemedlemmernes indkøb, markedsførings- og salgspolitik (betragtning 48 til den omtvistede beslutning).
That structure makes it possible to coordinate the activities of the retailers in the chain with regard to purchasing, marketing and sales policies (point 48 of the contested decision).
Denne koordinering skulle styrkes ved, at Kdetailhandlernes butikker blev udstyret med moderne edb-systemer ejet af Kesko (betragtning 50 til den omtvistede beslutning).
That coordination was to be strengthened by the future installation in the retailers' stores of modern computer systems owned by Kesko (point 50 of the contested decision).
165 For så vidt angår konkurrencen mellem de forskellige berørte kæder er det korrekt, at den af sagsøgeren fremlagte undersøgelse fra det finske Forbrugerråd umiddelbart synes at vise, at der er forskel på priserne for samme produkt, som sælges hos de forskellige K-detailhandlere, og at der således er en vis konkurrence
165 As regards competition between the various chains in question, it is true that the study by the Finnish National Consumer Research Council, produced by the applicant as Annex XI to the application, appears prima facie to show price divergences in relation to the same product sold by different Kesko retailers, and
KESKO MOD KOMMISSIONEN mellem dem.
KESKO V COMMISSION thus to indicate a certain measure of competition between them.
Imidlertid er den omstændighed, at Kesko's struktur medfører, at der kan være en vis konkurrence, navnlig mellem de forskellige Kesko-kæder — hvilket ifølge punkt 133 i sagsøgerens stævning tilsyneladende skal sikre, at den finske konkurrencelovgivning overholdes — ikke i sig selv tilstrækkelig til at ændre noget ved Kommissionens vurdering, hvorefter det under hensyn til alle de forhold, der er redegjort for i betragtning 3966 til den omtvistede beslutning må lægges til grund, at Kesko og selskabets detailhandlere i realiteten udgør et centralt planlagt strukturelt træk ved det finske detailmarked.
However, the fact that Kesko's structure allows a degree of competition, particularly between the different Kesko chains — in order, it seems, to comply with Finnish competition law, as the applicant states in paragraph 133 of its application —, is not in itself enough to invalidate the Commission's finding that, having regard to all the matters set out in points 39 to 66 of the contested decision, Kesko and its retailers must be regarded as a centrallyplanned, structural feature of the Finnish retail market.
166 Det følger af ovenstående, at sagsøgeren ikke har påvist, at Kommissionen foretog et åbenbart urigtigt skøn ved at vurdere, at virkningen af fusionen mellem Kesko og Tuko skulle bedømmes såvel i relation til engroshandelen som detailhandelen i Finland, når henses til tilknytningen mellem på den ene side Kesko og Tuko, og på den anden side deres respektive detailhandlere.
166 It follows that the applicant has failed to show that the Commission made a manifest error of assessment by finding that the effect of the concentration between Kesko and Tuko fell to be examined at both wholesale and retail level within Finland, having regard to the links between, on the one hand, Kesko and Tuko and, on the other, their respective retailers.
167 Endelig har sagsøgeren ikke redegjort for forhold, som kan ændre noget ved Kommissionens vurdering i betragtning 154-161 til den omtvistede beslutning, hvorefter fusionen forstærker hindringerne for adgangen til det finske marked for engros- og detailsalg af dagligvarer.
167 Lastly, the applicant has produced no evidence invalidating the Commission's finding in points 154 to 161 of the contested decision that the concentration would strengthen the barriers to access to the Finnish retail and wholesale markets for daily consumer goods.
169 På den baggrund skal Kommissionen frifindes i det hele.
169 The action must therefore be dismissed in its entirety.
170 I henhold til procesreglementets artikel 87, stk. 2, første afsnit, pålægges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt påstand herom.
170 Under the first subparagraph of Article 87(2) of the Rules of Procedure, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs if they have been applied for in the successful party's pleadings.
Da sagsøgeren har tabt sagen, bør sagsøgeren betale sagens omkostninger i overensstemmelse med Kommissionens påstand.
Since the applicant has been unsuccessful, it must be ordered to pay the costs, as applied for by the Commission.
