natgillin/translations-raw huggingface dataset:
"Annul 1ationssøgsmål - forordning - fysiske og juridiske personer - betingelser for antagelse til realitetsbehandl i ng - betegnelse af mousserende vine -betingelser for anvendelse af benævnelsen 'crémant" (Domstolens plenum)
(Action for annulment — Regulation — Natural or legal person — Conditions of admissibility of the action -- Description of sparkling wines -- Conditions for the use of the term
Ved stævning, indgivet den 9. oktober 1989, havde selskabet Codorniu SA anlagt sag med påstand om annullation af artikel 1, nr. 2, litra c), i Rådets forordning (EØF) nr. 2045/89.
By application lodged at the Court Registry on 9 October 1989, Codorniu SA sought a declaration that Article l(2)(c) of Council Regulation (EEC) No 2045/89 is void.
Ved forordning nr. 3309/85 gennemførtes der en sondring mellem de obligatoriske angivelser, der er nødvendige for at identificere mousserende vin, og de valg fri angivelser, som har til formål at præcisere et produkts særlige kendetegn eller give det en tilstrækkelig specifik beskrivelse i forhold til de øvrige produkter inden for samme kategori, der konkurrerer med det på markedet.
Regulation No 3309/85 established a distinction between mandatory particulars necessary for the identification of a sparkling wine and optional particulars intended to specify the intrinsic characteristics of a product or sufficiently to distinguish it from other products of the same kind on the market.
Selv om det i princippet blev overladt de berørte parter selv at vælge, hvilke angivelser, de ønskede at anvende, blev der - for at skabe forudsætninger for en fortsat loyal konkurrence på markedet - udstedt særlige regler for anvendelsen af visse særlige prestigegivende valgfri angivelser, der kan tilføre et produkt en øget værdi.
Although the choice of particulars has been generally left to those concerned, special rules for the use of certain prestigious optional particulars likely to enhance the value of the product have been laid down in order to maintain fair competition on the market in sparkling wines.
Ifølge artikel 6, stk. 4, første afsnit, i forordning nr. 3309/85, som ændret ved artikel 1, nr. 2, litra d), i nævnte forordning nr. 2045/89, kan benævnelserne "gæring på flaske efter den traditionelle metode", "traditionel metode", "klassisk metode" eller "klassisk traditionel metode" samt oversatte benævnelser for disse udtryk kun anvendes som betegnelse for mousserende kvalitetsvine fra et bestemt dyrkningsområde ("mkvbd"), der opfylder de i stk. 4, andet af snit, opstillede betingelser.
Under the first subparagraph of Article 6(4) of Regulation No 3309/85, as amended by Article l(2)(b) of Regulation No 2045/89, the expressions Ίκ > ηΐβ-ίεπη€Μβα by the traditional method', 'traditional method', 'classical method' or 'classical traditional method' and any expressions resulting from a translation of them may be used only to describe, in particular, quality sparkling wines produced in a specified region (psr) and satisfying the conditions provided for in the second subparagraph of paragraph 4.
Efter dette andet afsnit kan en af de omhandlede benævnelser kun anvendes på en vin, såfremt denne er gjort mousserende ved en påfølgende gæring på flaske, i mindst ni måneder uden afbrydelse er forblevet i kontakt med bærmen og har befundet sig i samme virksomheds anlæg fra cuvéens fremstilling og er skilt fra bærmen ved degorgering.
Under the second subparagraph use of one of the abovementioned expressions in respect of a wine is allowed only if it was made sparkling by a second alcoholic fermentation in the bottle, stayed without interruption in contact with the lees for at least nine months in the same undertaking from the time when the cuvée was constituted and was separated from the lees by disgorging.
Forordning nr. 2045/89 indeholder bestemmelser til udfyldning af forordning nr. 3309/85, navnlig for så vidt angår mkvbd.
Regulation No 2045/89 supplements Regulation No 3309/85 mainly in relation to the quality sparkling wines produced in specified regions.
Codorniu er et spansk selskab, der producerer og forhandler mkvbd.
Codorniu is a Spanish company manufacturing and marketing quality sparkling wines psr.
Selskabet er indehaver af det spanske ordvaremærke "Gran Cremant de Codorniu", som det har anvendt som betegnelse for en af dets mkvbd fra 1924.
