natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kommissionen anmodede i 1989 de spanske myndigheder om at fremsende oplysninger om angivelige kapitaltilførsler til Hytasa i perioden fra 1986 og frem.
According to the reasons on which it is stated to be based, it was adopted in order to take due account of the judgment in Joined Cases C-278/92, C279/92 and C-280/92 Spain ν Commission.
På baggrund af svarskrivelsen fra de spanske myndigheder fastslog Kommissionen, at Hytasa havde modtaget kapitalforøgelser på 7 100 mio. ESP.
On 25 March 1992, the Commission adopted Decision 92/317, in which it concluded that both
Kommissionen var derfor ikke af den grund fritaget fra at undersøge, om støtten var EF-konform i lyset af denne bestemmelse.
with the common market pursuant to Article 92(3)(a).
Ifølge Kongeriget Spanien følger det heraf, at annullationen af beslutning 92/317 - netop på grund af annullationsårsagen — rækker ind i samtlige de forberedende akter, som Kommissionen udstedte, før den traf nævnte beslutning.
all preliminary acts taken by the Commission before adopting that decision.
Kommissionen kan derfor ikke berigtige sin fejl ved blot at udstede en ny beslutning, men den bør tværtimod genoptage proceduren fra begyndelsen.
The Commission cannot therefore rectify its error by merely adopting a fresh decision but must, on the contrary, restart the procedure from the beginning.
Ved den undersøgelse, Kommissionen foretog til opfyldelse af dommen i den ovennævnte sag Spanien mod Kommissionen, og som bekræftede dens konklusion i beslutning 92/317, erstattede Kommissionen, i den dispositive del af den omtvistede beslutning, de tidligere af Domstolen annullerede bestemmelser med bestemmelser af et lignende indhold.
According to established case-law, annulment of a Community measure does not necessarily affect the preparatory acts.
Til støtte for sagen har Kongeriget Spanien påberåbt sig to anbringender henholdsvis om overtrædelse af EF-traktatens artikel 93 og 174 og tilsidesættelse af retten til kontradiktion samt principperne om retssikkerhed og beskyttelsen af den berettigede forventning.
In support of its application, the Kingdom of Spain relies on two pleas alleging breach of Articles 93 and 174 of the EC Treaty and breach of its rights of defence, of the principle of legal certainty and of the principle of legitimate expectations.
Overtrædelse af traktatens artikel 93 og 174
Breach of Articles 93 and 174 of the Treaty
Kongeriget Spanien bestrider ikke, at de af Kommissionen foretagne undersøgelsestiltag ved udstedelsen af beslutning 92/317 muliggjorde en udtømmende analyse af spørgsmålet, om støtten var forenelig med traktatens artikel 92, stk. 3.
The Kingdom of Spain does not contest that, at the time of adoption of Decision 92/317, the investigation measures completed by the Commission allowed an exhaustive analysis to be made of the compatibility of the aid with regard to Article 92(3) of the Treaty.
Da Kommissionens analyse imidlertid var ufuldstændig og således medførte ulovlighed af beslutning 92/317, kunne proceduren til erstatning af den nævnte beslutning genoptages på dette punkt ved, at der på ny foretages en analyse af undersøgelsestiltagene, hvis berettigelse i øvrigt ikke er blevet anfægtet her i sagen.
Since the analysis carried out by the Commission was, however, incomplete, thus entailing the illegality of Decision 92/317, the procedure for replacing that decision could be resumed at that point by means of a fresh analysis of the investigation measures, the reliability of which have not in fact been challenged in this case.
Opfyldelsen af dommen i sagen Spanien mod Kommissionen forpligtede derfor ikke Kommissionen til igen fuldt ud at gennemføre proceduren efter traktatens artikel 93.
Implementation of the judgment in Spain ν Commission did not therefore require the Commission to go through the whole procedure provided for in Article 93 of the Treaty.
Tilsidesættelse af kontradiktionsprincippet samt af princippet om retssikkerhed og om beskyttelse af den berettigede forventning
The Kingdom of Spain submits that, in adopting the contested decision, the Commission acted in breach of the first paragraph of Article 174 of the Treaty.
Kongeriget Spanien har gjort gældende, at Kommissionen ved at udstede den omtvistede beslutning har overtrådt traktatens artikel 174, stk. 1.