171 I medfør af procesreglementets artikel 87, stk. 4, første afsnit, bærer medlemsstater, der er indtrådt i en sag, deres egne omkostninger.
171 However, under the first subparagraph of Article 87(4) of the Rules of Procedure, Member States which have intervened in the proceedings are to bear their own costs.
Det følger heraf, at Republikken Finland og Den Franske Republik hver bærer deres egne omkostninger. ninger.
Consequently, the Republic of Finland and the French Republic must each be ordered to bear their own costs.
Forenede sager T-33/98 og T-34/98
Joined Cases T­33/98 and T­34/98
Petrotub SA og Republica SA mod Rådet for Den Europæiske Union
Petrotub SA and Republica SA ν Council of the European Union
»Antidumpingtold — sømløse rør af jern eller ulegeret stål — Fællesskabets aftale med Rumænien — normalværdi — dumpingmargen — tab — eksportørernes processuelle rettigheder«
(Anti­dumping duties — Seamless pipes and tubes of iron or non­alloy steel — Europe agreement with Romania — Normal value — Dumping margin —
Fælles handelspolitik — beskyttelse mod dumping — Europa-aftale mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater og Rumænien — processuelle regler — Kommissionens forpligtelse til at underrette Associeringsrådet om indledningen af en antidumpingprocedure — forpligtelsen til endnu engang at underrette Associeringsrådet før udstedelsen af den midlertidige forordning — ingen
Common commercial policy — Protection against dumping — Europe agreement between the European Communities and their Member States, on the one hand, and Romania, on the other — Procedural rules — Commission under an obligation to inform the Association Council of the opening of an anti­dumping proceeding — Whether the Commission is obliged to give notification a second time before adopting a provisional regulation — No such obligation
[Europa-aftalen mellem De Europæiske Fællesskabers medlemsstater og Rumænien, art. 34, stk. 3, litra b); Rådets forordning nr. 384/96]
(Europe Agreement between the European Communities and their Member States and Romania, Art. 34(3)(b); Council Regulation No 384/96)
SAMMENDRAG — FORENEDE SAGER T-33/98 OG T-34/98
SUMMARY — JOINED CASES T-33/98 AND T-34/98
Fælles handelspolitik — beskyttelse mod dumping — dumpingmargen — fastsættelse af normalværdien — salg til priser under enhedsproduktionsomkostningerne i betydelige mængder — fastsættelseskriterier — alternativ karakter — forenelighed mellem bestemmelserne i grundforordningen om antidumping og antidumpingkodeksen i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel
Common commercial policy — Protection against dumping — Dumping margin — Determination of the normal value — Whether sales below unit production cost are to be regarded as made in substantial quantities — Criteria of assessment — Alternative criteria — Frovisions of the basic antidumping regulation compatible with the GATT antidumping code
(Rådets forordning nr. 384/96, art. 2, stk. 4, tredje afsnit; overenskomst om anvendelse af art. VI i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel, »antidumpingkodeks 1994«, art. 2.2.1 og forklarende bemærkning nr. 5)
(Council Regulation No 384/96, Art. 2(4), third para.; Agreement on the Implementation of Article VI of the General Agreement on Tariffs and Trade ('the 1994 Antidumping Code'), Article 2.2.1 and Explanatory Note 5)
Fælles handelspolitik — beskyttelse mod dumping — dumpingmargen — fastsættelse af normalværdien — valg af beregningsmetode — institutionernes skøn — overholdelse af proportionalitetsprincippet — retslig prøvelse — grænser
Common commercial policy — Protection against dumping — Dumping margin — Determination of the normal value — Choice of calculation method — Discretion of the institutions — Observance of the principle of proportionality —Judicial review — Limits
Fælles handelspolitik — beskyttelse mod dumping — dumpingmargen — sammen ligning mellem normalværdien og eksportprisen — fortolkning af bestemmelserne i den midlertidige forordning om antidumping forenelig med antidumpingkodeksen i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel — grænser — institutionernes forpligtelse til at forklare begrundelsen for deres valg af en metode, der bedre end de symmetriske metoder afdækker dumpingens reelle omfang — ingen
