natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Omkostninger og gebyrer : 93/326/EØF
Costs and fees of the ecolabel : 93/326/EEC
Det årlige gebyr gælder i en periode på tolv måneder fra datoen for til delingen af miljømærket til ansøgeren.
The annual fee shall relate to a period of 12 months beginning with the date of the award of the ecolabel to the applicant.
Det årlige gebyr fastsættes som en vis procentsats beregnet på grundlag af det årlige salg inden for Fællesskabet af det produkt, som har fået tildelt miljømærket. jømærket.
The annual fee shall be calculated as a percentage of the annual volume of sales within the Community of the product to which the ecolabel is awarded.
Den vejledende procentsats i forbindelse med det årlige salg skal være på 0,15%.
The guideline figure for the percentage of the annual volume of sales shall be 0,15 %.
Det vejledende minimumsbeløb skal være 500 ECU.
The guideline minimum figure shall be ECU 500.
Ansvarlige organer har beføjelse til at fastsætte de faktiske gebyrer på niveauer, som ligger 20 % over eller under de ovenfor specificerede vejledende beløb.
Competent bodies shall have discretion to set actual fees at levels 20 % greater or smaller than the guideline figures specified above.
Denne beføjelse udøves på en sådan måde, at hvis et ansvarligt organ vælger at fastsætte sine gebyrer på et niveau, som er forskelligt fra de vejledende beløb, skal den samme niveauforskel gælde for samtlige gebyrer fastsat af dette ansvarlige organ.
This discretion shall be exercised so that, if a competent body chooses to set its fees at a different level from the guideline figures, the same variation in level shall apply to all the fees set by that competent body.
Hvis der skal betales moms af disse gebyrer, skal momsandelen være indeholdt i den forhøjelse, det ansvarlige organ kan dekretere.
If VAT is payable on these fees, the VAT element shall be contained within the discretionary increase which a competent body may apply.
Fastsættelsen af ansøgningsgebyret og det årlige gebyr sker efter retningslinjerne i bilaget til denne beslutning.
The fixing of the application fee and the annual fee shall be subject to the additional guidelines set out in the Annex to this Decision.
ii) Hverken ansøgningsgebyret eller det årlige gebyr må indeholde nogen del af omkostningerne ved en eventuel afprøvning, som måtte være nødvendig for produkter, hvorom der er indsendt ansøgning.
ii) Neither the application fee nor the annual fee shall include any element for the cost of any testing which may be necessary for products which are the subject of applications.
Ansøgere forventes selv at afholde omkostningerne ved en sådan afprøvning.
Applicants will be expected themselves to meet the cost of such testing.
iii) Fællesskabets gennemgang af gebyrstrukturen for ordningen for til deling af et miljømærke vil kunne føre til en revision af de vejledende beløb.
iii) Community review of the fee structure for the ecolabel award scheme may lead to a revision of the guideline figures.
Dette bør først føre til en ændring af de gebyrer, der skal betales for en ansøgning, som er resulteret i tildeling af mærket før datoen for Fællesskabets beslutning om at revidere de vejledende beløb, ved afslutningen af gyldighedsperioden for kriterierne i for bindelse med det pågældende mærke.
This should not alter the fees payable in respect of any application which resulted in the award of a label before the date of the Community decision to revise the guideline figures, until the end of the period of validity of the criteria relating to the label concerned.
GRØNBOGEN OM ERSTATNING FOR MILJØSKADER (93/C 149/08)1
GREEN PAPER on remedying environmental damage (93/C 149/081)
I de senere år er befolkningen i EF i stadig højere grad blevet opmærksom på spørgsmålet om miljøskader.
European public awareness about environmental damage is growing all the time.
Naturligt nok er folks opmærksomhed især rettet mod de store miljøkatastrofer, men man er i høj grad også opmærksom på de mindre iøjnefaldende, men ikke dermed mindre omfattende skader, som skyldes forskellige farlige aktiviteter.
This applies to the damage caused by major environmental disasters, certainly, but it also applies to the less spectacular but far more extensive damage caused by non-accidental activities.
Det er vigtigt, at dette problemkompleks diskuteres og især spørgsmålet om, hvem der skal betale erstatning?
Underlying this heightened sensitivity there is concern: who should bear the costs of remedying the damage?
