natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Forarbejdningsvirksomhedens pligt til at udstede dyrkningsattester, der såvel kvalitativt som kvantitativt giver oplysninger om producentens levering af råtobak til forarbejdningsvirksomheden i høstårene 1989, 1990 og 1991, imødekommer imidlertid netop fællesskabslovgivers nævnte ønske om, at de nationale myndigheder og fællesskabsmyndighederne bliver i stand til at få disse oplysninger ved hjælp af en effektiv og gennemsigtig ordning, hvorigennem misligheder skal kunne forhindres, idet producenterne samtidig får mulighed for at skifte forarbejdningsvirksomhed fra én høst til den næste og disse virksomheder mulighed for at henvende sig til forskellige producenter.
The obligation on a processing undertaking to issue cultivation certificates evidencing the delivery of raw tobacco by the producer, both at the qualitative and the quantitative level, to a processing undertaking during the 1989,1990 and 1991 harvests, fully meets the Community legislature's concern to enable the national and Community authorities to obtain that information through an effective and transparent system designed to prevent fraudulent transactions, while allowing producers to change processing undertakings from one harvest to the next and allowing those undertakings to turn to different producers.
I sammenhæng hermed skal adgangen for producenterne til at indgå dyrkningskontrakter med en anden forarbejdningsvirksomhed end den, der har udstedt dyrkningsattesten, jf. bestemmelsen herom i artikel 10 i forordning nr. 3477/92, bidrage til virkeliggørelsen af en af fællesskabsinterventionens afgørende målsætninger, hvorefter de i sagen omhandlede bestemmelser i samklang med traktatens artikel 39 skal sikre tobaksproducenterne en rimelig levestandard.
In that context, the right of producers to conclude cultivation contracts with an undertaking other than that which issued the cultivation certificate, as granted by Article 10 of Regulation No 3477/92, meets one of the fundamental objectives of Community intervention, according to which the rules in dispute are intended, in accordance with Article 39 of the EC Treaty, to ensure a fair standard of living for tobacco producers.
Faktisk placeres ved forordning nr. 3477/92, i den dermed indførte ordning, i centrum et dokument, som ikke er omhandlet i forordning nr. 2075/92, nemlig »dyrkningskontrakten«, der er et egentligt adkomstdokument vedrørende bestemte mængder og sorter tobak, til hvis forarbejdning der kan ydes støtte, og som kan anvendes af de producenter, der er i besiddelse af dem over for enhver forarbejdningsvirksomhed, som har fået tildelt en forarbejdningskvote, også selv om der er tale om en anden virksomhed end den, som har udstedt de omhandlede attester.
The applicants claim that Regulation No 3477/92 places at the centre of the system which it introduces a document not referred to by Regulation No 2075/92, namely cultivation certificates, which are actual documents representing quantities and specified varieties of tobacco entitled to financially assisted processing and which may be used by producers holding them in relation to any processing undertaking which has a processing quota, even if it is not the same undertaking as that which issued the certificates in question.
I realiteten er der altså tale om produktionskvoter i en anden betydning.
The applicants contend that the certification arrangements are really disguised production quotas.
Denne argumentation skal ikke lægges til grund.
That argument must be rejected.
For gennem reglen i artikel 10 i forordning nr. 3477/92 om, at producenten kan skifte forarbejdningsvirksomhed fra år til år, kan førstnævnte undgå at komme i et afhængighedsforhold til forarbejdningsvirksomheden, der har udstedt den omhandlede attest, og som, hvis producenten ikke havde denne adgang, kunne bestemme købsprisen på tobakken uden at tage hensyn til konkurrencen fra andre virksomheder.
By allowing a producer to change his processing undertaking from one year to the next, Article 10 of Regulation No 3477/92 enables that producer to avoid being in a position of dependence vis-à-vis the processing undertaking which issued the certificate in question and which, were it not for such a possibility, could determine the purchase price of the tobacco without having to take account of competition from other undertakings.
Det fremgår af artikel 9 i forordning nr. 2075/92 at for at sikre, at garantitærsklerne, der er omhandlet i forordningens artikel 8, overholdes, har fællesskabslovgiver bestemt, at der for en begrænset periode skal indføres en ordning med forarbejdningskvoter, som medlemsstaterne som en overgangsordning skal fordele for 1993- og 1994-høsten mellem de virksomheder, der foretager den første forarbejdning, medmindre de råder over de fornødne nøjagtige data om produktionen, i hvilket fald de kan tildele producenterne kvoterne direkte.
