natgillin/translations-raw huggingface dataset:
APB indgår endvidere ikke standardkontrakter for samtlige farmaceutiske produkter, som sælges på belgiske apoteker.
Further more, not all parapharmaceutical products sold in Belgian pharmacies are covered by APB contracts.
SCM's analyse skal sikre, at sammensætningen af det undersøgte produkt svarer til fabrikantens angivelser og lovens krav.
The purpose of the SCM analysis is to establish that the product in question corresponds to the data provided by the manufacturers and that it satisfies legal and administrative requirements.
SCM's kontrol er således en overensstemmelseskontrol.
Its checks are therefore conformity tests.
Den giver ikke sikkerhed for, at de på SCM's laboratorier analyse rede produkter har de positive egenskaber, som fabrikanterne eventuelt måtte påberåbe sig.
They do not guarantee that the products analysed in its laboratories possess the beneficial qualities their manufac turers may attribute to them.
Kriteriet vedrørende apotekerens værdighed er således ikke afgørende for arten af det parafarmaceutiske produkt.
Thus the criterion of the pharmacist's dignity does not seem to play a decisive part in the definition of a parapharmaceutical product.
Udtrykket »parafarmaceutiske produkter« anvendes til at betegne en samling af forskellige produkter, som direkte eller indirekte har berøring med kropshygiejne.
The words 'parapharmaceutical products' tend to be used more to describe a mixed bag of products relating directly or indirectly to health care.
Ved udgangen af 1987 havde APB indgået standardkontrakter med producenter vedrørende para farmaceutiske produkter.
By the end of 1987, the APB had concluded standard agreements with [...] (') manufacturers covering [...] parapharmaceutical products.
Af disse belgiske og uden landske producenter fremstiller tillige farmaceutiske specialiteter (').
Of the [...] Belgian and foreign manufacturers, [...] also produce proprietary medicinal products.
For de udenlandske producenters vedkommende indgår APB standardkontrakter med dem eller deres generelle repræsentanter i Belgien.
They are, however, subject to various rules concerning their manufacture and marketing.
Disse repræsentanter er datterselskaber af eller agenter for udenlandske producenter eller uafhængige forhandlere. lere.
The laws governing foodstuffs, cosmetics or plant-protection products may apply according to the type of parapharmaceuticals in question. tion.
Der findes ingen specifikke forskrifter for parafarmaceutiske produkter som produktkategori.
As regards foreign manufacturers, the APB concludes standard agreements with them or with their general representatives in Belgium.
Der findes dog enkelte forskellige forskrifter med hensyn til fremstilling og salg heraf.
The representatives are either subsidiaries or agencies of the foreign manufacturer, or independent distributors.
B. Markedet af parafarmaceutiske produkter
of parapharmaceuticals in phar
Antallet af apoteker i Belgien, hvoraf der i øjeblikket findes 5 173, og deres fordeling på området fastsættes af de offentlige myndigheder i forhold til indbyggerantallet.
The number of pharmacies in Belgium, currently totalling 5 173, and their distribution throughout the country is regulated by the public authorities on the basis of the number of inhabitants.
Åbning og flytning af et apotek og sammenlægning af to apoteker kræver forudgående tilladelse fra Ministeriet for Folkesundhed Familieanliggender.
The opening or transfer of a pharmacy, or merger of two or more, requires prior authorization from the Ministry for Public Health and Family Affairs.
Der gives så at sige ingen nye tilladelser til åbning af apoteker på grund af befolkningsstabiliteten i Belgien.
Virtually no new authorizations to open a phar macy are given any longer because of the stability of the population in Belgium.
Det skal dog bemærkes, at parafarmaceutiske produkter ikke blot forhandles i apoteker.
According to the APB, parapharmaceutical products are substances or compounds which do not correspond to the legal definition of a medicinal product.
(') I den offentliggjorte udgave af denne beslutning udelades visse af tallene herefter i medfør af bestemmelserne i artikel 21 i forordning nr. 17 om bevarelse af forretningshemmelig-
(') In the published version of the Decision, some information hás hereinafter been onmitted, pursuant to the provisions of Article 21 of Regulation No 17 concerning non-disclosure of business secrets
De belgiske apotekere har med henblik på at forsvare deres interesser slået sig sammen i erhvervssammenslutninger, som med undtagelse af en sammenslutning, der består af kooperative
In order to defend their interests, Belgian pharma cists formed a number of professional unions all of which, apart from one which represents cooperative pharmacies, are represented by the APB. The
Nr. L 18/37 mærket — på sine parafarmaceutiske produkter.
