natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Alene subsidiært fremhævede Kommissionen, at en sådan fremgangsmåde udgør en forskelsbehandling på grundlag af nationalitet i modstrid med artikel 7.
Such unequal treatment based on nationality was to be regarded as discriminationprohibited by Article 7 of the Treaty if it fell within the scope of the Treaty.
Domstolen fandt, at i lyset af disse meningsforskelle måtte selve det rejste problem først præciseres. Problemet var ikke, fremhævede Domstolen, hvorledes under visningen tilrettelægges eller finansieres, men bestod alene i, at der var indført en finansiel hindring for adgang til uddannelsen alene for udenlandske studenter.
They considered that the present case raised problems of principle whichwent beyond the Belgian context.
Der var endvidere, fortsatte Domstolen, tale om en bestemt form for uddannelse, der i det første spørgsmål var karakteriseret som »faglig uddannelse«, i det andet spørgsmål som »undervisning i tegneseriekunst«.
In that respect every Member State had special responsibilities towards its own nationals.
Domstolen fandt, at det indledningsvis måtte fastslås, at adgangen til og deltagelse i undervisning og ansættelse i lærlingestillinger, særligt når det drejer sig om faglig uddannelse, ikke er forhold, som falder uden for fællesskabsretten.
The Commission argued primarily that the imposition of an enrolment fee onstudents from another Member State was incompatible with Article 59 of the
Traktatens artikel 128. fremhævede Domstolen videre, hjemler, at Rådet fastsætter de almindelige principper for gennemførelsen af en fælles politik for faglig uddannelse, som kan bidrage til en harmonisk udvikling såvel af hvert enkelt lands økonomi som af fællesmarkedet.
It was only in the alternative that the Commission saw the imposition of the fee asconstituting discrimination on grounds of nationality contrary to Article 7.
Den fælles politik for faglig uddannelse, der er omtalt ved artikel 128, er gradvis i færd med at blive skabt, fortsatte Domstolen videre.
The Court stated that in view of that difference of opinion it was necessary first ofall to define the nature of the problem raised.
Den udgør i øvrigt et uundværligt led i Fællesskabets virke, blandt hvis formål man blandt andet finder den frie bevægelighed for personer, arbejdskraftens mobilitet og forbedringen af arbejdstagernes levevilkår.
The problem concernedneither theorganization nor the financing of education but the erection of a financial barrier to access to education for foreign students only. Further, it concerned a particular
Domstolen fastslog videre, at adgangen til faglig uddannelse især kan fremme den frie bevægelighed for personer overalt i Fællesskabet, idet de herved kan kvalificere sig i den medlemsstat, hvor de påtænker at udøve deres faglige aktivitet.
'a type of education termed training' in the first question and course in strip cartoon art' in the second.
og idet de herved gives lejlighed til at videreuddanne sig og udvikle deres særlige evner i den medlemsstat, hvor den faglige uddannelse fører til den ønskede specialisering.
The Court noted in the first place that access to and participation in educationalcourses and apprenticeship, especially vocational training, were not unconnectedwith Communitv law.
Den nationale domstol ønskede med sit andet spørgsmål endvidere at få fastlagt de kriterier, hvorefter det skal afgøres, hvorvidt undervisning i tegneseriekunst henhører under begrebet faglig uddannelse.
Article 128 of the Treaty provided that the Council was to lay down generalprinciples for implementing a comrnon vocational training policy capable ofcontributing to the harmonious development both of the national economiesof thecommon market.
Domstolen fastslog, at det fremgik af de af Rådet i 1971 afgivne almindelige bemærkninger, at enhver form for uddannelse, der fører frem til en kompetence inden for en profession, et fag eller en bestemt ansættelse, eller som bibringer den særlige færdighed, der skal til for at udøve en sådan profession, fag eller ansættelse, henhører under begrebet faglig uddannelse, uden hensyn til elevernes eller de studerendes alder eller uddannelsesniveau, ligesom det heller ikke spiller nogen rolle, om uddannelsesprogrammet også omfatter en vis del almindelig undervisning.
The common vocational training policy referred to in Article 128 was graduallybeing established.Moreover, it constituted an indispensablefactor in the activitiesof the Community, whose objectives included, inter alia, freedom of movement,mobility of labour and the improvement of the living standards of workers.
