natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jeg har forsøgt at anføre de væsentligste årsager hertil samtidig med, at jeg særligt har henledt opmærksomheden på, at forskellene i juristernes uddannelse og de nationale institutioner, hvor de er vant til at arbejde, kan eller vil medføre, at de vil løse den samme sag forskelligt.
I have tried to give the main reasons for this while at the same time drawing particular attention to the fact that differences in the training of lawyers and differences in the national institutions to which they are accustomed cause or may cause them to take different views of a court's decision.
Det er derfor normalt, at nogle vil kritisere Domstolens domme og andre vil bifalde dem, også selv om Domstolen er blevet i sin rolle, ikke har tiltaget sig nogen kompetence, der ikke tilkommer den, og har anvendt fortolkningsmetoder, som ingen vil tænke på at tage afstand fra.
It is, in consequence, to be expected that while some approve, others criticize the judgments of the Court even if it has kept to its judicial rôle, and not assumed powers which it does not possess and has made use of methods of interpretation to which no-one would think of objecting.
Ofte er visse domme blevet kritiseret som følge af, at man støtter sig på en fejlagtig opfattelse af Domstolens opgaver.
Moreover, some judgments are frequently criticized on the basis of a misconception of the court's task.
I det andet afsnit vil jeg gennemgå nogle domme, der har fremkaldt eller kunne tænkes at give anledning til sådanne bedømmelser og sådan kritik.
In the second section of this chapter I will consider certain judgments which have given or could give rise to such approval or criticism.
Der er klart, at mange domme kunne nævnes.
Many other judgments could, of course, be quoted.
I det tredje afsnit vil jeg gennemgå visse andre domme, der kunne give an ledning til kritik, som ikke nødvendigvis er grundløs.
In the third section I will review certain other judgments which could give rise to criticisms which are not necessarily unjustified.
Afsnit 2. Nogle domme, der har givet eller har kunnet give anledning til kritik, hvorved dog hver ken de anførte metoders korrekthed eller arten og omfanget af de en domstol tilkom mende beføjelser betvivles
Section 2 Certain judgments which have been or could have been the subject of criticisms which, however, do not call in question the correctness of the methods used or the nature and extent of the powers of the court
Mulig kritik.
A criticism suggests itself.
Det fremgåt af artikel 173, stk. 2 sammenholdt især med EKjS traktatens artikel 33, således som denne sidste bestemmelse er blevet fortolke af Domstolen, at forfatterne til artikel 173 har villet begrænse privates søgsmålsret efter artikel 173, stk. 2.
It is clear from the second paragraph of Article 173, especially if it is compared with the provisions of Article 33 of the ECSC Treaty, as interpreted by the Court of Justice, that the authors of Article 173 wished to restrict the right to bring an action of the persons referred to in the second paragraph of Article 173.
Man kan kritisere Domstolens fremhævelse af, at traktatens bestemmelser vedrørende »borgernes søgsmålsret ikke [kan] ortolkes indskrænkende«.
The Court's assertion that the provisions of the Treaty on 'the right of interested parties to bring an action must not be interpreted restrictively' could therefore be criticized.
Men denne kritik kan besvares således, at Domstolen ikke lægger skjul på, at artikel 173, stk. 2 har begrænset privates søgsmålsret, særligt i sammen ligning med den søgsmålsret, der tilkommer disse i medfør af EKSF-traktatens artikel 33, men at den søgsmålsret, der tilstås private, skal have virkning fuldt ud inden for de grænser, som denne bestemmelse sætter.
But this criticism can be answered with the argument that the Court does not conceal the fact that the second paragraph of Article 173 restricted the right to institute proceedings of those concerned, particularly if a comparison is made between this right and that which is secured under Article 33 of the ECSC Treaty but that, within the limits laid down by this provision, full effect must be given to the right which the parties concerned are recognized as having to bring an action.
Domstolens ræsonnement kan altså nok give anledning til kritik ... men denne kritik finder jeg ikke velbegrundet.
Thus, the line of reasoning followed by the Court can certainly give rise to criticisms which however, in my view, appear to be unjustified.
Muligt kunne nogen tænkes at ville bebrejde Domstolen, at den i dom af 21. februar 1973 (3) har givet EØF-traktatens artikel 86 et indhold og en rækkevidde, der ikke følger af bestemmelsen, og at den har givet Kommissionen mulighed for at udøve kontrol med virksomhedssammenslutninger i strid med traktatens ordlyd.