No L 18/37
Denne kooperative sammenslutning, Office des Pharmacies Coopératives de Belgique, (i det følgende benævnt OPHACO) har ligeledes givet SCM beføjelse til at foretage kontrol af farmaceutiske specialiteter og parafarmaceutiske produkter.
(21) cooperative union, l'Office des Pharmacies Coopératives de Belgique (Ophaco), has also authorized the SCM to check pharmaceutical and parapharmaceutical products.
Til gengæld for denne ret må producenterne ifølge artikel 2 kun sælge parafarmaceutiske produkter forsynet med garantimærket i apoteker.
In exchange for that right, Article 2 requires manu facturers to sell the parapharmaceutical products bearing the stamp only through pharmacies.
Artikel 17 tilpligter endvidere producenten ikke at anvende diskriminerende salgsbetingelser eller betingelser, som er uforenelige med apotekernes sædvanlige virksomhed.
Article 17 prohibits manufacturers from adopting conditions of sale that are discriminatory or incompatible with the normal activities of pharmacists.
Producenten skal levere produkterne til samtlige apoteker gennem engrosforhandlere.
Manufacturers must make their products available to all pharmacists through wholesalers.
Ifølge APB forbyder den sidstnævnte forpligtelse ikke producenterne at sælge deres produkter direkte til apotekerne.
According to the APB the latter obligation does not mean that the manufacturer would be prohibited to sell his products directly to pharmacists.
Artikel 11 indeholder de nærmere bestemmelser for anbringelsen af APB's stempelmærke.
Article 11 lays down the procedures for affixing the APB stamp.
Ifølge denne artikel forpligter producenten sig til på synlig måde at anbringe APB's stempelmærke på emballagen og til ikke under noget påskud at over skrive det eller tildække det.
Furthermore, under that Article, manu facturers undertake to affix the stamp in a visible place on the packaging and not to overlay or mask it under any circumstances.
Denne klausul sigter ifølge APB på at forhindre, at en producent sælger produkter uden for apoteker, som tydeligvis ikke er forsynet med stempelmærket, men hvis emballage giver en antydning af tilstedeværelsen af et sådant stempelmærke.
The APB maintains that this clause is designed to prevent a manufacturer from selling to outlets other than pharmacies products not apparently bearing the stamp but whose packaging would indicate the presence of the stamp.
En sådan tvetydighed vil kunne vildlede forbrugerne med hensyn til værdien og oprindelsen af APB's garantimærke og give andre forhandlere mulighed for uretmæssigt at drage fordel af SCM's kontrol.
Such ambiguity could mislead consumers as to the value and origin of the APB guarantee stamp and allow other distributors to benefit unduly from the SCM checks.
Kontrakten indgås ifølge artikel 16 på ubestemt tid, medmindre en af parterne opsiger den med 12 måneders varsel.
Pursuant to Article 16, the contract is valid for an indefinite period, unless one of the parties decides to terminate it with 12 months' notice.
Det juridiske ansvar gælder ikke blot lægemidler, men også alle andre produkter, som sælges på apoteker.
Since 1885, pharmacists in Belgium have been legally responsible for all the products they sell.
SCM's beføjelser udstrækkes derfor også til parafarmaceutiske produkter. På grundlag af det i stempelmærkekontrakten fastsatte system kan SCM foretage forudgående kontrol og/eller stikprøvekontrol af disse produkter.
It is therefore for them to check the quality of made-up preparations and ensure that proprietary products correspond to the stated contents.
Producenten havde ifølge artikel 2, stk. 1, i den oprindelige udgave af kontrakten, som anmeldt den 1. december 1986 pligt til ikke at sælge det pågældende produkt (med eller uden stempelmærket) gennem andre forhandlernet end apoteker.
The original version of Article 2 (1) of the contract notified on 1 December 1986 prohibited the manufacturer from selling the product concerned (whether stamped or not) through distribution channels other than pharmacies.
Dette system, som er blevet indført af og for apotekerne, medfører ikke omkostninger for fabrikanterne, bortset fra en første forudgående sagsbehandlingsudgift (10 000 bfr.).
The system, set up by and for pharmacists, does not cost the manufacturers anything, apart from the costs of the examination prior to registration (Bfrs 10 000).
Til gengæld for SCM's kontrol og retten til at anbringe APB's stempel mærke og for muligheden til at sælge sit produkt på apoteker forpligter producenten sig til ikke at sælge et med stempelmærket forsynet produkt uden for apoteker.
In exchange for the SCM checks, the authorization to affix the APB stamp and the opportunity to sell their products in pharmacies, manufacturers undertake not to sell the stamped product other than to pharmacies.