It follows from Article 9 of Regulation No 2075/92 that, in order to ensure observance of the guarantee thresholds dealt with in Article 8 of that regulation, the Community legislature provided for the introduction, for a limited period, of a system of processing quotas which Member States are required to distribute on a transitional basis for the 1993 and 1994 harvests among first processors, unless they dispose of the necessary and accurate data relating to tobacco production, in which case they may distribute quotas directly to producers.
Vedrørende artikel 3, stk. 3, i forordning nr. 3477/92, der også nævnes af den forelæggende ret, bemærkes blot, at den sammenhæng, som denne bestemmelse skaber mellem tildelingen af forarbejdningskvoten og forpligtelsen for forarbejdningsvirksomheden til at udstede dyrkningsattester til producenterne, er en absolut nødvendig betingelse for, at den gennemførelsesordning, der er fastlagt i forordningen, kan virke efter hensigten.
With regard to Article 3(3) of Regulation No 3477/92, which is also mentioned by the national court making the references, suffice it to note that the connection which this provision establishes between allocation of the processing quota and the processing undertaking's obligation to issue cultivation certificates to producers is an indispensable condition for the proper operation of the system of application envisaged by the regulation.
— Den påståede tilsidesættelse af artikel 10 i forordning nr. 2075/92
The quota system established is designed to establish accurately the level of Community production for various categories of tobacco, as
(37) Den kvoteordning, der er etableret, har til formål med nøjagtighed at fastslå størrelsen af produktionen i Fællesskabet af de forskellige typer tobak samt de enkelte producenters og forarbejdningsvirksomheders situation, for på grundlag heraf at forberede udformningen af den endelige ordning baseret på direkte tildeling af kvoterne til producenterne.
The applicants in the main proceedings submit that the possibility under Regulation No 3477/92
Sagsøgerne i hovedsagen har anfør', at den adgang, som er skabt ved forordning nr. 3477/92 til at gøre den kvote, der er tildelt en virksomhed, som forarbejder råtobak, større eller mindre alt efter, hvilke valg den enkelte producent, der besidder dyrkningsattester, træffer fra høst til høst, er klart uforenelig med artikel 10 i forordning nr. 2075/92, hvorefter en virksomhed, der foretager den første forarbejdning, ikke kan indgå dyrkningskontrakter og få refunderet præmiebeløb for »mængder, som ligger ud over den forarbejdningskvote, den har fået tildelt«.
for the quota allocated to an undertaking which processes raw tobacco to be subject to increases or decreases depending on the choices made from one harvest to the next by each producer holding a cultivation certificate is manifestly incompatible with Article 10 of Regulation No 2075/92, which prohibits a processor from concluding cultivation contracts and being reimbursed the amount of the premium for «quantities exceeding the quota allocated to him».
Denne argumentation kan ikke lægges til grund.
That argument must be rejected.
Det er imidlertid ikke blevet gjort gældende, at disse mål kunne nås ved anvendelse af andre midler, hvis virkninger ville være klart mindre byrdefulde end virkningerne af indførelsen af dyrkningsattesterne.
It has not been contended that these objectives might be attained by other means the effects of which would be manifestly less onerous than those resulting from the introduction of the cultivation certificates.
Det er heller ikke gjort gældende, at den målsætning, der går ud på at opnå en ligelig og rimelig fordeling af forarbejdningskvoterne mellem de producenter, som har leveret tobak i referenceperioderne, kunne nås på andre måder end den i artikel 9 i forordning nr. 3477/92 beskrevne, hvorefter denne fordeling sker i forhold til leveringerne fra 1989, 1990- og 1991-høsten.
Nor has it been argued that the objective of ensuring an equal and fair distribution of processing quotas among producers who delivered tobacco during the reference periods could be achieved by any means other than those described in Article 9 of Regulation No 3477/92, which provides that such distribution is to be made in proportion to deliveries during the 1989, 1990 and 1991 harvests.
Der foreligger således ikke som hævdet af sagsøgerne i hovedsagen et grundlag for at fastslå, at udtrykket »den forarbejdningskvote, den har fået tildelt« i artikel 10 i forordning nr. 2075/92, kommer på tværs af ordningen med dyrkningsattester derved, at det kan føre til en ændring af den kvote, som forarbejdningsvirksomhederne har fået tildelt på grundlag af det valg, som de producenter, der er i besiddelse af sådanne attester, har truffet.