It is the holder of the Spanish graphic trade mark (marca gráfica) 'Gran Cremam de Codorniu', which it has been using since 1924 to designate one of its quality sparkling wines psr.
Codorniu er Fællesskabets største producent af mkvbd, som udtrykket "crémant" indgår i betegnelsen af.
Codorniu is the main Community producer of quality sparkling wines psr, the designation of which includes the term 'crémant'.
Andre producenter i Spanien anvender også benævnelsen "Gran Cremant" som betegnelse for deres mkvbd.
Other producers established in Spain also use the term 'Gran Cremant' to designate their quality sparkling wines psr.
Codorniu var af den opfattelse, at den anfægtede bestemmelse var ulovlig og anlagde derfor nærværende sag.
Since it took the view that the contested provision was unlawful Codorniu brought the present action.
Den omtvistede bestemmelse hindrede ifølge Domstolen Codorniu i at udnytte sit ordmærke, idet benævnelsen "crémant" alene forbeholdes de franske og luxembourgske producenter.
By reserving the right to use the term 'cremant' to French and Luxembourg producers, the contested provision prevents Codorniu from using its graphic trade mark.
Heraf fulgte ifølge Domstolen, at Codorniu havde godtgjort, at der forelå en situation, der i forhold til den omtvistede bestemmelse adskilte dette selskab fra alle andre erhvervsdrivende.
It follows that Codorniu has established the existence of a situation which from the point of view of the contested provision differentiates it from all other traders.
Codorniu gjorde gældende, at enhver differentiering i behandlingen af samme vare skal grundes på objektive kriterier.
Codorniu alleges that any different treatment of similar products must be based on objective criteria.
Og mkvbd, der opfylder kravene ifølge artikel 6, stk. 4, i forordning nr. 3309/85 er i alle tilfælde samme vare.
However, the quality sparkling wines psr which satisfy the conditions of Article 6(4) of Regulation No 3309/85 are similar products.
En eneret til at anvende benævnelsen "crémant", der blot er en frivillig angivelse af den metode, der er benyttet for at fremstille en mkvbd, kan derfor ikke forbeholdes Frankrig og Luxembourg på grundlag af objektive kriterier.
It follows that an exclusive right to use the term 'cremant' which is merely an optional designation of the method of manufacturing a quality sparkling wine psr cannot be reserved to France and Luxembourg on the basis of objective criteria.
Den omtvistede bestemmelse er således udtryk for en forskelsbehandling, der er i strid med traktatens artikel 7, stk. 1, og artikel 40, stk. 3, andet afsnit.
The contested provision thus constitutes discrimination contrary to the first paragraph of Article 7 and the second paragraph of Article 40 of the Treaty.
Ifølge den omtvistede bestemmelse kan benævnelsen "crémant" i forbindelse med navnet på et bestemt dyrkningsområde kun anvendes om de mkvbd, der er fremstillet i Frankrig og Luxembourg, og som opfylder de i artikel 6, stk. 4, andet afsnit, i forordning nr. 3309/85 fastsatte betingelser og er fremstillet under overholdelsen af de særlige regler, der af disse to medlemsstater er fastsat vedrørende disse vines fremstilling.
The contested provision provides that the term 'crémant' in combination with the name of the specified region shall be reserved for quality sparkling wines psr made in France or Luxembourg which satisfy the conditions provided for in the second paragraph of Article 6(4) of Regulation No 3309/85 and which were produced in accordance with the special rules laid down for their manufacture by those two Member States.
Benævnelsen "crémant" måtte herefter antages ikke i første række at vedrøre mkvbd's oprindelse, men derimod vinens fremstillingsmetode og navnlig den i artikel 6, stk. 4, i forordning nr. 3309/85 omhandlede metode.
It thus appears that the term 'crémant' refers primarily not to the origin but the method of manufacture of the quality sparkling wine psr, in particular that provided for in Article 6(4) of Regulation No 3309/85.
De mkvbd, der sælges under det spanske ordmærke "Gran Cremant de Codorniu", opfylder de i den omtvistede bestemmelse fastsatte betingelser, og denne bestemmelse behandler følgelig ens situationer forskelligt.
Since the quality sparkling wines psr sold under the Spanish graphic trade mark 'Gran Cremant de Codorniu' satisfy the conditions provided for by the contested provision, it follows that that provision treats comparable situations differently.
