natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Halvtreds år med Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab
Fifty years of European coal and steel the High Authority and the Bank for International Settlements.
Sidstnævnte aftale, der var underlagt temmelig strenge krav, blev senere opblødt.
The latter agreement, with its relatively stiff conditions, was subsequently relaxed.
Det var en delvis succes, men helt sikkert ikke en fiasko, for EKSF-lånene opnåede hurtigt en god notering på det private amerikanske marked.
The venture proved only half successful, but was certainly not a failure as the ECSC loans were soon well listed on the US private market.
På dette tidspunkt havde den amerikanske regering visse forbehold over for EKSF.
The US administration had a number of reservations at this time concerning the ECSC.
Den mistænkte Fællesskabet for at være i stand til at genskabe de gamle karteller, og den var mistroisk over for udviklingen i debatten om Det Europæiske Forsvarsfællesskab, da den foretrak de eksisterende NATO-rammer.
It suspected that the Community might recreate the former cartels and it was worried about the outcome of the discussions on the European Defence Community, to which it preferred the existing NATO.
Den var ikke begejstret, og det gik ud over EKSF.
It was rather lukewarm towards all this and the ECSC accordingly paid the price.
Efter 1954 interesserede USA sig kun lidt for EKSF, selv om man udpegede en ambassadør i Luxembourg i 1956.
After 1954, the USA took little interest in the ECSC, even though it appointed an ambassador in Luxembourg in 1956.
Fællesskabets kommunikationsbestræbelser over Atlanten var latterlige, undtagen når det gjaldt kampagner for at optage lån.
It is true that the Community’s communication efforts on the other side of the Atlantic were negligible, with the exception of the campaigns to raise loans.
Den Høje Myndighed blev stillet over for kravet om at skabe en »god cirkel«.
The High Authority was faced with the need to build a ‘virtuous circle’.
For at opnå lån måtte den opbygge sin moralske anseelse og bevise sin politiske soliditet; for at kunne garantere lån måtte den hurtigt råde over betydelige midler.
In order to secure loans, it had to build up its moral credit and display its sound political base; to guarantee loans, it needed funds that were soon to represent very significant amounts.
Meget hurtigt brugte Den Høje Myndighed indtægterne fra opkrævningen af afgifter til at opbygge en garantifond på 100 mio. USD (svarende til lige så mange RE).
The High Authority very quickly used the resources yielded by the levy on industry in order to set up a guarantee fund of USD 100 million (or the equivalent in units of account).
Dette forsigtige skridt kan betragtes som en forløber for Europas monetære politik.
This prudent measure can be regarded as the forerunner of Europe’s monetary policy.
Den Høje Myndighed reducerede sine endelige udgifter til 40 % af de samlede indtægter.
The High Authority compressed its final expenditure to no more than 40 % of total income.
De ressourcer, der blev opbygget på denne måde, svarede til over 6 års afgifter.
The interest on the bank accounts and the portfolio swelled rapidly: nearly 5 million u.a. in 1956 (70).
Bankrenterne og værdibe-
The guarantee fund came on stream in 1956.
Rentesats for den endelige låntager
Interest rate for the final borrower
Da lån optaget uden for Fællesskabet var blevet for dyre i midten af 60’erne, gik Den Høje Myndighed hovedsageligt ud på de europæiske finansmarkeder, navnlig det franske, det tyske, det italienske og det nederlandske.
By the mid-1960s non-Community loans had become too expensive and the High Authority sought loans chiefly on European financial markets, notably the French, German, Italian and Dutch markets.
Den Høje Myndigheds metode var ikke helt enestående. I Frankrig f.eks. skabte stålindustrien en finansiel struktur, GIS (Groupement des intérêts sidérurgiques — stålindustriens interessesammenslutning), der samlede den private opsparing på vegne af hele erhvervet og derved stod for en god del af industriens private finansiering.
Its methods were not completely new.
Andre sektorer benyttede sig af tilsvarende mekanismer. I denne periode, hvor der var mangel på penge, var der tale om en samling af midlerne i en andelskasse.
Other sectors also used similar mechanisms.
Det var fordelagtigt for alle; for låntagerne, for hvem opgaven blev lettere, og for långiverne, som fik bedre garantier.
Everybody gained — the borrowers, whose task was made easier, and the lenders, who obtained better guarantees.
Uden at det er nødvendigt at komme nærmere ind herpå, kan det fastslås, at anvendelsen af EKSF-lån siden 1954 har været stigende og stadig mere diversificeret.
Without going into details, it is sufficient to state that after 1954, the stock of ECSC loans grew larger and more diversified.
