natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Rapporten om den økonomiske og sociale situation i Spanien (CES 526/89 bilag) blev drøftet af sektionen for økonomiske, finansielle og monetære spørgsmål på dennes møde den 13. juni 1989, er vedføjet som bilag.
This draft Report (CES 526/89 Appendix), which was examined by the Section for Economic, Financial and Monetary Questions at its meeting on 13 June 1989, is attached to the current Report.
Den 13. juni 1989 vedtog sektionen for økonomiske, finansielle og monetære spørgsmål sin udtalelse (CES 40/89) med 35 stemmer for, 6 imod og 14 hverken foreller ¡mod.
On 13June1989 the Section for Economic, Financial and Monetary Questions adopted its Opinion (CES 40/89) by 35 votes to six with 14 abstentions.
Endvidere holdt studiegruppen »Den Økonomiske Situation« et møde i "Palacio de Exposiciones y Congresos" i Madrid med de vigtigste spanske organisationer inden for erhverv og samfund.
On 22 May 1989 the Study Group also held a joint meeting with representatives of Spanish economic and social organizations in the Palacio de Exposiciones y Congresos in Madrid.
Bilag til rapport om »Den Økonomiske Situation i Fællesskabet medio 1989«
Appendix to the Report of the Section for Economic, Financial and Monetary Questions on the economic situation in the Community in mid-1989
DEN ØKONOMISKE OG ARBEJDSMARKEDSMÆSSIGE SITUATION I SPANIEN
The economic and social situation in Spain
Den spanske økonomis karakteristiske træk
Distinctive features of the Spanish economy
Tilpasningen
Adjustment
Udsigter for 1989-1992
Outlook for 1989-92
Fremtidsperspektiverne i lyset af det indre marked
The prospect of the single market
Uddybning af den sociale dialog
The reinforcement of social dialogue
Denne rapport beskriver i hovedtræk den økonomiske og sociale situation i Spanien, set i en EF-kontekst og i lyset af realiseringen af det indre marked.
Despite a marked fall in the birth-rate in recent years, the population will continue to grow faster over the next few years than in many neighbouring countries.
Til trods for at fødselstallet i de seneste år er faldet betydeligt, vil befolkningstilvæksten i de kommende år være større end i mange af de nærmeste lande.
This Report attempts to highlight the main features of the economic and social situation in Spain, in the context of the Community and the forthcoming completion of the internal market.
Først skildres kort de karakteristiske træk ved den aktuelle spanske økonomiske situation set i en EF-sammenhæng.
The Report begins with a brief description of the main features of the Spanish economy at the present time, in relation to the EEC.
Derefter følger en analyse af den fase med hastig omstilling, spansk økonomi har været inde i gennem de sidste ti år.
It continues with an analysis of the economy's rapid transformation over the last decade, giving the reader an insight into the progress made and the outstanding problems.
Analysen giver et billede af de opnåede resultater og de problemer, man fortsat står overfor: lige fra den politiske overgangsperiode under en akut økonomisk krise, til gennemførelsen af strukturreformer, korrigering af makroøkonomiske skævheder og den økonomiske og finansielle sanering af virksomhederne.
Starting with political transition in a climate of acute economic recession, the Report traces the structural reforms undertaken, the measures taken to correct macroeconomic imbalances and the economic and financial restructuring of firms.
For så vidt angår BNP pr. capita i markedspriser og den dertil svarende købekraft, indtager Spanien en niendeplads med et niveau, der ligger på 74% af EF-gennemsnittet (diagram 1 ).
Spain occupies ninth place in the per capita GDP league table, measured at market prices and purchasing power parity, at 74% of the EEC average (Graph 1 ).
Der er i de seneste år sket en indsnævring af forskellen, der ellers siden 1975 var blevet større og større.
Thus over the last few years a gap which had been widening since 1975 has narrowed.
Indikatorerne for forbruget og investeringerne i kapitaludstyr viser tilsammen, at den spanske levestandard er lavere end EF-gennemsnittet (tabel 1, diagram 2).
Most indicators of consumer spending and ownership of consumer durables point to a standard of living below the Community average (Table 1, Graph 2).
De forskelle, der eksisterer mellem Spanien og EF, bliver endnu mere markante, når man tager de store regionale forskelle i betragtning.
The gap between Spain and the other Member States is even greater if regional disparities are taken into account.
I 1987 var der kun en region, der kom op over EF-gennemsnittet, hvortil kommer den store indbyrdes forskel mellem regionerne.
In 1987 only one region was above the Community average.