The Court could conceivably be criticized for having, in its judgment of 21 February 1973,3given Article 86 of the EEC Treaty a meaning and scope which this provision does not have and for having allowed the Commission, contrary to the intention of the Treaty, to exercise control over mergers.
Efter artikel 1 i den kommissionsbeslutning, der blev forelagt til Domstolens bedømmelse, forelå der misbrug af en dominerende stilling derved, at »Con-
According to Article 1 of the Commission's decision which the Court of Justice was asked to annul, the abuse consisted in Continental Can having
(') Sag 25/62 (Sml. 1954—64, s. 411).
' Case 25/62 [1963] ECR 106.
tinental Can« ved opkøb af ca. 80% af aktierne og de konvertible obligationer i en anden handelsvirksomhed gennem sit datterselskab faktisk havde afskaffet konkurrencen for emballageprodukter i en væsentlig del af fællesmar kedet.
purchased through its subsidiary approximately 80% of the shares and convertible debentures of another financial and commercial entity and in this purchase having in practice lead to the elimination of competition in packaging products in a substantial part of the Common Market.
Domstolen afviste det anbringende, hvorefter den anfægtede beslutning skulle have givet EØF-traktatens artikel 86 et indhold og en rækkevidde, der ikke var grundlag for i traktaten, og således skulle give Kommissionen mulighed for ulovligt at udøve kontrol med virksomhedssammenslutninger.
The Court dismissed the complaint that the contested decision gave Article 86 of the EEC Treaty a meaning and effect for which there was no authority in the Treaty and which thus enabled the Commission to exercise a control over mergers, which is illegal.
Man kan finde den konklusion, som Domstolen således nåede frem til i denne dom, ønskelig eller ej.
One may or may not consider the conclusion which the Court of Justice reached in that judgment to be the one which is wanted.
Men man kan ikke komme uden om, at denne afgørelse er truffet ud fra traktatens regler som et hele, ud fra den ordning, der kan udledes heraf, og traktatens grundlæggende principper og artikel 85 og 86 betragtet under et. Af disse principper og disse artikler drog Domstolen en i høj grad forsvarlig slutning.
But it cannot be denied that the decision is based on a consideration of all the rules of the Treaty and on the system which is inferred both from the fundamental principles of the Treaty and the provisions of Articles 85 and 86 read together.
Der var ikke tale om, at der blev skabt en ny rets regel — hjemlende kontrol med virksomhedssammenslutninger — og Dom stolen gik således ikke uden for den opgave, der tilkommer den blandt Fælles skabets institutioner.
It in no way creates a new rule of law permitting the control of mergers, and, in consequence, does not go beyond the limits of the task with which, as an institution, it is entrusted.
Tankegangen kan give anledning til kritisk, måske føler man sig ikke over bevist af argumenterne, men tankegangen er juridisk (*).
The ratio decidendi may give rise to criticism, it may be unconvincing but it ' has been arrived at by proper judicial methods.
) Her er det væsentligste i Domstolens ræsonnement: a) det drejer sig om at konstatere, om udtrykket misbrug i artikel 86 kun omhandler virk somheders adfærd ... eller om det også vedrører strukturelle ændringer inden for en virksomhed, der alvorligt kan ændre konkurrencen på en væsentlig del af det fælles marked, b) sondringen mellem foranstaltninger, der påvirker en virksomheds struktur og en ad færd, der påvirker markedet, er ikke afgørende, idet enhver strukturel foranstaltning kan påvirke markedsvilkårene i det omfang, den øger virksomhedens størrelse og økonomiske magt. c) For at løse dette problem må man på en gang tage hensyn til artikel 86's ånd, opbygning og ordlyd under hensyn til traktatens ordning og dennes målsætninger. d) Når artikel 3, litra f) bestemmer, at der skal indføres en ordning, der sikrer, at konkurrencen inden for fællesmarkedet ikke fordrejes, må den så meget desto mere kræve, at konkurrencen ikke fjernes. e) En fordrejning af konkurrencen, der er forbudt, hvis den udspringer af de i artikel 85 omhandlede handlemåder, kan ikke blive lovlig, fordi disse handlemåder, efter at være fuldført af en dominerende virksomhed, fører til en sammenslutning af virksomheder. f) I mangel af udtrykkelige bestemmelser kan man ikke gå ud fra, at traktaten, der i artikel 85 forbyder visse beslutninger angående almindelig samvirken mellem virksom heder . .. skulle tillade, at virksomheder, der har dannet en organisatorisk enhed, opnår en så dominerende stilling, at enhver mulighed for virkelig konkurrence i det væsentlige fjernes.