F.eks. blev der ydet 16 lån i løbet af 1984.
For example, 16 loans were raised in 1984.
De var af forskellig størrelse, med forskellig rentesats, af forskellig varighed og i meget forskellige valutaer.
The amounts, rates, maturities and currencies were very varied.
Disse lånetransaktioner ophørte i løbet af 1997.
These borrowing operations came to an end in 1997.
I juli 2002 var udeståenderne frem til 2019 på 742,5 mio. EUR. I hele EKSF’s aktivitetsperiode repræsenterede lånene 23 818,9 mio. EUR i løbende priser.
In July 2002, the amounts outstanding up to 2019
Når indsatsen beskrives således, kan den forekomme banal, men det var den på ingen måde.
Described in this way, these borrowing and lending activities might at first sight appear quite ordinary, but nothing could be further from the truth.
Mange andre organer kunne blot drømme om at udvikle finansielle aktiviteter af denne art. Hvad var årsagerne da til denne succes? På dette område var opstartsperioden altafgørende.
Many other bodies could have dreamt of developing financial activities of this kind. What are the reasons for this success?
Hvis de første lånerunder blev en succes, ville der indfinde sig en form for rutine blandt långiverne.
If the first loans are successful, subscribers develop a sort of routine.
Derfor spillede Jean Monnets tidligere erfaring fra erhvervslivet en vigtig rolle, da det drejede sig om at skabe tillid.
That is why the earlier experience of Jean Monnet in business circles played an important part in inspiring confidence.
Kreditvurderingsselskaberne vurderede regelmæssigt EKSF-lånene som »AAA«. Desuden var det sikre investeringer, hvis anvendelse var beskrevet i traktaten, og garantierne var gode.
The rating agencies regularly gave a ‘triple A’ to ECSC loans.
Endelig bør det tilføjes, at de europæiske tjenestemænd, der havde ansvaret for disse sager, opnåede stor erfaring på dette område, hvilket kvaliteten af EKSF’s finansberetninger vidner om.
Lastly, the European officials dealing with the loan issues acquired considerable experience in this field, as can be seen from the excellent ECSC financial reports.
Långivernes tillid blev yderligere styrket af den stramme finanskontrol, som Fællesskabet indførte.
The confidence of subscribers was strengthened by the strict financial controls set up by the Community.
Traktaten åbnede mulighed for, at de ved lån tilvejebragte midler kunne bruges til at bevilge lån (artikel 51 og 54) og til at stille garanti for lån, som virksomhederne optog (artikel 54).
The Treaty allowed amounts borrowed to be used to grant loans (Articles 51 and 54) and to guarantee loans contracted by undertakings (Article 54).
Anvendelsesområdet for EKSF-lånene var ret bredt, for det omfattede foruden finansieringen af investeringer i kul og stål også boliger samt investeringer foretaget af virksomheder, der bidrog til omskoling af arbejdstagere inden for kul- og stålindustrierne.
The area covered by ECSC loans was fairly large as it included not only the financing of coal and steel investments but also housing and the investments by firms contributing to the retraining of coal and steelworkers.
Disse omstillingslån gav nogle gange anledning til debat.
The loans for conversion aid occasionally gave rise to discussions.
Hvordan skulle man afgøre, hvad der i et investeringsprojekt henhørte under virksomhedens egentlige strategi, og hvad der måtte anses for at være omstillingsstøtte? Skulle EKSF yde bistand, da General Motors ønskede at investere i Bochum i 1960?
Where can the line be drawn in an investment project between what is the firm’s own strategy and what is intended for conversion aid?
Med hensyn til lånene til virksomhederne var det oprindelige princip, at der skulle være tale om medfinansiering, hvilket skulle blive en generel regel for Fællesskabernes politikker.
As regards the loans to firms, the original principle consisted of co-financing, which was to become the rule in Community policies.
Kun 20-30 % af udgifterne til et projekt kunne finansieres med et EKSF-lån.
Only 20–30 % of the amount of a project could be financed by an ECSC loan.
Lån optaget uden for Fællesskabet finansierede udelukkende industrielle investeringer, mens lån optaget i Fællesskabet også blev brugt til finansiering af arbejderboliger.
Loans contracted outside the Community were used to fund industrial investments only, those contracted within the Community were used also to finance workers’ housing.
Alt i alt fordelte lånene i henhold til traktaten sig i fem kategorier og to grupper.
In all, loans granted under the Treaty can be divided into five categories and two groups.