BNP i de bedst stillede regioner er det dobbelte af BNP i de dårligst stillede. Samtidig tredobles arbejdsløshedstallet.
Furthermore, the per capita GDP of the poorest regions is only half that of the richest regions; the unemployment rate is three times as high.
Erhvervsstruktur
Structure of production
Endelig skildres i store træk skævhederne i det spanske samfund, som på baggrund af fremtidsudsigterne må give anledning til alvorlig bekymring. Man kommer i særdeleshed ind på arbejdsløsheden, jobskabelse samt de utilstrækkelige ydelser, som visse ikke-arbejdsløshedsforsikrede grupper modtager.
The Report goes on to describe the economic recovery which began in 1985, facilitated by the adjustments made and the internationalization of the economy, and outlines the good mediumterm outlook and prospects in the light of the internal market, whilst also reviewing the main dangers facing the economy.
Det europæiske samarbejde gør det nødvendigt at udbygge dialogen mellem arbejdsmarkedets parter, som i Spanien har været en af hovedhjørnestenene i den økonomiske tilpasningsproces og i opbygningen af den sociale infrastruktur, som nu viser tegn på svagheder.
Finally, the Report could not ignore the imbalances in Spanish society, which must be a source of great concern for the future. Of particular relevance here are unemployment, job creation and the inadequacy of the benefits available to certain disadvantaged groups.
Hvad angår erhvervsstrukturen (tabel 2) har især landbruget relativ stor betydning, idet det bidrager med 6% af BNP og tegner sig for 14% af beskæftigelsen, hvilket er tal, der er dobbelt så store som EF-gennemsnittene.
An outstanding feature of the structure of production (Table 2) is the relative importance of agriculture which accounts for 6% of GDP and 14% of employment, in both cases twice the Community average.
Industriens (herunder byggeriets) bidrag til BNP er tre procentpoints lavere end EF-gennemsnittet, mens servicesektorens bidrag når op på et niveau, der svarer nogenlunde til gennemsnittet; denne sektor er den, der er blevet mindst ramt af krisen.
The percentage contribution of industry (including construction) is three points below the Community average, whilst the share of services is close to the Community average.
Den har fastholdt positive vækstrater og bidraget mest til at fremme beskæftigelsen. tigelsen.
The latter sector was the least affected by the recession, maintaining positive growth rates and making the biggest contribution to employment.
Til trods for at åbningen over for udlandet er skredet hastigt frem, ligger udenrigshandelens andel af BNP endnu i dag på et beskedent niveau (ca. 39%), hvilket er relativt lavt i forhold til EF-landenes gennemsnit (53%).
Despite rapid progress on opening up the Spanish economy, external trade is still modest measured as a percentage of GDP (approximately 39%), relatively low compared with other Community countries (average 53%).
Den seneste udvidelse af EF har betydet et fremskridt for det europæiske opbygningsarbejde samt givet den berigelse, som optagelsen af nye medlemmer i det fælles projekt indebærer.
The most recent enlargement of the EC was a step on the road towards the building of Europe, and the accession of new Member States has made a valuable contribution to the common goal.
Men denne udvidelse har også forøget heterogeniteten i Fællesskabet og gjort de indbyrdes forskelle større.
But enlargement has also made the Community more heterogeneous and has exacerbated inequalities.
Befolkning og beskæftigelse
Population and economic activity
Størstedelen af udenrigshandelen, der har oplevet en bemærkelsesværdig dynamik siden Spaniens optagelse i EF, finder sted med fællesskabslandene, der modtager 65,5% af den spanske eksport og leverer 56,8% af importen.
Publicsector involvement in economic activity, insignificant in terms of quantity, is qualitatively important in view of the State's stake in strategic sectors.
Spanien er med et areal på over 500 000 km2 EF's næststørste land og har den femtestørste befolkning.
Spain, at more than 500 000 km2, is the second largest Member State in terms of land area and the fifth largest in terms of population.
Samtidig er Spanien det af de industrialiserede lande, som har den
Spain accounts for 12% of the Community's population, but only 10% of the workforce.
Skønt Spanien indtil for ganske nylig ansås for at være et landbrugsland, tegner industriprodukterne sig for næsten tre fjerdelele af den spanske eksport, hvilket er en andel, der svarer stærkt til EF-gennemsnittet.
This is the result of the lowest participation rate (49% ) of all the OECD countries, which is in turn the consequence of a still low participation rate for women.
Hvad angår importen bemærker man specielt den spanske økonomis større afhængighed af energi- og råstofforsyninger fra udlandet.