I et forsøg på at besvare dette spørgsmål har Kommissionen vedtaget en grønbog.
To find an answer to this question the Commission has issued a Green Paper.
Formålet med grønbogen er at igangsætte debatten om erstatning for miljø skader, så Fællesskabet får aktionsmidler i hænde, der tager højde for dette spørgsmål.
This paper aims to stimulate discussion about the remedying of environmental damage in the hope that this will result in the Community being given the means to deal with the issue.
Målet er at nå frem til en harmonisering af de nationale lovgivninger, idet der på nuværende tidspunkt er ret store forskelle.
National legislation on this matter, which currently varies greatly between Member States, could then be harmonized.
I grønbogen anføres det, at »det civilretlige ansvar er et juridisk og finansielt virkemiddel, der giver mulighed for at få den person, der er ansvarlig for den opståede skade, til at betale erstatning for udgifterne til afhjælpning af skaden.« På grundlag af miljøretten og de eksisterende mekanismer på området i medlemsstaterne viser princippet om det civilretlige ansvar sig at være meget anvendeligt på to fronter.
'Civil liability is a legal and financial tool used to make those responsible for causing damage pay compensation for the costs of remedying that damage_, the Green Paper says. Based on environmental law, and starting from the mechanisms already existing in this respect in Member States, the principle of civil liability is proving very useful on two fronts.
For det første tjener det som instrument til at udpege den ansvarlige person og til at pålægge denne pligten til at yde erstatning til skadelidte, således at forurenercn-bctaler-princippet overholdes.
Firstly, it serves to identify the persons responsible and oblige them to compensate victims, thus securing respect for the principle that the polluter pays.
Det spiller desuden en forebyggende rolle som afskrækkelsesmiddel i forbindelse med fremtidige skader.
Secondly, it plays a preventive role by discouraging people from causing further damage in future.
Erstatningsansvaret efter culpareglcn forudsætter, at skade lidte beviser, at den ansvarlige person har begået en uagtsom eller på anden måde retsstridig handling, som har forårsaget skade.
Fault-based liability requires proof that the liable party committed a negligent or otherwise wrongful act which caused damage.
Derimod er der ved objektivt erstatningsansvar ikke pligt til at bevise, at der foreligger culpa.
In the case of strict liability, on the other hand, there is no obligation to establish fault.
Skadelidte skal imidlertid stadig bevise, at skaden er forårsaget af en anden persons handling.
The injured party must, however, prove that the damage was caused by the actions of someone other than himself.
Anvendelsesvanskeligheder
Difficulties in applying the principle
Hvad enten der er tale om »ansvar efter culpareglcn« eller »objektivt ansvar«, viser Kommissionens analyse, at der eksisterer en række problemer og vanskeligheder i forbindelse med anvendelsen af det civilretlige erstatningsansvar.
The Commission's analysis shows that there are a number of problems and difficulties impeding the implementation of the principle of civil liability, whether with or without fault.
Det er således ikke altid let at bevise, at der foreligger culpa og at der er en årsagsforbindelse mellem fejlen og den indtrådte skade, eller at fastslå, hvilke aktiviteter der udgør en forøget risiko for miljøet, og for hvilke der bør indføres en ordning med objektivt ansvar.
GREEN PAPER : 93/C 149/08 threat to the environment and should therefore be subject to a system of strict liability, and even if it can be shown who is responsible, damage to the envi ronment, adequate compensation, the insurability of risks etc. still have to be defined.
Hvis man ikke kan anvende principperne om civilretligt ansvar har man stadig mulighed for at benytte de forskellige eksisterende fælles erstatningsordninger og at overveje ordninger med kollektiv erstatning, selv om man også her støder på nye begrænsninger.
When the principles of civil liability cannot be applied, there remains the possibility of turning to different, existing systems of joint compensation and thinking about collective indemnification mechanisms, even if this might involve new limitations.
Debatten er fortsat åben.
The debate is still open.
Grønbogens dokumentnummer er KOM(93) 47 og kan købes på Fællesskabets officielle sprog på de udsalgsstéder, der er anført på omslagets side 4 (katalog nr. CB-CO-. . .-. . .-C).
The Green Paper (document COM(93) 47) is available in the official languages of the Community from the sales offices listed on the back cover (Catalogue No CB-CO-. . .-. . .-C).
