natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Europe Direct er en service,der har til formål at hjælpemed at besvare Deres spørgsmål om Den Europæiske Union
Europe Direct is a service to help you find answers to your questions about the European Union
Et nyt frikaldsnummer:00 800 6 7 8 9 10 11
New freephone number:00 800 6 7 8 9 10 11
Luxembourg:Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer,2003
Luxembourg:Office for Official Publications of the European Communities,2003
© De Europæiske Fællesskaber,2003Eftertryk tilladt med kildeangivelse
© European Communities,2003Reproduction is authorised provided the source is acknowledged.
Retsaktens forskellige dele(retningslinje 7 til 15)
Different parts of the act(Guidelines 7 to 15)
Interne og eksterne henvisninger(retningslinje 16 og 17)
Internal and external references(Guidelines 16 and 17)
Afsluttende bestemmelser,ophævelsesbestemmelser og bilag(retningslinje 20 til 22)
Final provisions,repeals and annexes(Guidelines 20,21 and 22)
Den måde,hvorpå fællesskabslovgivningen affattes,har afgørendebetydning for,om den er let at forstå og kan anvendes korrekt,ogdet er derfor vigtigt at værne om kvaliteten af denne affattelse.For at borgerne og virksomhederne kan vide,hvilke rettigheder ogforpligtelser de har,for at domstolene kan håndhæve dem,samtfor at medlemsstaterne kan omsætte de regler,der skal gennemføres i national lovgivning,korrekt og i tide,bør de retsakter,dervedtages af EU-institutionerne,formuleres på en letforståelig ogkonsekvent måde efter ensartede principper for,hvordan lovtekster opbygges og affattes.
In order for Community legislation to be better understood andcorrectly implemented,it is essential to ensure that it is welldrafted.Acts adopted by the Community institutions must bedrawn up in an intelligible and consistent manner,in accordancewith uniform principles of presentation and legislative drafting,sothat citizens and economic operators can identify their rights andobligations and the courts can enforce them,and so that,wherenecessary,the Member States can correctly transpose those acts indue time.
Siden Det Europæiske Råd i Edinburgh (1992) har nødvendighedenaf at lovgive bedre,dvs.med klarere og enklere tekster og eftergod lovgivningspraksis,været anerkendt på det højeste politiskeniveau.Rådet og Kommissionen har truffet en række foranstaltnin-
Since the Edinburgh European Council in 1992,the need for betterlawmaking — by clearer,simpler acts complying with principles of good legislative drafting — has been recognised at the highestpolitical level.The Council and the Commission have both taken
).Det blev fastslået igen i erk- læring nr.39 om kvaliteten af affattelsen af fællesskabslovgivnin-gen,der er knyttet til slutakten til Amsterdam-traktaten.Efterdenne erklæring vedtog de tre institutioner,der er involveret ivedtagelsen af fællesskabsretsakter,nemlig Europa-Parlamentet,Rådet og Kommissionen,ved en interinstitutionel overenskomst af22.december 1998 (2) et sæt fælles retningslinjer,der tager sigtepå at forbedre kvaliteten af fællesskabslovgivningens affattelse.
).It was reaffirmed by Declaration No 39 on the quality of the drafting of Community legislation,annexedto the Final Act of the Amsterdam Treaty.As a result of that Declaration, the three institutions involved in the procedure forthe adoption of Community acts,the European Parliament, the Council and the Commission,adopted common guidelines intendedto improve the quality of drafting of Community legislation by the Interinstitutional Agreement of 22 December 1998 (2).
Fælles praktisk vejledning
Joint Practical Guide
Nærværende vejledning,der er udarbejdet af de tre juridiske tjenester i overensstemmelse med nævnte overenskomst,har til formål at uddybe og præcisere disse retningslinjer ved at kommentere dem enkeltvis og illustrere dem med eksempler.Den er tænktsom et hjælpemiddel til alle,der er med til at affatte de mestalmindelige fællesskabsretsakter.Den kan desuden tjene sominspirationskilde for affattelsen af alle retsakter,der vedtages i EU-institutionerne, hvad enten det sker inden for rammerne af fællesskabstraktaterne eller de dele i traktaten om Den Europæiske Union, der drejer sig om en fælles udenrigs- og sikkerhedspolitikeller politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager.
This Guide has been drawn up by the three Legal Services pursuantto that Agreement to develop the content and explain the implications of those guidelines,by commenting on each guideline individually and illustrating them with examples.It is intended to beused by everyone who is involved in the drafting of the most common types of Community acts.Furthermore,it should serve asinspiration for any act of the institutions,whether within theframework of the Community Treaties or within that of the titlesof the Treaty on European Union relating to the common foreignand security policy and police and judicial cooperation in criminalmatters.
