natgillin/translations-raw huggingface dataset:
»Forordning … om genindførelse af en endelig antidumpingtold påimporten af håndtasker af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og solgt med henblik på eksport til Fællesskabet af visse eksporterende producenter og om ændring af forordning (EF) nr.1567/97«.
‘Regulation … reimposing a definitive anti-dumping duty on importsof leather handbags originating in the People’s Republic of China andsold for export to the Community by certain exporting producers andamending Regulation (EC) No 1567/97’.
En retsakt må ikke have samme titel som andre gældende retsakter (sedog punkt 8.4).
The title of the act must be different from the titles of other acts in force(but see point 8.4).
Særlige forhold gør sig gældende for retsakter,der indeholder ændringeraf tidligere retsakter.Her er titlen ikke fuldstændig,hvis den ikke angiveralle de ændrede retsakter med deres nummer.Uden en sådan angivelse erdet nemlig ikke muligt at finde frem til alle ændringer af en bestemtretsakt.Hvis den pågældende retsakt kun ændrer en anden retsakt,angives enten titel og nummer på denne eller dens nummer og formåletmed ændringen.Hvis den pågældende retsakt derimod indeholderselvstændige bestemmelser og i forbindelse hermed rent accessoriskændrer en anden retsakt,anføres kun nummeret på den sidstnævnteretsakt.
Acts amending earlier acts are a special case.The title is incomplete unlessit mentions all the acts amended,by number.Without such a reference,it isnot possible to find all the amendments to a given act.If the sole purposeof the act in question is to amend another act,either the title and numberof the act to be amended is mentioned,or its number and the purpose ofthe amendment.In contrast,if the act in question lays down autonomousprovisions and consequently amends another act in a purely subsidiarymanner,only the number of that act is given.
Hvad angår gennemførelsesretsakter,skal basisretsakten angives mednummer og titel,hvis der er tale om generelle gennemførelses-bestemmelser,og med nummer og område,hvis der er tale om særligegennemførelsesbestemmelser.
Another case which should be mentioned is that of the title ofimplementing acts,which refers to the basic act by number and title,in thecase of general provisions,and by number and area concerned,in the caseof specific provisions.
I individuelle retsakter skal det efter titlen i givet fald også angives,hvilket eller hvilke sprog der er autentiske.
For individual acts,the title is followed,as appropriate,by reference to theauthentic language or languages.
Forkortet titel
Short title
Fordelene ved at forkorte en retsakts titel er mindre indlysende ifællesskabsretten — hvor alle retsakter nummereres med et nummerbestående af tal og bogstaver (alfanumerisk nummer) (f.eks.»1999/123/EF«) — end i de systemer,der ikke benytter en sådannummerering.I visse tilfælde anvendes der dog i praksis en forkortet titel(f.eks.forordning (EØF) nr.4064/89 = »fusionsforordningen«),og vedudarbejdelsen af en retsakt bør man overveje,om det kan være nyttigt athave en forkortet titel.
A short title for a legislative act is less useful in Community law — whereacts are identified by a combination of numbers and letters (for example‘1999/123/EC’) — than in systems which do not have such a system ofnumbering.In certain cases,however,a short title has come to be used inpractice (for example,Regulation (EEC) No 4064/89 = ‘the Merger Regulation’) and the author should consider,when drafting the act,whether such a title could be useful.
De fastlægges ved retsaktens vedtagelse,når det på grund af retsaktensbetydning skønnes at kunne være til nytte fremover,men der bør ikkeindføres en forkortet titel,når der findes et stort antal beslægtederetsakter på samme område,da det vil kunne skabe forvirring.
The following rules apply to a short title: it is created when the act is adopted,in anticipation of its future utility,in view of the importance of the act;it is not recommended where anumber of related acts exist in the same field,when it could causeconfusion; it does not replace use of the full title when the act is referred to for thefirst time in a later act; its use is not compulsory (the use of letters and numbers could be a moreconvenient and more certain means of reference,depending on thecircumstances); if it is used,it is the only permitted abbreviation of the title of the act inquestion.
Den fulde titel på en retsakt omfatter i den angivne rækkefølge:
The full title of a legislative act comprises:
2) angivelse af retsaktens art
(2) the abbreviation of the Community concerned,the number of the actand the year;
3) forkortelsen for det pågældende Fællesskab,retsaktens nummer og år
(3) the name of the institution or institutions which adopted the act;
4) datoen for vedtagelsen
(4) the date of adoption;
5) kortfattet angivelse af dens indhold.
(5) a succinct indication of the subject matter.
Henvisningerne skal angive retsaktensretsgrundlag og de vigtigste trin i denprocedure,der har ført til vedtagelsen afden.