Skriftlige bemærkninger til grønbogen skal fremsendes til Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Generaldirektoratet for Miljø, Nuklear Sikkerhed og Civilbeskyttelse inden den 1. oktober 1993.
Any comments regarding the Green Paper should be sent in writing to the Commission of the European Communities, Directorate-General for the Envi ronment, Nuclear Safety and Civil Protection, before 1 October 1993.
Offentlig adgang til institutionernes dokumenter : 93/C 156/05
PUBLIC ACCESS TO THE INSTITUTIONS' DOCUMENTS : 93/C 156/05
MEDDELELSE 93/C 156/051 TIL RÅDET, PARLAMENTET OG DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG : Offentlig adgang til institutionernes dokumenter
COMMUNICATION 93/C 156/05 TO THE COUNCIL, THE PARLIAMENT AND THE ECONOMIC AND SOCIAL COMMITTEE Public access to the institutions' documents
I forbindelse med vedtagelsen af Traktaten om Den Europæiske Union i Maastricht den 15. december 1991 blev der afgivet en erklæring om bedre offentlig adgang til oplysninger.
During the adoption of the Treaty on European Union at Maastricht on 15 December 1991, a declaration was made on improved public access to information.
Erklæringen lyder således:
The text of the declaration is the following:
»Konferencen mener, at gennemsigtighed i beslutningsprocessen styrker institutionernes demokratiske karakter samt offentlighedens tillid til myndighederne.
' the Conference considers that transparency of the decision-making process strengthens the democratic nature of the institutions and the public's confidence in the administration.
Konferencen anbefaler derfor, at Kommissionen senest i 1993 forelægger Rådet en rapport om foranstaltninger, der kan øge offentlighedens adgang til de oplysninger, som institutionerne råder over.«
The Conference accordingly recommends that the Commission submit to the Council no later than 1993 a report on measures designed to improve public access to the information available to the institutions. '
Herefter blev det på Det Europæiske Råd i Birmingham erklæret, at Fælles skabet over for sine borgere skulle påvise fordelene ved Fællesskabet og Maastricht-Traktaten, og at Rådet, Kommissionen og Parlamentet skulle gøre en større indsats for at gøre dette klart.
The European Council at Birmingham subsequently declared that the Community must demonstrate to its citizens the benefits of the Community and the Maastricht Treaty and that the Council, Commission and Parliament must do more to make this clear.
Det Europæiske Råd i Edinburgh fortsatte bestræbelserne på at skabe større åbenhed i Fællesskabet.
The Edinburgh European Council continued the work for a more open and transparent Community.
Der blev truffet nogle særlige foranstaltninger som start på processen i retning af større offentlighed i Rådets arbejde.
Specific measures were adopted to start the process of opening up the work of the Council.
Før Det Europæiske Råds møde i Edinburgh havde Kommissionen allerede truffet en række foranstaltninger med det formål at skabe større åbenhed.
Before Edinburgh the Commission had already taken a package of measures to increase transparency.
Denne række foranstaltninger omfattede udarbejdelse af det årlige arbejdsprogram i oktober med det formål at gøre en bredere debat mulig,, bl.a. i de nationale parlamenter; udvidelse af høringerne forud for beslutningstagningerne, herunder brug at grønbøger; hurtigere offentliggørelse af Kommissionens dokumenter på alle fællesskabssprog; og højere prioritet til arbejdet med at konsolidere og kodificere retsakter.
This package included producing the annual work programme in October, to allow for wider debate including in national parliaments; wider consultation before making proposals, including the use of Green Papers; making Commission documents more rapidly available to the public in all Community languages; and attaching higher priority to the consolidation and codification of legal texts.
Kommissionen har taget disse initiativer, selv om den allerede har en fornem tradition for at føre den åbne dørs politik, navnlig hvis man sammenligner med den eksisterende praksis i de nationale administrationer.
The Commission has taken these initiatives whilst being aware that it has already a commendable history of an open door policy, especially in comparison with existing practices in national administrations.
Traditionelt har Kommissionen været åben for input fra offentligheden.
Traditionally it has been open to input from the public.
Dette skyldes, at man er overbevist om, at en sådan proces er
This stems from the belief that such a process is fundamental for the development of sound and workable policies.
