natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Da formålet med tiltrædelsesudligningsbeløbene i samhandelen inden for Fælles­skabet er, under tilfredsstillende vilkår, at tillade udveksling af produkter mellem to medlemsstater med forskellige prisniveauer, kommer ordningen kun i betragtning, så­fremt den pågældende vare faktisk udveksles mellem de to stater, og såfremt den eventuelle prisforskel mellem den importerende medlemsstat og den eksporterende medlemsstat — fordi varen bringes i handelen i den som importland angivne stat — giver et økonomisk udslag, der har reel betydning for samhandelen mellem de to sta­ter.
Since, according to Article 55 of the Act of Accession, the "accession" compensa­tory amounts in intra­Community trade are intended to promote the satisfactory cir­culation of products between Member States with different price levels, the system only operates if the goods concerned actually move between two Member States and if, by reason of the marketing of those goods within the State designated as the im­porting State, such price difference as may exist between that Member State and the exporting Member State constitutes an economic factor which really affects trade be­tween the two States.
Artikel 5, stk. 2, i Kommissionens forordning nr. 269/73 som ændret ved forordning nr. 1466/73 skal derfor fortolkes således, at der ved eksport af landbrugsprodukter til en ny medlemsstat fra en medlemsstat med højere priser ikke kan kræves udbetalt tiltrædelsesudligningsbeløb, hvis produkterne ikke efter opfyldelsen af toldformalite­terne i den medlemsstat, som over for de kompetente myndigheder i eksportmedlems­staten er angivet som bestemmelsesstat, reelt er bragt i handelen på denne stats mar­ked.
Therefore Article 5 (2) of Regulation (EEC) No 269/73 of the Commission as amended by Regulation No 1466/73 of the Commission, must be interpreted as meaning that an exporter who sends agricultural products to a new Member State from a Member State which applies higher prices may not claim payment of "acces­sion" compensatory amounts if the completion of customs formalities in the Member State declared to the competent authorities in the exporting Member State as the State of destination is not followed by the effective release of those products on to the market of the latter State.
Dom af 27. oktober 1981: sag 250/80, Anklagemyndigheden/Töpfer, Sml. 1981, s. 2465, Smdrg., jfr. s. 2478 f. (Forslag: Capotorti, s. 2481).
Judgment of 27 October 1981, Case 250/80, Anklagemyndigheden ν Töpfer, [1981] ECR 2465, cf. p. 2478 (Opinion: Capotorti, p. 2481).
Respekten for internationale overenskomster, som medlemsstaterne tidligere har indgået
Observance of prior international agreements concluded by Member States
[Navnlig gælder]..., at såfremt der med henblik på gennemførelse af et bestemt mål i fællesskabsretten er tillagt Fællesskabets institutio­ner kompetence indadtil, har Fællesskabet kompetence til at påtage sig de nødven­dige internationale forpligtelser til gennemførelse af dette mål, selv hvor der ikke fin­des nogen udtrykkelig bestemmelse herom.
... [in particular] whenever Community law has created for the institutions of the Community powers within its internal system for the purpose of attaining a specific objective, the Community has authority to enter into the international commitments necessary for the attainment ofthat objective even in the absence of an express provi­sion in that connection.
Selv om de interne fælles­skabsforanstaltninger først vedtages ved den internationale aftales indgåelse og ikrafttrædelse ... følger kompetence til at forpligte Fællesskabet over for tredjelande ikke desto mindre forudsætningsvis af traktatens bestemmelser om kompetencen indadtil, for så vidt Fællesskabets deltagelse i den internationale aftale ... er nødven­dig for gennemførelsen af et af Fællesskabets mål.«
Although the internal Community measures are adopted only when the international agreement is concluded and made enforceable,... the power to bind the Community vb­à­vis third countries neverthe­less flows by implication from the provisions of the Treaty creating the internal power and in so far as the participation of the Community in the international agree­ment is... necessary for the attainment of one of the objectives of the Community."
Visse medlemsstaters deltagelse som parter i aftalen vedrørende flod­ og kanal­skibsfarten ved siden af Fællesskabet er — for så vidt angår skibsfarten på Rhinen — begrundet i, at der består visse internationale aftaler fra tiden før EØF­traktaten, som kan udgøre en hindring for gennemførelsen af den i aftalen påtænkte ordning.
The participation of specific Member States, together with the Community, in the conclusion of an agreement concerning inland navigation is justified, as regards navigation on the Rhine, by the existence of certain international conventions which preceded the EEC Treaty and are capable of forming an obstacle to the attainment of the scheme laid down by the agreement.