In this regard, it states that, according to the judgment in Spain ν Commission, cited above, the Commission had acted improperly in not carrying out the analyses necessary for the adoption of a proper decision.
Ifølge sagsøgeren er retskraftsprincippet, hvorefter en annulleret retsakt ikke på ny kan prøves judicielt, til hinder for at udstede en ny beslutning med et indhold ganske svarende til det, som fremgik af den førhen annullerede beslutning.
In its view, what is concerned is not therefore a simple lack of reasoning as would be the case if the Commission had merely adopted a decision without setting out the reasons for its adoption.
I den forbindelse konstaterer sagsøgeren, at Kommissionen ifølge den ovennævnte dom i sagen Spanien mod Kommissionen havde handlet retsstridigt ved ikke at foretage de nødvendige undersøgelser som grundlag for en korrekt beslutning.
As regards the alleged infringement of the right to be heard, it must be stated first of all that, in the Article 93(2) procedure which resulted in Decision 92/317, the Kingdom of Spain submitted its observations both on the decision to initiate the procedure and on the observations made by interested third parties.
Hvad angår tilsidesættelsen af kontradiktionsretten må det først bemærkes, at Kongeriget Spanien under proceduren efter artikel 93, stk. 2, der førte til beslutning 92/317, fremsatte bemærkninger såvel om beslutningen om at indlede proceduren som om de af tredjemand fremsatte kommentarer.
Since the nullity did not arise from a mere formal or procedural defect but from a much more serious error, the effect of the annulling judgment should be held to be total and absolute as far as the measure at issue is concerned.
Eftersom denne beslutning blev annulleret, anvendte Kommissionen herefter som grundlag for sin nye undersøgelse — som Kongeriget Spanien ikke har
It follows, according to the Kingdom of Spain, that the annulment of Decision 92/317, precisely by virtue of the reason for its annulment, extends to
Det hedder i domskonklusionen:
'A. Dismisses the application;
Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger.·
Orders the Kingdom of Spain to pay the costs.'
Generaladvokat F.G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Sjette Afdeling') den 19. marts 1998.
Advocate General EG. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 19 March 1998.
»1) at frifinde Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
(1) the action should be dismissed;
2) at pålægge Kongeriget Spanien at betale sagens omkostninger«.
(2) the Kingdom of Spain should be ordered to pay the costs.
Præjudiciel »Tiltrædelsesakten for Kongeriget Sverige - sjette momsdirektiv - overgangsbestemmelser — fritagelser — tjenesteydelserpræsteret af forfattere og kunstnere, herunder udøvende kunstnere — Domstolen ikke kompetent« (Sjette Afdeling)
Preliminary ruling (Act of accession of the Kingdom of Sweden — Sixth VAT Directive -Transitional provisions Exemptions — Services provided by authors, artists and performers - Lack of jurisdiction of the Court) (Sixth Chamber) submitted by Victoria Film A/S ('Victoria') to Skatterättsnämnden.
Disse spørgsmål er rejst i forbindelse med en anmodning om forhåndsbesked, som selskabet Victoria Film A/S (herefter »Victoria«) har indgivet til Skatterättsnämnden.
By decision of 20 February 1997, Skatterättsnämnden (Revenue Board) referred to the Court for a preliminary ruling under Article 177 of the EC Treaty three questions on the interpretation of the Act concerning the conditions of accession of the Republic of Austria, the Republic of Finland and the Kingdom of Sweden and the adjustments to the Treaties on which the European Union is founded, in conjunction with Article 28(3)(b) of Sixth Council Directive (77/388/EEC) of 17 May 1977 and point 2 of Annex F thereto.
Ved kendelse afsagt den 20. februar 1997 har Skatterättsnämnden stillet tre præjudicielle spørgsmål om fortolkningen af akten vedrørende vilkårene for Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union, sammenholdt med artikel 28, stk. 3, litra b), i
The Commission submits that the Court has no jurisdiction to reply to the questions referred by Skatterättsnämnden. In particular, it submits that the latter is not a court or tribunal for the purposes of Article 177 of the Treaty, since its activities seem to be rather administrative in nature.
Skatterättsnämnden kan efter anmodning fra en skatte- eller afgiftspligtig afgive forhåndsbesked i skatte- og afgiftsspørgsmål.
may refer a question to the Court only if there is a case pending before it and if it is called upon to give judgment in proceedings intended to lead to a decision of a judicial nature.