Dennefælles praktiske vejledningvil med fordel kunne brugessammen med andre mere specifikke hjælpemidler såsom Rådets
The Joint Practical Guide is to be used in conjunction with othermore specific instruments,such as the Council’s Manual of
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer udsendte vejledning i udformning af EU-publikationer (5) ogmodellerne i LegisWrite (6).Det vil desuden være en god idé — og ofte nødvendigt — at henholde sig til de relevante bestemmelser itraktaterne og de vigtigste basisretsakter på det pågældendeområde.
Official Publications of the European Communities (5) or themodels in LegisWrite (6).In addition,it will always be useful and often indispensable to refer to the relevant provisions of the Treaties and the key basic acts in a specific field.
De tre institutioners tjenestegrene opfordres indtrængende til atbruge denne vejledning og fremsætte alle bemærkninger,som demener kan forbedre den.Bemærkninger kan til enhver tid sendestil den interinstitutionelle gruppe for kvaliteten af retsakters affat-
Staff of the three institutions are urged to use the Guide and tocontribute to it with their comments.These may be sent at any
),der vil sørge for en løbende ajourføring.
), which will keep the Guide updated.
Senest ajourført på dansk i 2001.Senest ajourført på dansk i 1997. http://publications.eu.int/code/da/da-000300.htm Udarbejdet af Kommissionen i 1999.Indtil videre bedes alle bemærkninger sendt via e-post til Kommissionens juridiskerevisorer (juristes-reviseurs@cec.eu.int),som vil videregive dem.
As last updated in July 2002.As last updated in 1997. http://publications.eu.int/code/en/en-000300.htm Models drafted by the Commission in 1999.Comments should be sent by e-mail to the Commission’s Legal Revisers’ Group(juristes-reviseurs@cec.eu.int),which will forward them.
Det er de tre juridiske tjenesters håb,at denne vejledning vil blivebrugt af alle,der på den ene eller den anden måde er med til atudarbejde bindende retsakter inden for EU-institutionerne.Derigennem vil alle kunne arbejde sammen om at sikre,at deretsakter,de europæiske borgere præsenteres for,klart afspejler EU’s mål og de midler,EU sætter i værk for at virkeliggøre dem.
The three Legal Services hope that the Guide will assist all thoseinvolved,in any way,in drafting legislative acts within the institu-tions.They will all be able to work towards the common goal ofpresenting to European citizens legislation which makes clear theobjectives of the European Union and the means it deploys toattain them.
For Kommissionensjuridiske tjeneste
For the Legal Serviceof the Commission J-L.
EF’s retsakter affattes klart,enkelt og præcist.
Community legislative acts shall be draftedclearly,simply and precisely.
En retsakt skal affattes:klart,så den er let at forstå og ikke kan misforståsenkelt,så den er koncis og uden overflødige elementerpræcist,så læseren ikke kan være i tvivl om noget.
The drafting of a legislative act must be:clear,easy to understand and unambiguous;simple,concise,containing no unnecessary elements;precise,leaving no uncertainty in the mind of the reader.
Dette princip,der bygger på almindelig sund fornuft,stemmer ogsåoverens med generelle retsprincipper,bl.a.:princippet om,at alle er lige for loven i den forstand,at loven skal være tilgængelig for alle og kunne forstås af alleretssikkerhedsprincippet,som fastslår,at loven skal være forudsigelig i sin anvendelse.
This common-sense principle is also the expression of general principles oflaw,such as:the equality of citizens before the law,in the sense that the law shouldbe accessible and comprehensible for all;legal certainty,in that it should be possible to foresee how the law will be applied.
Dette er særlig vigtigt,når der er tale om fællesskabsretsakter.De skalindgå i et system,der ikke blot er komplekst,men også multikultureltog flersproget (se retningslinje nr.5).
The principle is particularly important in respect of Communitylegislative acts,which must fit into a system which is not only complex,but also multicultural and multilingual (see Guideline 5).
Der er et dobbelt formål med at håndhæve dette princip — på den eneside drejer det sig om at gøre fællesskabslovgivningen lettere at forståpå den anden side om at undgå retssager på grund af dårlig affattelseaf teksterne.
The aim in applying this principle is twofold:first,to render Communitylegislation more comprehensible;second,to avoid disputes resultingfrom poor drafting.