The purpose ofthe citations is to set out thelegal basis ofthe act and the main steps in theprocedure leading to its adoption.
Henvisningerne,der står i præamblens begyndelse,angiver følgende: retsaktens retsgrundlag,dvs.hjemlen til at vedtage den pågældenderetsakt
The citations,at the beginning of the preamble,indicate: the legal basis of the act,that is to say,the provision which conferscompetence to adopt the act in question; proposals, recommendations, initiatives, drafts, requests, opinions which
), der skal foreligge,samt i givet fald,hvilken procedure der er fulgt (f.eks.fælles beslutningstagning,samarbejdsprocedure) visse udtalelser og andre procedureakter,der ikke er obligatoriske,f.eks.når Europa-Parlamentet har afgivet fakultativ udtalelse.
) and,where appropriate,the procedure followed (in particular: co-decision, cooperation); certain opinions and other non-mandatory procedural steps,in particularopinions of the European Parliament sought where consultation is notmandatory.
Man bør sikre sig,at der rent faktisk er tale om en henvisning og ikkenoget,der snarere burde stå andetsteds (se punkt 9.13 og 9.14).
Check that items cited are actually citations and that they should not bementioned in another part of the act (see points 9.13 and 9.14).
Opbygning
Presentation
Hver henvisning indledes normalt med »under henvisning til«.
Citations are largely standardised (in English,most commonly beginningwith ‘Having regard to’).
Normalt henvises der først til den traktat,der udgør den generellehjemmel for den pågældende retsakt.
The first citation is a general reference to the Treaty which constitutes thegeneral basis for the action that is being taken.
Henvisningen affattes således:»under henvisning til traktaten omoprettelse af Det Europæiske Fællesskab« eller,alt efter tilfældet,»… Det Europæiske Atomenergifællesskab« eller »… traktaten om Den Europæiske Union«.
The citation is drafted as follows:‘Having regard to the Treaty establishing the European Community …’ or ‘… the European Atomic Energy Community …’ or ‘… the Treaty on European Union’.
Med hensyn til udtalelser indhentet efter udvalgsproceduren henvises til punkt10.17.1.
For opinions under the Comitology procedure,see point 10.17.1.
Hvis det direkte retsgrundlag for retsakten er en traktatbestemmelse,
If the direct legal basis of the act is a Treaty provision,the general citationis accompanied by the words ‘,and in particular’,followed by the relevant
2 anføres efter den generelle henvisning til traktaten »,særlig artikel …« (
2 article (
»under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37«
‘Having regard to the Treaty establishing the European Community,and in particular Article 37 thereof,’
), angives denne i den næste henvisning med angivelse af den relevante artikel (»…,særlig artikel …«).
Example:‘Having regard to the Treaty establishing the European Community,
»under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr.1766/92 af 30.juni1992 om den fælles markedsordning for korn (*),særlig artikel 13,stk.5,«
Having regard to Council Regulation (EEC) No 1766/92 of 30 June 1992on the common organisation of the market in cereals (*),and in particular Article 13(5) thereof,’
Der må skelnes skarpt mellem retsgrundlaget og de bestemmelser,derfastsætter genstand,vilkår og betingelser for de afgørelser,der træffes.Rene procedurebestemmelser (f.eks.EF-traktatens artikel 251 og 300) kanikke udgøre et retsgrundlag.
The legal basis should be clearly distinguished from provisions whichdetermine the purpose,conditions and substantive aspects of the decisionsto be taken.Purely procedural provisions (for example,Articles 251 and300 of the EC Treaty) do not constitute legal bases.
F.eks.skal forordninger om fælles markedsordninger henvise til EF-traktatens artikel 37,der giver hjemmel til at træffe afgørelser påområdet med kvalificeret flertal,på forslag fra Kommissionen og efterhøring af Europa-Parlamentet og ikke til samme traktats artikel 33 og34,der fastlægger formålene med den fælles landbrugspolitik og deprincipper,der skal lægges til grund for fælles markedsordninger.
For example,a regulation establishing a common organisation of anagricultural market must cite Article 37 of the EC Treaty,which givesthe Council power to act by qualified majority on a proposal from the Commission after consulting the European Parliament,rather than Article 33,which defines the objectives of the common agriculturalpolicy,or Article 34,which sets out the principles on which the common organisations are to be based.
Internationale aftaler indgået efter proceduren i EF-traktatens artikel 300og retsakter vedtaget i henhold til de relevante bestemmelser i sammetraktats afsnit IV udgør særtilfælde.
