natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For så vidt som en afgift som den nationale forbrugsafgift finder anvendelse på import af friske bananer direkte fra tredjelande, er den ikke uforenelig med fællesskabsrettens ånd og opbygning, således som disse fremgår af Traktatens bestemmelser om iværksættelse af den fælles handelspolitik, jf. dog bestemmelser i internationale overenskomster, som eventuelt er gældende mellem Fællesskabet og de tredjelande, hvorfra de i hovedsagerne omhandlede bananer hidrører.
Inasmuch as it is applicable to imports of fresh bananas coming directly from non-member countries, a duty such as the national consumption tax is not incompatible with the spirit and system of Community law as they emerge from the provisions of the EEC Treaty relating to the implementation of the common commercial policy, without prejudice, however, to the application of the provisions of any international agreements that may be in force between the Community and the non-member countries from which the bananas at issue in the main proceedings come.
For så vidt som en national lov, der indfører en afgift som forbrugsafgiften, anses for at være uforenelig med bestemmelser i traktater indgået af Fællesskabet, der tillægger borgerne rettigheder, skal de nationale retter lade denne lov ude af betragtning, idet de pågældende borgere i så fald ikke er forpligtet til at erlægge den omhandlede afgift."
In so far as a national law introducing a duty such as the consumption tax is considered to be incompatible with the provisions of Community law which are contained in agreements and which confer rights on individuals, that law must be disregarded by national courts since, in such a case, the individuals in question are not required to pay the duty at issue."
For så vidt sådanne afgifter er blevet indført eller forhøjet efter Den Fælles Toldtarifs ikrafttræden, er dette uforeneligt med Den Fælles Toldtarif.
Any introduction of or increase in such charges after the entry into force of the Common Customs Tariff is inconsistent with the Common Customs Tariff.
For så vidt sådanne afgifter allerede eksisterede før Den Fælles Toldtarifs ikrafttræden, bliver de kun ulovlige i medfør af en fællesskabsbestemmelse herom.
Charges already in existence before the Common Customs Tariff entered into force become unlawful only pursuant to a provision of Community law relating to such charges.
Artikel 22 i forordning (EØF) nr. 1035/72 kan ikke anses for en sådan bestemmelse, for så vidt angår bananer, fordi bananer ikke er omfattet af denne fælles markedsordning.
Article 22 of Regulation No 1035/72 is not such a provision relating to bananas because bananas are not subject to that organization of the market.
Derimod kan overenskomster indgået af Fællesskabet føre til, at det er ulovligt at opkræve afgiften, for så vidt de indeholder et klart forbud mod opkrævning af afgifter med tilsvarende virkning som told, som også gælder for bananer.
On the other hand, agreements concluded by the Community may render the imposition of charges unlawful if they contain a clear prohibition of the imposition of charges having an effect equivalent to customs duties that also applies to bananas;
For så vidt der af fællesskabsretten kan udledes et klart forbud mod opkrævning af afgifter med tilsvarende virkning som told, må en national lov, som er i strid med dette forbud, ikke anvendes."
In so far as a clear prohibition of the imposition of charges having an effect equivalent to a customs duty can be inferred from Community law, a conflicting national law may not be applied."
Sag C-96/91: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien
Case C-96/91: Commission of the European Communities ν Kingdom of Spain - 9 June 1992
"Fiskale bestemmelser - fritagelse for og godtgørelse af omsætningsafgifter i den internationale rejsetrafik" (Domstolens plenum)
By application lodged on 20 March 1991, the Commission brought proceedings for a declaration that the Kingdom of Spain had failed to fulfil its obligations under Council Directive 69/169/EEC.
Ved stævning indleveret den 20. marts 1991 havde Kommissionen anlagt sag med påstand om, at det blev fastslået, at Kongeriget Spanien havde tilsidesat de forpligtelser, der påhviler det i henhold Rådets direktiv 69/169/EØF.
It argued that the rules challenged by the Commission did not go beyond the limits laid down by Community law and fully complied with the results which States were required to achieve under Directive 69/169/EEC.
Kommissionen anførte, at de spanske regler, hvorefter godtgørelse af moms i rejsetrafikken er betinget af, at der anvendes et særligt dokument, der svarer til en officiel typeformular, er i strid med bestemmelserne i direktivets artikel 6, stk. 4.
