natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Halvdelen af myndighedsrepræsentanterne må være skolesagkyndige.
Half of the representatives from the highest state authorities must be knowledgeable in educational matters.
Det er landekommissionernes opgave at rådgive deres respektive landemyndigheder i spørgsmål vedrørende lær­lingeuddannelsen i det pågældende forbundsland.
The state com­mittees have a duty to advise the government of their states on questions of vocational training.
Da det er i alles interesse at gøre lærlingeuddannelsen så ensartet som muligt, bestræber kommissionerne sig på at skabe samarbejde mellem lærlingeuddannelsen i skolerne og internt i virksomhederne, ligesom de i udstrakt grad virker for, at derved nyordning og videreudvikling af skolevæsenet i videst muligt omfang tages hensyn til erhvervsuddannel­sen.
They have above all to work towards a cooperation between the school and in­com­pany activities to achieve a coherent vocational training, as well as taking into account vocational training in the con­text of the reorganisation and development of the general school systems. As the states are responsible for the education system, and the responsibility for in­company training rests with the Federal Government, the state com­mittee for vocational training acts as a coordinating body at State level.
Instituttet, der sorterer med egen retslige kompetence direkte under forbundet, er underlagt tilsyn fra forbundsministeren for uddannelse og videnskab.
This institute is a legally authorized body, directly subordinate to the Federal Government, and is supervised by the Federal Ministry for Education and Science.
Forbundsinstituttet for erhvervsuddannelse (BIBB) består af følgende organer: Hovedkomiteen, Generalsekretæren.
The management of the Federal Institute for Vocational Training (BIBB) consists of: the Main Committee, the Secretary General.
Generalsekretæren handler inden- og udenretsligt på forbundserhvervsuddannelsesinstituttets vegne.
The Secretary General is the legal and administrative repre­sentative of the Federal Institute for Vocational Training.
Han forvalter instituttet og gennemfører dets opgaver. Såfremt han ikke skal overholde den kompetente forbundsministers instrukser og almene forvaltningsforskrifter, udfører han opgaverne i henhold til hovedkomiteens retningslinier.
He heads the administration of the Federal Institute and carries out its duties.
Generalsekretæren udnævnes på forslag fra forbundsregeringens side og under påberåbelse af tjenestemandsreglerne i forbundspræsidiet.
The Secretary General is appointed by the President of the Federal Repub­lic on the recommendation of the Federal Government.
Hovedkommissionen træffer beslutninger i forbundserhvervsinstituttets anliggender, for så vidt disse ikke er overdraget til generalsekretæren.
The Main Committee decides matters concerning the Feder­al Institute for Vocational Training which have not been delegated to the Secretary General.
Kommissionen består af 11 repræsentanter for henholdsvis arbejdsgiverne, arbejdstagerne og forbundslandene samt fem repræsentanter for Forbundsrepublikkens myndigheder.
It is composed of eleven employers, employees and States respectively, as well as five Federal representatives.
Forbundsrepublikkens repræsentanter har 11 stemmer, som de dog kun kan afgive samlet.
The representatives of the Federal Republic carry 11 votes, which are used as one block.
En repræsentant for forbundsarbejdsdirektoratet og en repræsentant for de kommunale toporganisationer på forbundsniveau er berettigede til med rådgivende stemme at deltage i hovedkommissionens møder.
One representative from the Federal Institute for Labour and one at the Federal level from the senior local associations may take part in an advisory capacity.
Et permanent underudvalg af hovedkommissionen er den såkaldte forbundslandslærlingekommission, hvis opgave det især er at virke for en afstemning og tilpasning mellem forbundslandenes uddannelsesanordninger og rammelæreplaner for skolerne, for så vidt dette påhviler forbundsinstituttet.
A Committee for the States exists as a permanent sub-com­mittee to the main committee. It has the special duty of working towards the harmonization between the training regulations and the academic teaching programmes for the individual states, as far as they concern the Federal Insti­tute.
Kommissionen består af en repræsentant for hvert forbundsland samt tre repræsentanter for henholdsvis For bundsrepublikkens myndigheder, arbejdsgiverne og arbejdstagerne.
The Committee for the States consists of one represen­tative from each state as well as three deputies each from the Federal Government, employers and employees.
En repræsentant for forbundsarbejdsdirektoratet er berettiget til at deltage i kommissionsmøderne med rådgivende stemme.
A repre­sentative from the Federal Institute for Labour may attend the meetings of the Committee for the States in an advisory capacity.