Producenten kan dog frit sælge samme produkter i samme emballage og under samme navn, men uden stempelmærket, gennem andre distributionsnet.
The manufac turer is however free to sell the same product in the same packaging under the same name, but without a stamp, through other distribution networks.
Kontrakten i dens oprindelige udgave var genstand for en meddelelse af klagepunkter af 26. oktober 1988.
The original version of the contract was the subject of a statement of objections dated 26 October 1988.
I denne meddelelse meddelte Kommissionen APB, at artikel 2, stk. 1, i sin oprindelige udgave udgjorde en overtrædelse af artikel 85, stk. 1. Ifølge denne artikel forhindredes producenterne i at sælge de af kontrakten omfattede produkter gennem andre forhandlernet end apoteker, selvom disse produkter ikke var forsynet med APB's stempel mærke.
In its statement, the Commission informed APB that Article 2 (1) infringed Article 85 (1) of the EEC Treaty since it prevented manufacturers from selling the products under contract through networks other than pharmacies, even if the products did not have the APB stamp.
Denne pligt til eneforhandling gennem
Not only did such exclusive sales in pharmacies affect the
APB's indgåelse af kontrakterne afspejler således, at de belgiske apotekere sammen har valgt at engagere kollektivt over for en producent.
The concluding of the agreements by the APB thus reflects the concerted wish of Belgian pharmacists to commit themselves collectively to a manufacturer.
apoteker påvirkede ikke blot fabrikantens frihed til selv at tilrettelægge afsætningen af sine produkter, men den begrænsede tillige konkurrencen mellem apoteker og andre forhandlere. Sidstnævnte ville ikke kunne indhente forsyninger direkte hos de af kontrakten bundne producenter.
(34) manufacturer's freedom of choice as regards product marketing method, it also restricted competition between pharmacies and other distributors, the latter being unable to obtain supplies directly from the manufacturers bound by contract.
Apotekerne var således beskyttet mod enhver direkte konkurrence fra andre forhandlere, hvad angår distributionen af de af kontrakten omfattede produkter.
Pharmacies were thus protected from all direct competition from other distributors in respect of the distribution of the contract product.
Aftalen i dens oprindeligt anmeldte udgave bevirkede således en begrænsning af konkurrencen med hensyn til forhandling af parafarmaceutiske produkter i Belgien.
The notified version of the agreement thus restricted competition in the distribution of parapharmaceutical products in Belgium.
Til gengæld for denne ret forpligter producenten i følge stempelmærkekontrakten — som ændret efter meddelelsen af klagepunkter af 26. oktober 1988 — sig til kun at sælge de af kontrakten omfattede produkter på apoteker når de er forsynet med APB's stempelmærke.
In exchange for that right, the stamp agreement, as amended after the statement of objections of 26 October 1988, requires manufacturers 'to sell the products covered by the agreement only in phar macies, if they bear the APB stamp.'
Eksklusivitetskravet forhindrede till'ge, at aftalen i sin anmeldte udgave kunne fritages på grundlag af artikel 85, stk. 3.
Furthermore, the exlcusivity clause contained in the original version of the agreement prevented the agreement from qualifying for exemption under Article 85 (3).
Eneforhandlingskravet bevirkede, at forbrugeren ikke længere havde mulighed for at vælge mellem forskellige forhandlernet ved køb af de af kontrakten omfattede produkter.
The exclusivity clause meant that consumers had no choice of distribution network for the contract product in question.
Den forbedring af fordelingen af varerne, som SCM's kontrol medfører, og som forbrugeren sikres andel i, kan ikke kompensere for begrænsningen af forbrugerens valgmuligheder.
The fact that consumers benefit from the improvement in distribution resulting from the SCM checks is not sufficient to compensate for the limitation placed on choice.
Eksklusivitetskravet var desuden ikke nødvendigt for at opnå forbedringen.
Furthermore, exclusivity was not indispensable to the attainment of the improvement.
Ifølge stempelmærkekontrakten i dens ændrede udgave er producenten således ikke længere forpligtet til udelukkende at sælge de produkter, som er blevet godkendt af SCM, og som således kan forsynes med APB's stempelmærke, på apoteker.
Thus in the amended stamp agreement, manufacturers are no longer required to sell their products, which have been approved by the SCM and may therefore bear the APB stamp, exclusively in phar macies. They are free to sell the same products in the same packaging and under the same name, but without the stamp, through distribution networks other than pharmacies.
Producenten kan frit sælge samme produkter i samme emballage og under samme navn, men uden stempelmærke, gennem andre forhandlernet end apoteker.