Kommissionen har gjort gældende, at Domstolen ikke er kompetent til at besvare de af Skatterättsnämnden stillede spørgsmål.
its task to review the legality of the decisions of the tax authorities but rather to adopt a view, for the first time, on how a specific transaction is to be assessed to tax.
Der må navnlig tages hensyn til det forhold, at den afgiftspligtiges situation ikke har givet anledning til nogen afgørelse fra skattemyndighederne, før anmodningen om forhåndsbesked blev indgivet til Skatterättsnämnden. Nævnet har således ikke til opgave at prøve lovligheden af disse myndigheders afgørelser, men skal derimod træffe den første afgørelse om beskatningen af en bestemt transaktion.
Where, upon application by a taxable person, Skatterättsnämnden gives a preliminary decision on a matter of assessment or taxation, it performs a non-judicial function which, moreover, in other Member States is expressly entrusted to the tax authorities.
Når Skatterättsnämnden efter anmodning fra den skatte- eller afgiftspligtige afgiver forhåndsbesked om et beskatnings- eller afgiftsspørgsmål, udøver det en ikke-judiciel funktion, som i øvrigt i andre medlemsstater udtrykkeligt varetages af skatte og afgiftsmyndighederne.
It should be borne in mind, in particular, that at the time when an application for a preliminary decision is lodged with Skatterättsnämnden the taxpayer's situation has not been the subject of any decision by the tax authorities. Skatterättsnämnden does not therefore have as
Det hedder i domskonklusionen: der er stillet af
The Court ruled: by its
»Domstolen er Skatterättsnämnden besvare de spørgsmål, af 20. februar 1997.« ikke kompetent til at ved forelæggelseskendelse
'The Court has no jurisdiction to answer the questions refened by Skatterättsnämnden order for reference of 20 February 1997.'
Generaladvokat N. Fennelly fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Sjette Afdeling) den 18. juni 1998.
Advocate General N. Fennelly delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 18 June 1998.
Han foreslog Domstolen følgende besvarelse:
He recommended that the Court reply as follows:
»1) Et produktionsselskabs overdragelse af rettigheder til forevisning af biograffilm er ikke omfattet af anvendelsesområdet for den fritagelse i en overgangsperiode, som der er truffet bestemmelse om i artikel 28, stk. 3, litra b), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag sammenholdt med punkt 2 i bilag F til direktivet.
(1) The assignment of rights to exhibit motion pictures by a film-production undertaking does not come within the scope of the transitional exemption provided for in Article 28(3)(b) of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes - Common system of value added tax: uniform basis of assessment, read in conjunction with point 2 of Annex F to that Directive;
Særligt følger det af artikel 2, stk. 1, artikel 6, stk. 1, og artikel 17 i Rådets sjette direktiv, at når der sker momspligtig overdragelse af enerettigheder til forevisning af biograffilm, kan disse bestemmelser påberåbes over for nationale skattemyndigheder, der afslår at godkende en momsopgørelse, hvori momsdelen af de varer og tjenesteydelser, der er anvendt til produktion af de pågældende film, er fradraget i den moms, der skulle have indgået i prisen for overdragelse af disse rettigheder.
It follows, in particular, from Articles 2(1), 6(1) and 17 of the Sixth Council Directive that a person who makes taxable supplies of exclusive rights to exhibit motion pictures may rely upon those provisions against a national tax authority which refuses to permit it to make a VAT declaration in which that person seeks to deduct the VAT component of the goods and services used for the purposes of producing the films in question from the VAT which should have been included in the price charged on the assignment of those rights;
Når en momspligtig har undladt at pålægge udgående moms ved beregning af prisen for overdragelse af enerettigheder til forevisning af biograffilm, er dette uden betydning for den ret, som tilkommer den pågældende momspligtige, der har foretaget de pågældende overdragelser, til i den moms, den pågældende skulle have betalt af disse overdragelser, at fradrage momsdelen af de varer og tjenesteydelser, han har fået leveret til produktionen af de film, der blev overdraget.«
(3) The failure of a taxable person to add the value of the output tax at the time of calculating the price of the assignment of exclusive rights to exhibit motion pictures cannot affect the right of that taxable person, who has made the assignments in question, to deduct from the VAT which he ought to have paid in respect of those assignments the VAT component of the goods and services supplied to him for the purposes of making the motion pictures that were the subject-matter of the assignments.