Generalsekretæren er beføjet til efter nærmere regler at nedsætte faglige udvalg til brug for faglig rådgivning i forbindelse med enkelte opgavers gennemførelse.
In order to provide for specialist advice when handling individual cases, the Secretary General may set up Trade Committees after making corresponding adjustments to the statutes.
I spørgsmål om erhvervsuddannelse skal disse fagudvalg sammen sættes af sagkyndige personer, i særdeleshed lærere.
The Trade Committees should be composed of persons well versed in vocational training, especially teachers.
Alt efter det pågældende fagudvalgs opgaver skal også uddannere og uddannelsessøgende være medlemmer af dette.
Each Trade Committee should include trainees as well as teachers, according to the tasks which it may have to perform.
') Efter at forbundsforfatningsdomstolen har taget en klage fra forbundslandet Bayern delvis til følge og erklæret loven om fremme af uddannel sespladser for ulovlig, eksisterer forbundsinstituttet for erhvervsuddannelsesforskning igen siden begyndelsen af 1981 og Indtil en ny lov bekendtgøres.
1After the Federal Constitutional Court had partly acceded to an action by the Federal State of Bavaria, and had declared the Law for the Promotion of Training Places to be unconstitutional, the old Federal Institute for Research into Vocational Training remained in existence from the begin­ning of 1981 until a new law is passed.
For tiden rådslår parlamentet om en ny lov om fremme af uddannelsespladser.
At the present time a new law is being debated in parliament.
Denne lov svarer i videst mulig udstrækning til loven af 7.9.1976 om fremme af uddannelsespladser, hvor der sås bort fra finansieringen.
This law corresponds largely with the Law for the Promotion of Training Places of 7 September 1976, but the part dealing with finance has been omitted.
Forbundsinstituttet for erhvervsuddannelse varetager føl­gende opgaver:
The Federal Institute for Vocational Training has the follow­ing functions:
Iværksættelse og gennemførelse af forskning på er­hvervsuddannelsesområdet i henhold til et af undervisnings­ministeriet godkendt forskningsprogram, rådgivning af forbundsregeringen i alle vigtige spørgsmål vedrørende erhvervsuddannelse, forberedelse af lovbestemmelser som forbundsmyndigheder skal bekendtgøre på erhvervsuddannelsesområdet, som f.eks. uddannelsesanordninger, videre­ og efteruddannelses­anordninger samt fianansieringsbestemmelser,
< 0 ,w to carry out research into vocational training, in accordance with a research programme subject to the approval of the Ministry of Education;
^^ en fælles bearbejdelse og tilpasning af uddannelses­ reglerne for virksomhederne med skolernes rammelærepla­ ner, der endvidere skal sikres ved forvaltningsaftaler mellem forbunds­ og forbundslandsmyndigheder, gennemførelse af finansieringen af erhvervsuddannelsen,
3 to prepare legal regulations for vocational training for issue by the Federal Government, e.g. training, further education, and financial regulations and procedures;
E støtte til og planlægning af oprettelse og videreudvikling af fælles uddannelsessteder.
W Φ η to hold common discussions and to harmonize training procedures for firms within the scope of training pro­grammes which are, in addition, governed by an adminis­trative agreement between the Federal and state Govern­ments;
Fremme af modelforsøg på erhvervsuddannelsesområdet, kontrollere og afprøve erhvervsmæssige korrespondance­kurser med henblik på egnethed samt føre fortegnelse over godkendte uddannelseserhverv, medvirke ved udarbejdelsen af statistik over erhvervsuddan­nelsen og affattelsen af en årsrapport over erhvervsuddan­nelsen.
■ < 7 > c to finance vocational training; o to plan, develop, establish and provide support for further training establishments which are separate from industry; α in JLZ Qj to promote model trials for new vocational training insti­ tutions: mamm to monitor the content of correspondence courses for vo­cational training and to maintain a list of the recognized occupations requiring training; to assist with the provision of statistics and prepare the annual report on vocational training.
I lov om kompetence af 18. marts 1975 og forbundskansle­rens organisationsanordning af 15. december 1973 er der fastsat beføjelser for de forbundsministerier, som er delagti­ge i erhvervsuddannelsen.
The responsibilities of the Federal Ministries are laid down in the law for the allocation of responsibilities of 18 March 1975 and the edict of the Federal Chancellor of 15 Decem­ber 1973.
Som følge heraf udøver for­bundsministeriet for uddannelse og videnskab almene og koordinerende beføjelser i erhvervsuddannelsesspørgsmål og har det redaktionelle ansvar for loven om erhvervsuddan­nelse.