Contrary to what the applicants in the main proceedings claim, there is nothing to justify the conclusion that the expression «quota allocated to him» in Article 10 of Regulation No 2075/92 precludes the system of cultivation certificates in so far as it may result in an alteration of the quota allocated to processing undertakings depending on the choice made by producers holding such certificates.
I modsætning til, hvad sagsøgerne har hævdet, udlignes desuden i vidt omfang den administrative byrde, som ordningen med dyrkningsattester påfører virksomhederne, af de fordele, de opnår ved denne ordning.
Furthermore, contrary to the arguments put forward by the applicants in the main proceedings, the administrative burden which the system of cultivation certificates imposes on processing undertakings is largely offset by the advantages which the system affords them.
Dette udtryk gælder den kvote, som forarbejdningsvirksomheden har fået tildelt på grundlag af de mængder, der er forarbejdet i referenceperioden under hensyntagen til de ændringer heraf, som er resultatet af kvoteoverførsler i henhold til artikel 10, stk. 3, i forordning nr. 3477/92, der er en følge af det frie valg, enhver producent bør have med hensyn til, hvilken virksomhed han ønsker at levere tobak af én og samme sortsgruppe til.
Finally, the information which the undertaking must provide simply involves compiling accounting and contractual documents which the undertaking already possesses and which, moreover, it uses when applying for the allocation of a processing quota.
Endelig betyder den meddelelse af oplysninger, virksomheden skal sørge for, blot, at der bliver tale om at samle og ordne de regnskabsbilag og kontrakter, som virksomheden i forvejen besidder, og som den i øvrigt skal bruge for at ansøge om tildeling af en forarbejdningskvote.
That phrase refers to the quota allocated to the processor on the basis of the quantities processed over the reference period, taking account of any amendments as a result of quota transfers effected in accordance with Article 10(3) of Regulation No 3477/92, resulting from the freedom, to which every producer must be entitled, to choose the undertaking to which he intends to deliver tobacco of the same group of varieties.
Af det anførte følger, at den ved forordning nr. 3477/92 indførte ordning med dyrkningsattester gør det muligt at nå de opstillede mål, uden at de hermed forbundne ulemper står i et klart misforhold til disse mål.
It follows that the system of cultivation certificates established by Regulation No 3477/92 allows the designated objectives to be attained without the resultant disadvantages being manifestly disproportionate to the objectives pursued.
Det tredje spørgsmål i sag C-254/94 og sag C269/94 samt det fjerde spørgsmål i sag C-255/94
The applicants in the main proceedings submit that, by setting out specifically the detailed rules for applying the transitional system, the regulation went beyond what was necessary to guarantee, in accordance with the sixth recital in the preamble to Regulation No 3477/92, a fair and non-discriminatory distribution of processing quotas among the producers who delivered tobacco to them over the reference periods.
Sagsøgerne i hovedsagen har anført, at denne forordning med den konkrete fastsættelse af gennemførelsesreglerne for overgangsordningen er gået videre end fornødent for i overensstemmelse med den sjette betragtning til forordning nr. 3477/92 at sikre, at forarbejdningsvirksomhederne fordeler deres kvoter rimeligt og uden forskelsbehandling mellem de producenter, der i de respektive referenceperioder har leveret tobak til dem.
By these questions the national court is essentially asking whether Article 9(3) of Regulation No 3477/92 precludes the constitution, in advance and according to a system of flat-rate calculation, of reserves of the different groups of tobacco varieties for allocation among producers who have suffered a drop in production as a result of exceptional circumstances, without taking full account of the losses actually suffered by individual producers.
Med disse spørgsmål ønsker den forelæggende ret i det væsentlige en afgørelse af, om artikel 9, stk. 3, i forordning nr. 3477/92 er til hinder for, at der på forhånd, på grundlag af en beregningsmetode med faste procentsatser skal oprettes reserver med en differentiering på
The cultivation certificates, besides allowing producers to change, from one hag/est to the next, the undertaking to which they deliver the raw tobacco which they produce, also provide the competent authorities with the information which is vital for establishing within the raw tobacco sector a policy allowing the market to escape from the situation of serious imbalance between supply and demand on that market, while
tobaksproduktion, og samtidig stå for den første forarbejdning heraf på egne fabriksanlæg.
cultivation contract concluded by him or in his name.
grundlag af tobakssorter med henblik på fordeling heraf mellem de producenter, der af ekstraordinære grunde har haft en produktionsnedgang, uden at der herved bliver tale om fuldt ud at tage det tab, som den enkelte producent faktisk har haft, i betragtning.