In the new version of Article 2, described above in point 22, manufacturers may sell the same product, in the same packaging and under the same name, but without a stamp, through distribution channels other than pharmacies.
I modsætning til den tidligere udgave af stempel mærkekontrakten, ifølge hvilken producenten forpligtede sig til ikke direkte eller gennem mellemmænd at sælge de af kontrakten omfattede produkter andetsteds end på apoteker, indeholder standardkontrakten i sin ændrede udgave nu ingen direkte eller indirekte forpligtelse for grossisterne med hensyn til afsætning af de pågældende produkter.
In addition, unlike the previous version of the stamp agreement in which producers undertook to sell the contracted product direct or through inter mediaries only to pharmacies, the amended version no longer imposes any direct or indirect obligations on wholesalers as regards the channel through which the products in question are distributed.
Samtidig med ændringen af artikel 2 , stk. 1, supplerede APB artikel 11 i kontrakten, hvorefter producenten forpligter sig til på synlig måde at anbringe APB's stempelmærke på emballagen og til ikke under noget påskud at overskrive det eller tildække det.
At the same time as it amended Article 2 (1), the APB also added to Article 11 the requirement that manufacturers place the APB stamp in a visible manner on the packaging without overlaying or masking it under any circumstances.
APB anførte i tilslutning til anmeldelsen af denne ændring, at artikel 11 på ingen måde forhindrer producenten i at sælge produkter uden stempel mærke eller produkter, hvis emballage ikke længere giver nogen antydning af, at den tidligere har været forsynet med stempelmærket, uden for apoteker.
When it notified the amendment, the APB stated that Article 11 did not affect the right of a manu facturer to sell products without a stamp or products on which the stamp is no longer visible to outlets other than pharmacies.
Kontrakten mellem producenter af parafarmaceutiske produkter eller deres generelle repræsentanter og APB er en aftale mellem en virksomhed og en sammenslutning af brancheorganisationer. APB forsvarer de belgiske apotekeres interesser.
The standard agreement concluded between manu facturers of parapharmaceuticals or their general representatives and the APB is an agreement . between an undertaking and an association combining trade associations.
Når den indgår kontrakten, handler den i disse apotekeres
In concluding the
APB repræsenterer apotekernes brancheorganisationers og disses medlemmers interesser.
The APB represents the interests of pharmacists' trade associations and their members.
APB er en. sammenslutning, som vedtægtsmæssigt kun er tilgængelig for disse organisationer.
The APB is an association which is statutorily open only to those associations.
Denne vedtægtsmæssige begrænsning med hensyn til medlemskab af APB har til virkning, at kun apotekere kan bidrage til og drage fordel af SCM's kontrol.
The effect of the statutory limitation on potential members of the APB is that only pharmacists may contribute to and benefit from the SCM checks.
Offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende i henhold til artikel 19, stk. 3, i forordning nr. 17, gav ikke anledning til indvending fra tredje mand —
Publication in the Official Journal of the European Communities as required by Article 19 (3) of Regulation No 17 did not give rise to any representations from third parties,
Alle andre virksomheder end apoteker er således på forhånd udelukket fra at deltage i systemet med stempelmærkekontrakten, selv om sådanne virksomheder ønskede at bidrage finansielt til SCM's garantikontrol af parafarmaceutiske produkter.
Consequently, all undertakings other than pharma cies are excluded a priori from participation in the stamp agreement system, even if an undertaking wishes to contribute financially to the smooth operation of the SCM quality testing of parapharmaceutical products.
Denne udelukkelse giver apotekerne en konkurrencemæssig fordel, som går ud over normale konkur renceforhold.
The exclusion gives pharma cies a competitive advantage.
Kun apoteker har ret til at benytte kvalitetsmærket.
They alone may obtain the quality stamp.
Efter de forhold, som Kommissionen har kendskab til, finder den ikke anledning til efter EØF-Traktatens artikel 85, stk. 1, at skride ind mod den af Association Pharma ceutique Belge anmeldte og ændrede stempelmærkekontrakt. trakt.
On the basis of the facts in its possession, the Commission has no grounds for action under Article 85 (1) of the Treaty in respect of the stamp agreement notified and amended by the Association Pharmaceutique Belge.
Der er dog intet til hinder for, at andre forhadlere skaber deres eget kontrolsystem og indfører deres eget kvalitetsmærke.
However, there is nothing to prevent other distributors from creating their own control system and seal of quality.
Kvaliteten af parafarmaceutiske produkter er endvidere kun et konkurrence middel ud af mange andre.
Furthermore, the quality of parapharmaceutical products is only one means of competition among others.