Domstolen besvarede de spørgsmål, der var forelagt den af præsidenten for Tribunal de première instance de Liège, ved at kende for ret:
In particular, access to vocational training was likely to encourage freedom ofmovement throughout the Community by enabling people to obtain qualificationsin the Member State where they intended to work and by giving them anopportunity of completing their training and developing their special talents in the Member State whose vocational training programmes included the special subjectdesired.
»1) Pålæggelse af en afgift, et indskrivningsgebyr eller en studieafgift som betingelse for adgangen til at følge faglig undervisning for studerende, der er statsborgere i andre medlemsstater, mens en tilsvarende afgift ikke pålægges indenlandske studerende, udgør en forskelsbehandling, der udoves på grundlag af nationalitet, der er forbudt ved traktatens artikel 7.
Itfollowed from the general guidelines laid down by the Council in l9ll that anyform of instruction which led to the acquisition of qualifications for a particularprofession, trade or employment or which provided the necesssarytraining andskills for such a profession, trade or employment was vocational training whateverthe age and the level of training of the pupils or students, and even if the trainingprogramme included anelement ofgeneral education.
2) Begrebet faglig uddannelse omfatter undervisning i tegneseriekunst ved en højere læreanstalt for kunst, dersom en sådan udannelse fører den studerende frem til kompetence inden for en profession, et fag eller en særlig ansættelse eller giver den pågældende den særlige færdighed, der skal til for at udøve en sådan profession, fag eller ansættelse«.
The Court, in answer to the questions put to it by the President of the Tribunal de Premiöre Instance, Liöge,ruledas follows:
Timex Corporation mod Rådet og Kommissionen for De europæiske Fællesskaber. (Antidumpingtold på mekaniske armbåndsure). ure).
The imposition on students who are nationals of other Member States of a
Timex Corporation, Dundee, Skotland, havde anlagt sag mod Rådet og Kommissionen med påstand om delvis annullation af artikel 1 i Rådets forordning nr. 1882/82 om indførelse af en endelig antidumpingtold på mekaniske armbåndsure med oprindelse i Sovjetunionen.
'minerval' charge, a registration fee or the so-called as a condition of access to vacational training, where the same fee is not imposed on students whoare nationals of the host Member State, constitutes discrimination ongrounds of nationality contrary to Article I of the Treaty.
Artikel 1 i forordning nr. 1882/82 indførte en endelig antidumpingtold på mekaniske armbåndsure med oprindelse i Sovjetunionen, som i overensstemmelse med den konstaterede dumpingmargen udgjorde 12,6% for ure uden guldplettering eller med guldplettering af tykkelse højst 5 mikron og 26.4c/c for ure med guldplettering af tykkelse over 5 mikron.
The term "vocational training" includes courses in strip cartoons art providedby an institution of higher art education where that institution preparesstudents for a qualification for a particular profession, trade or employmentor provides them with the skitls necessary for such a profession, trade oremployment.'
Ovennævnte retsakt bygger på Rådets forordning nr. 3017/79 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det europæiske økomomiske Fællesskab.
Case 264182- Timex Corporation v Council and Commission of the EuropeanCommunities - 20 March 1985 - (Anti-dumping duty on mechanical wrist-watches)- (Full Court)
Domstolen undersøgte først anbringendet om overtrædelse af artikel 7. stk. 4, litra a), i forordning nr. 3017/79. som bestemmer, at klageren kan få kendskab til alle de oplysninger, som de parter, der er berørt af en undersøgelse, har stillet til rådighed for Kommissionen.
Regulation No 1882182 was based on Council Regulation (EEC) No 3017/79 onprotection against dumped or subsidized imports from countries not members ofthe EEC.
Artikel 8 bestemmer dog, at oplysninger, som ifølge deres natur er fortrolige, ikke må videregives.
That regulation laid down the circumstances in which an anti-dumping orcompensatory duty was to be imposed and defined inter alia the concepts ofdumping and injury; further, it established rules of procedure, in particular withregard to the lodging of complaints, the opening and conduct of investigations, theconfidential treatment of information received and the termination of proceedingswhere protective measures were unnec'essary.
Sagsøgeren gjorde gældende, at Kommissionen med urette havde nægtet at meddele selskabet visse oplysninger, som var indsamlet hos de virksomheder i Hong Kong, der var valgt som referencevirksomheder. Dels havde Kommissionen ikke givet sagsøgeren tilladelse til at undersøge, om urkasserne og urskiverne fra Hong Kong kunne sammenlignes med de tilsvarende sovjetiske varer, dels havde den ikke givet Timex Corporation nogen nærmere oplysninger om priser eller omkostninger for de varer, der blev samlet i Hong Kong. Dette var i strid med kravene i artikel 7, stk. 4, i forordning nr. 3017/79.