The Court ruled that those arguments could not be accepted and stated that, within the area covered by Directive 69/169/EEC, Member States retained only the limited competence conferred on them by the provisions of the directive and those which amended it.
Det fremgår udtrykkeligt af direktivets artikel 6, stk. 4, at rejsende, der søger om tilbagebetaling af moms, har to muligheder, enten at fremlægge en faktura eller et i stedet for denne udstedt bilag.
The Court went on to state that, although it was true that the Sixth Directive contained a provision allowing Member States to impose obligations which were not laid down in the directive, that option could be exercised only within certain limits.
Bestemmelsen kunne derfor ikke fortolkes således, at medlemsstaterne i henhold til denne er berettiget til at begrænse denne ret til personer, der er i besiddelse af en specialfaktura.
In the case in question, the requirement of such a special invoice went beyond what was necessary for the purposes of supervising the collection of the tax and was of such nature as to make the exercise of the right to remission very difficult and to lead to double taxation, whereas the purpose of the provisions in question was precisely to avoid it.
Kongeriget Spanien har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler det i henhold til Rådets direktiv 69/169/EØF af 28. maj 1969 om harmonisering af lovgivning om fritagelse for omsætningsafgifter og punktafgifter ved indførsel i den internationale rejsetrafik, idet det som en nødvendig betingelse for, at rejsende i den internationale rejsetrafik kan få tilbagebetalt moms, kræver fremlagt en formular, betegnet speci al faktura ("factura especial"), som svarer til en officiel typeformular, og dermed afskærer tilbagebetaling til rejsende, der er i besiddelse af en almindelig faktura, som er i overensstemmelse med spansk lovgivning og med Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter - Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag.
By exclusively requiring presentation of a document known as a 'special invoice' in an official standard form in order to obtain the remission of VAT in international travel, thereby preventing the exercise of that right by travellers who are in possession of an ordinary invoice which duly complies with Spanish legislation and with the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 Nay 1977 on the harmonization of the laws of the Member States relating to turnover taxes - Common system of value added tax: uniform basis of assessment, the Kingdom of Spain has failed to fulfil its obligations pursuant to Council Directive 69/169/EEC of 28 May 1969 on the harmonization of provisions laid down by law, regulation or administrative action relating to exemption from turnover tax and excise duty on imports in international travel.
Generaladvokat Claus Gulmann fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 12. maj 1992.
Joined Cases C-90/91 and C-91/91: Office National des Pensions (ONP) ν E. Di Crescenzo and Another - 11 June 1992
"at det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler det i henhold til Rådets direktiv 69/169/EØF, idet det som en nødvendig betingelse for, at rejsende i den internationale rejsetrafik kan få tilbagebetalt moms, kræver fremlagt en formular, betegnet speci al faktura, som svarer til en officiel typeformular, således at rejsende, der er i besiddelse af en almindelig faktura, som er i overensstemmelse med spansk lovgivning og Rådets sjette momsdirektiv 77/388/EØF, ikke kan opnå afgiftsgodtgørelse, og at
By two judgments of 22 February 1991, lodged at the Court on 12 March 1991, the Cour du Travail de Liège (Labour Court, Liège) referred questions for a preliminary ruling on the interpretation of Articles 12(2) and 46 of Council Regulation (EEC) No 1408/71.
Forenede sager C-90 og 91/91: Office National des Pensions (ONP) mod E. Di Crescenzo og Angela Casagrande 11.06.1992
The parties considered that they were entitled to a full Belgian survivor's pension and challenged the decisions by the ONP, claiming inter alia that the Belgian provisions against overlapping could not be applied to Community nationals by virtue of Regulation No 1408/71.
"Fri bevægelighed for personer - alders- og efterladtepension - beregning af ydelserne - nationale og fællesskabsretlige antikumulationsregler" (Femte Afdeling)
On the other hand, for the purposes of determining the benefit due under Community law, the competent institution should not take account of the national rules against overlapping pursuant to Article 12(2) of the regulation but, if necessary, adjust the amount of the benefit due, pursuant to Article 46(3).
Ved to domme af 22. februar 1991, indgået til Domstolen den 12. marts s.a., havde Cour du Travail de Liège forelagt en række præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 12, stk. 2, og artikel 46 i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71.