Bestemmelser,der ikke er affattet klart nok,vil kunne fortolkesindskrænkende af EF-Domstolen.Hvis man benytter vage vendinger for atkomme uden om problemer opstået under forhandlingerne om denpågældende bestemmelse,kan resultatet således blive det modsatte af dettilsigtede (se dom i sag C-6/98,Sml.1999 I,s.7599).
Provisions that are not clear may be interpreted restrictively by the Community courts.If that happens,the result will be just the opposite ofwhat was intended by the incorporation into the text of grey areasintended to resolve problems in negotiating the provision (see Case C-6/98 ARD v Pro Sieben[1999] ECR I-7599).
Det er klart,at der kan være et modsætningsforhold mellem kravet omenkelhed og kravet om præcision.Enkelhed opnås ofte på bekostning afpræcisionen og omvendt.I praksis drejer det sig om at finde den rettebalance,således at den pågældende retsregel formuleres så præcist sommuligt,uden at den bliver for vanskelig at forstå.Hvor balancepunktetligger,kan variere,alt efter hvem reglen er rettet til (se retningslinje nr.3).
There may obviously be a conflict between the requirement of simplicityand that of precision.Simplification is often achieved at the expense ofprecision and vice versa.In practice,a balance must be struck so that theprovision is as precise as possible,without becoming too difficult tounderstand.That balance may vary according to the addressees of theprovision (see Guideline 3).
»Der indføres en ordning med obligatorisk mærkning af [produk-tet],som bliver obligatorisk i alle medlemsstater fra den 1.januar2000.Denne obligatoriske ordning udelukker dog ikke,at en medlemsstat kan beslutte kun at anvende denne ordning på frivilligbasis på [produkter],der markedsføres i denne medlemsstat.«
‘A compulsory [product] labelling system shall be introduced andshall be obligatory in all Member States from 1 January 2000onwards.However,this compulsory system shall not exclude thepossibility for a Member State to decide to apply the systemmerely on an optional basis [in respect of the product] sold inthat same Member State.’
Ved affattelsen af retsakter bør man søge at gengive intentionerne medretsreglen med enkle begreber,således at intentionerne kan udtrykkesenkelt.Man skal i videst muligt omfang benytte almindeligt kendte ord.Om fornødent må man lægge større vægt på en klar formulering end påstilistiske hensyn.F.eks.bør man undgå at bruge synonymer ogforskellige vendinger for at udtrykke samme idé.
The author should attempt to reduce the legislative intention to simpleterms,in order to be able to express it simply.In so far as possible,everyday language should be used.Where necessary,clarity ofexpression should take precedence over felicity of style.For example,the use of synonyms and different expressions to convey the same ideashould be avoided.
Det letter forståelsen af teksten på det sprog,hvorpå den er affattet,og også oversættelsen af den til andre sprog,hvis den er affattetgrammatisk korrekt under overholdelse af tegnsætningsreglerne (seretningslinje nr.5).
Drafting which is grammatically correct and respects the rules ofpunctuation makes it easier to understand the text properly in thedrafting language as well as to translate it into the other languages(see Guideline 5).
De forskellige typer retsakter har hver deres egen standardopbygning ogstandardformuleringer (se retningslinje nr.15).De nærmere enkelthederfremgår af Kommissionens lovtekniske regler,Rådets formularsamling og LegisWrite.
The various acts each have their own standard presentation and standardformulas (see Guideline 15).They are set out in detail in the Commission’s Manual on Legislative Drafting,in the Council’s Manual of Precedents andin LegisWrite.
Retsakter affattes på en måde,der stemmer overens med retsaktens type.
The drafting style should take account of the type of act.
Eftersom forordninger er direkte anvendelige og bindende i alleenkeltheder,skal bestemmelserne i dem affattes på en sådan måde,atde personer,de er rettet til,ikke kan være i tvivl om,hvilke rettighederog forpligtelser der følger af forordningerne.Man bør derfor undgå athenvise til mellemliggende nationale myndigheder,undtagen hvorretsakten foreskriver en supplerende handling fra medlemsstaternesside.
Since regulations have direct application and are binding in theirentirety,their provisions should be drafted in such a way that theaddressees have no doubts as to the rights and obligations resultingfrom them:references to intermediary national authorities shouldtherefore be avoided,except where the act provides for complementaryaction by the Member States.
Direktiver er (med visse undtagelser,navnlig i Euratom-traktaten) rettettil medlemsstaterne.
Directives (with some exceptions,in particular under the Euratom Treaty) are addressed to the Member States.