Common commercial policy — Protection against dumping — Dumping margin — Comparison between the normal value and the export price — Basic antidumping regulation to be interpreted in the light of the GATT antidumping code — Limits — Whether the institutions are under an obligation to explain why their chosen method reflects the real extent of the dumping better than the symmetrical methods — No such obligation
(Rådets forordning nr. 384/96, art. 2, stk. 11; overenskomst om anvendelse af art. VI i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel, »antidumpingkodeks af 1994«, art. 2.4.2)
(Council Regulation No 384/96, Art. 2(11); Agreement on the Implementation of Article VI of the General Agreement on Tariffs and Trade ('the 1994 Antidumping Code'), Article 2.4.2)
Institutionernes retsakter — begrundelse — pligt — rækkevidde — forordninger om antidumpingforanstaltninger
Acts of the institutions — Statement of reasons — Obligation — Scope — Regulations imposing antidumping duties
Fælles handelspolitik — beskyttelse mod dumping — institutionernes analyse af fællesskabsindustriens situation — retslig prøvelse — grænser
Common commercial policy — Protection against dumping — Assessment by the institutions of the situation of the Community industry — Judicial review — Limits
Fælles handelspolitik — beskyttelse mod dumping — antidumpingprocedure — eksportørernes ret til kontradiktion — ret til i den endelige underretningsskrivelse at blive oplyst om betragtningerne vedrørende Fællesskabets interesse — uforenelighed med en bestemmelse i grundforordningen om antidumping — ingen (Rådets forordning nr. 384/96, art. 20, stk. 2) vante oplysninger så betids, at Associeringsrådet har mulighed for at finde frem til en løsning ved dumping, der er acceptabelt for begge parter, indeholder bestemmelsen intet krav om, at Kom-
Common commercial policy — Protection against dumping — Antidumping proceed ing — Rights of the exporters to be heard — Right to be informed, through the final disclosure, of the considerations relating to the Community interest — Whether incompatible with a provision of the basic antidumping regulation — No incompatibility (Council Regulation No 384/96, Art. 20(2))
Selv om Fællesskabet i henhold til artikel 34, stk. 3, litra b), i Europa aftalen mellem De Europæiske Fælles skaber og deres medlemsstater og Rumænien skal give det ved aftalen oprettede Associeringsråd alle rele
Although, in order to comply with Article 34(3)(b) of the Europe Agree ment between the European Communities and their Member States, on the one hand, and Romania, on the other, the Community must disclose to the
PETROTUB OG REPUBLICA MOD RÅDET missionen skal indbringe sagen endnu engang for Associeringsrådet før udstedelsen af en midlertidig forordning.
PETROTUB AND REPUBLICA V COUNCIL before adopting a provisional antidumping regulation.
Valget mellem de forskellige beregningsmetoder for et produkts normale værdi, som er fastsat i grundforordnin gen om antidumping nr. 384/96, for udsætter, at der foretages en bedømmelse af en række komplicerede økonomiske omstændigheder, hvilket begrænser den prøvelse, Fællesskabets retsinstanser kan foretage på dette område, til en kontrol af, om den valgte metode er åbenbart uhensigtsmæssig i forhold til det mål, der forfølges.
The choice between the different methods of calculation indicated in the basic antidumping regulation, Regulation No 384/96, requires an appraisal of complex economic situations, which means that review by the Community judicature of the observance of the principle of proportionality is limited, in that sphere, to determining whether the method chosen is manifestly inappropriate having regard to the objective pursued.
Efter den ordning, der er indført ved grundforordningen om antidumping nr. 384/96, og som giver Rådet enebeføjelse til at vedtage endelige foran staltninger, er det tilstrækkeligt, hvis disse oplysninger afgives senest 30 dage før udstedelsen af den endelige forordning om antidumping.
Under the system provided for by the basic antidumping regulation, Regulation No 384/96, which gives the Council sole power to adopt definitive measures, it is sufficient if such disclosure occurs no later than 30 days before adoption of a final regulation imposing antidumping duties.
Selv om bestemmelserne i grundforordningen om antidumping nr. 384/96 skal fortolkes på baggrund af antidumpingkodeks 1994, står det dog fast, at antidumpingforanstaltninger alene er undergivet grundforordningens bestemmelser.