International agreements concluded in accordance with the procedure setout in Article 300 of the EC Treaty and acts adopted pursuant to therelevant provisions of Title IV of the EC Treaty are special cases.
Er retsakten baseret på en bestemmelse i en tiltrædelsesakt,anføres der »under henvisning til akten om … tiltrædelse,særlig artikel …« eller alt efter tilfældet »…,særlig artikel … i protokol nr.…,der er knyttet som bilag til nævnte akt«.Den afledte retsakt angives således:Retsaktens fulde titel anføres i henvisningen meden fodnote,hvori der henvises til EUT (serie,nummer,dato og side),samt i givet faldden seneste ændring (retsaktens nummer efterfulgt af en henvisning til EUT).
Where an act is based on a provision of an Act of Accession,the formula used is:‘Having regard to the Act of Accession of …,and in particular Article ...thereof’ or ‘…,and in particular Article ...of Protocol ...thereto.’The citation of the provision of secondary legislation is as follows:the citation sets outthe full title,followed by a footnote reference;the footnote gives the OJ reference(series,number,date and page) and,where appropriate,an indication of the lastamendment (number of the act,followed by its OJ reference).
»under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37,sammenholdt med artikel 300,stk.2 og3,første afsnit,« (EFT L 54/2000,s.1)
‘Having regard to the Treaty establishing the European Community,and in particular Article 37,in conjunction with Article 300(2) and thefirst subparagraph of Article 300(3) thereof,’
På samme måde gælder det,at når en retsakt i en række artiklerfastlægger indholdet af fremtidige afgørelser og i en anden artikelangiver,hvilken institution der er beføjet til at træffe disse afgørelser,erdet kun sidstnævnte artikel,der skal henvises til.
Where an act sets out in a series of articles the purpose of future decisionsand indicates in another article the institution empowered to take thosedecisions,it is the latter article alone which is to be cited.
Når en retsakt i en og samme artikel indeholder et stykke om indholdet afforanstaltningerne og et andet stykke om kompetencen til at træffe dem,
Similarly,where an act contains within one article a paragraph on thepurpose of the measures and another giving power to act,it is only the
4 er det ligeledes kun det sidstnævnte stykke (
4 latter paragraph (
) og ikke hele artiklen,der skal henvises til.
),rather than the entire article,that is cited.
F.eks.skal man ved fastsættelsen af gennemførelsesbestemmelser tiltoldkontingenter for mejeriprodukter henvise til artikel 29, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr.1255/1999.
For instance,in adopting detailed rules governing tariff quotas formilk and milk products,it is Article 29(1) of Council Regulation (EC) No1255/1999 which will be cited.
9.10.Henvisninger til forberedende akter,bl.a.forslag fra Kommissionen ogeventuelle ændringer heraf,udtalelser fra Europa-Parlamentet,Revisionsretten,Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget, skal også ledsages af en fodnotehenvisning til den EF-Tidende/EU-Tidende,hvori forslaget eller udtalelsen er offentliggjort(f.eks.:EFT C 128 af 9.6.1975,s.11).Er det pågældende forslag eller denpågældende udtalelse endnu ikke offentliggjort,angives det i fodnoten,hvornår den blev afgivet.
9.10.Citations of preparatory acts and,in particular,Commission proposals andany amendments thereto,opinions delivered by the European Parliament,the Court of Auditors,the Economic and Social Committee and the Committee of the Regions must also be followed by a footnote reference,the footnote showing the Official Journal in which the opinion waspublished (for example:OJ C 128,9.6.1975,p.11).If the opinion has notyet been published,the date on which it was delivered should be shown.
Ved fælles beslutningstagning formuleres henvisningen således:
The citation concerning the co-decision procedure is worded as follows:
Hvis et og samme stykke indeholder to kompetencebestemmelser,hvoraf den ene tillægger Rådet og den anden Kommissionen kompetencen,skal der også henvises tildet relevante afsnit.
Where a paragraph contains two empowering provisions in separate subparagraphs,for example,one for the Council and one for the Commission,the appropriate subparagraph should be cited.
Fælles praktisk vejledning efterfulgt af en fodnotehenvisning til alle etaper i denne procedure.Er derindgået et forlig,formuleres henvisningen således:
Joint Practical Guide followed by a footnote setting out all the stages of the procedure.Whereconciliation has been successful,the recital will read as follows:
»efter proceduren i traktatens ...,på grundlag af Forligsudvalgets fælles udkast af …«.
‘Acting in accordance with the procedure laid down in Article 251 ofthe Treaty in the light of the joint text approved on […] by the Conciliation Committee,’.