Den første gruppe omfattede lån, der blev ydet på grundlag af optagne lån: lån til finansiering af industrielle investeringer (artikel 54) og til industriel omstilling (artikel 56).
The first group consists of loans granted from amounts borrowed: loans to finance industrial investment (Article 54) and for industrial conversion (Article 56).
Den anden gruppe var langt mindre og omfattede lån, der var garanteret ved hjælp af egne indtægter: navnlig lån til sociale boliger.
The second group was the much smaller group of loans granted from own resources: loans for workers’ housing in particular.
Her ser man også, at bidraget fra EKSF blev brugt som en yderligere margen.
There was a category of fairly composite
Halvtreds år med Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab
Chapter 3 A healthy budget and an effective financial policy
Tyskland: både i form af industriel støtte og i endnu højere grad end Tyskland i form af omstillingsstøtte.
It is worth stressing the quality of the borrowers: loans not repaid or posing difficulties accounted for only 1 % of total loans, a quite exceptional result.
Lukningen af kulminerne i Det Forenede Kongerige var dog også af et helt enestående omfang.
The loans enjoyed a double guarantee: one in the form of the ECSC fund and the real security provided by the firms. firms.
Det skal dog bemærkes, at Det Forenede Kongerige modtog lån i samme størrelsesorden som
The overall breakdown of loans by Member State is as follows (see pie chart).
Hvis man kombinerer lånenes destination pr. land og målsætningerne i omkring 30 år, får man følgende resultat (se nedenstående tabel).
Over the 50 years of the Treaty, the breakdown by country reflects the date of accession to the Community and the respective size of the coal and steel industries.
Lånene til stålindustrien var langt de største, hvilket på ingen måde er overraskende.
However, it should be noted that the United Kingdom received loans comparable to those granted to Germany: the same amount in industrial aid and more than Germany for conversion aid.
Fordelingen af de lån, der blev ydet mellem 1954 og den 31. december 197 8 (72
Breakdown of total loans paid out up to 31 December 1978 (since 1954) (
Arbejderboliger
Worker housing
For at kunne yde korrekte lån måtte Den Høje Myndighed have et godt kendskab til og en god forståelse af virksomhedernes investeringsprogrammer.
In order to lend correctly, the High Authority had to know and understand firms’ investment programmes.
Den ønskede ikke at træde i virksomhedernes sted og udforme investeringsprojekter, men den fastsatte prioriteter på grundlag af dens generelle målsætninger og dens kendskab til markedet.
It was not out to define investment projects for the firms, but it did set priorities according to its general objectives and its knowledge of the market.
Eksempelvis besluttede Den Høje Myndighed, da der var krise inden for skrotsektoren, først og fremmest at yde lån til investeringsprojekter, der begrænsede forbruget af koks og skrot.
For example, at the time of the scrap crisis, the High Authority decided to give priority to loans for investment projects that restricted the consumption of coke and scrap.
Den finansielle indsats forsøgte at forene virksomhedernes frihed og EKSF’s egne retningslinjer.
The aim of financial operations was to reconcile the firms’ freedom with the ECSC’s own policy line.
Fællesskabet iværksatte således en undersøgelse af investeringerne inden for de to industrier.
As a result, the Community developed a survey on investments in the two industries.
Da oplysningerne indkom forskudt i forhold til offentliggørelsen af de almindelige beretninger, offentliggjorde EKSF en årlig investeringsrapport mellem 1956 og 2002.
As the data arrived after the publication of the general reports, the ECSC published an annual investment report from 1956 to 2002.
Denne kilde gør det muligt at præsentere den generelle udvikling i de løbende investeringer (se nedenstående figur). figur).
From these reports can be gleaned the general trend of current investments (see the graph below).
) Tolvte almindelige beretning om De Europæiske Fællesskabers virksomhed 1978, 7 4, s. 64.
) Twelfth General Report on the Activities of the European Communities, 1978, p. 64.
Investeringsindsatsen inden for kulindustrien var lille i tiden efter oprettelsen af EKSF.
There was very little investment in coal in the early days of the ECSC.
Oliekriserne gav imidlertid anledning til et genopsving i investeringerne, der sluttede efter 1986.
The oil shocks, however, prompted fresh investment which ceased after 1986.
Investeringerne i stålsektoren svingede meget, men da de generelt voksede, gik tendensen i en stigende retning.
Investment in steel fluctuated widely but the general trend was upward.
Kilde: EKSF’s finansberetninger. finansberetninger.
Sources: ECSC investment reports.
Disse undersøgelser gør det muligt at understrege betydningen af de investeringer, som stålvirksomhederne foretog.