Det måtte derfor undersøges, om denne behandling er objektivt begrundet.
It is therefore necessary to ascertain whether such treatment was objectively justified.
Domstolen bemærkede herved, at tildelingen af eneret på benævnelsen "crémant" er begrundet i ønsket om at beskytte en angivelse, der traditionelt anvendes i Frankrig og Luxembourg om produkter, der har en ganske bestemt oprindelse.
In that respect the reason given for the reservation of the term 'crémant' was concern to protect a description traditionally used in France and Luxembourg for products of specific origin.
Artikel 1, nr. 2, litra c), i Rådets forordning (EØF) nr. 2045/89 af 19. juni 1989 om ændring af forordning (EØF) nr. 3309/85 om fastsættelse af almindelige regler for betegnelser og præsentation af mousserende vine og vine tilsat kulsyre annulleres, for så vidt som der derved indsættes et stk. 5a, litra b), i artikel 6 i Rådets forordning (EØF) nr. 3309/85 af 18. november 1985.
Declares Article l(2)(c) of Council Regulation (EEC) No 2045/89 of 19 June 1989 amending Regulation (EEC) No 3309/85 laying down general rules for the description and presentation of sparkling wines and aerated sparkling wines is void in so far as it insertsparagraph 5a(b) into Article 6 of Council Regulation (EEC) No 3309/85 of 18 November 1985;
Rådet for Den Europæiske Union betaler sagens omkostninger.
Orders the Council of the European Union to pay the costs;
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sine omkostninger.'
Orders the Commission of the European Communities to bear its own costs.'
Generaladvokat C. 0. lenz fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet for Domstolens plenum den 27. oktober 1992.
Advocate General Lenz delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 27 October 1992
- 16 - stk. 2, og artikel 8, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68, da det havde opretholdt lovbestemmelser, hvorefter arbejdstagere, som er statsborgere i andre medlemsstater og beskæftiget på dets område, hverken har stemmeret eller er valgbare ved valg til de faglige interesseorganisationer (chambres professionnelles).
By application lodged at the Court Registry on 13 April 1992, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by maintaining in force legislation which denies workers who are nationals of other Member States and are employed in Luxembourg the right to vote and to stand as candidates for membership in elections organized by the Luxembourg occupational guilds, the Grand Duchy of Luxembourg has failed to fulfil its obligations under Article 48(2) of the EEC Treaty and Article 8(1) of Council Regulation (EEC) No 1612/68.
Ved den luxembourgske lov af 4. april 1994, som affattet ved sagens anlæg, blev der oprettet faglige interesseorganisationer, som navnlig har til opgave at varetage medlemmernes interesser.
The Luxembourg Law of 4 April 1924, as it applied when these proceedings were initiated, provides for the creation of occupational guilds with the specific task of protecting the interests of their members.
Ifølge loven har alle arbejdstagere, der er beskæftiget på Storhertugdømmets område, uanset deres statsborgerskabsforhold pligt til at være medlem af disse interesseorganisationer.
All workers employed in the Grand Duchy of Luxembourg, irrespective of nationality, are compulsorily affiliated to such guilds.
De udøvende med lemmer i den enkelte organisation og disses suppleanter udpeges ved valg.
The members and alternates of each guild are appointed by election.
Kun personer med luxembourgsk statsborgerskab kan deltage i valget som kandidat eller vælger.
Only persons possessing Luxembourg nationality are entitled to vote or stand as candidates for membership in such elections.
Kommissionen gjorde gældende, at en ordning, hvorefter arbejdstagere, som er statsborgere i andre medlemsstater, nægtes stemmeret og valgbarhed ved valgene til de faglige interesseorganisationer, hindrer gennemførelsen af arbejdskraftens frie bevægelighed og strider mod det grundlæggende forbud mod forskelsbehandling på grundlag af nationalitet.
The Commission considers that the denial to workers who are nationals of other Member States of the right to vote and to stand as candidates in elections for membership of occupational guilds is contrary to the prohibition of discrimination on grounds of nationality.
Hvad angår fagforeningsrettigheder anførte Kommissionen, at det tillige var en følge af forbuddet mod forskelsbehandling, at alle arbejdstagere, såvel indenlandske statsborgere som statsborgere fra de andre medlemsstater, skal kunne deltage i de valg, der afholdes til organer som de faglige interesseorganisationer i Luxembourg, der ikke er egentlige fagforeninger, men dog udøver tilsvarende funktioner i henseende til at varetage og repræsentere arbejdstagernes interesser.
