natgillin/translations-raw huggingface dataset:
204 Ved i det 19. rammeprogram, der blev vedtaget i henhold til loven om fællesprojektet, at henvise til visse bestemte sektorer, hvor alle støtteprojekter skal godkendes forudgående af Kommissionen (jf. ovenfor, præmis 7), har Tyskland taget til efterretning, at godkendelsen af den regionalstøtte, der er omhandlet i det 19. rammeprogram, ikke omfattede de pågældende sektorer, og især ikke motorkøretøjsindustrien, såfremt omkostningerne ved en foranstalt ning, der skulle støttes, oversteg 12 mio. ECU.
204 By referring, in the Nineteenth Outline Plan adopted pursuant to the Joint Task Law, to a number of specific sectors in which each of the projects to be supported remained subject to the need for prior authorisation from the Commission (see paragraph 7 above), Germany acknowledged that approval of the regional aid envisaged by that outline plan did not extend to the sectors in question and, in particular, the motor-vehicle industry, to the extent that the cost of a support operation exceeded 12 million ecus.
Sagsøgerne har med urette gjort gældende, at denne henvisning er indholdsløs, idet støtten allerede var blevet godkendt som følge af godkendelsen af 19. rammeprogram. Denne godkendelse omfatter nemlig, som det netop er blevet påpeget i præmis 204, ikke motorkøretøjsindustrien.
The applicants are wrong in arguing that such a reference is devoid of purpose having regard to the authorisation already obtained by virtue of the approval of the Nineteenth Outline Plan; that approval does not extend to the motor-vehicle industry, as has just been pointed out in paragraph 204 above.
Sagsøgerne har desuden ikke ret i deres påstand om, at ovennævnte skrivelser, der er vedlagt duplikken, er blevet fremlagt for sent og skal afvises.
The applicants are also incorrect in arguing that the production of the letters referred to above, in an annex to the rejoinder, was out of time and inadmissible.
Skrivelserne er nemlig for det første blevet nævnt i både afsnit II i den anfægtede beslutning og i afgørelsen om at indlede den administrative procedure.
In the first place, those letters are cited both in Point II of the Decision and in the decision to initiate the investigation procedure.
For det andet er de blevet fremlagt som svar på indsigelser, der første gang blev fremsat i replikken.
Moreover, they were produced in response to an assertion made for the first time in the reply.
206 Set i lyset af det ovenfor anførte ville den omstændighed, at anvendelsen af EF-rammebestemmelserne var suspenderet fra januar til april 1991 — selv hvis dette blev påvist — ikke kunne have den retsvirkning, at støtten til motorkøretøjsindustrien skulle anses for at være omfattet af godkendelsen af det 19. rammeprogram.
206 In the light of the factors described above, the fact that application of the Community framework was suspended between January and April 1991, even if established, cannot have the legal consquence that the aid to the motor-vehicle industry is to be regarded as covered by the approval of the Nineteenth Outline Plan.
Det må tværtimod antages, at traktatens artikel 93, stk. 3, i denne situation stadig var fuldt anvendelig på den omtvistede støtte.
On the contrary, if that fact were established, it would have to be held that Article 93(3) of the Treaty remained fully applicable to the aid in question.
207 Det følger af ovenstående, at den omstridte støtte under alle omstændigheder var omfattet af pligten til forudgående anmeldelse over for Kommissionen, og at den ikke kunne ydes, før proceduren var afsluttet med en endelig beslutning.
207 It follows from the above that, in any event, the aid in dispute was subject to the duty of prior notification to the Commission, and that it could not be implemented before the procedure had led to a final decision.
208 Spørgsmålet, om EF-rammebestemmelserne havde bindende virkning for Tysk land i marts 1991, er derimod uden betydning i den foreliggende sag.
208 By contrast, the question whether or not the Community framework had binding force vis-à-vis Germany in March 1991 is of no relevance for the purposes of these proceedings.
209 Det skal i denne forbindelse understreges, at selv om de EF-rammebestemmelser, som Kommissionen på grundlag af traktatens artikel 93, stk. 1, har foreslået medlemsstaterne som »formålstjenlige foranstaltninger«, ikke er bindende og kun skaber pligter for medlemsstaterne, hvis de har erklæret sig indforstået med dem (jf. dom af 15.4.1997 i sagen Spanien mod Kommissionen, præmis 30-33), hindrer dette ikke Kommissionen i ved udøvelsen af sine vide skønsbeføjelser i forbindelse med anvendelsen af traktatens artikel 92 og 93 at undersøge de støtteforanstaltninger, der skal anmeldes over for den, i lyset af disse regler.