Præjudiciel »Moms —fritagelser — organisationer, der ikke arbejder med gevinst f or øje, og hvis formål er af fagforeningsmæssig karakter« (Sjette Afdeling)
Preliminary ruling (VAT Exemptions (Sixth Chamber) trade-union nature' are capable of having a different meaning from those used in other language versions.
Ved kendelse af 7. april 1997 har VAT and Duties Tribunal, London, forelagt et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 13, punkt A stk. 1, litra 1), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977.
By order of 7 April 1997, the VAT and Duties Tribunal, London, referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Article 13A(1)(1) of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977.
Indledningsvis bemærkes, at de udtryk, der anvendes i visse sproglige versioner af denne bestemmelse for at gengive udtrykket »formål ... af... fagforeningsmæssig ... karakter«, kan have en anden betydning end de udtryk, der anvendes i andre sproglige versioner.
It should be borne in mind here that the terms used to specify the exemptions envisaged by Article 13 of the Directive are to be interpreted strictly, since they constitute exceptions to the general principle that turnover tax is levied on all services supplied for consideration by a taxable person.
Spørgsmålet er blevet rejst under en sag mellem The Institute of the Motor Industry (herefter »Institute«) og Commissioners of Customs & Excise vedrørende anvendelsen af en regel om momsfritagelse for gruppe 9 i bilag 9 til VAT Act 1994 (»1994-momsloven«). Det bemærkes dernæst, at de udtryk, der anvendes til at betegne de fritagelser, som er fastsat i sjette direktivs artikel 13, skal fortolkes indskrænkende, da de er undtagelser fra det almindelige princip, hvorefter omsætningsafgift opkræves af enhver tjenesteydelse, der udføres mod vederlag af en afgiftspligtig person.
That question was raised in proceedings between the Institute of the Motor Industry (hereinafter 'the Institute') and the Commissioners of Customs and Excise concerning the application of an exemption from value added tax ('VAT') for items in Group 9 of Schedule 9 to the Value Added Tax Act 1994.
Institute er en frivillig sammenslutning, hvis medlemmer er beskæftiget i sektoren for detailsalg af automobiler.
The Institute is a voluntary association of persons working in the retail sector of the motor industry.
Det bemærkes endvidere, at direktivets artikel 13, punkt A har til formål at momsfritage visse former for virksomhed af almen interesse.
It must also be remembered that the aim of Article 13A of the Directive is to exempt from VAT certain activities which are in the public interest.
Denne bestemmelse udelukker ikke alle former for virksomhed af almen interesse, men alene sådanne, der nøje er opregnet og beskrevet på detaljeret måde.
That provision does not provide exemption for every activity performed in the public interest, but only for those which are listed and described in great detail.
Commissioners of Customs & Excise bestemte, at Institute ikke opfyldte betingelserne for momsfritagelse ifølge bilag 9 til 1994-momsloven, og at der derfor skulle svares moms af de tjenesteydelser, som Institute leverede til medlemmerne mod betaling af årligt medlemskontingent. Institute har under en ved VAT and Duties Tribunal, London, anlagt sag anfægtet denne afgørelse.
The Commissioners of Customs and Excise ruled that the Institute did not satisfy the conditions for exemption under Schedule 9 to the VAT Act 1994, so that its supplies of services to its members in return for their annual subscriptions constituted taxable supplies for VAT purposes.
På baggrund heraf bemærkes det, at en organisation, der ikke arbejder med gevinst for øje, og hvis formål er at virke for medlemmernes interesser, uden at der herved bliver tale om en virksomhed til forsvar og repræsentation af medlemmernes fælles interesser i forhold til de beslutningscentre, som berører dem, ikke kan antages at have formål af fagforeningsmæssig karakter i den betydning, hvori udtrykket er anvendt i direktivets artikel 13, punkt A stk. 1, litra 1).
In the light of those considerations, it must be held that a non-profit-making organisation which aims to promote the interests of its members cannot, where that object is not put into practice by defending and representing the collective interests of its members vis-à-vis the relevant decision-makers, be regarded as having objects of a trade-union nature within the meaning of Article 13A(1)(1) of the Directive.