This must be seen in conjunction with the highest unemployment rate in the industrialized countries (19.5% in mid-1988, falling
Den offentlige sektor er, om end kvantitativt beskeden, kvalitativt vigtig for den økonomiske aktivitet på grund af sin tilstedeværelse i strategiske sektorer.
ECONOMIC SITUATION point of departure was very different from that of its neighbours, and the effort required greater than that demanded of the other countries.
Krise og politisk overgang
Recession and political transition
De offentlige myndigheders udgifter og indtægter (ekskl. låntagning) lå i 1987 på henholdsvis42% og 38% af BNP, hvilket i begge tilfælde er seks procentpoints lavere end EF-gennemsnittet (tabel 3).
In 1987 the expenditure and non-monetary income of government totalled approximately 42% and 38% of GDP respectively, in both cases six percentage points lower than the Community average (Table 3).
Den spanske offentlige sektor er blevet udviklet ret sent, men er vokset særlig kraftigt i den demokratiske periode på grund af de stigende sociale krav, som krisen har fremkaldt (de offentlige udgifters andel af BNP er steget med 14 procentpoints i løbet af dette årti).
It should be pointed out that the public sector in Spain was late developing and it experienced a particularly intense period of growth following the reestablishment of democracy, as a result of growing social demands aggravated by the recession. (Public-sector spending increased by 14% of GDP over the decade.)
De problemer, som en så voldsom vækst har forårsaget, har belastet den økonomiske udfoldelse meget alvorligt.
The problems arising from such rapid growth have weighed heavily on the development of economic activity.
Ikke desto mindre er Spaniens offentlige underskud ikke blandt de højeste i EF: Efter i 1985 at have været på 7% af BNP er det nu på 3,2% (diagram 3).
None the less Spain's publicsector deficit is not among the largest in the EEC. Having touched 7% in 1985, it is now running at approximately 3.2% (Graph 3).
Den situation, som landet tog udgangspunkt i, var meget skrøbelig, ikke kun på grund af svaghederne og manglerne ved erhvervsstrukturen, som var en arv efter tressernes udviklingspolitik, men også på grund af det specielle økonomiske system, der var domineret af en centraliseret og protektionistisk interventionspolitik, der gjorde det umuligt at tilpasse sig forandringerne i udlandet.
Spain's initial situation was difficult not only because of the weaknesses and defects of an economic structure inherited from the development policies of the 1960s, but also because of the peculiarities of an economic system based on centralized and protectionist interventionism, which prevented a measured response to changes in the external environment.
En enestående og afgørende begivenhed skulle blive føjet til disse forhold: den politiske overgang, som landet oplevede fra 1975.
These difficulties were compounded by an exceptional and decisive event: the political transition which began in 1975.
Spanien har en offentlig sektor, der hvad angår indtægter og udgifter har en struktur, der kan minde om strukturen i de mere udviklede lande, men som alligevel haren række meget karakteristiske kendetegn.
The income and expenditure structure of the public sector is converging with that of more highly developed countries. None the less, significant differences remain.
På indtægtssiden erdet især værd at bemærke, at den direkte beskatning har relativt mindre betydning (25% af skatteindtægterne mod et EF-gennemsnit på 33% i 1986), at bidragene til de sociale sikringssystemer tegner sig for en langt større andel (henholdsvis 39% og 29%) - hvilket har en negativ virkning på lønomkostningerne - samt at provenuet af indirekte skatter og afgifter svarer nogenlunde til EF-gennemsnittet (diagram 4).
As regards income, the main features are the relatively small contribution of direct taxation (25% of total tax take in 1986 compared with an EC average of 33%), a much higher than average level of social security contributions (39% and 29% respectively) — with its adverse impact on labour costs — and a similar proportion of income from indirect taxes (Graph 4).
Situationen krævede bred social og politisk konsensus, for at man kunne få mulighed for at rette den spanske økonomi op, uden at det spirende demokrati skulle lide herunder.
The situation called for a broad social and political consensus, making it possible to put the Spanish economy back on course without harming Spain's infant democracy.
Denne brede konsensus fik konkret udformning i »Moncloa-pagterne« (»Plan for Sanering og Økonomisk Reform«), der dannede grundlaget for udviklingen af et tilpasningsprogram, i hvilket den sociale dialog skulle være et meget vigtigt element.
This major accord was embodied in the Moncloa Pacts (Plan for economic restructuring and reform), under the terms of which a programme of economic adjustment was to be put into effect and under which social dialogue was to play an important role.