209 In that respect, it should be emphasised that, although the rules of the Community framework, as 'appropriate measures' proposed by the Commission to the Member States on the basis of Article 93(1) of the Treaty, are entirely devoid of binding force and bind Member States only if the latter have consented to them (Case C-292/95 Spain ν Commission, paragraphs 30 to 33), there is nothing to prevent the Commission from examining the aid which must be notified to it in the light of those rules when exercising the wide discretion which it enjoys for the purposes of applying Articles 92 and 93 of the Treaty.
210 Det skal imidlertid tilføjes, at sagsøgernes argument om, at den undersøgelse, der i 1996 blev foretaget af spørgsmålet, om den omstridte støtte var forenelig med fællesmarkedet, kun kunne bygge på de bedømmelseselementer, der forelå i 1991, ikke på nogen måde støttes af Domstolens og Rettens praksis. Således bemærkede
210 It should, nevertheless, be added that the applicants' argument that the investigation, in 1996, of the compatibility of the aid at issue with the common market could be based only on assessment criteria which existed in 1991 finds no support in the case-law of the Court of Justice and the Court of First Instance.
Domstolen i dom af 10. juli 1986 (sag C-234/84, Belgien mod Kommissionen, Sml. s. 2263, præmis 16) og af 26. september 1996 (sag C-241/94, Frankrig mod Kommissionen, Sml. I, s. 4551, præmis 33), at retmæssigheden af en beslutning om støtte skal vurderes i forhold til de oplysninger, som Kommissionen sad inde med på det tidspunkt, da den gennemførte den.
Thus, in Case 234/84 Belgium ν Commission [1986] ECR 2263, paragraph 16, and Case C-241/94 France ν Commission [1996] ECR I-4551, paragraph 33, the Court of Justice stated that the legality of a decision concerning aid is to be assessed in the light of the information available to the Commission when the decision was adopted.
Retten har udtrykt det samme i dom af 25. juni 1998 (forenede sager T-371/94 og T-394/94, British Airways m.fl. og British Midland Airways mod Kommissionen, Sml. II, s. 2405, præmis 81).
The Court of First Instance did the same in Joined Cases T-371/94 and T-394/94 British Airways and Others and British Midland Airways ν Commission [1998] ECR II-2405, paragraph 81).
Heraf følger, at Kommissionen, når den undersøger, om der er tale om en støtte i denne bestemmelses forstand, ikke er strengt bundet til de konkurrencevilkår, der består på det tidspunkt, hvor beslutningen vedtages.
It follows that, when it establishes the existence of an aid within the meaning of that provision, the Commission is not strictly bound by the conditions of competition existing at the date on which its decision is adopted.
Den skal foretage en undersøgelse, der inddrager mulige forandringer, og tage hensyn til den forventede konkurrenceudvikling og den pågældende støttes påvirkning af denne.
It must carry out an assessment in a dynamic perspective and take account of the foreseeable development of competition and the effects which the aid in question will have upon it.
212 Heraf følger, at Kommissionen ikke kan kritiseres for at have taget hensyn til omstændigheder, der er indtrådt efter vedtagelsen af en plan om indførelse eller ændring af en støtte.
212 The Commission cannot therefore be criticised for having taken account of factors arising after the adoption of a plan to grant or alter aid.
Det forhold, at den berørte medlemsstat har gennemført de planlagte foranstaltninger, inden undersøgelsesproceduren har ført til en endelig beslutning, og derved har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til traktatens artikel 93, stk. 3, er i denne forbindelse uden betydning.
The fact that the Member State concerned implemented the proposed measures before the investigation procedure resulted in a final decision, in breach of its obligations under Article 93(3) of the Treaty, is of no relevance to that question.
213 Sagsøgernes argument om, at en sådan praksis er uforenelig med retssikkerhedsprincippet, skal afvises.
213 The applicants' argument that such a practice is incompatible with the principle of legal certainty cannot be accepted.
Det bemærkes herved, at selv om Kommissionen under den indledende undersøgelsesprocedure i henhold til traktatens artikel 93, stk. 3, skal have en passende frist, skal den dog handle med den påkrævede hurtighed og tage hensyn til medlemsstaternes interesse i hurtigt at få klarhed i de tilfælde, hvor den nødvendige indgriben kan vise sig at haste på grund af den virkning, som disse medlemsstater forventer, at de påtænkte støtteforanstaltninger vil have.
Whilst the preliminary investigation procedure under Article 93(3) of the Treaty is intended to allow the Commission sufficient time, the Commission must, nevertheless, act diligently and take account of the interest of the Member States of being informed of the position quickly in spheres where the need to intervene may be urgent by reason of the effect that the Member States expect from the planned incentive measures.