En organisation, der ikke arbejder med gevinst for øje, og hvis hovedformål er at forsvare og
The Court notes first of all that the expressions used in some of the language versions of that provision to render the expression 'aims of a
Den forelæggende ret ønsker med sit spørgsmål nærmere bestemt at få oplyst, om en organisation, der ikke arbejder med gevinst for øje, og som forfølger formål af fagforeningsmæssig karakter i den betydning, hvori udtrykket er anvendt i direktivets artikel 13, punkt A stk. 1, litra 1), kan betegne en sammenslutning som Institute.
Thus, a non-profit-making organisation whose main object is to defend and represent the collective interests of its members satisfies the criterion of exercising an activity in the public interest, which is the basis of the exemptions set out in Article 13A(1)(1) of the Directive, in so far as it provides its members with a representative voice and strength in negotiations with third parties.
»En organisation, hvis formål er af fagforeningsmæssig karakter i den betydning, hvori udtrykket er anvendt i artikel 13, punkt A, stk 1, litra l), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, betegneren organisation, hvis hovedformål er at varetage medlemmernes fælles interesser, hvad enten der er tale om arbejdstagere, arbejdsgivere, personer i liberale erhverv eller erhvervsdrivende, og at repræsentere disse over for tredjemand, herunder offentlige myndigheder.·
'For the purposes of Article 13A (1)(ï) of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes Common system of value added tax: uniform basis of assessment, an organisation with aims of a trade-union nature means an organisation whose main aim is to defend the collective interests of its members — whether they are workers, employers, independent professionals or traders carrying on a particular economic activity — and to represent them vis-à-vis the appropriate third parties, including the public authorities.'
Generaladvokat G. Cosmas fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Sjette Afdeling) den 14. maj 1998.
Advocate General G. Cosmas delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 14 May 1998.
»Artikel 13, punkt A stk. 1, litra 1), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, skal fortolkes således, at en organisation af den i forelæggelseskendelsen nævnte art ikke kan anses for at have et 'formål af fagforeningsmæssig karakter', således at tjenesteydelser, som organisationen leverer til sine medlemmer, ikke er fritaget for moms.«
Article 13(A)(1)(1) of Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes - Common system of value added tax: uniform basis of assessment, must be construed as meaning that an organisation with the characteristics described in the order for reference cannot be deemed to be 'pursuing aims of a trade-union nature' and, accordingly, the services which it supplies to its members are not exempt from VAT.
Sag T-294/97 Manuel Tomás Carrasco Benítez / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Tjenestemandsvedtægten
Case T-294/97 Manuel Tomás Carrasco Benítez ν Commission of the European Communities Staff Regulations of Officials
»Tjenestemænd — intern udvælgelsesprøve for fastansættelse som tjenestemænd udelukkende for midlertidigt ansatte i kategori A — ansøgning fra tjenestemand i kategori Β — ulovlig meddelelse om udvælgelsesprøve« (Fjerde Afdeling)
(Officials - Internal competition reserved for Category A temporary staff Grade Β 5 official — Unlawfulness of the notice of competition) (Fourth Chamber)
Sag T-91/96 Rådet for Den Europæiske Union / Nicole Hankart Tjenestemandsvedtægten
Case T-91/96 Council of the European Union ν Nicole I länkart Staff Regulations of Officials
»Tjenestemænd — genoptagelse — ny afgørende omstændighed — ingen — afvisning« (Fjerde Afdeling)
(Officials - Action for revision — Decisive new fact — None — Inadmissible) (Fourth Chamber)
Præjudiciel »Anmodning om fortolkning af en aftale mellem visse medlemsstater i medfør af artikel 8 i direktiv 93/89/EØF — Domstolen inkompetent« (Fjerde Afdeling)
Preliminary ruling (Application for interpretation of an agreement concluded between certain Member States under Article 8 of Directive 93/89/EEC - Lack of jurisdiction of the Court) (Fourth Chamber)
Dansk tekst foreligger endnu ikke.
Kingdom of the Netherlands (hereinafter 'the Agreement').
Generaladvokat N. Fennellv fremsatte forslap til afgørelse i retsmødet (Femte Afdeling) den 12. november 1998.
application by Member States of taxes on certain vehicles used for the carriage of goods by road and tolls and charges for the use of certain infrastructures ('the Directive'), Article 8 of which authorises two or more Member States to cooperate in introducing a common system of user charges, subject to certain conditions in addition to those governing the imposition of such charges where Member States act individually.
Sag C-75/97 Kongeriget Belgien / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
In the present case, the national court is asking the Court to rule on the interpretation of a provision of an agreement concluded between certain Member States.