Offentlig adgang til institutionernes dokumenter : 93/C 156/05 af afgørende betydning for udarbejdelsen af velunderbyggede og brugbare politikker.
PUBLIC ACCESS TO THE INSTITUTIONS' DOCUMENTS : 93/C 156/05 made at Birmingham for the Commission to complete by early next year its work resulting from the declaration in the Maastricht Treaty on improving access to information.
Kommissionen anser denne erklæring for at være et vigtigt led i Fællesskabets politik for åbenhed i institutionerne.
The Commission views this declaration as an important element of the Com munity's policy on transparency of the institutions.
Ved at forbedre adgangen til oplysninger vil man bringe offentligheden tættere på fællesskabsinstitutionerne, og man vil kunne stimulere en oplyst og engageret debat om EF-spørgsmål.
Improved access to information will be a means of bringing the public closer to the Community institutions and of stimulating a more informed and involved debate on Com munity policy matters.
Det vil også være et middel til at øge offentlighedens tillid til Fællesskabet.
It will also be a means of increasing the public's confidence in the Community.
Med det formål at gennemføre Maastricht-erklæringen har Kommissionen foretaget en sammenlignende undersøgelse af de ordninger for adgang til oplysninger, der findes i medlemsstaterne og i visse tredjelande.
In order to implement the Maastricht declaration the Commission has under taken a comparative survey on existing access to information policies in the Member States and in some third countries.
Resultatet af denne undersøgelse er i overensstemmelse med de krav, der blev stillet i Maastricht, gengivet i bilaget.
The results of this survey are sum marized in the Annex as requested in Maastricht.
I undersøgelsen gennemgås de forskellige erfaringer med øget adgang til oplysninger.
The fact finding survey has shown the different experiences of improved access to information.
Adgangen til oplysninger falder i to hovedgrupper.
Access to information consists of two main elements.
For det første er der tale om en række foranstaltninger, som de offentlige myndigheder har truffet med det formål at informere offentligheden om deres virksomhed.
Firstly it encompasses a series of measures taken by the public authorities themselves aimed at informing the general public of their actions.
Kommissionen har således bemærket, at der, siden Fællesskabet blev etableret, både fra fællesskabsinstitutionernes og medlemsstaternes side er blevet taget utallige initiativer til at informere offentligheden og gøre borgerne mere bevidste om Fællesskabets politik.
In this respect the Commission has noted that from the time the Community was established both Community institutions and Member States have taken numerous initiatives in this field to inform the public and to make them more aware of Community policies.
For det andet er adgangen til oplysninger også ensbetydende med, at borgerne skal kunne få oplysninger efter anmodning.
Secondly, access to information also consists of making information available upon request from a member of the public.
Denne politik er baseret på princippet om, at der skal gives adgnag til oplysninger, samtidig med at offentlige og private interesser skal beskyttes, og det skal sikres, at de berørte offentlige myndigheder fungerer tilfredsstillende.
This policy is based on the principle that access is granted while at the same time protection is given to public and private interests, and the proper functioning of the public authority concerned is preserved.
Offentligheden har adgang til særlige former for oplysninger i visse lande, medens der i andre tilfælde findes nogle bestemmelser om generel adgang til oplysninger. Direktiv 90/313/EØF om adgang til miljøoplysninger er et eksempel på et fællesskabsinitiativ vedrørende adgang til oplysninger på et afgrænset område.
The public is granted access to specific types ofinformation in some countries, while in other cases these were combined with general access rules.
Som følge af den sammenlignende undersøgelse af forholdene i de forskellige medlemsstater og en række tredjelande er der et stærkt ønske om at udvide adgangen til dokumenter yderligere på fællesskabsniveau.
Taking account of the comparative survey on the situation in different Member States and third countries there is a strong case for developing further the access to documents at Community level.
Kommissionen er således indstillet på at tage nogle yderligere skridt i retning af at skabe et grundlag for generel adgang til dokumenter.
The Commission therefore is prepared to take further steps in order to establish a framework for granting general access to documents.
Det vil som et resultat heraf være nødvendigt, at Kommissionen foretager nogle ændringer i sine arbejdsmetoder, men den mener, at den generelle adgang til oplysninger er af særlig stor betydning for bestræbelserne på at bringe Fællesskabet tættere på borgerne.
This will entail some adjustments of the Commission's working practices but the Commission considers that general access is a particularly important instrument to bring the Community closer to its citizens.