Kommissionen skal derfor tage stilling inden for en rimelig frist, som Domstolen har fastsat til to måneder (Domstolens dom af 11.12.1973, sag 120/73, Lorenz, Sml. s. 1471, præmis 4; jf. ligeledes artikel 4 i Rådets forordning (EF)
The Commission must therefore take a position within a reasonable period, which the Court of Justice has assessed at two months [Case 120/73 Lorenz ν Commission
Kommissionen har i øvrigt den samme generelle pligt til at handle med den påkrævede hurtighed, når den beslutter, at den kontradiktoriske undersøgelsesprocedure i henhold til traktatens artikel 93, stk. 2, skal indledes.
[1973] ECR 1471, paragraph 4; see also Article 4 of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty (OJ 1999 L 83, p. 1].
Forholder den sig i denne forbindelse passivt, kan Fællesskabets retsinstanser i givet fald idømme sanktioner ved en sag i henhold til EF-traktatens artikel 175 (nu artikel 232 EF).
Moreover, the Commission is bound by the same general duty of diligence where it decides to initiate the inter partes investigation procedure laid down by Article 93(2) of the Treaty, and its failure to act in the matter may in appropriate cases be condemned by the Community judicature in proceedings under Article 175 of the EC Treaty (now Article 232 EC).
214 Desuden er spørgsmålet, om der eventuelt er sket en tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet, ikke relevant i den foreliggende sag.
214 Moreover, the question of a possible infringement of the principle of legal certainty does not arise in this case.
Den lange tid, der gik mellem det tidspunkt, hvor de første støtteafgørelser blev truffet (marts 1991), og vedtagelsen af den anfægtede beslutning (26.6.1996), beror for det første på, at de omtvistede foranstaltninger ikke blev anmeldt fuldstændigt, for det andet på sagsøgernes efterfølgende ændringer af støtteprojekterne, som igen medførte en ændring af støtteafgørelserne, og for det tredje på de alvorlige vanskeligheder, som Kommissionen havde med at få den tyske regering og sagsøgerne til at give den de informationer, som den skulle bruge for at kunne træffe en beslutning (jf. ovenfor, præmis 16-42).
The length of time which elapsed between the date on which the first decrees granting aid were adopted (March 1991) and the date of the Decision (26 June 1996) was due, first, to the absence of complete notification of the measures in question; secondly, to the successive amendments which the applicants made to their plans, which in turn entailed successive amendments to the decrees granting the aid; and, thirdly, to the considerable difficulties which the Commission encountered in obtaining from the German Government and the applicants the information which it needed in order to take a decision (see paragraphs 16 to 42 above).
215 Det fremgår især af Mosel I-beslutningen, at Kommissionen i begyndelsen af 1993 var i stand til at træffe en beslutning vedrørende alle Volkswagen's investeringsprojekter, sådan som de oprindelig var blevet forelagt Kommissionen.
215 In particular, the Mosel I decision shows that, at the beginning of 1993, the Commission was in a position to take a decision on the whole of Volkswagen's investment plans, as initially submitted to it.
Det var på Volkswagen's udtrykkelige anmodning herom den 31. januar 1993, at Kommissionen begrænsede sin bedømmelse til kun at angå støtten til Mosel I og Chemnitz I. Først da Kommissionen i 1995 truede de tyske myndigheder med at træffe en beslutning på grundlag af den ufuldstændige dokumentation, som den rådede over, fik den endelig forelagt de oplysninger, den havde brug for.
It was at the express request of Volkswagen, submitted on 31 January 1993, that the Commission limited its assessment to the aid concerning Mosel I and Chemnitz I. It was then necessary to wait until 1995, when the Commission threatened the German authorities that it would adopt a decision on the basis of the incomplete file in its possession, for the information which it needed to be finally communicated to it.
Først i løbet af 1996 var Kommissionen endelig i stand til at træffe en beslutning på grundlag af fuldt kendskab til omstændighederne i sagen.
In short, it was not until 1996 that the Commission was placed in a position to take a decision with full knowledge of the facts.
216 I mellemtiden var sagsøgernes projekter blevet ændret tre gange, og afgørelserne fra 1991 var følgelig blevet ændret ved afgørelserne fra 1993, 1994 og 1996. Selv
216 In the meantime, the applicants' initial plans had been changed three times and, in consequence, the 1991 decrees had been amended by the 1993,1994 and 1996
FREISTAAT SACHSEN M.FL. MOD KOMMISSIONEN om parterne er uenige om, hvilket omfang disse ændringer havde, står det fast, at de i hvert fald medførte en mærkbar indskrænkning af projekterne og især bevirkede, at igangsætningen af lakeringshallen og slutmontagen i Mosel II og Chemnitz II blev udskudt i tre til fire år.