The results of these surveys highlight the extent of the investments made by steel firms.
Uanset de meget alvorlige vanskeligheder, den er stødt på, har den europæiske stålindustri fortsat sin moderniseringsproces.
Notwithstanding the very serious diffi cul-ties it encountered, European steel continued to modernise.
Efter et kraftigt fald i begyndelsen af 1990’erne tog investeringerne igen fart fra 1995.
After a sharp fall in the early 1990s, investment pick up again strongly after 1995.
EKSF’s støtte til investeringerne har bidraget til denne modernisering.
ECSC aid to investment contributed to that modernisation.
Disse lån stammede for mere end 90 %’s vedkommende fra låneoptagning og for 9,7 %’s vedkommende fra egne midler.
Over 90 % of the loans were granted from borrowed funds and 9.7 % from own resources.
Over 66 % er tildelt i henhold til artikel 54, næsten 30 % i henhold til artikel 56, 2,6 % til sociale boliger og 1,5 % i form af andre lån.
Over 66 % of loans were granted under Article 54; some 30 % under Article 56, 2.6 % for workers’ housing and 1.5 % for other purposes.
EKSF-lånenes bidrag til de to industriers investeringer og deres omstilling har været marginalt udtrykt i kvantitet.
The contribution of ECSC loans to investment by both industries and for conversion was marginal from the standpoint of quantity.
Men ydelsen af lånene gav garantier for de foreslåede investeringers målsætninger og åbnede dermed mulighed for at få adgang til andre finansieringskilder. finansieringskilder.
But the fact that loans were granted offered guarantees as to the objectives of the proposed investments and hence opened up opportunities for other financing. ECSC aid acted to some extent as leverage for securing other investments.
Overvejelserne omkring EKSF-ressourcernes fremtid blev indledt i begyndelsen af 1990’erne.
The discussions on the future of the ECSC resources started at the beginning of the 1990s.
Det Europæiske Råd i Amsterdam besluttede, at renterne af dets reservebeholdning, der anslås til 1,6 mia. EUR, skulle bruges til fi nan-siering af forskning, mens nogle medlemsstater ønskede at generhverve denne formue.
The Amsterdam Council decided that the amounts yielded by the reserves, estimated at EUR 1.6 billion, would be used to finance research, although some Member States hoped to recover the assets.
Forvaltningsindtægterne, der beløber sig til 45 mio. EUR om året (27,2 % for kuls vedkommende, 72,8 % for ståls vedkommende), er således afsat til forskning inden for de to områder.
Accordingly, the revenue generated of EUR 45 million a year (27.2 % for coal, 72.8 % for steel) is devoted to research in these two fields. fields.
Heri bestemmes det, at EKSF skulle indarbejdes i fællesskabsbudgettet.
It provided for the incorporation of the ECSC into the Community budget.
I 1997 præsenterede Kommissionen en samlet fremgangsmåde i forbindelse med spørgsmålet. Rådet godkendte denne fremgangsmåde i 1998 og 1999.
In 1997, the Commission put forward an overall approach to the matter, which was endorsed by the Council in 1998 and 1999.
Indtægterne fra forvaltningen af EKSF’s reserver skulle udgøre en »formålsbestemt« indtægt i det almindelige budget.
The revenue generated by the management of the ECSC assets would constitute ‘assigned’ revenue for the general budget.
Det Europæiske Fællesskab (EF) varetager opfølgningen af EKSF.
The EC would replace the ECSC.
Den måde, hvorpå institutionen og dernæst de tjenestegrene, der har haft ansvaret for forvaltningen af traktaten, har styret låneoptagnings- og udlånssystemet, så de har kunnet opbygge en bæredygtig reserve, er bemærkelsesværdig. Den skyldes kompetencen hos de europæiske tjenestemænd, der havde ansvaret for disse spørgsmål.
The way in which the institution, and then the departments responsible for implementing the Treaty, managed the borrowing and lending operations so efficiently that they set up a lasting asset is remarkable and it was due to the competence of the officials in charge of these matters.
Det skabte en forløber, som Den Europæiske Investeringsbank (EIB), der er blevet en af de store aktører på det internationale finansmarked, helt sikkert har kunnet hente inspiration fra.
It set a precedent which certainly served as an example to the European Investment Bank (EIB), now a major player on the world financial markets.