(c) In order to answer this question, it is necessary to consider the spirit, general scheme and wording of Article 86, as well as the system and objectives of the Treaty. (d) If Article (3) (f) provides for the introduction of a system ensuring that competition in the Common Market is not distorted, then it requires a fortiori that competition must not be eliminated. (e) The distortion of competition which is prohibited if it is the result of behaviour falling under Article 85 cannot become lawful because such behaviour, under the influence of a dominant undertaking, turns out to be successful and results in the merger of the undertakings concerned.
Bn sådan forskel i den retlige behandling ville åbne en breche i konkurrencereglerne, som kunne bringe fællesmarkedets korrekte funktion i fare. g) I hvert fald kan artiklerne 85 og 86 ikke fortolkes som indbyrdes modstridende, når de sigter mod gennemførelsen af samme mål.
(g) In any case Articles 85 and 86 cannot be interpreted in such a way that they contradict each other, because they serve to achieve the same aim.
Reglerne om kornimport bestemmer, at importøren kan begære forudfastsættelse af importafgiften, som da vil være den, der gælder på dagen for licensbegæringens indgivelse.
The regulation relating to imports of cereals provides that the importet may request the advance fixing of the levy which will be applicable to him on the date of submission of the application for a licence.
Disse regler bestemmer dog også, at denne importafgiftssats kun skal finde anvendelse, såfremt importen gennemføres inden for importlicensens gyldighedsperiode.
This regulation, however, lays down that the rate of this levy will only apply to importations effected during the period of validity of the said licence.
Reglerne om import af korn fra tredjelande bestemmer udtrykkeligt, at i til fælde af force majeure finder den på dagen for importlicensbegæringens ind givelse gældende importafgiftssats stadig anvendelse, uanset om importen ikke er blevet gennemført inden for importlicensens gyldighedsperiode.
The regulation relating to the importation of cereals from third countries expressly provides that, in case of force majeure, the rate of the levy applicable on the date of submission of the application for the licence will continue to apply even if the importation has not been effected during the period of validity of the licence.
I dom af 20. februar 1975 antog Domstolen, at reglen om force majeure skal anvendes »analogt« i samhandelen mellem medlemsstaterne.
In its judgment of 20 February 1975 the Court ruled that the exception of force majeure must be applied 'by way of analogy' to trade between Member States.
Nogle vil kritisere denne »analogi«, andre vil hævde, at det var unødvendigt at ty til analogi, eftersom force majeure normalt kan påberåbes i alle sagsforhold uden skreven hjemmel.
Some will criticize the court for having recourse to reasoning 'by analogy', others will also be able to claim that it was unnecessary to have recourse to it, since force majeure can usually be pleaded in any legal matter, even if there is no text which can be quoted in support.
EØF-traktatens artikel 36 giver medlemsstaterne ret til at indføre eller opretholde forbud eller restriktioner vedrørende indførsel, udførsel eller transit, som er »begrundet bl.a. i hensynet til beskyttelse af ... sundhed«, men den indskærper, at disse foranstaltninger hverken må »udgøre et middel til vilkårlig forskelsbehandling eller en skjult begrænsning af samhandelen mellem medlemsstaterne«.
Article 36 of the EEC Treaty permits the Member States to introduce or maintain in force prohibitions and restrictions on imports, exports or goods in transit 'justified on grounds of the protection of health' but it provides that such measures 'shall not constitute a means of arbitrary discrimination or a disguised restriction on trade between Member States'.
I dom af 20. maj 1976 — sag 104/75 — om en national ordning for import af lægemidler, måtte Domstolen præcisere denne vage bestemmelse om »foranstaltninger til beskyttelse af sundheden«, der »er begrundet« og ikke må være »en vilkårlig forskelsbehandling« eller »en skjult begrænsning af samhandelen mellem medlemsstaterne«.
In its judgment of 20 May 1976 in Case 104/75, which was concerned with national regulations relating to imports of medicinal preparations, the Court had to define these wide concepts of 'measures for the protection of health' which 'are justified' and in no way constitute 'arbitrary discrimination' ot 'a disguised restriction on trade between Member States'.
Domstolen måtte også herved tage stilling til faktiske omstændigheder og forhold, som i øvrigt kan være genstand for udvikling og forandring.
For this purpose, it also had to evaluate facts and circumstances which, of course, are liable to develop and change.
Har Domstolen vurderet rigtigt eller forkert med hensyn til »kravene« til og »mulighederne« for beskyttelse af sundheden?
Was the Court's evaluation of the 'requirements' and the 'options' for protecting health good or bad?
Der vil selvfølgelig være for skellige meninger om dette spørgsmål.