Through these the Federal Ministry of Education and Science has overall responsibility including coordina­tion of vocational training, and also takes the lead in drafting the law.
Beføjelserne med hensyn til godkendelse af uddannelser­hverv, bekendtgørelse af uddannelsesanordninger samt anordninger vedrørende godskrivning og ækvivalens er til­lagt de enkelte fagministerier (f.eks. sorterer handel og industri under forbundsøkonomiministeriet, landbrugs­ og landhusholdningserhvervene under forbundsministeriet for ernæring, land­ og skovbrug, byhusholdningserhvervene under forbundsministeriet for arbejde og social ordning).
It is responsible for the basic policy of vocational training and supervises the Federal Institute for Vocational Training. The appropriate Trade Ministries (e.g. the Federal Ministry of Economic Affairs; the Federal Ministry of Food, Agriculture and Forestry for the commercial and agricultural occupations and rural domestic science; the Federal Minis­try of Labour and Social Affairs for domestic science in towns) are responsible for the recognition of occupations requiring training, following the issuing of training regula­tions as well as the finance and equalization regulations.
De kan dog kun vedtage uddannelsesregler samt anordninger vedrørende godskrivning og ækvivalens med indforståelse fra forbundsministeriet for uddannelse og videnskab.
They can issue regulations for training as well as for finance and equalization, but only in agreement with the Federal Ministry of Education and Science.
I henhold til lovene fører de tilsyn med handelens og industriens kompetente organer (industri- og handelskamrene, håndværkskamrene), de er ansvarlige for offentlig økonomisk støtte til lærlingeuddannelsen, de fører forretningerne for det pågældende forbundslands lærlinge kommission og deltager i bekendtgørelse af undervisnings planer for de tekniskfaglige skoler.
sector (Chambers of Commerce and Industry, Chambers for Manual Crafts), arrange the financial promotion of appren­tice training throughout the state, take over the manage­ment of the State Committee for Vocational Training and are concerned with issuing teaching programmes for occu­pational training schools.
Inden for rammerne af deres lovmæssige tilsynspligt godkender de kompetente organers eksamensordninger.
They approve the examinations of the appropriate authority as part of their legal supervisory function.
Forbundsarbejdsdirektoratet påtager sig ligeledes opgaver forbindelse med erhvervsuddannelsessystemet.
The Federal Institute of Labour (Bundesanstalt für Arbeit) also has some responsibility within the vocational training system.
Direktorate er som offentligretlig instans direkte underlagt forbunds myndighederne. Det udøver selvforvaltning og har sit sæde Nürnberg.
The Federal Institute is a public jurisdiction body with its own administration (head office: Nürnberg) and is directly subordinate to the Federal Government.
I henhold til lov om arbejdsfremmende foranstalt ninger er direktoratet tillagt beføjelser med hensyn til bl.a erhvervsvejledning, arbejdsformidling, fremme af erhvervs uddannelsen, arbejds- og erhvervsfremmende foranstalt ninger for handicappede, bevillinger til bevarelse og opret telse af arbejdspladser; derudover skal direktoratet fremme arbejds- og erhvervsforskning.
In accord­ance with the law for the promotion of work it is responsible for career counselling, labour exchanges, promotion of vocational training, promotion of work for the disabled, granting of funds for job preservation and creation.
Til varetagelse af alle disse opgaver har direktoratet oprettet sit eget institut, der ligeledes er beliggende i Nürnberg.
Apart from these, it has to carry out research into employment and occupations. For this purpose it has its own Institute — also in Nürnberg.
Som det fremgår af ovenstående, udøver et mangefold af instanser og institutioner altså beføjelser forbundet med bestemmelse, gennemførelse og kontrol af erhvervsuddannelsen i Forbundsrepublikken Tyskland.
There are therefore several institutions concerned with determining, conducting and controlling vocational training in the Federal Republic.
Det er imidlertid særegent, at alle opgaver og samvirket mellem forbundet, forbundslandene, de kompetente organer og arbejdsmarke dets parter er lovbestemte, hvorfor specielt principielle ændringer ikke vil kunne gennemføres uden overensstemmelse mellem arbejdsmarkedets parter.
The difference is, however, that all its tasks, including the cooperation between the Federal and state government authorities and the industrial partners are legally controlled.
For i samråd at kunne klare spørgsmål i forbindelse med erhvervsuddannelsen har samtlige arbejdsgiverorienterede foreninger og organisationer sluttet sig sammen på forbundsplan.