Although the provisions of the basic antidumping regulation, Regulation No 384/96, must be interpreted in the light of the 1994 Antidumping Code, the rules governing antidumping measures are contained in that Regulation alone.
Med henblik på fastsættelse af et produkts normalværdi skal artikel 2, stk. 4, tredje afsnit, i grundforordnin gen om antidumping nr. 374/96 fortolkes således, at der i bestemmelsen fastsættes to alternative kriterier for afgørelsen af, om salg til priser under enhedsproduktionsomkostningerne kan anses for at have fundet sted i betydelige mængder.
For the purposes of determining the normal value of a product, the third subparagraph of Article 2(4) of the basic antidumping regulation, Regulation No 384/96, must be construed as laying down two alternative criteria for determining whether sales below unit production cost are to be regarded as made in substantial quantities.
Det er tilstrækkeligt, at et af disse kriterier er opfyldt, for at et sådant salg kan anses for at have fundet sted i betydelige mængder.
It is sufficient if one of those criteria is fulfilled for such sales to be regarded as being made in substantial quantities.
Den i artikel 2.4.2 i antidumpingkodeks nr. 1994 fastsatte forpligtelse til at forklare, hvorfor de symmetriske sammenligningsmetoder ikke fuldt ud kan afdække den dumping, der finder sted, udgør derfor ikke som sådan en regel, der skal anvendes, og grundforordnin-
As regards the method chosen for determining the dumping margin, since Article 2.4.2 of the GATT Anti-dumping Code cannot, as such, be regarded as constituting a rule which is to be applied, and since Article 2(11) of the basic antidumping Regulation does not mention any specific obligation to explain why a comparison of the weighted average normal value with the prices of individual exports reflects the real extent of the dumping better than the symmetrical methods, the
Denne fortolkning, som fremgår udtrykkeligt af bestemmelsen, er ikke uforenelig med artikel 2.2.1 i antidumpingkodeks 1994 i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel fra 1994, sammenholdt med den forklarende bemærkning nr. 5 til artiklen. len.
That interpretation, which is based on the express terms of that provision, is not incompatible with Article 2.2.1 of the 1994 GATT Antidumping Code, read in conjunction with explanatory note 5 thereto.
SAMMENDRAG — FORENEDE SAGER T-33/98 OG T-34/98 gens artikel 2, stk. 11, indeholder helt klart ikke nogen særlig forpligtelse til at give en sådan forklaring.
Community institutions cannot be criticised for failing to give such an explanation.
er lagt til grund for gennemgangen af EF-erhvervsgrenens situation, såfremt det fremgår, hvorfor Rådet har afvist parternes argumenter vedrørende dette punkt, der blev fremlagt under den administrative procedure.
of the main factors considered in the analysis of the situation of the Com munity industry, provided that that explanation is capable of clarifying the reasons for which the Council rejected the arguments on that point put forward by the parties in the administrative procedure.
Den begrundelse, som kræves i henhold til EF-traktatens artikel 190 (nu artikel 253 EF), skal klart og utvetydigt angive de betragtninger, som den fællesskabsmyndighed, der har udstedt den anfægtede retsakt, har lagt til grund, således at de berørte personer kan få kendskab til grundlaget for den trufne foranstaltning, for at de kan forsvare deres rettigheder, og således at Fællesskabets retsinstanser kan udøve deres kontrol.
The statement of reasons required by Article 190 of the EC Treaty (now Article 253 EC) must show clearly and unequivocally the reasoning of the Community authority which adopted the contested measure, so as to inform the persons concerned of the justification for the measure adopted and thus enable them to defend their rights and the Community judicature to exercise its powers of review.
Rækkevidden af begrundelsespligten skal vurderes i forhold til den sammenhæng, hvori forordningen indgår, og den procedure, inden for hvis rammer forordningen er udstedt, samt alle de retsregler, som gælder på det pågældende område.
The extent of the obligation to state reasons must be assessed in the light of the context and the procedure in which the contested regulation was adopted and the body of legal rules governing the field concerned.