De offentlige udgifter
Government spending
For så vidt angår de offentlige udgifter, ligger Spanien over "fællesskabsnormen" for generelle og økonomiske tjenesteydelser, mens det er bagefter på boligområdet og inden for byplanlægning, undervisning, kultur og sundhedsvæsen.
As regards government spending, Spain spends more than the Community average on general and economic services, but lags well behind in terms of spending on housing and urban planning, education, culture and health.
Det spanske socialvæsen ligger på det niveau, som Fællesskabet sætter som norm.
Social protection is close to the Community average.
Tilpasningspolitikken krævede to typer forholdsregler.
The policy of adjustment required two kinds of measure.
For det første en række saneringsforanstaltninger, der skulle rette op på de grundlæggende uligevægte i økonomien: Inflationen var i 1977 nået op på 24,5%; betalingsbalancens løbende poster udviste et kraftigt underskud, der i 1976 udgjorde 4% af BNP; den offentlige sektor, som på grund af de stigende sociale krav var i en presset situation, havde en meget beskeden opkrævningskapacitet (de offentlige indtægter (ekskl. låntagning) udgjorde 26% af BNP).
Firstly, restructuring measures to correct basic economic imbalances: in 1977 inflation had reached 24.5%; the balance of payments on current account had moved heavily into the red and the deficit in 1976 was running at 4% of GDP. There was little scope for increasing the revenue of the public sector which was coming under pressure from escalating social demands (public-sector income (excluding borrowing) amounted to 26% of GDP).
Indkomstpolitikken skulle komme til at få meget væsentlig betydning.
Incomes policy was to play a vital role.
Den enorme indsats, der er ydet af den spanske økonomi og det spanske samfund, er begyndt at bære frugt.
The efforts of the Spanish economy and society have begun to bear fruit.
I dag er Spanien det EF-land, der har de bedste vækstudsigter, ¡det det siden 1986 har registreret vækstrater, der er højere end EF's, og det er efterhånden blevet et betydningsfuldt og tillokkende marked for udenlandske investeringer.
Today Spain has the best growth prospects in the EEC, registering higher growth rates than the other EEC countries since 1986 and thus becoming a major focus for foreign investment.
For det andet var det nødvendigt at udarbejde reformforanstaltninger med henblik på at tilpasse det økonomiske system og erhvervsstrukturen til modeller, der svarede bedre til de modeller, der var gældende i de nærmeste lande.
Tax reform and liberalization of the financial system were followed by deregulation of economic activity, aimed at improving competitiveness at a time when the economy was being opened up to the outside world.
Efter skattereformen og liberaliseringen af
The economy was about to undergo an accelerated process of modernization.
Efter denne periode med kraftige tilpasninger og en stram økonomisk politik begyndte de grundlæggende ulige vægte i økonomien at blive rettet op.
After this period of intensive adjustment, which coincided with a policy of economic austerity, the basic economic imbalances began to correct themselves.
Den årsgennemsnitlige inflationstakt faldt i 1985 til 8,8% (2,9 procent points over EF-gennemsnittet) efter at have været 24,5% i 1977.
The annual average rate of inflation had fallen from 24.5% in 1977 to 8.8% in 1985 (2.9 percentage points above the EC average).
Det traditionelle underskud på betalingsbalancens løbende poster blev til et overskud, der i 1985 udgjorde 1,8% af BNP.
The chronic current-account deficit had turned into a surplus amounting to 1.8% of GDP in 1985.
Tilpasningen i de spanske virksomheder har været overordentlig intensiv. Omstruktureringsprocessen har dels gjort det muligt at reducere den overskydende kapacitet - først gennem nedlæggelse af de mindst rentable virksomheder, og dernæst gennem en kapacitetsnedskæring i visse nøglesektorer.
sectors with inadequate financial infrastructure, meant that radical industrial restructuring was needed.
Derudover er personaleudgifterne blevet nedbragt, såvel gennem en overordnet stram lønpolitik på nationalt niveau som gennem nedlæggelsen af stillinger og en kraftig produktivitetsforøgelse.
Government intervention in industry, which began in 1979, was at first conducted via a number of individual sectoral plans, before being consolidated under the umbrella of the 1984 Restructuring and Reindustrialization Law.
I løbet af firserne er de reelle lønomkostninger pr. enhed blevet reduceret mere i Spanien end i noget andet EF-land.
The main sectors concerned were textiles, footwear, steel, shipbuilding, electronic components and domestic appliances.
Saneringen af den spanske økonomi, hvorunder den afgørende fase af den industrielle omstilling og virksom hedernes finansielle sanering kulminerede, gjorde det muligt at udnytte den ekspansive tendens, som man siden 1983 havde kunnet observere i alle de industrialiserede lande, samt den dynamiske effekt, som Spaniens optagelse i EF i nogen tid havde fremkaldt.