Kommissionen er af den opfattelse, at også de andre institutioner og medlems staterne bør tilslutte sig princippet om, at der skal være adgang til eksisterende oplysninger.
The Commission feels that the principle of access to information held should be shared by the other institutions and Member States.
Den opfordrer de øvrige institutioner til at samarbejde om fast læggelsen af en fremgangsmåde, der som et minimum bør omfatte de grund læggende principper og nogle mindstekrav.
It invites the other institutions to cooperate in the development of such an approach which should contain at least the fundamental principles and a minimum set of requirements.
Dette kunne i første omgang ske i form af en intcrinstitutionel aftale.
As a first step, this could take the form of an interinstitutional agreement.
Der bør i så fald tages særlig hensyn til den rolle, som de enkelte institutioner spiller inden for de nuværende interinstitutionellc rammer.
Special attention should be given to the specific role of each institution within the existing interinstitutional framework.
Som et bidrag til denne fælles fremgangsmåde foreslår Kommissionen, at arbejdet baseres på følgende principper, som den har til hensigt at arbejde videre med:
In order to contribute to this common approach, the Commission, for its part, suggests that work be based on the following principles which it intends to elaborate upon further:
— der gives adgang til oplysninger indeholdt i dokumenter. Hvilke dokumenter vil blive nærmere defineret
— access to information is granted to documents, the precise definition of which will be established,
— adgangen til disse dokumenter gives på grundlag af en tilstrækkelig præcis anmodning fra offentligheden
— access to such documents will be provided subsequent to a sufficiently precise request from the public,
— den borger, der fremsætter anmodningen, må ikke være forpligtet til at begrunde, hvorfor han ønsker dokumentet
— there shall be no obligation on the person making the request to justify the reasons for wanting the document,
— anmodningen om oplysninger bør efterkommes så hurtigt som muligt.
— a reply to a request for information should be given as soon as possible.
En anmodning om at få indsigt i et dokument kan nægtes af hensyn til:
A request for a document may be refused in order to safeguard:
— den offentlige sikkerhed, herunder internationale forhold og valutastabilitet bilitet
— — — industrial and financial confidentiality, public security including international relations and monetary stability, information passed to the institutions in confidence.
Kommissionen vil i den resterende tid inden Det Europæiske Råd i København i slutningen af juni udarbejde et yderligere udkast til politikken om generel adgang til dokumenter.
The Commission will use the time remaining before the European Council to be held at Copenhagen by the end of June to prepare a further outline of the general access to documents policy.
Den har til hensigt at forelægge dette udkast for de øvrige institutioner som led i den anden meddelelse om åbenhed, hvor vægten vil blive lagt på en generel struktur og gennemførelse af nogle særlige foranstaltninger med det formål at skabe større åbenhed i Fællesskabet.
It intends to submit this to the other institutions in the context of a second communication on transparency which will focus on a general framework and specific actions to improve the Community's transparency.
OFFENTLIG ADGANG TIL OPLYSNINGER (Sammenlignende undersøgelse)
PUBLIC ACCESS TO INFORMATION (Comparative survey)
Tidligere var de offentlige myndigheder i flere lande i deres arbejde tilbøjelige til at basere sig på fortrolighedslove, som var udformet ud fra ønsket om at beskytte overordnede samfundsinteresser (dvs. forsvar, udenrigsanliggender osv.).
Public administrations in many countries have in the past often tended to carry out their work within a framework of secrecy laws designed to protect major public interests (e.g. defence, foreign affairs, etc.).
Herudover har lovgivningen til beskyttelse af borgerne på f.eks. sundheds- og skatteområdet traditionelt være ret omfattende.
Furthermore, legislation protecting the citizens themselves with regard to such issues as health and fiscal matters traditionally has been quite important.
Der har således været en dobbelt begrundelse for at begrænse informationen om de offentlige myndigheders forvaltning, nemlig at beskytte både offentlige og private interesser.
A dual track rationale for restricting information on public administration can therefore be seen: to protect both public and private interests.
Myndighederne har traditionelt informeret borgerne om sine beslutninger ved hjælp af en eller anden form for officiel publikation (statstidende e.l.).
The traditional way in which a government administration informs the public of its decisions is through some form of official publication (journal, gazette, etc.).