Obviously opinions can vary on this point.
Den 30. september 1975 — sag 32/75 — udtalte Domstolen, at »på bag grund af den ligebehandling, der tilstræbes med denne bestemmelse (artikel 7, stk. 2 i forordning nr. 1612/68), skal det saglige anvendelsesområde afgrænses således, at det omfatter alle sociale og skattemæssige fordele, uanset om disse, som f.eks. rabat på transportpriser for store familier, ikke er knyttet til en beskæftigelseskontrakt«.
On 30 September 1975, in Case 32/75, the Court held that 'in view of the equality of treatment which the provision (Article 7 (2) of Regulation (EEC) No 1612/68) seeks to achieve, the substantive area of application must
Nogle vil givet mene, at udtrykket »sociale fordele« således får et for stort anvendelsesområde — men det kan ikke bestrides, at Domstolen har støttet sig på overvejelser, som den måtte og skulle tage i betragtning.
There are those, of course, who will be able to take the view that the area of application delineated for the concept 'social advantages' is too large .. . but no-one can deny that the Court proceeds on the basis of the consider ations which it could and had to take into account.
Ved en fortolkning af EØF-traktatens artikel 48 og flere af denne bestemmelses gennemførelsesforordninger statuerede Domstolen den 28. oktober 1975 — sag 36/75 — at en medlemsstat kun kan forbyde en statsborger fra en anden medlemsstat at opholde sig på en del'af sit territorium (særligt af hensyn til den offentlige sikkerhed), såfremt »et sådant delvist forbud kan udstedes over for medlemsstatens egne statsborgere«.
On 28 October 1975, in Case 36/75, the Court, interpreting the provisions of Article 48 of the EEC Treaty and several regulations adopted to implement it, ruled that a Member State cannot (specifically on grounds of public policy) prohibit a national of another Member State from residing on part only of its territory except in those cases where 'such (partial) prohibitions may be applied to nationals of the State concerned'.
Man kan være af den opfattelse, at denne konklusion ikke med nødvendighed følger af de fælles skabsbestemmelser, der skulle fortolkes.
The view could be taken that this conclusion does not necessarily follow from the Community provisions which called for interpretation.
Det kunne endog menes, at Dom stolens fortolkning vil lamme »tilsynet med udlændinge«, som fællesskabs retten dog tillader medlemsstaterne at opretholde.
The opinion could even be held that the interpretation by the Court of Justice may in the end render ineffective the 'supervision of aliens' which Community law, in any case, allows Member States to continue.
Det er uundgåeligt, at nogle vil mene, at Domstolen har udstrakt sin kontrol for vidt, mens andre derimod vil finde, at den ikke var vidtgående nok.
Inevitably there are those who will consider that the review of these matters by the Court has gone too far while there are others on the contrary who will say that it has not gone far enough.
I kapitel V i min afhandling har jeg omtalt dels den nødvendige benyttelse af logisk tankegang og den snart udvidende snart indskrænkende fortolkning af begreber eller regler, dels spørgsmålet om »lakuner«.
I devoted a part of Chapter V of my review, on the one hand, to consideration of the need to adopt a particular line of reasoning and of the interpretation, at times wide and at others strict, of a concept or a rule and, on the other hand, to the question of 'lacunae'.
Jeg finder, at Domstolens logiske slutninger og anvendelse af sund fornuft i almindelighed er overbevisende.
It has seemed to me that the arguments and good sense of the Court in general carry conviction.
Det kan dog ikke udelukkes, at andre ikke er overbeviste.
Nevertheless the possibility cannot be ruled out that others may take a different view.
Hvad angår de såkaldte »lakuner« : når en bestemmelse ikke udtrykkeligt indeholder nogen løsning, må Domstolen inddrage alle de elementer, som jeg har anført.
As for the so-called 'lacunae', if a text does not expressly provide the answer, the Court must look for help to all the factors which I have described.
Selvfølgelig kan det ikke udelukkes, at andre vil være af den opfattelse, at de faktorer, der blev taget i betragtning, ikke var relevante, eller at man burde have taget hensyn til andre.
Obviously the possibility cannot be ruled out that some may think that the factors taken into consideration were irrelevant or that others should have been taken into account.
Afsnit 3. Om visse domme, der har været genstand for en ikke ubegrundet kritik
Section 3 Certain judgments which have been the subject of criticism which may not be unjustified
Den 18. marts 1970 (x) statuerede Domstolen, at »medlemsstaternes myndigheder« i artikel 9, stk. 3 i forordning nr. 17 også er alle de nationale rets-
On 18 March 19701the Court ruled that all national courts are 'authorities of the Member States' within the meaning of Article 9 (3) of Regulation No 17.