9.12.I visse retsakter,der vedtages på et retsgrundlag,hvor der henvises til envedtagelsesprocedure i en anden traktatartikel,skal der henvises tilproceduren.F.eks.henvises der i artikel 110,stk.3 (retsgrundlag),tilproceduren i artikel 107,stk.6.Der skal henvises til sidstnævnte artikel påsamme måde som til artikel 251.
9.12.A procedural citation should be used for certain acts adopted on a legalbasis which refers to an adoption procedure contained in another article ofthe Treaty.For example,Article 110(3) (legal basis) refers to the procedurelaid down in Article 107(6).The latter article should be referred to in thesame manner as Article 251.
9.13.Man må forvisse sig om,at det,man agter at henvise til,rent faktiskvedrører retsgrundlaget eller proceduren.Hvis det for at lette forståelsenaf den dispositive del eller af hensyn til legalitetskontrollen er nødvendigtat erindre om andre bestemmelser end retsgrundlaget,skal det gøres ibetragtningerne.Referencer af mere generel karakter kan anføres særskilti begrundelsen,der er vedlagt forslaget/udkastet til retsakt.
9.13.When drafting citations,care should be taken to ensure that they refer toeither the legal basis,or the procedure.If reference to the content ofprovisions other than the legal basis is necessary for a properunderstanding of the enacting terms or with a view to checking theirlawfulness,this should be made in the recitals.More general referencescould be made,for background information,in the explanatorymemorandum.
9.14.Generelle institutionelle bestemmelser i EF-traktaten (f.eks.artikel 205 og249),der også finder anvendelse på den pågældende retsakt,skal hellerikke nævnes i henvisningerne.
9.14.The general institutional provisions of the EC Treaty (for example,Articles205 and 249),which also apply to the act in question,must not bementioned in the citations.
NB:Visse forudgående akter (udtalelser fra tekniske organer,ikke-obligatoriske høringer) angives normalt i slutningen af henvisningerne og formuleres f.eks.således:»efter udtalelse fra …«,»efterhøring af …«.
NB:Reference to certain preliminary steps (opinions of technical bod-ies,non-mandatory consultations) is normally made at the end of thecitations using formulas such as ‘Having regard to the opinion of …’,‘After consulting …’.
I slutningen af henvisningerne finder man således:
Examples of such references at the end of the citations:
—i en rådsafgørelse om vedtagelse af et forskningsprogram:
— in a Council decision adopting a research programme:
»efter udtalelse fra Udvalget for Videnskabelig og Teknisk Forskning (CREST)«
‘Having regard to the opinion of the Scientific and Technical Research Committee (Crest)’,
— i en intern aftale eller en afgørelse vedtaget af repræsentanterfor medlemsstaternes regeringer forsamlet i Rådet:
— in an internal agreement,or a decision of the Representatives ofthe Governments of the Member States meeting within the Council:
»efter høring af Kommissionen« eller
‘After consulting the Commission’,or
»i forståelse med Kommissionen«
‘By agreement with the Commission’,
—i retsakter vedtaget af Kommissionen efter proceduren medrådgivende udvalg:
— in Commission acts adopted under the advisory committee procedure:
Betragtningerne har til formål koncist atbegrunde de væsentligste bestemmelser i dendispositive del uden at gengive eller omskriveteksten.De må ikke indeholde normativebestemmelser eller politiske ønsker.
The purpose ofthe recitals is to set out concisereasons for the chiefprovisions ofthe enactingterms,without reproducing or paraphrasingthem.They shall not contain normativeprovisions or political exhortations.
Ved betragtninger forstås den del af retsakten,der indeholderbegrundelsen for den,og som står mellem henvisningerne og dendispositive del.Begrundelsen starter med »ud fra følgendebetragtninger:«,hvorefter følger nummererede afsnit (se retningslinje nr.11) bestående af en eller flere komplette sætninger.Betragtningerneformuleres på en måde,der gør det klart,at de i modsætning til dendispositive del ikke har bindende karakter — dvs.aldrig i bydemåde.
The ‘recitals’ are the part of the act which contains the statement ofreasons for the act;they are placed between the citations and the enactingterms.The statement of reasons begins with the word ‘Whereas:’ andcontinues with numbered points (see Guideline 11) comprising one ormore complete sentences.It uses non-mandatory language and must notbe capable of confusion with the enacting terms.
10.2.En begrundelse er obligatorisk i forordninger,direktiver og beslutninger.Den har til formål over for de berørte parter at angive de vilkår,hvorunderretsaktens ophavsmand har udøvet sin kompetence i forbindelse med denpågældende retsakt (se dommen i sag 24/62,Sml.1954-64,s.407),og giveparterne i en retssag mulighed for at forsvare deres rettigheder og EF-Domstolen mulighed for at varetage sin kontrolopgave.