Disse staters deltagelse bør imidlertid anses for kun at have til formål at forpligte sta­terne til at foretage de ændringer til konventionerne, som er en nødvendig følge af den påtænkte aftales gennemførelse; deltagelsen er inden for disse grænser begrun­det i traktatens artikel 234, stk. 2, og kan ikke anses for at gribe ind i Fællesskabets kompetence udadtil.
The participation of these States must however be considered as being for the sole purpose of carrying out the undertaking to make the amendments necessitated by the implementation of the scheme con­cerned. Within these limits, that participation is justified by the second paragraph of Article 234 of the Treaty and cannot therefore be regarded as encroaching on the ex­ternal power of the Community.
Udtalelse 1/76 af 26. april 1977, Sml. 1977, s. 741, Smdrg. 2, jfr. s. 755.
Opinion 1/76 of 26 April 1977, [1977] ECR 741, Summary, para. 2, cf. p. 756.
Med henblik på at gennemføre en fælles politik, såsom den fælles transportpoli­tik, der er reguleret i traktatens artikler 74 og 75, har Fællesskabet ikke blot evne til at indgå aftaler med et tredjeland, men også kompetence til, under overholdelse af traktaten, at træffe aftale om oprettelse af et internationalt organ, at tillægge dette den nødvendige besluttende myndighed og nøjere at fastlægge karakteren, udform­
In order to attain a common policy, such as the common transport policy gov­erned by Articles 74 and 75 of the Treaty, the Community is not only entitled to enter into contractual relations with a third country but also has the power, while observing
Såfremt finansieringen påhviler Fællesska­bet, tilkommer kompetencen Fællesskabet; såfremt finansieringen direkte påhviler medlemsstaternes budgetter, er deres deltagelse sammen med Fællesskabet nødven­dig.
If the financial burdens fall upon the Community budget the powers will belong to the Community; if the burdens are charged directly to the budgets of the Member States their participation, together with the Community, will be necessary.
Herefter må stillingen for de medlemsstater, som varetager disse territo­riers internationale forbindelser, i forhold til den påtænkte overenskomst [med tredjelande] fastsættes efter disse medlemsstaters dobbelte status : dels efter deres sta­tus som medlemmer af Fællesskabet, dels efter deres status som international repræ­sentant for visse tilhørende territorier, som ikke omfattes af fællesskabsrettens gyldig­hedsområde.
Hence, the position of Member States responsible for the international relations of those territories must be defined, in relation to [an] agreement envisaged [with a nonmember country], in a dual capacity: on the one hand in so far as they are members of the Community and on the other hand in so far as they represent internationally certain dependent territories which are not part of the sphere of application of Community law.
Men det er da i denne egenskab og ikke i egenskab af deres med­lemsskab af Fællesskabet, at de deltager i overenskomsten.
It is however in that capacity and not as Member States of the Community that they are called upon to participate in the agreement.
Dette særlige forhold har således ingen betydning for afgrænsningen af kompetenceområderne inden for Fæl­lesskabet.«
That special position cannot therefore affect the solution of the problem relating to the demarcation of spheres of compe­tence within the Community."
Virkninger — rækkevidde og begrænsninger
3; not avail­able in English)
Omfortolkningen af de af Fællesskabet afsluttede overenskomster, se tillige: A ­ 5, nr. 5
■ ACP­EEC Convention, signed in Lomé on 28 Feb­ruary 1975 (Official Journal 1976, L 25, p. 2)
Da der ifølge en bestemt fortolkning af den på­tænkte aftales bestemmelser om domstolskontrol er mulighed for konflikt mellem disse bestemmelser og de tilsvarende bestemmelser i traktaten, og den påtænkte afta­le, kan det i aftalen fastsatte dømmende organ kun oprettes efter de angivne retnings­linjer, såfremt der ved dets sammensætning ikke udpeges dommere, som er medlem­mer af Domstolen, idet disse har pligt til at udtale sig helt upartisk om de spørgsmål, der vil kunne indbringes for Domstolen.
More particularly, that article does not oblige either the ACP States or the Member States of the EEC to give to the nationals of a State belonging to the other group treat­ment identical to that reserved to their own nationals."
Udtalelse 1/76 af 26. april 1977, Sml. 1977, s. 741, jfr. s. 759 f.
Judgment of 24 November 1977, Case 65/77, Razanatsimba, [1977] ECR 2229, 2238 (Opinion: Reischl, p. 2241).
Indhold
See also:
»... [artikel 62 i Lomé­konventionen har] ikke til formål at sikre ligebehandling mellem statsborgere fra henholdsvis en AVS­stat og en EØF­medlemsstat.