In particular, fundamental alterations cannot be undertaken without the agreement of the social partners.1 All the employers' associations and organizations have joined together throughout the Federal Republic to discuss and clarify questions of vocational training.
I 1970 etablerede man »Tysk erhvervslivs kuratorium for erhvervsuddannelse« (sæde: Bonn).
Their forum is the 'Board of the German Economy for Vocational Training' (head office: Bonn) which was founded at the beginning of the 1970s.
Heri sidder der repræsentanter for »Tysk industri- og handelsdag« (DIHT), »Tysk håndværkscentralforbund« (ZDH), »Forbundssammenslutningen tysk engros- og udenrigshandel« (BGA), »Forbundssammenslutningen af tyske arbejdsgiverforbund« (BDA) og »Forbundssammenslutningen liberale erhverv«.
In it the Congress of the German Industry and Commerce (DIHT), the Central Association of German Man­ual Crafts (ZDH), the Association of German Large- and Export Traders (BGA), the Federal Congress of German Employers' Associations (BDA) and the Federal Association of the Self-employed are all represented.
Fagforbundene er i Forbundsrepublikken inddelt efter er hvervssektorer. Som de vigtigste skal her nævnes: Metal (inklusive elektro-), kemi, papir, keramik, byggefagene, of fentlige servicefag, transport og trafik, træ, handel, banker og forsikringer.
The trade unions in the Federal Republic are organized according to sectors of the economy — the most important are: metal (including electricians), chemicals, paper, ceram­ics, building, public services, transport and travel, wood, commerce, banks and insurance.
Inden for den respektive sektor repræsenterer og varetager fagforbundene arbejdstagernes og de ud dannelsessøgendes interesser, de har nedsat kompetente organer på amts-, forbundslands- og forbundsplan til at beskæftige sig med erhvervsuddannelsesspørgsmål, og de har repræsentanter siddende i lærlingekommissionerne.
Trade unions represent, within their sectors, workers and trainees' interests as a whole, and have appropriate discussions concerning voca­tional training at local, state and Federal levels.
De enkelte fagforbund er tilsluttet de samvirkende tyske fagforbund (DGB) med sæde i Düsseldorf.
They are represented on committees for vocational training.
Her mødes alle aktiviteter fra arbejdstagernes side vedrørende erhvervsuddannelsen fra hele Forbundsrepublikken.
The German Trade Unions Congress (DGB), (head office: Düssel­dorf) coordinates all trade union activities on behalf of employees throughout the Federal Republic.
De to arbejdsmarkedsparters organisationer: tysk erhvervs livs kuratorium og de samvirkende tyske fagforbund, afdeling for erhvervsuddannelse, deltager således på et tidligt tidspunkt i udformningen, nyordningen og udviklingen af erhvervsuddannelsen.
The organizations of the social partners, the 'Board of the German Economy' and the 'Department for Vocational Training of the German Trade Unions Congress' take part at an early stage in the formation of policy for vocational training.
De teknisk­faglige skoler finansieres over de offentlige budgetten Ligesom finansieringen af det almene uddannel­sessystem skal forbundslandene også finansiere de teknisk­faglige skoler, inklusive det duale systems tek­nisk­faglige skoler.
Schools for vocational training are financed from public funds.
Finansieringsbestemmelseme kan med hensyn til enkeltheder variere fra forbundsland til forbunds­land; for alle forbundslande gælder dog i almindelighed, at myndighederne skal afholde lærerlønningerne ved de offent­ lige teknisk­faglige skoler.
Just as with the general system of education, finance for schools for occupational training, including the occupational training schools in the dual system, is a matter for the individual states, but financial regulations differ from state to state.
Det er derimod de såkaldte skole­ myndigheders (selvstændige amtsbyer, amtskredse) opgave at stille skolebygninger og skoleanlæg til rådighed ogløbende at vedligeholde og forvalte disse samt stille påkræ­ vet administrationspersonale til rådighed.
The costs of teaching staff are generally borne by the Federal states — but towns and rural communities ('school carriers') pay for the provision, maintenance, and running costs of the schools buildings and installations as well as for the administrative personnel.
Private teknisk­faglige skoler (hjælpe­ eller supplerende sko­ler) modtager — for så vidt de er statsanerkendte — finan­sielle tilskud til inventar­ og personaleomkostninger efter herom gældende forbundslandsbestemmelser. Hvis private teknisk­faglige skoler alene er tilladt, kan de få disse tilskud bevilget.
The private vocational schools (substitute or supplementary schools) when recognized by the state, receive financial assistance in accordance with state regulations for person­nel and materials costs.