Kapitel 4 EKSF’s sociale foranstaltninger, mellem fortid og fremtid
Chapter 4 Social aspects of the ECSC — half archaic, half modern
EKSF’s sociale foranstaltninger, mellem fortid og fremtid
Social aspects of the ECSC — half archaic, half modern
Der var et udbredt ønske om at inddrage den sociale dimension i den europæiske konstruktion, hvilket tydeligt fremgår af Paristraktatens artikel 2 og 3 om harmonisering på højeste plan: Fællesskabet skulle arbejde for at »fremme af beskæftigelsen og til højnelse af levestandarden i medlemsstaterne«.
The desire to give a social dimension to the unification of Europe was widely shared and is provided for extensively in the Treaty of Paris (Articles 2 and 3), which recommends an upward harmonisation: the Community has the task of contributing to the ‘growth of employment and a rising standard of living in the Member States’.
Fællesskabet skal »fremme en forbedring af arbejdernes leve- og arbejdsvilkår, således at der for disse vilkår i takt med fremskridtet finder en udjævning sted inden for alle de industrier, som det har ansvaret for«.
It must: ‘promote improved working conditions and an improved standard of living for the workers in each of the industries for which it is responsible, so as to make possible their harmonisation while the improvement is being maintained’.
Den Høje Myndighed blev i udarbejdelsen af denne socialpolitik bistået af Det Rådgivende Udvalg og var også i kontakt med andre organer såsom Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) i forbindelse med visse spørgsmål.
To assist it in drawing up a social policy, the High Authority had a novel partner, the Consultative Committee, and it also consulted other bodies such as the International Labour Office on certain matters.
Den Høje Myndighed skulle basere sig på flere af traktatens artikler i udførelsen af disse opgaver: artikel 46 i forbindelse med information om den sociale situation, artikel 55 i forbindelse med afdækning af arbejds- og sikkerhedsvilkår samt artikel 69 for arbejdstagernes frie bevægelighed.
It had to implement several Treaty articles in performing these tasks: for information on the social situation (Article 46), research into working conditions and safety (Article 55) and the free movement of workers (Article 69).
Hovedvægten lå på de sociale følger af åbningen af det fælles marked og det teknologiske fremskridt. Når denne udvikling medførte en nedgang i antallet af arbejdspladser,
The main provisions concerned the social consequences of opening up the common market and of technological progress: where they led to job losses, the High Authority was required
Halvtreds år med Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab skulle Den Høje Myndighed yde støtte til arbejdstagernes omskoling og omstilling.
Fifty years of European coal and steel to contribute to conversion and to the redeployment of workers.
Ambitionerne var store, men bestemmelserne temmelig komplekse.
The ambitions were high but the arrangements were relatively complex.
Desuden var nogle af spørgsmålene modsætningsfyldte. Levevilkårene skulle forbedres, men lønudviklingen hørte under medlemsstaternes ansvarsområde.
In addition, certain questions had contradictory aspects: living conditions were to be improved but wage levels were the sole responsibility of the Member States.
Det var vigtigt, at ansvar og opgaver deltes med medlemsstaterne.
Many responsibilities and actions were shared between the ECSC and the Member States.
Medlemsstaternes støttebidrag til initiativer til omskoling af arbejdstagerne skulle således svare til Fællesskabets (artikel 56).
For example, the States were required to pay the same contribution as the Community foreverything relating to the redeployment of workers (Article 56).
Opgaven vanskeliggjordes i høj grad af de meget store sociale forskelle mellem kul- og stålområdet.
The task was made even more difficult by the fact that the social environment in the coal industry was very different from that in the steel industry.
Dette sociale landskab varierede også fra land til land, hvilket blev endnu mere udtalt i takt med de forskellige udvidelser.
It also differed from one country to another, increasingly so with each enlargement.
Ved udgangen af 1950’erne var kulindustrien en af de største arbejdspladser i Europa.
At the end of the 1950s, coal was one of the most labour-intensive industries in Europe.
Der var over en million minearbejdere, hovedsageligt mænd.
There were over a million miners, chiefly men.
Deres relative vægt i forhold til de øvrige ansatte i industrien var ikke den samme i de forskellige lande.
The proportion of miners to total employees in industry was not uniform in the member countries.
I 1960 udgjorde de 8,6 % af arbejdstagerne i belgisk industri, mens tallet kun lå på 0,1 % i Italien.
In 1960, they accounted for 8.6 % of employees in Belgian industry, whereas in Italy the figure was only 0.1 %.
Tallet var nogenlunde det samme i Tyskland (4,8 % af arbejdstagerne), Nederlandene (3,9 %) og Frankrig (3,7 %).
The proportion was comparable in Germany (4.8 % of employees), in the Netherlands (3.9 %) and in France (3.7 %).
Generelt var gennemsnitsalderen stigende.
The average age was tending to rise.