Since the maintenance of fee­charging em­ployment agencies does not correspond to an obligation under Convention No 96, that Convention cannot be relied on in order to set aside the provisions of Commun­ity law in the sector in question.
Navnlig forpligter denne bestemmelse hverken AVS­staterne eller EØF's medlems­stater til at sikre statsborgere fra en stat, der tilhører den anden gruppe, en tilsvarende behandling som den, der er forbeholdt deres egne statsborgere.«
Furthermore, nothing in the Convention prevents a Member State which makes use of the exception provided for in Article 5 from ap­plying that provision to persons providing services established in another Member State in such a way as to comply with the requirements of Article 59 of the Treaty.
1977, s.2229, 2238 (Forslag: Reischl, s. 2241).
53 (Opinion: Warner, p. 56).
2. »... artikel 62 i Lomé­konventionen ... giver [ikke] en statsborger fra en AVS­stat ret til at etablere sig på en medlemsstats område uden hensyn til statsborgerskab, for så vidt der er tale om udøvelse af erhverv, der efter denne stats lovgivning er forbe­holdt dens egne statsborgere.«
The North­East Atlantic Fisheries Convention — Annex VI to the Hague Resolu­tion, which provides that "the Member States will not take any unilateral measures in respect of the conservation of [fishery] resources", except in certain circumstances and with due observance of certain requirements, must be understood as referring to any conservation measures emanating from the Member States and not from the Community authorities.
3. »... handelsaftalen mellem Fællesskabet og Spanien [var] ikke, for så vidt angår årene 1970 og 1971, ...til hinder for anvendelsen af traktatens artikel 115 på indførsel af druer til spisebrug.«
EEC ­ INTERNATIONAL AGREEMENTS extends to measures adopted by a Member State in order to fulfil, within its jurisdic­tion, the undertakings arising for it from the North­East Atlantic Fisheries Conven­tion and the resolutions of the Commission adopted thereunder.
Jfr. tilsvarende: Dom af 28. marts 1979: sag 179/78, Anklagemyndigheden/Rivoira, Sml. 1979, s. 1147, 1156 (Forslag: Warner, s. 1158).
Judgment of 4 October 1979, Case 141/78, France ν United Kingdom, [1979] ECR 2923, cf. p.
4. »...aftalen [mellem Fællesskabet og Spanien af 29.juni 1970 indeholder ikke] noget forbud mod kvantitative udførselsrestriktioner eller mod foranstaltninger med tilsvarende virkning. Under disse omstændigheder pålægger aftalen ikke Fællesska­bet eller medlemsstaterne nogen pligt til at ophæve sådanne foranstaltninger.«
The Geneva Convention for the suppression of traffic in obscene publications; the Universal Postal Convention — "... in so far as a Member State avails itself of the reservation relating to the protection of public morality provided for in Article 36 of the Treaty, the provisions of Article 234 do not preclude that State from fulfilling the obligations arising from the Geneva Convention, 1923, for the suppression of traffic in obscene publications and from the Universal Postal Convention (renewed at Lausanne in 1974, which came into force on 1 January 1976)."
Dom af 11. oktober 1979: sag 225/78, Anklagemyndigheden/Bouhelier, Sml. 1979, s. 3151, 3161 (Forslag: Capotorti, s. 3162).
Judgment of 14 December 1979, Case 34/79, R. v Henn and Darby, [1979] ECR 3795, 3816 (Opinion: Warner, p. 3818).
5. »...artikel 10 [i den midlertidige overenskomst mellem Fællesskabet og Østrig af 22. juli 1972] indeholder et forbud mod nye kvantitative restriktioner, hvilket dog ikke forpligter parterne til at ophæve eksisterende restriktioner.«
London Fisheries Convention — "The first paragraph of Article 234 of the Treaty applies to the rights and obligations created between Ireland and Spain by the 1964 London Fisheries Convention."
Dom af 11. oktober 1979: sag 225/78, Anklagemyndigheden/Bouhelier, Sml. 1979, s. 3151, 3161 (Forslag: Capotorti, s. 3162).
Judgment of 14 October 1980, Case 812/79, Attorney General v Burgoa, [1980] ECR 2787, 2804 (Opinion: Capotorti, p.2809).