In the field of trade union rights that principle means in particular that all workers, be they nationals of the host State or of other Member States, may participate in elections organized by bodies such as the Luxembourg occupational guilds which, whilst not being trade-union organizations in the strict sense, nevertheless perform similar functions as regards the defence and representation of workers' interests.
Den luxembourgske regering havde afstået fra at afgive indlæg om realiteten og havde på intet tidspunkt bestridt det traktatbrud, som den var foreholdt.
The Luxembourg Government waived its right to submit pleadings on the substance of the case and at no time contested the failure to fulfil obligations.
Den henledte dog opmærksomheden på, at en ændring af lovgivningen om faglige interesseorganisationer i Luxembourg, hvorved Kommissionens krav blev imødekommet, var under forberedelse.
It nevertheless pointed out that a reform of the legislation on occupational guilds along the lines indicated by the Commission was in progress.
Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser efter EØF-traktatens artikel 48, stk. 2, og artikel 8, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet, da det har opretholdt lovbestemmelser, hvorefter arbejdstagere, som er statsborgere i andre medlemsstater og beskæftiget på dets område, hverken har stemmeret eller er valgbare ved valg til de faglige interesseorganisationer.
Declared that, by maintaining in force legislation which denies workers who are nationals of other Member States and are employed in the Grand Duchy of Luxembourg the right to vote and to stand as candidates f or membership in elections organized by Luxembourg occupational guilds, lhe Grand Duchy of Luxembourg has failed to fiafü its obligations under Article 48(2) of the EEC Treaty and Article 8(1) of Council Regulation (EEC) No 1612/68 of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community;
Generaladvokat F. G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse den 15. marts 1994.
Advocate General Jacobs delivered his Opinion at the sitting on 15 March 1994
Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser efter artikel 8, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet ved at have opretholdt regler, hvorefter arbejdstagere, som er statsborgere i de andre medlemsstater, hverken har stemmeret eller ret til at lade sig opstille som kandidater ved valg af repræsentanter til de faglige interesseorganisationer.
declare that, by maintaining in force measures which exclude workers who are nationals of other Member States from the right to vote and the right to stand as a candidate in elections for membership of occupational guilds, the Grand Duchy of Luxembourg has failed to fulfil its obligations under Article 8(1) of Council Regulation (EEC) No 1612/68 on freedom of movement for workers within the Community;
Sag C-303/93 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik Tilnærmelse af lovgivningerne 18.5.1994
Case C-303/93 Commission of the European Communities ν Italian Republic Approximation of laws
"Traktatbrud - direktiv 90/486/EØF vedrørende elektrisk drevne elevatorer -manglende gennemførelse" (Domstolens plenum)
(Failure to fulfil obligations — Directive 90/486/EEC concerning electrically operated lifts — Failure to transpose) (Full Court)
Ved stævning indleveret den 28. maj 1993 havde Kommissionen for de Europæiske Fællesskaber anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Den Italienske Republik ved ikke at have vedtaget og offentliggjort de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme Rådets direktiv 90/486/EØF af 17. september 1990 om ændring af direktiv 84/529/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende elektrisk drevne elevatorer og ved ikke straks at have givet Kommissionen meddelelse herom, havde undladt at opfylde sine forpligtelser i medfør af EØF-traktatens artikel 5 og 189 samt artikel 2, stk. 1, i nævnte direktiv 90/486.
By application lodged at the Court Registry on 28 May 1993, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to adopt and publish the provisions laid down by law, regulation and administrative action necessary to comply with Council Directive 90/486/EEC of and to inform the Commission forthwith, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Article 5 and 189 of the Treaty and Article 2(1) of the directive.
Den italienske regering bestred ikke, at direktivet ikke var blevet gennemført inden for den fastsatte frist.
The Italian Government does not deny that the directive was not transposed within the time-limit.
Den Italienske Republik har undladt at opfylde sine forpligtelser i henhold til EØF-traktaten, idet den ikke inden for den fastsatte frist har udstedt de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme Rådets direktiv 90/486/EØF af 17. september 1990 om ændring af direktiv 84/529/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende elektrisk drevne elevatorer.