FREISTAAT SACHSEN AND OTHERS V COMMISSION decrees. Although the parties disagree as to the extent of those successive amendments, it is undisputed that, at the very least, they involved a significant reduction in the scale of the plans and, above all, the postponement by three to four years of the entry into service of the paint and final assembly workshops of Mosel II and Chemnitz II.
217 Sagsøgerne har derfor ikke ret i deres påstand om, at Kommissionen var forpligtet til at bedømme planer, der blev udarbejdet i 1993, 1994 eller 1996, alene på grundlag af de forhold, den havde kendskab til i 1991.
217 In those circumstances, the applicants are wrong when they maintain that the Commission was required to examine plans that were successively devised in 1993, 1994 or 1996 solely in the light of the information at its disposal in 1991.
'Kommissionen har ved sin bedømmelse tværtimod med rette taget hensyn til de ændringer, der indtrådte.
On the contrary, the Commission was right to take account in its assessment of the changes that were subsequently made.
218 I øvrigt ville Kommissionen, selv hvis det antages, at den i første omgang godkendte den støtte, der blev ydet ved afgørelserne fra 1991, i medfør af traktatens artikel 93, stk. 3, have haft ret til at undersøge dem på ny, efter at de var blevet ændret. I henhold til denne bestemmelse skal Kommissionen underrettes så betids om påtænkte ændringer af støtteforanstaltninger, at den kan fremsætte sine bemærkninger hertil.
218 Moreover, even if it had initially approved the aid granted by the 1991 decrees, the Commission would have been entitled to re-examine it at the time of its amendment, in accordance with Article 93(3) of the Treaty, under which the Commission is to be informed, in sufficient time to enable it to submit its comments, of any plans to alter the aid.
Selv hvis der ikke måtte have foreligget overkapacitet i motorkøretøjsindustrien i 1991, havde Kommissionen således principielt ret til at inddrage den overkapacitet, der viste sig fra 1993, i sin vurdering.
Thus, while acknowledging that there was no surplus capacity in the motor-vehicle industry in 1991, the Commission would in principle have been entitled to take account of surplus capacity which became apparent from 1993 onwards.
219 Heraf følger, at sagsøgernes argumenter om på den ene side, at det er nødvendigt at foretage en undersøgelse ex ante, og på den anden side, at EF-ramme-bestemmelserne ikke kan anvendes, skal afvises i deres helhed.
219 It follows from the above that the applicants' arguments concerning, first, the need for an investigation ex ante and, secondly, the inapplicability of the Community framework, must be rejected in their entirety.
220 Freistaat Sachsen har gjort gældende, at Kommissionen ved at foretage en sondring mellem udvidelsesinvesteringer og nye investeringer, der ikke eksisterer i EF-rammebestemmelserne, har tilsidesat princippet om institutionel ligevægt (jf. Domstolens dom i sagen Parlamentet mod Rådet, præmis 21 og 22, og Domstolens dom af 2.3.1994, sag C-316/91, Parlamentet mod Rådet, Sml. I, s. 625, præmis 11 ff.). I henhold til EF-traktatens artikel 94 (nu artikel 89 EF) er det nemlig Rådet, der har kompetence til at udstede de fornødne forordninger med henblik på anvendelsen af traktatens artikel 92 og 93.
220 The Free State of Saxony submits that, by making a distinction between extensions of existing capacity and new investments that does not appear in the Community framework, the Commission infringed the principle of institutional equilibrium (Case C-70/88 Parliament ν Council, cited in paragraph 72 above, at paragraphs 21 and 22; Case C-316/91 Parliament ν Council [1994] ECR I-625, paragraph 11 et seq.).
221 Sagsøgerne har i øvrigt anført, at det er forkert at betegne lakeringshallen og slutmontagen i Mosel II og Chemnitz II som »udvidelsesinvesteringer«.
221 The applicants also argue that it is incorrect to classify the paint and final assembly workshops of Mosel II and Chemnitz II as 'extensions of existing capacity'.
Hvis de var blevet betegnet som »greenfield-investeringer« ligesom karrosserianlægget og presseanlægget i Mosel II, ville de omtvistede investeringstilskud i deres helhed være blevet anset for forenelige med fællesmarkedet.
If they had been classified as 'greenfield investments', like the press and body shops of Mosel II, all the investment grants at issue would have been declared compatible with the common market.