6. »Det var hverken i strid med den mellem Fællesskabet og Grækenland den 9.juli 1961 indgåede associeringsaftale, eller med den mellem Fællesskabet og Spanien den 29. juni 1970 indgåede aftale, eller med den mellem Fællesskabet og Østrig den 22. juli 1972 indgåede midlertidige overenskomst, at en medlemsstat i 1972 anvendte bestemmelser, hvorefter der ved eksport af bestemte varer til tredjelande krævedes en licens eller en afgiftsfri typeattest, der erstattede licensen, og som kunne nægtes, såfremt varernes kvalitet ikke opfyldte visse normer, fastsat af det organ, som ud­stedte attesten.«
6. "...the interim régime [Regulations Nos 341/78 and 1376/78] which the Com­munity set up under its own rules falls within the framework of the relations estab­lished between the Community and Spain in order to resolve the problems inherent in conservation measures and the extension of exclusive fishery limits and in order to ensure reciprocal access by fishermen to the waters subject to such measures. Those relations were superimposed on the régime which previously applied in those zones in order to take account of the general development of international law in the field of fishing on the high seas."
1. »... argument..., hvorefter de omtvistede beskyttelsesforanstaltninger [ved indfør­sel af spiseæbler med oprindelse i Chile i henhold til forordning nr. 687/79] er i strid med de forpligtelser, som Fællesskabet har påtaget sig i henhold til GATT, kan skabe tvivl om foranstaltningernes gyldighed.
1. "... the argument ... that the protective measures in issue [measures applicable to the importation of dessert apples originating in Chile, laid down by Regulation No 687/79] are contrary to the commitments entered into by the Community under GATT is not capable in this case of putting the validity of those measures in question.
Som det fremgår af Kommissionens oplysninger..., nåede det under GATT nedsatte ad hoc­udvalg, som havde fået til opgave at undersøge de af Fællesskabet trufne for­anstaltningers forenelighed med GATT, til det resultat, at Fællesskabet ved indførel­sen af de omtvistede beskyttelsesforanstaltninger hverken havde tilsidesat artikel I eller II i GATT.
According to the ... information on this matter supplied by the Commission ... the special GATT group charged with examining the conformity of Community measures with the General Agreement found that in adopting the protective measures in issue the Commission did not infringe either Article I or Article II ofthat agreement.
Hvad de omhandlede foranstaltninger angår, bebrejdede det pågæl­dende udvalg alene Fællesskabet, at det havde benyttet 1976 i stedet for 1975 som tredje referenceår.
The group in question criticized the Community only for making 1976 the third reference year instead of 1975 when adopting the aforesaid measures.
En sådan kritik kan ikke anses for at udgøre et moment, der kan medføre de pågældende foranstaltningers ugyldighed.
Criticism ofthat kind cannot be regarded as a factor such as to make the measures in question void.
Det fremgår endvidere af Kommissionens indlæg, at en anvendelse af 1975 som referenceår ikke på væsentlig måde ville have ændret grænserne for de Chile tildelte importkontingenter...«
Besides, the explanations given by the Commission show that the taking into consideration of 1975 would not have substantially altered the import quotas allocated to Chile...."
EØF ­ ALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
BEC - GENERAL AND ΠNAL PROVISIONS
1. »Det fremgår af artikel 227, stk. 1, at de oversøiske franske departementers status inden for Fællesskabet først og fremmest er fastlagt ved henvisning til den franske forfatning, hvorefter de oversøiske franske departementer ... er en integrerende del af Den franske Republik.
"It follows from Article 227(1) that the status of the French overseas departments within the Community is primarily defined by reference to the French constitution under which ... the overseas departments are an integral part of the Republic.
2. »Efter udløbet af [toårsfristen i artikel 227, stk. 2,] skal traktatens bestemmelser og den afledte ret... gælde for de oversøiske franske departementer, idet disse er en in­tegrerende del af Den franske Republik, hvorved der imidlertid senere stadig kan træffes særlige foranstaltninger for at tilgodese disse områders behov.«
2. "... after the expiry of [the period of two years laid down in Article 227 (2)], the provisions of the Treaty and of secondary law must apply automatically to the French overseas departments inasmuch as they are an integral part of the French Republic, it being understood, however, that it always remains possible subsequently to adopt specific measures in order to meet the needs of those territories."
Dom af 10. oktober 1978: sag 148/77, Hansen/Hauptzollamt Flensburg, Sml. 1978, s. 1787, 1804 (Forslag: Capotorti, s. 1808).
Judgment of 10 October 1978, Case 148/77, Hansen ν Hauptzollamt Flensburg, [1978] ECR 1787, 1805 (Opinion: Capotorti, p. 1810).
4. »Da de [medlemsstaten tilhørende] territorier ikke omfattes af EØF­traktatens an­vendelsesområde, befinder de sig i forhold til Fællesskabet i samme stilling som tredjelande.
"The territories in question [the dependent territories of a Member State], since they remain outside the sphere of application of the EEC Treaty, are, as regards the Community, in the same situation as nonmember countries.