The applicant was the only manufacturer of such products in the United Kingdom.In its action for annulment it argued that Regulation No f882182 stood incontravention of the substantiveand procedural rules contained both in the basicregulation, Regulation No 3017119,and in the Treaty itself, on the grounds that,first, the rate of anti-dumping duty imposed on the watches in question wasinadequate and, secondly, no anti-dumping duty was imposed on the movements ofsuch watches.
Sagsøgeren fremhævede ligeledes, at der var forskellige måder, hvorpå man kunne meddele selskabet de oplysninger, der var modtaget fra Hong Kong, uden at det gik ud over deres eventuelt fortrolige karakter.
In support of its application the applicant advanced three arguments, alleging thatthe normal value of the dumped watches was determined incorrectly, that it wasrefused certain information contrary to Article 7 of the regulation in question andthat no adequate statement of reasons was provided.
De sagsøgte institutioner indrømmede, at der ikke var givet Timex Corporation nogen oplysninger om urkasserne og urskiverne eller om priserne på de omhandlede varer.
The Court considered it necessary to begin by examining the argument alleging aninfringement of Article I (D (a) of Regulation No 3017179,which allowed acomplainant to inspect all information made available to the Commission by anyparty to an investigation.
De gjorde gældende, at fællesskabsreglerne kun giver adgang til
Article B provided that information of a confidentialcharacter was nottobe.divulged.
oplysninger, som de »parter, der er berørt af en undersøgelse«, har stillet til rådighed, således at virksomheder fra et tredjeland netop er undtaget.
They contended that Community legislation allowed access only toinformation supplied by 'any party to an investigation', which automaticallyexcluded undertakings of a non-member country.
Med hensyn til oplysninger om priserne på varer, der var samlet i Hong Kong. henviste de sagsøgte til disses fortrolige karakter.
As for the information regarding the prices of the articles assembledin Hong Kong,the defendants pleaded that it was confidential.
Domstolen fastslog, at artikel 7 i forordning nr. 3017/79 har til formål at sikre, at de berørte virksomheder kan få kendskab til de oplysninger. Kommissionen har modtaget under undersøgelsen.
The Court noted that the aim of Article 7 of Regulation No 3017/79was to ensurethat the traders concerned could inspect the information gathered by the Commission in the course of the investigation.
Udtrykket »de parter, der er berørt af en undersøgelse« skal fortolkes således, at det ikke blot omfatter de parter, som undersøgelsen er rettet mod. men også de parter, for hvilke oplysningerne - som i den foreliggende sag - er blevet brugt til at beregne den normale værdi af de omhandlede produkter, idet disse oplysninger er lige så relevante for varetagelsen af klagernes interesser som de oplysninger, der hidrører fra de virksomheder, som praktiserer dumping.
The expression 'any party to aninvestigation' was to be interpreted as meaning not only the parties who were thesubject of the investigation but also the parties whose information had been used,as in this case, to calculate the normal value of the relevant products, since suchinformation was just as relevant to the defence of complainants' interests as theinformation supplied by the undertakings engaged in dumping.
Kommissionen havde været forpligtet til enten at stille prøver til rådighed for sagsøgeren eller - hvis dette ikke var muligt - i al fald at give alle de fornødne oplysninger, som ville gøre det muligt for selskabet at identificere de omhandlede varer med henblik på at kunne bedømme, om institutionerne havde fastslået kendsgerningerne korrekt.
The Commission was under a duty either to make samples available to theapplicant or, failing that, at least to provide all the information necessary to enableit to identify the items in question so that it could ascertain whether the institutionshad established the facts correctly.
Kommissionen burde - for så vidt det var foreneligt med forretningshemmeligheden - have bestræbt sig for at meddele sagsøgeren de fornødne oplysninger til varetagelsen af dennes interesser, idet den i givet fald ex officio kunne vælge en passende måde at give oplysningerne på. således at forstå, at det ikke var i over ensstemmelse med disse ufravigelige krav blot at give oplysning om de enkelte punkter i beregningen uden at sætte tal på dem.
The Commission ought to have endeavoured, as far as was compatible with theobligation not to disclose business secrets, to provide the applicant withinformation relevant to the defence of its interests, choosing, if necessary on itsown initiative, the appropriate means of providing such information; meredisclosure of the items referred to in the calculation, without any figures, did notsatisfy those imperative requirements.