10.2.Regulations,directives and decisions must state the reasons on which theyare based.The purpose is to enable any person concerned to ascertain thecircumstances in which the enacting institution exercised its powers asregards the act in question (see Case 24/62 Germany v Commission [1963] ECR 63),to give the parties to a dispute the opportunity to defend theirinterests and to enable the Community judicature to exercise its power ofreview.
10.3.Hvis det er nødvendigt at redegøre for den historiske baggrund forretsakten,gøres dette kronologisk.Drejer de enkelte betragtninger sig ombestemte bestemmelser i retsakten,anføres de i samme rækkefølge somdisse.
10.3.If it is necessary to recall the historical context of the act,the facts are setout in chronological order.The reasoning in relation to the specificprovisions of the act follows the order of those provisions.
Begrundelsen for retsakter består ideelt af:
Ideally,the statement of reasons should set out:
— en kort redegørelse for,hvilke faktiske og retlige forhold der skaltages i betragtning
— a succinct statement of the relevant points of fact and of law;and
— den konklusion,at det derfor er nødvendigt eller hensigtsmæssigtat træffe de foranstaltninger,der er omhandlet i den dispositive del.
— the conclusion that it is therefore necessary or appropriate toadopt the measures set out in the enacting terms.
Derimod skal høring af forvaltnings- eller forskriftsudvalget nævnes i den sidstebetragtning (se punkt 10.17).
In contrast,reference to consultation of the Management Committee or Regulatory Committee is made in the final recital (see point 10.17).
10.4.Der kan ikke siges noget mere præcist om indholdet af en begrundelse,derkan gælde for alle fællesskabsretsakter.I sagens natur findes der ingenensartet fremgangsmåde for affattelse af begrundelser i generelle ogindividuelle retsakter,der drejer sig om de mest forskelligartede emnereller vedtages under de mest forskelligartede omstændigheder.
Joint Practical Guide formula the reasoning for general and individual acts covering differentfields or adopted in different circumstances.
Der kan dog opstilles visse principper for begrundelser.
Certain basic rules for the statement of reasons can,however,belaid down
10.5.Betragtningerne skal indeholde en klar og kortfattet begrundelse for devæsentlige bestemmelser i den dispositive del.Det indebærer følgende:
10.5.The recitals should state concisely the reasons for the main provisions ofthe enacting terms of the act.Accordingly:
Betragtningerne skal udgøre en reel begrundelse.Det betyder,at manikke skal angive retsgrundlaget (som skal figurere underhenvisningerne) eller gengive den del af bestemmelsen,der er angivetsom retsgrundlag,og som indeholder hjemlen til at vedtage retsakten.Endvidere er betragtninger,der udelukkende angiver formålet medteksten eller blot gentager eller omskriver den uden at begrunde den,overflødige eller formålsløse.
The recitals should constitute a genuine statement of reasons;theyshould not set out the legal bases (which must be in the citations) norshould they repeat the passage in the provision already cited as thelegal basis which empowers the institution to act.Furthermore,recitalswhich do no more than state the purpose of the act or reproduce oreven paraphrase its provisions without stating the reasons for them aresuperfluous or pointless.
Man skal undgå betragtninger,hvori det blot konstateres,at depågældende bestemmelser bør vedtages,uden at der angives enbegrundelse herfor.
Recitals which state that certain measures should be taken,withoutgiving reasons for them,must not be included.
En begrundelse bør ikke — heller ikke delvis — blot bestå i enhenvisning til begrundelsen for en anden retsakt (krydsbegrundelser)(se dommen i sag 230/78,Sml.1979,s.2749,og sag 73/74,Sml.1975,s.1491).
The statement of reasons should not consist,in whole or in part,merelyof a reference to the reasons given for another act (see Case 230/78 Eridania v Ministry of Agriculture and Forestry[1979] ECR 2749 and Case 73/74 Papiers Peints de Belgique v Commission [1975] ECR 1514).
Betragtningerne skal vedrøre den dispositive del,og man skal i videstmuligt omfang følge samme rækkefølge som de bestemmelser,betragtningerne begrunder.
The recitals must relate to the enacting terms,and the order in whichthey appear must correspond as far as possible to that of the provisionsfor which they give the reasons.
10.6.Det er naturligvis ikke nødvendigt at give en begrundelse for hver enkeltbestemmelse.Men ophævelse af en retsakt eller en bestemmelse skal altidbegrundes (se også punkt 10.14).
10.6.Naturally,there is no need to give reasons for each individual provision.However,grounds must always be given for repealing an act or deleting aprovision (see also point 10.14).