Herefter må stillingen for de medlemsstater, som varetager disse territo­riers internationale forbindelser, i forhold til den påtænkte overenskomst [med tredje­lande] fastsættes efter disse medlemsstaters dobbelte status: dels efter deres status som medlemmer af Fællesskabet, dels efter deres status som international re­præsentant for visse tilhørende territorier, som ikke omfattes af fællesskabsrettens gyldighedsområde. Disse staters medlemskab af Fællesskabet påvirker altså ikke deres stilling, når de i det givne tilfælde handler som internationale repræsentanter
Hence, the position of Member States responsible for the international relations of those territories must be defined, in relation to [an] agreement envisaged [with nonmember countries], in a du­al capacity: on the one hand in so far as they are members of the Community and on the other hand in so far as they represent internationally certain dependent territories
EØF ­ ALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER for de pågældende territorier.
EEC - GENERAL AND FINAL PROVISIONS which are not part of the sphere of application of Community law.
Men det er da i denne egenskab og ikke i egenskab af deres medlemskab af Fællesskabet, at de deltager i overenskomsten.
It is however in that capacity and not as Member States of the Community that they are called upon to participate in the agreement.
Dette særlige for­hold har således ingen betydning for afgrænsningen af kompetenceområderne inden for Fællesskabet.«
That special position cannot therefore affect the so­lution of the problem relating to the demarcation of spheres of competence within the Community."
1. »Da der ikke findes nogen bestemmelse om skattefritagelse for Europa­Parlamen­tets medlemmer, er medlemsstaterne på fællesskabsrettens nuværende udviklingstrin berettiget til at beskatte eventuelle indtægter, som Parlamentets medlemmer oppe­bærer for udøvelsen af deres mandat.
"In the absence of any provision conferring a tax exemption on Members of the European Parliament, the Member States are, in the present state of Community law, entitled to tax any emoluments derived by the Members of the Parliament from the exercise of their mandate.
Følgelig kan det ikke antages, at enhver udbe­taling fra Parlamentet til dets medlemmer af fællesskabsmidler uden videre er frita­get for national beskatning.
Consequently, the view cannot be taken that any payment made by the Parliament to its Members from Community funds is ipsofacto exempt from national taxes.
Imidlertid fastlægger fællesskabsretten visse begrænsninger, som medlemsstaterne er forpligtet til at iagttage ved udstedelsen af de skattebestemmelser, der finder anven­delse på Parlamentets medlemmer.
Community law lays down certain limits, however, which the Member States must observe in the enactment of taxation laws applicable to Members of the Parliament.
Disse begrænsninger fremgår især af EØF­trakta­tens artikel 5, der bestemmer, at medlemsstaterne skal lette Fællesskabet gennemfør­elsen af dets opgaver og afholde sig fra at træffe foranstaltninger, der er egnede til at bringe virkeliggørelsen af traktatens målsætning i fare.
Those limits arise in particular from Article 5 of the EEC Treaty which provides that the Member States are bound to facilitate the achievement of the Communities' tasks and abstain from any measure which could jeopardize the attainment of the objectives of the Treaty.
Denne forpligtelse omfatter en pligt til ikke at træffe foranstaltninger, der kan gribe ind i fællesskabsinstitutioner­nes interne funktion.
That obligation includes the duty not to take measures which are likely to interfere with the internal functioning of the institutions of the Community.
Det følger endvidere af artikel 8, stk. 1, i protokollen vedrø­rende De europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter, at medlemsstaterne er afskåret fra bl. a. ved den praksis, de følger på beskatningsområdet, at pålægge par­lamentsmedlemmerne administrative restriktioner i deres bevægelsesfrihed.«
Furthermore, the effect of the first paragraph of Article 8 of the Protocol on the Privi­leges and Immunities of the European Communities is to prohibit Member States from imposing inter alia by their practices in matters of taxation administrative res­trictions on the free movement of Members of the Parliament."
2. »Fællesskabsretten forbyder, at der sker national beskatning af de faste beløb, som Europa­Parlamentet af fællesskabsmidler udbetaler til sine medlemmer som godtgørelse af rejse­ og opholdsudgifter, medmindre det i overensstemmelse med fællesskabsretten godtgøres, at denne faste godtgørelse delvis har karakter af et ve­derlag.«
"Community law prohibits the imposition of national tax on lump-sum payments made by the European Parliament to its Members from Community funds by way of reimbursement of travel and subsistence expenses, unless it can be shown in accordance with Community law that such lump-sum reimbursement constitutes in part remuneration."
(Form og begrundelse)
(Form and statement of reasons)