»Medlemsstaterne drager omsorg for,at alle virksomheder fører etregister …«
‘Member States shall ensure that every company keeps a register…’.
Deres formulering bør være mindre detaljeret,idet medlemsstaternebør have en tilstrækkelig skønsmæssig margen i forbindelse medgennemførelsen i national ret.Hvis den dispositive del er for detaljeretog ikke giver medlemsstaterne denne skønsmæssige margen,vil enforordning være et mere velegnet instrument end et direktiv.
Furthermore,they should be drafted in a less detailed manner in orderto leave Member States sufficient discretion in their implementation.Ifthe enacting terms are too detailed and do not leave such discretion,the appropriate instrument will be a regulation,rather than a directive.
Affattelsen af afgørelser og beslutninger afhænger af,hvem de er rettettil,samtidig med at de i alt væsentligt skal være i overensstemmelsemed de formelle regler for almengyldige retsakter.
Decisions should be drafted to take account of their addressees,butstill essentially comply with the formal rules of presentation of acts ofgeneral application.
»[Medlemsstaten] kan få udbetalt EF-tilskud i forbindelse med detudbrud af afrikansk svinepest,der blev officielt bekræftet den …«
‘[The Member State] may receive financial assistance from the Community relating to the outbreak of African swine fever whichwas confirmed on …’.
Affattelsen af henstillinger skal med hensyn til sprogbrugen afstemmesefter deres ikkebindende karakter.
The language of recommendations must take account of the fact thattheir provisions are not mandatory.
Ved affattelsen af en retsakt skal der også tages hensyn til,om den erbindende eller ej.
The manner in which an act is drafted should also take account of whetheror not the act is binding.
Valg af verbum og verbaltid afhænger af retsaktens art og deforskellige sprog og desuden af,om der er tale om betragtninger ellerden dispositive del (se retningslinje nr.10 og 12).
The choice of verb and tense varies between different types of act andthe different languages,and also between the recitals and the enactingterms (see Guidelines 10 and 12).
I den dispositive del i bindende retsakter sættes verberne på dansk ipræsens — det samme er tilfældet på fransk,medens man på engelsknormalt skriver »shall« efterfulgt af infinitiv.Det bør undgås at anvendefuturum.
In the enacting terms of binding acts,French uses the present tense,whilst English generally uses the auxiliary ‘shall’.In both languages,theuse of the future tense should be avoided wherever possible.
I ikkebindende retsakter (såsom henstillinger og resolutioner) (seretningslinje nr.7) er bydende verbalformer bandlyste,ligesom enopbygning og opstilling,der minder for meget om bindende retsakter,bør undgås.
By contrast,in non-binding acts (such as recommendations andresolutions) (see Guideline 7),imperative forms must not be used,norstructures or presentation too close to those of binding acts.
Ved affattelsen afretsakter tages der hensyntil,hvilke personer retsakten skal findeanvendelse på,således at de pågældende klartkan forstå deres rettigheder og forpligtelser,samt til,hvem der får ansvaret foriværksættelsen afretsakten.
The drafting ofacts shall take account ofthepersons to whom they are intended to apply,with a view to enabling them to identify theirrights and obligations unambiguously,and ofthe persons responsible for putting the actsinto effect.
Retsakter kan henvende sig til forskellige kategorier af personer,lige fraden brede offentlighed og til eksperter på bestemte områder.Hver af dissekategorier må kunne forvente,at der i lovgivningen benyttes et sprog,derer forståeligt for dem.
There are different categories of addressees of legislative acts,rangingfrom the population at large to specialists in specific fields.Each categoryis entitled to expect that legislation will use language that they canunderstand.
At der skal tages hensyn til retsakternes forskellige målgrupper,indebærer,at både retsaktens begrundelse og dens dispositive del må afpassesherefter.
The fact that account is taken of the different categories of person towhom the acts are addressed results in differences in both the statementof reasons and the enacting terms of those acts.
Bortset fra den målgruppe,retsakten er rettet til,vil også nationalemyndigheder på forskellige niveauer blive involveret — der kan bl.a.væretale om embedsmænd,videnskabsmænd eller dommere.Sprogbrugen børafpasses herefter — teksterne kan indeholde tekniske forskrifter,som skalgennemføres af embedsmænd,der er eksperter på det regulerede område.
In addition to the addressees,acts entail intervention by the nationalauthority at different levels,for example,civil servants,scientists andjudges.The language of the act should take account of that;texts mayinclude technical requirements whose implementation falls to specialisedofficials in that field.