222 For det første er det kun en udvidelse af en eksisterende fabrik, der kan kaldes en »udvidelsesinvestering«.
222 First, the applicants maintain that the classification 'extension of existing capacity' applies only in cases of enlargement of an existing factory.
Mosel II blev bygget på en mark, bygningerne og anlæggene var helt nye og fysisk adskilt fra Mosel I, og de blev bygget af en anden virksomhed end den, der byggede Mosel I. Desuden var det planen, at Mosel I skulle lukkes, når alle dele af Mosel II blev taget i drift.
In this case, Mosel II had been built on a field, its buildings and facilities were entirely new and materially separate from Mosel I, and they were built bya different company from the one that built the latter. Moreover, Mosel I was destined for closure on the entry into service of all parts of Mosel II.
Under den administrative procedure og i den anfægtede beslutning selv har Kommissionen hele tiden henvist til sagsøgernes »nye fabrikker« og »nye investeringsprojekter«. Mosel II skal derfor betragtes som en »greenfield-investering«.
Throughout the administrative procedure and in the Decision itself, the Commission had always referred to the applicants' 'new factories' or 'new investment plans'.
Det samme gælder Chemnitz II.
The same applies to Chemnitz II.
223 For det andet opfylder Mosel II og Chemnitz II ligeledes den definition af »greenfield-investeringer«, der gives i afsnit XII, ottende afsnit, i den anfægtede beslutning.
223 Secondly, Mosel II and Chemnitz II also satisfy the definition of 'greenfield' investment given in the eighth paragraph of Point XII of the Decision.
Kommissionen har med urette anlagt en sondring mellem på den ene side karrosserianlægget og presseanlægget i Mosel II og på den anden side lakeringshallen og slutmontagen i Mosel II og Chemnitz II, selv om projektet i sin helhed udgør en »greenfield-investering«.
In that respect, the Commission wrongly established a distinction between the press and body shops of Mosel II on the one hand and the paint and final assembly workshops of Mosel II and Chemnitz II on the other, whereas the project as a whole constitutes a greenfield investment.
224 Sagsøgerne har fremhævet, at Mosel II og Chemnitz II er et samlet projekt, selv om det er blevet gennemført i flere etaper.
224 The applicants emphasise that Mosel II and Chemnitz II constitute a single project, even though executed in several stages.
Det grundlæggende koncept, nemlig oprettelse af en automobilfabrik med fire fabrikationsprocesser (presning, karrosserifabrikation, lakering og slutmontage) og en motorfabrik i nærheden, er ikke blevet ændret set i forhold til det oprindelige projekt fra 1991 på trods af den tid, der gik, nedsættelsen af investeringsbeløbet, indskrænkningen af produktionskapaciteten og nedsættelsen af støttebeløbet.
The basic conception of that project, namely the construction of a motor-vehicle factory comprising the four operations of manufacture (pressing, skeleton bodywork, painting and final assembly), with an engine-construction plant nearby, did not undergo any modification despite the spacing out in time, the reduction of the sum invested and the reduction of production capacity and the amount of the aid in relation to the initial project of 1991.
225 Sagsøgerne har fastholdt, at produktionshallerne blev bygget efter planen.
225 The applicants insist that the production premises were constructed as planned.
Karrosserianlægget og presseanlægget i Mosel II blev som planlagt færdigbygget i henholdsvis 1992 og 1994.
The skeleton bodywork and press shops of Mosel II were completed as planned, in 1992 and 1994 respectively.
Ibrugtagningen af slutmontagen og lakeringshallen blev blot udskudt fra henholdsvis 1994 til 1996 og 1994 til 1997.
The entry into service of the final assembly workshop was simply postponed from 1994 to 1996, and that of the paint shop from 1994 to 1997.
Kun logistikcentret, der imidlertid ikke er en af fabrikkens produktionsenheder, blev ikke bygget som planlagt af Volkswagen på arealet i Mosel, men derimod af en anden virksomhed nogle kilometer fra fabrikken.
Only the logistics centre, which did not form part of the production units, was constructed not, as envisaged, by Volkswagen on the Mosel site, but by another undertaking some kilometres away from the factory.
226 Sagsøgerne har tilføjet, at den teknologi, der blev brugt i Mosel II, er mere moderne end den, der oprindelig var planlagt, at produktionen er blevet forenklet og automatiseret, og at produktiviteten er blevet forhøjet, især ved at inddrage egnede underleverandører i nærheden og ved at lægge visse opgaver uden for virksomheden.
226 The applicants add that the technology used at Mosel II is more modern than that initially envisaged, that production has been simplified and automated and that productivity has been increased, especially by the use of qualified suppliers nearby and the externalisation of certain services.