The economic recovery which brought to an end the acute phase of industrial restructuring and the reorganization of company finance enabled Spain to exploit the climate of economic expansion which took hold from 1983 onwards in all the industrialized countries and the stimulus provided by Spain's accession to the EEC.
11985 slutter den økonomiske afmatning i Spanien og giver plads for et stærkt, udbredt opsving, der endnu ¡dag viser tegn på styrke.
The period of retrenchment in the Spanish economy came to an end in 1985, giving way to a strong and generalized upturn which even now shows no signs of abating.
Således er Spanien det land, der havde den højeste vækstrate i EF i 1987 (5,5%) og 1988 (5,0%), og som har de bedste fremtidsudsigter for indeværende år.
Spain thus has the highest growth rate in the EC, 5.5% in 1987 and 5.0% in 1988, and the best economic prospects for the current year.
Dette har åbnet mulighed for en genopretning af virksom hedernes indtjening, der gjorde det muligt i første omgang at gennemføre en finansiel sanering og dernæst at iværksætte betragtelige investeringer i modernisering og rationalisering. nalisering.
Secondly, labour costs were reduced by means of a national wage restraint policy and redundancies, with a consequent substantial improvement in productivity. Real unit labour costs fell further in Spain during the 1980s than in any other EEC country.
På grund af udgifterne til godtgørelse i forbindelse med afskedigelse (navnlig i de første tilpasningsår) og forøgelsen af fremmedkapital (efter liberaliseringen af finanssystemet i 1977 og indførelsen af den meget stramme pengepolitik) har man først i 1982 kunnet begynde at se en bedring af virksomhedernes økonomiske og finansielle situation.
This paved the way for a significant recovery of company profits, the initial result of which was to improve industry's financial position and subsequently to encourage largescale investment in modernization and rationalization.
Denne periode (tabel 5) er præget af en stærk stigning i den indenlandske efterspørgsel, der afløser eksporten som opsvingets vigtigste drivkraft.
This period (Table 5) was characterized by strong growth in domestic demand which took over from exports as the main engine of recovery.
De faste bruttoinvesteringer har afgjort spillet den største rolle i den forbindelse, idet de, efter at de siden 1975 havde været næsten uafbrudt faldende, blev forøget med 10% i 1986 og med 14,5% både i 1987 og 1988.
The main impulse has undoubtedly come from gross fixed-capital formation which, after a period of almost uninterrupted decline from 1975 onwards, rose by 10% in 1986 and by 14.5% in both 1987 and 1988.
Denne kraftige dynamik - som har været størst for så vidt angår investeringer i kapital udstyr, men er blevet fulgt tæt op af et stærkt investeringsopsving i byggeriet - har ikke været uden forbindelse med den kapitaldræning, som den lange, intense krise
This dynamic growth — strongest in investment in capital goods, although investment in construction also experienced a strong recovery — was not unconnected with the run-down in capital which occurred during the long and deep recession and was fuelled by a large influx of foreign investment capital.
1985 8% lavere end i 1975, og i tidsrummet mellem dis havde forårsaget, og er yderligere blevet støttet af en se to årstal blev der nedlagt i alt 1 919 000 stillinger.
The cost of external finance, which swallowed up 57.8% of privatesector firms' gross profits in 1982, had fallen by more than half in 1987 (26.8%).
Til meget stor tilstrømning af udenlandsk kapital, der har gengæld blev virksomhedernes rentabilitet forbedret medvirket til at finansiere den.
The proportion of internally financed investment rose from 86.3% in 1982 to 110.4% in 1987, and gearing (external funds/total funds) fell from 50.8% in 1982 to 36% in 1987.
ØKONOMISKE SITUATION hederne og andre tjenester ¡ salgsøjemed« - der således afspejler den udadsøgende tendens hos tjenesteydelserne i industrisektoren - samt den fortsatte stigning i hotelbranchen, der tegner sig for 7% af BNP.
ECONOMIC SITUATION employment in the industrial sector, and roughly two thirds of net job creation occurred in the services sector (Table 7).
Det private forbrug, der siden 1978 praktisk taget havde været stagnerende, begyndte at stige i 1985 på grund af en forbedring af husholdningernes købekraft i kølvandet på den begyndende jobskabelse, den øgede realløn og de stærkt stigende kapitalindkomster.
in 1987 and 29% in 1988. Total imports of goods and services increased by 20% in 1987, moderating to 15.2% in 1988.