That definition does not exclude groups which, as in the main proceedings, also process raw tobacco.
Det må påpeges, at efter artikel 9, stk. 3, i forordning nr. 3477/92 fastlægger medlemsstaten, hvis en producent godtgør, at hans produktion et år har været unormalt lav på grund af usædvanlige omstændigheder, efter ansøgning herom fra den pågældende den mængde, der dette år skal lægges til grund for udstedelse af dyrkningsattesten.
Member State in question is required to calculate, at the request of the producer concerned, the quantity to be taken into consideration for that harvest in making out his cultivation certificate.
Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de beslutninger, de påtænker at træffe.
The Member States are required to notify the Commission of any decisions they intend to take in this regard.
I artikel 21 i forordning nr. 3477/92 præciseres det, at såfremt dyrkningsattesten udstedes til fordel for en sådan producentsammenslutning, der selv er tobaksproducent som omhandlet i artikel 2, tredje led, i forordningen, påser medlemsstaten, at der foretages en rimelig fordeling af den pågældende mængde mellem alle sammenslutningens medlemmer, idet denne dog efter aftale med alle berørte deltagerproducenter kan foretage en anden fordeling med henblik på en bedre tilrettelæggelse af produktionen.
Article 21 of Regulation No 3477/92 provides that where a cultivation certificate covers such a producer group which is also a producer of tobacco in accordance with the third indent of Article 2, the Member State concerned must ensure that the quantity is distributed fairly between all members of the group; however, with the agreement of all its members, the group may undertake a different distribution with a view to improved organization of production.
Af denne sidste bestemmelse følger, at en producentsammenslutning i samme forordnings artikel 2's forstand må kunne få tildelt en enkelt kvote eller en enkelt dyrkningsattest, hvorefter vedkommende medlemsstat i øvrigt må påse, at de omhandlede mængder principielt fordeles ligeligt mellem samtlige sammenslutningens deltagere.
It follows from this latter provision that a producer group within the meaning of Article 2 of Regulation No 3477/92 must be entitled to a single quota or cultivation certificate, in which case the Member State concerned must also ensure that the amount at issue is, in principle, distributed fairly among all the group members.
Det følger af denne bestemmelse, at når en sådan nedgang stammer fra et af de høstår, der kommer i betragtning ved fastlæggelsen af dyrkningsattesten, skal vedkommende medlemsstat først gennemføre tildeling af en ekstra referencemængde for dette høstår og dernæst beregne den således korrigerede gennemsnitlige produktion i referenceperioden.
It is clear from Article 9(3) that when such a reduction relates to one of the harvests to be taken into consideration for the purpose of fixing the cultivation certificate, the Member State in question must first allocate an additional reference quantity for that harvest and then calculate the production average, thus corrected, during the reference period.
Medlemsstaterne har med dette forbehold et meget vidt skøn ved iværksættelsen af nævnte bestemmelse, således at hverken oprettelsen på forhånd af reservemængder, der beregnes efter mængderne af de forskellige tobakssorter, som produceres, og under hensyntagen til det forhold, at visse sorter oftere rammes af naturkatastrofer end andre, eller en fordeling af disse kvoter mellem de berørte producenter på grundlag af en ordning, der ikke nødvendigvis fører til en fordeling, som nøjagtigt modsvarer det tab, producenten har været ude for, principielt kan anses for tilsidesættelser af artikel 9, stk 3, i forordning nr. 3477/92, dog forudsat at en sådan ordning virker på grundlag af objektive kriterier.
Subject to this proviso, the Member States have a considerable margin of discretion when giving effect to that provision, with the result that neither the advance establishment of reserve quotas calculated in relation to the quantities of the different types of tobacco produced and taking account of the fact that certain types are more susceptible than others to natural disasters, nor the allocation of those quotas among the producers affected according to a system which does not necessarily result in an allocation corresponding exactly to the loss incurred by the producer cannot, in principle, be regarded as being contrary to Article 9(3) of Regulation No 3477/92, provided, however, that such a system operates in accordance with objective criteria.