Domstolen udtalte, at da indførelsen af antidumpingtolden således var sket i strid med væsentlige formforskifter fastsat i artikel 7, stk. 4. i forordning nr. 3017/79. burde artikel 1 i forordning nr. 1882/82 annulleres, uden at det var nødvendigt at gennemgå de øvrige anbringender, sagsøgeren havde fremsat med henblik herpå.
The Court stated that since the anti-dumping duty was therefore imposed in breachof the essential procedural requirements laid down in Article 7 (4) of Regulation No 3017/79, Article 1 of Regulation No 1882/82was to be dectraredvoid on that
Sagen drejede sig imidlertid ikke om ophævelse af den omtvistede bestemmelse, men om, at den blev erstattet med en strengere forholdsregel, som både indebar en højere antidumpingtold for mekaniske ure og indførelse af en sådan told på mekaniske urværker.
However, the aim of the action was not to have the provision in question declaredvoid but to have it replaced by a more stringent measure fixing a higheranti-dumping duty on mechanical watches and imposing such a duty on mechanicalwatch movements.
Antidumpingtolden måtte derfor opretholdes, indtil de kompetente institutioner har gennemført de til dommens opfyldelse nødvendige foranstaltninger.
The Court therefore held that the anti-dumping duty imposedby the provision declared void should be maintained until the competentinstitutions had adopted the measures needed to comply with the Court's judgment.
Domstolen udtalte og bestemte:
The Court rules as follows:
Den antidumpingtold, der er indført ved den nævnte bestemmelse, opretholdes, indtil de kompetente institutioner har gennemført de til dommens opfyldelse nødvendige foranstaltninger.
The anti-dumping duty imposed by that provision shaltbe maintained until the competent institutions adopt the measures needed to comply with thisjudgment;
Rådet og Kommissionen betaler in solidum sagsøgerens og intervenienternes omkostninger«.
The applicant's and the interveners' costs shall be borne jointly and severallyby the Council and the Commission.'
Dom af 22. maj 1985, sag 13/83, Europa-Parlamentet, støttet af EF-Kommissionen. mod EF-Rådet, støttet af kongeriget Nederlandene. »Fælles transportpolitik - Rådets forpligtelser« (Domstolens plenum)
Case 13183- European Parliament, supported by the Commission of the European
Europa-Parlamentet havde den 24. januar 1983 anlagt sag med påstand om, at det i medfør af EØF-traktatens artikel 175, stk. 1, statueres, at Rådet har tilsidesat EØF-traktaten, navnlig artiklerne 3, litra e).
Communities, v Council of the European Communities, supported by the Kingdomof the Netherlands - 22 May 1985 - (Common transport policy - Obligations of the
61, 74, 75 og 84 derved, at det har undladt at indføre en fælles transportpolitik, især undladt at fastsætte bindende rammer for denne politik, samt at Rådet i strid med traktaten har undladt at træffe afgørelse vedrørende seksten konkret angivne forslag vedrørende transport, som Kommissionen havde fremsat.
On24 January 1983 the European Parliament brought proceedings pursuant to thefirst paragraph of Article I75 of the EEC Treaty for a declaration that by failing tointroduce a common policy for transport and in particular to lay down theframework for such a policy in a binding manner and by failing to reach a decisionon 16 enumerated proposals on transport matters submitted to it by the Commission, the Council had infringed the EEC Treaty and in particular Articles 3
I henhold til traktatens artikel 3 er den fælles transportpolitik omfattet af de foranstaltninger, som Fællesskabet skal træffe med henblik på oprettelsen af et fælles marked og en gradvis tilnærmelse af medlemsstaternes økonomiske politik.
The adoption of a common transport policy was one of the actions which was to beundertaken by the Community under Article 3 of the Treaty with a view toestablishing a common market and progressively approximating the economicpolicies of the Member States.
I henhold til artikel 75, stk. 1, fastsætter Rådet på forslag af Kommissionen og efter høring af Det økonomiske og sociale Udvalg og Europa-Parlamentet
According to Article 75 (1) the Council must, on a proposal from the Commissionand after consulting the Economic and Social Committee and the European
»a) fælles regler for international transport til eller fra en Medlemsstats område eller gennem en eller flere Medlemsstaters områder: b)de betingelser, under hvilke transportvirksomheder har adgang til at udføre interne transporter i en Medlemsstat, hvor de ikke er hjemmehørende: c) alle andre formålstjenlige bestemmelser«.