Center for Analyse af Falske Sedler og Database for Falske Sedler og Mønter
Counterfeit Analysis Centre and counterfeit currency database
1.ESCB’s Center for Analyse af Falske Sedler (CAC) og Database for Falske Sedler og Mønter (CCD) oprettes og drives i ECB’s regi.Formålet med oprettelsen af CAC er at centralisere den tekniskeanalyse samt data vedrørende forfalskning af eurosedler udstedt af ECB og NCB’erne.Alle relevante tekniske og statistiske oplysningervedrørende forfalskning af eurosedler opbevares centralt i CCD.
1.The Counterfeit Analysis Centre (CAC) and the counterfeit currencydatabase (CCD) of the ESCB will be established by and run underthe aegis of the ECB.The establishment of the CAC is intended tocentralise the technical analysis of and data relating to the counterfeiting of euro banknotes issued by the ECB and the NCBs.All relevant technical and statistical data concerning the counterfeiting ofeuro banknotes shall be centrally stored in the CCD.
3.Under hensyntagen til eventuelle retlige begrænsninger giver NCB’erne originaler af nye typer falske eurosedler,som de er ibesiddelse af,videre til CAC med henblik på teknisk undersøgelse ogcentral klassificering.NCB’erne foretager en foreløbig vurdering af,om en bestemt forfalsket pengeseddel tilhører en klassificeret typeeller en ny kategori.«
3.Subject to legal constraints,the NCBs shall provide the CAC withoriginals of new types of counterfeit euro banknotes in their pos-session,for the purposes of technical investigation and central clas-sification.The preliminary assessment of whether a specific counterfeit belongs to a classified type or to a new category shall be carried out by the NCBs.’
Bestemmelserne i retsakter formuleres koncist,og deres indhold bør så vidt muligt væreensartet.For lange artikler og sætninger,unødigt komplicerede formuleringer ogoverdreven brug afforkortelser bør undgås.
Provisions ofacts shall be concise and theircontent should be as homogeneous as possible.Overly long articles and sentences,unnecessarily convoluted wording and excessiveuse ofabbreviations should be avoided.
Godt lovsprog udmærker sig ved,at det på en kortfattet måde udtrykkergrundtankerne i teksten.Illustrative bestemmelser indføjet med det formålat gøre teksten lettere forståelig for læseren kan give anledning tilfortolkningsproblemer.
The characteristic of good legislative style is the succinct expression of thekey ideas of the text.Illustrative clauses,intended to make the text clearerfor the reader,may give rise to problems in interpretation.
Det er vigtigt,at teksten er homogen.
The text should be internally consistent.
Anvendelsesområdet skal overholdes i hele retsakten.Rettigheder ogforpligtelser må ikke være mere omfattende,end hvad der er anførtsom værende dækket af den pågældende retsakt,og de må ikkeudstrække sig til forskellige områder.
The scope must be respected throughout the act.Rights and obligationsmust not go beyond those stated to be covered by the act in question,nor extend to other fields.
Rettigheder og forpligtelser skal være afpasset indbyrdes og må ikkevære indbyrdes modstridende.
Rights and obligations must be coherent and not contradictory.
En tekst af overvejende midlertidig gyldighed bør ikke indeholdebestemmelser af endelig karakter.
A text that is essentially temporary must not comprise provisions of apermanent nature.
En basisretsakt bør ikke indeholde detailbestemmelser — sådanne kanfastsættes i form af gennemførelsesbestemmelser.
A basic act must not contain detailed provisions,which could be placedin an implementing measure.
Teksten skal også være homogen i forhold til de andrefællesskabsretsakter.
Acts should also be consistent with regard to other acts of Communitylegislation.
Man bør navnlig undgå tekster,der overlapper eller modsiger andreretsakter inden for det samme område.
In particular,it is necessary to avoid overlap and contradictions withrespect to other acts within a given field.
Hver artikel bør kun indeholde en enkelt regel.Den bør opbygges så enkeltsom muligt.
Each article should contain a single provision or rule.Its structure must beas simple as possible.
Hverken af fortolkningshensyn eller af klarhedshensyn er detnødvendigt,at reguleringen af et bestemt spørgsmål sammenfattes i enenkelt artikel.Det er langt bedre at behandle det pågældendespørgsmål i flere artikler,som samles i et afsnit (se retningslinje nr.15).
It is not necessary for interpretation,nor desirable in the interest ofclarity,for a single article to cover an entire aspect of the rules laiddown in an act.It would be far better to deal with that aspect inseveral articles grouped together in a single section (see Guideline 15).