Man kan spørge sig selv, om artikel 88 indeholder noget som helst grundlag for Domstolens afgørelse, og navnlig om ikke andre traktat­bestemmelser påbød en afgørelse forskellig fra den, Domstolen traf.
It may be asked whether Article 88 contains any justification whatsoever for this ruling of the Court and, in particular, whether other provisions of the Treaty do not call for a different ruling from that given by the Court.
Det vil her være på sin plads at citere artikel 88 : »Indtil de i medfør af artikel 87 trufne bestemmelser træder i kraft, træffer medlemsstaternes myndigheder i overensstemmelse med deres lovgivning og bestemmelserne i artikel 85, navn­lig stk 3, og 86 afgørelse om aftalers tilladelighed samt om misbrug af en dominerende stilling på fællesmarkedet«.
It is helpful to recall the wording of Article 88: 'Until the entry into force of the provisions adopted in pursuance of Article 87, the authorities in Member States shall rule on the admissibility of agreements, decisions and concerted practices and on the abuse of a dominant position in the common market in accordance with the law of their country and with the provisions of Article 85, in particular paragraph 3 and of Article 86'.
Ingen almindelig domstol — i hvert fald ikke efter domstolsorganisationen i visse medlemsstater — har kompetence til at erklære en bestemmelse i artikel 85, stk. 1 for uanvendelig af de grunde, der er opregnet i denne artikels stk. 3.
No ordinary court has (at least under the system of administration of justice adopted in some of the Member States) the power to rule that a provision of Article 85 (1) is inapplicable for any of the reasons set out in paragraph (3) of that article.
Artikel 88's pålæg til »medlemsstaternes myndigheder« om at anvende artikel 85, stk. 3 kan derfor ikke betyde, at samtlige domstole er omfattet af dette udtryk (i hvert fald ikke den dømmende magts retter i Belgien).
Consequently, when Article 88 states that the 'authorities in Member States' shall apply paragraph 3 of Article 85, that expression cannot have been intended to include every court (for example the ordinary Belgian courts).
Desuden anvender også EØF­traktatens artikel 88 udtrykket »medlemsstater­nes kompetente myndigheder«, og det synes sikkert, at dette udtryk ikke kan omfatte samtlige medlemsstaternes domstole, da bestemmelsen anfører, at Kommissionen skal undersøge tilfælde af formodet overtrædelse »sammen med medlemsstaternes kompetente myndigheder«.
Moreover Article 89 of the EEC Treaty also refers to the concept of 'competent authorities in the Member States' and there seems to be no doubt that it cannot embrace all the courts of the Member States since this provision states that the Commission shall investigate cases of alleged infringement 'in cooperation with the competent authorities'.
Det er jo velkendt, at doms­myndighederne og Fællesskabernes forvaltningsmyndigheder af forfatnings­retlige grunde umuligt kan arbejde »sammen« (:).
There is no doubt that the set up of the Community means that 'cooperation' between the court and the administrative authorities is impossible.2
Jeg tror ikke, denne kritik er holdbar.
Case 43/69 [1970] ECR 127.
O Som allerede nævnt blev løsningen på dette spørgsmål i dommen af 18. marts 1970 bekræf­tet ved dommen af 6. februar 1973 — sag 48/72.
I have already pointed out that the judgment of 18 March 1970 was confirmed on this point by that of 6 February 1973 in Case 48/72.
Spørgsmålet fik dog en anden løsning den 30. januar 1974 — sag 127/73.
However this point was decided differ ently in the judgment of 30 January 1974 in Case 127/73.
Den pågældende sag var blevet anlagt af Kommissionen mod Frankrig i med för af EØF-traktatens artikel 169. Domstolen frifandt Frankrig, idet Kom missionens påstand ikke fandtes tilstrækkeligt begrundet.
The Court held that the application brought by the Commission against France under Article 169 of the EEC Treaty 'must... be rejected as not sufficiently well founded'.
Frankrig havde fra importafgifter i henhold til forordning nr. 136/66 om den fælles markedsordning for fedtstoffer undtaget indførsler fra og med oprindelse i Tunesien.
France had excluded imports of goods originating and coming from Tunisia from the application of the levy provided for by Regulation No 136/66/EEC on the establishment of a common organization of the market in oils and fats.
Dette blev gjort gældende mod Frankrig som en manglende over holdelse af en fællesskabsforpligtelse.
This was the failure for which France was blamed.