(b) the conditions under which non-resident carriers may operate transportservices within a Member State;
Rådet havde som sagsøgt nedlagt påstand om afvisning og havde til støtte herfor anført to formalitetsindsigelser: for det første, at sagsøgeren savnede søgsmålskompetence, for det andet, at betingelserne i henhold til artikel 175 vedrørende, den forudgående administrative procedure, ikke var overholdt.
The Council, the defendant in the case, raised an objection of inadmissibility ontwo grounds: it argued first that the applicant lacked the capacity to bringproceedings and secondlythat the conditions laid down in Article 175 regarding theprocedure to be followed before the initiation of proceedings had not been complied with.
Søgsmålskompetencen
Capacity to bring proceedings
Efter Rådets opfattelse udgjorde søgsmålet et led i Parlamentets bestræbelser på at skaffe sig øget indflydelse på beslutningsprocessen inden for Fællesskabet.
The Council explained that this action was a further chapter in the Parliament'sefforts to increase its influence in the decision-making process within the Community.
Der kunne ikke i forhold til Rådet tilkomme Parlamentet en kontrolbeføjelse, der kunne udøves ved hjælp af et passivitetssøgsmål.
The Parliament had no right of review over the Council such as toprovide a basis for an action for failure to act.
Rådet anførte dernæst, at heller ikke en fortolkning i lyset af traktatens opbygning gav Parlamentet nogen søgsmålskompetence.
It added that the scheme of the Treaty could not be interpreted in such a way as togive the Parliament the capacity to bring proceedings.
Rådet anførte derved, at eftersom traktaten ikke tillægger Parlamentet ret til at iværksætte en legalitetsprøvelse af de to institutioners (Rådets og Kommissionens) retsakter, ville det være ulogisk at give Parlamentet ret til at anlægge søgsmål i an ledning af retsstridig passivitet fra en af disse to institutioners side.
In so far as the Treatydeprived the Parliament of the right to review the legality of measures taken by the Council and by the Commission, it would have been illogical to grant it a right ofaction in the case of unlawful failure bv one of those institutions to act.
Europa-Parlamentet samt Kommissionen bestred denne argumentation under hen visning til formuleringen af artikel 175: efter deres opfattelse gav bestemmelsens ordlyd ikke nogen hjemmel for en fortolkning, hvorefter Parlamentet savnede kompetence til at anlægge et passivitetssøgsmål.
The European Parliament and the Commission challenged that reasoning andreferred to the wording of Article 175,which, they said, could not be interpreted insuch a way as to prevent the Parliament from bringing an action for failure to act.
Domstolen bemærkede, at artikel 175. stk. 1, udtrykkeligt bestemmer, at et passivitetssøgsmål mod Rådet eller Kommissionen også kan anlægges af »fælles skabets andre institutioner«.
The Court emphasized that the first paragraph of Article I75 expressly gave a rightof action for failure to act against the Council and the Commission inter alia to'theother institutions of the Community'.
Bestemmelsen tillægger således samtlige fælles skabsinstitutioner samme adgang til at anlægge et søgsmål.
It thus gave the same right of action to all the
Den første formalitetsindsigelse kunne derfor ikke lægges til grund.
The first objection of inadmissibility was therefore rejected by the Court.
Betingelserne vedrorende den administrative procedure.
The conditions governing the procedure prior to the action
Rådet anførte, at betingelserne vedrørende den administrative procedure i artikel 175 ikke var opfyldt. Dels var skrivelsen af 21. september 1982 fra Europa-Parlamentets formand ikke en »opfordring til at handle« i artikel 175's forstand, dels havde Rådet, jfr. samme bestemmelse, »taget stilling« til den omhandlede skrivelse, idet Rådet havde givet Parlamentet en fuldstændig redegørelse for Rådets virksomhed for så vidt angik den fælles transportpolitik som omhandlet i skrivelsen af 21. september 1982.
The Council took the view that the conditions laid down in Article 175regardingthe procedure to be followed before initiating proceedings had not been fulfilled.The letter of the President of the European Parliament of 21 September 1982 didnot call upon the Council to act, as provided for in Article 175; furthermore, the Council had 'defined its position' on that letter for the purposes of Article I75 byproviding the Parliament with a full report of the Council's activities regarding thecommon transport policy referred to in the letter of 2I September 1982.
Den anden formalitetsindsigelse kunne derfor heller ikke lægges til grund.
The second objection of inadmissibility was also rejected by the Court.
Sagens genstand
Subiect-matterof the action