Declares that, by failing to adopt within the period prescribed all the laws, regulations and administrative provisions necessary in order to comply with Council Directive 90/486/EEC of 17 September 1990 amending Directive 84/529/EEC on the approximation of the laws of the Member States relating to electrically-operated lifts, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under the EEC Treaty;
Generaladvokat F. G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet for Domstolens plenum den 13. april 1994.
Advocate General Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 13 April 1994
at fastslå, at Den Italienske Republik ved ikke inden for den fastsatte frist at vedtage de bestemmelser, der er nødvendige for at gennemføre Rådets direktiv 90/486/EØF af 17. september 1990, har undladt at opfylde sine forpligtelser i henhold til traktaten;
declare that, by failing to adopt within the period prescribed the provisions necessary to ensure the implementation of Council Directive 90/486/EEC of 17 September 1990, the Republic of Italy has failed to fulfil its obligations under the Treaty,
at pålægge Den Italienske Republik at betale sagens omkostninger."
order the Republic of Italy to pay the costs.'
Sag C-11/93
CaseC-11/93 Siemens Nixdorf Informationssysteme AG ν Hauptzollamt Augsburg Free movement of goods
Præjudiciel "Fælles toldtarif (Første Afdeling)
Preliminary ruling (Common Customs Tariff— Colour monitor — Specific function) (First Chamber)
Ved kendelse af 9. december 1992, indgået til Domstolen den 14. januar 1993, havde Finanzgericht München forelagt et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af bestemmelse 5 B, sidste stykke, til kapitel 84 1 den kombinerede nomenklatur til den fælles toldtarif, som denne fremgår af bilagene i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3174/88, nr. 2886/89 og nr. 2472/90, alle om ændring af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif.
By order of 9 December 1992, received at the Court on 14 January 1993, the Finanzgericht München referred to the Court for a preliminary ruling a question concerning the interpretation of the last paragraph of Note 5(B) to Chapter 84 of the Combined Nomenclature of the Common Customs Tariff, in the versions contained in the annexes to Commission Regulations (EEC) No 3174/88, No 2886/89 and No 2472/90, all three of which amend Annex I to Council Regulation (EEC) No 2658/87 of 23 July 1987 on the tariff and statistical nomenclature and on the Common Customs Tariff.
Spørgsmålet var blevet rejst under en sag anlagt af Siemens Nixdorf Informationssysteme (herefter benævnt "Siemens") mod Hauptzollamt Augsburg vedrørende en anmodning om refusion af told, der var erlagt ved indførsel af farvemonitorer til Fællesskabet.
That question was raised in the course of proceedings between Siemens Nixdorf Informationssysteme (hereinafter 'Siemens') and the Hauptzollamt (Principal Customs Office) Augsburg concerning an application for the repayment of customs duties paid on the importation into the Community of colour monitors.
Disse indførsler havde fundet sted i 1989-1991.
Those imports took place between 1989 and 1991.
Farvemonitorerne var blevet pålagt told med en sats på 7%, idet Hauptzollamt Augsburg havde tariferet dem under position 8543 i den kombinerede nomenklatur til den fælles toldtarif.
Duty was charged on the monitors at a rate of 7%, since the Hauptzollamt Augsburg classified them under heading 8543 of the Combined Nomenclature of the Common Customs Tariff.
Siemens havde gjort gældende, at monitorerne burde havde været tariferet under position 8471 og således pålagt told med en toldsats på 4,9%.
Siemens claimed that the monitors should have been classified under heading 8471 and that duty should accordingly have been charged at a rate of 4.9%.
Ved afgørelse af 16. juli 1992 havde Hauptzollamt Augsburg afslået at imødekomme anmodningen om refusion med den begrundelse, at den omtvistede indførsel havde fundet sted inden ikrafttrædelsen af forordning nr. 1288/91 den 7. juni 1991, således at farvemonitorer, som de i hovedsagen omtvistede, var blevet pålagt told efter en sats på 4,9%.
By decision of 16 July 1992, the Hauptzollamt Augsburg refused to make the repayment requested, on the ground that the imports in issue took place before the entry into force of Regulation No 1288/91 on 7 June 1991 making colour monitors of the kind in issue in the main case subject to a duty at a rate of 4.9%.