Den forelæggende ret har med dette spørgsmål i det væsentlige ønsket en afgørelse af, om artikel 9, stk. 1, og artikel 10, stk. 1, i forordning nr. 3477/92 skal fortolkes således, at forarbejdningsvirksomhederne kan fordeles på syv adskilte grupper, der hver især omfattes af forskellige regler for beregningen af den treårige referenceperiode alt efter det tidspunkt, de har begyndt deres virksomhed, og således at producenterne får forarbejdningskvoten beregnet efter regler, der er forskellige alt efter, til hvilken virksomhed de har leveret i referenceperioden.
By this question, the national court asks essentially whether the third indent of Article 2, in conjunction with Article 21, of Regulation No 3477/92 precludes national rules which do not allow a single cultivation certificate or a single production quota to be given to a producer group founded with the aim of promoting and facilitating the cultivation of tobacco by its members, while at the same time undertaking the first processing of tobacco on its own premises.
Med dette spørgsmål ønsker den forelæggende ret i det væsentlige en afgørelse af, om bestemmelserne i artikel 2, tredje led, og artikel 21 i forordning nr. 3477/92 er til hinder for nationale bestemmelser, hvorefter der ikke kan udstedes en enkelt dyrkningsattest eller en enkelt produktionskvote for producentsammenslutninger, der er stiftet med det formål at fremme og begunstige deltagernes
The Court observes that the third indent of Article 2 of Regulation No 3477/92 defines a producer as any natural or legal person, or group thereof, who delivers raw tobacco produced by himself or by the members of the group to a processing undertaking in his or the group's own name and on his or its own account, under a
Gennemgangen af de forelagte spørgsmål har intet frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af artikel 3, stk 2, samt artikel 9 og 10 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3477/92 af 1. december 1992 om gennemførelsesbestemmelser for kvoteordningen for råtobak for 1993- og 1994høsten,
Examination of the questions raised has disclosed no factor of such a kind as to affect the validity of Articles 3(3), 9 and 10 of Commission Regulation (EEC) No 3477/92 ofl December 1992 laying down detailed rules for the application of the raw tobacco quota system for the 1993 and 1994 harvests.
Artikel 9, stk 3, i forordning nr. 3477/92 er ikke til hinder for, at derpå forhånd, på grundlag af en beregningsmetode med faste procentsatser skal oprettes reserver med en differentiering på grundlag af tobakssorter med henblik på fordeling heraf mellem de producenter, der af ekstraordinære grunde har haft en produktionsnedgang, uden at der herved bliver tale om fuldt ud at tage det tab, som den enkelte producent faktisk har haft, i betragtning.
Article 9(3) of Regulation No 3477/92 does not preclude the establishment, in advance and according to a system of flat-rate calculation, of reserves varying according to the varieties of tobacco, which are intended for distribution among producers who have suffered a fall in production as a result of exceptional circumstances, without talangfull account of the losses actuaüy suffered by individual producers.
Artikel 2, tredje led, og artikel 21 i forordning nr. 3477/92 er til hinder for nationale bestemmelser, hvorefter det ikke er muligt at udstede en enkelt dyrkningsattest eller enkeltproduktionskvote til mproducentsammenslutning, der er stiftet med det formål at fremme og begunstige deltagemes tobaksproduktion, og som samtidig står for den første forarbejdning på egne anlæg af deltagernes produktion.
The third indent of Article 2, in conjunction with Article 21, of Regulation No 3477/92 does not preclude national rules not allowing a single cultivation certificate or a single production quota to be given to a producer group founded with the aim of promoting and facilitating the cultivation of tobacco by its members, while at the same time undertaking the first processing of tobacco on its own premises.
Artikel 9, stk 3, i Rådets forordning (EØF) nr. 2075/92 af 30. juni 1992 om den fælles markedsordning for råtobak skal fortolkes således, at forarbejdningsvirksomhederne kan fordeles på syv adskilte grupper under forudsætning af, at fastlæggelsen af forarbejdningskvoten sker efter de beregningsregler, der gælder for den gruppe, som den omhandlede undergruppe tilhører.
Article 9(3) of Councü Regulation (EEC) No 2075/92 of 30 June 1992 on the common organization of the market in raw tobacco must be interpreted as meaning that processing undertakings may be divided into seven distinct groups, on condition that the processing quota is determined according to the rules of calculation prescribed for the group to which the sub-category in question belongs.