Virksomhederne finansierer selv deres uddannelsesfor­anstaltninger (hver enkelt virksomhed finansierer for sig selv).
Industrial undertakings finance their own training activities (Financing by individual business).
Alt efter uddannelsens art og de erhverv, der uddannes til, men også afhængig af virksomhedens art, størrelse og ydeeve, varierer udgifternes størrelsesorden fra virksomhed til virksomhed.
Costs differ from firm to firm according to what training is carried out, as well as the size and capabilities of the firm.
De gennemsnitlige nettoomkostninger pr. uddannelsessøgende pr. år udgjorde i året 1971/72 for indu­stri­ og handelsvirksomheder med mere end 1 000 beskæfti­gede 6 692 DM, for håndværksvirksomheder var tallet 2 582 DM.
The average net costs for each trainee per year amounted to DM 6692 in the year 1971/72 for industrial and commercial firms with more than 1000 employees and for manual crafts firms to DM 2582.
Disse oplysninger er hentet fra en repræsentativ undersø­gelse foretaget af en af forbundsministeriet for arbejde og social ordning nedsat ekspertkommission »Omkostninger og finansiering inden for erhvervsuddannelsen uden for skolerne«, gennemført i 1971/72.
These figures were derived from a survey which was undertaken by a commission of enquiry outside of schools in 1971/72, appointed by the Federal Minister for Labour and Sociology.
I ekspertkommissionens kendte rapport — kendt under navnet »Edding­undersøgel­sen« — blev omkostningerne i forbindelse med erhvervsud­dannelsen uden for skolerne for første gang ikke skøns­mæssigt fastsat, men beregnet på grundlag af differentiere­de statistiske indberetninger.
In its report, which became known as the 'Edding Study' the costs of vocational training outside of schools were for the first time not merely estimated, but precisely calculated on the basis of the results of different surveys.
For året 1972 beløb brutto­omkostningerne for virksomheder inden for det fri erhvervs­liv, de liberale erhverv og offentlige servicefag sig til i alt 8,5 milliarder DM, hvori er medregnet indtægter og udbytte på grundlag af det af de uddannelsessøgende udførte arbejde.
For the year 1972 the total gross costs for the firms in the private sector, including the professions (doctors, lawyers, accountants etc.) and the public services was DM 8500 million.
Sidstnævnte beløb sig til i alt 3,4 milliarder DM, således at nettoudgifterne efter fradrag beløb sig til 5,1 milliarder DM for samtlige virksomheder tilsammen.
The trainees own productive work was valued at DM 3400 million, so that after this is deducted a net cost for training was DM 5100 million.
Af den offentlige statistik for samme år fremgår, at gen­nemsnitomkostningerne for en elev i den teknisk­faglige skole beløb sig til 1 110 DM.
From the official statistics for the same year, the average cost per pupil for vocational training school was calculated at DM 1110.
Regner man dette beløb op på forbundsplan, ville udgifterne til erhvervsuddannelsen i 1972 i alt have ligget omkring knapt 1 milliard DM.
Based on this for the whole of the Federal Republic, the cost of vocational training in schools for 1972 amounted to just DM 1000 million.
Tager man hensyn til 70'ernes prisstigninger, men også de senere års mere krævende uddannelsesanordninger samt det stigende antal af uddannelsessøgende og stigende offentlige ydelser, kan man groft skønne, at de samlede udgifter i året 1980 kan anslås til ca. 15 milliarder DM.
Taking account of inflation in the 1970s, and more demanding training procedures in recent years, increasing numbers of trainees and greater public expenditure, the total costs for the year 1980 at a rough estimate could be about DM 15000 million.
Fælles uddannelsessteder (f.eks. oplæringsværksteder) finansieres for det meste af forskellige kilder: Kamrenes egne midler, tilskud fra forbundsarbejdsdirektoratet, tilskud fra forbundet og det pågældende forbundsland.
training workshops) are mostly financed from Chambers of Industry's own finance and by grants from the Federal Institute, the Federal Government, and from the state con­cerned.
De løbende omkostninger bliver i det mindste delvis dækket ved bidrag fra de involverede virksomheder.
The running costs are partly covered by the contri­butions from the firms concerned.
Forbundsarbejdsdirektoratet (Nürnberg) yder betydelige tilskud til omskoling, efter- og videreuddannelse og indslusning inden for erhvervsuddannelsesområdet for voksne.
The Federal institute for Labour (Nürnberg) provides considerable subsidies for retraining, further education and adult education.
Reformforslag og Statsstøtte.
Stale level.