De andre forhandlere henvender sig set fra et konkurrencesynspunkt normalt til andre kundekredse end apotekerne og fører en anden prispolitik.
From the competition standpoint, other distributors normaly have different customers from those of pharmacies and a different pricing policy.
Under disse omstændigheder kan den begrænsning af konkurrencen, som følger af udelukkelsen fra at deltage i kontrolsystemet, ikke betegnes som mærkbar.
In such circumstances, the restriction of competition resulting from exclusion from the controlsystem control system cannot be regarded as appreciable.
En af betingelserne for anvendelsen af artikel 85, stk. 1, er således ikke til stede.
Thus one of the conditions for the application of Article 85 (1) is not satisfied.
KOMMISSIONENS BESLUTNING af 19. december 1989 om en procedure i henhold til EØF-Traktatens artikel 85 (IV/32.414 - Sukkerroer)
COMMISSION DECISION of 19 December 1989 relating to a proceeding under Article 85 of the EEC Treaty (IV/32.414 — Sugar beet)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — efter høring af Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspørgsmål, og ud fra følgende betragtninger : under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab,
Having regard to the Treaty establishing the European Economic Community,
A. Markedet for sukkerroer under henvisning til Rådets forordning nr. 17 af 6. februar 1962, første forordning om anvendelse af bestemmelserne i Traktatens artikler 85 og 86 ('), senest ændret ved akten vedrørende Spaniens og Portugals tiltrædelse særlig artikel 3, stk. 1,
Having regard to Council Regulation No 17 of 6 February 1962, First Regulation implementing Articles 85 and 86 of the Treaty ('), as last amended by the Act of Accession of Spain and Portugal, and in particular Article 3 (1) thereof,
Denne procedure vedrører produktion og afsætning af sukkerroer, dvs. produkt nr. 1212-91 i den internationale konvention om klassifikation af varer ; i Fællesskabet dyrkes sukkerroerne næsten udelukkende med henblik på sukkerfremstilling.
This proceeding relates to the production and marketing of sugar beet, which is listed under HS code 1212 91 and which, in the Community, is grown almost exclusively for the manufacture of sugar.
(2) efter at have givet Confédération des Betteraviers Belges (sammenslutning af roeproducenter), Société Générale des Fabricants de Sucre de Belgique (sammenslutning af sukkerfabrikanter) og virksomheden Raffinerie Tirlemontoise SA, lejlighed til at udtale sig vedrørende de af Kommissionen fremførte klagepunkter, jf. artikel 19, stk. 1, i forordning nr. 17, samt Kommissionens forordning nr. 99/63/EØF af 25. juli 1963 om udtalelser i henhold til artikel 19, stk. 1 og 2, i Rådets forordning nr. 17(2),
Having given the 'Confédération des Betteraviers Belges', 'La Société Générale des Fabricants de Sucre de Belgique' and the 'Raffinerie Tirlemontoise SA' the opportunity to make known their views on the objections raised by the Commission, pursuant to Article 19 (1) of Regulation No 17 and to Commission Regulation No 99/63/EEC of 25 July 1963 on the hearings provided for in Article 19 (1) and (2) of Council Regulation No 17 (2),
Roernes sukkerudbytte afhænger dels af deres saccharoseindhold, der varierer fra den ene høst til den anden, dels af de anvendte raffineringsmetoder og -anlæg.
The sugar yield of sugar beet depends firstly on its sucrose content, which varies from harvest to harvest, and, secondly, on the refining techniques used and on the quality of the equipment.
Af et ton roer med et sukkerindhold på 16 % (gennemsnit for de roer, der dyrkes i Europa) fremstiller sukkerfabrikanterne i EF mellem 125 og 150 kg sukker.
From one tonne of sugar beet having a sugar content of 16° (average rate for sugar beet grown in Europe), sugar refineries established in the Community obtain between 125 and 150 kilograms of sugar.
Det bør anføres, at når roerne er høstet, vil deres sukkerindhold begynde at falde, indtil de forarbejdes.
After beet has been dug up, its sugar content tends to decrease over time.
Sukkerfabrikkerne er derfor altid beliggende i de områder, hvor roerne dyrkes, idet man herved kan begrænse såvel oplagringstiden som transport omkostningerne.
This is why sugar refineries are always sited in the beet-growing regions, so as to reduce the time lost before processing and transport costs.
Normalt dyrkes roerne mellem 100 og højst 200 km fra den fabrik, hvor de skal forarbejdes.
In general, beet is grown at distances not exceeding about 100 or at the very most 200 kilometres from the sugar refinery in which it is processed.