Mr Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 8 April 1992.
Da Di Crescenzo og Casagrande fandt, at de havde ret til fuld belgisk pension, anlagde de sag til prøvelse af ONP's afgørelser, idet de bl.a. gjorde gældende, at de belgiske antikumulationsregler i henhold til forordning nr. 1408/71 ikke kunne anvendes over for EF-borgere.
"Where an employed or selfemployed person or his survivor receives a pension by virtue solely of the national legislation of one Member State and that pension overlaps with a pension paid under the legislation of another Member State, Regulation No 1408/71 does not preclude the application to him in its entirety of the legislation of the first Member State, including any national rules against the overlapping of benefits, unless the result is less favourable to him than the application of the rules contained in Article 46
Den pågældende har krav på det højeste af de ydelsesbeløb, som fremkommer på grundlag af de nævnte beregninger."
9 - of Regulation No 1408/71, including the limit imposed by Article 46(3).
I så fald finder artikel 46 anvendelse i sin helhed med udelukkelse af nationale anti kumulationsregler."
In that event, Article 46 must be applied in its entirety, to the exclusion of any national rules against overlapping."
Sag C-358/89: Extramet Industrie SA mod Rådet for De Europæiske Fællesskaber
Case C-358/89: Extramet Industrie S.A. ν Council of the European Communities - 11 June 1992
"Fælles handelspolitik - dumping - endelig antidumpingtold - calciummetal" (Sjette Afdeling)
(Common commercial policy - Dumping - Definitive duty - Calcium metal) (Sixth Chamber)
Ved stævning indgivet den 27. november 1989 havde den franske virksomhed Extramet, der er Fællesskabets største importør af calciummetal, anlagt sag med påstand om annullation af Rådets forordning (EØF) nr. 2808/89 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af calciummetal med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik og Sovjetunionen og om endelig opkrævning af den midlertidige antidumpingtold på denne import.
By application lodged on 27 November 1989, the French company Extramet, the largest importer of calcium metal in the Community, sought the annulment of Council Regulation (EEC) No 2808/89 imposing a definitive anti-dumping duty on imports of calcium metal originating in the People's Republic of China and the Soviet Union and definitively collecting the provisional anti-dumping duty imposed on such imports.
Extramet havde til støtte for sin påstand herom anført flere anbringender, bl.a. om fejl, begået ved vurderingen af den skade, som var tilføjet Fællesskabets industri.
In support of its application, Extramet submitted several pleas in law based inter al ia on errors committed in determining the harm suffered by Community industry.
- 10 - virksomheden Péchiney, der er eneste producent af calciummetal i Fællesskabet, selv havde forvoldt skaden ved at nægte at levere calciummetal til Extramet.
In that connection, Extramet claimed in particular that Péchiney, the sole producer of calcium metal within the Community, itself caused the harm suffered when it refused to supply Extramet with the product.
Domstolen anførte hertil, at Rådet til imødegåelse af Extramet's argumentation alene havde henvist til betragtning nr. 15 i den anfægtede forordning.
The Court noted in that connection that, for the purpose of refuting Extramet's arguments, the Council limited itself to referring to paragraph 15 of the recitals in the preamble to the contested regulation.
Domstolen anførte, at det ikke fremgik af disse betragtninger, at fællesskabsinstitutionerne faktisk havde undersøgt spørgsmålet om, hvorvidt Péchiney ved sin salgsnægtelse havde bidraget til skaden, eller godtgjort, at skaden ikke var en følge af de faktorer, som Extramet havde peget på.
In the Court's opinion, it did not appear from those recitals that the Community institutions had in fact examined the question whether Péchiney had itself contributed to the harm it suffered through its refusal to sell, or established that the proven harm did not result from the factors alleged by Extramet.
Fællesskabsinstitutionerne havde derfor ikke foretaget en korrekt vurdering af skaden.
The Community institutions had for that reason failed correctly to determine the harm suffered.
Det hedder i domskonklusionen:
The Court ruled:
Rådets forordning (EØF) nr. 2808/89 af 18. september 1989 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af calciummetal med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik og Sovjetunionen og om endelig opkrævning af den midlertidige antidumpingtold på denne import annulleres.
Council Regulation (EEC) No 2808/89 of 18 September 1989 imposing a definitive anti-dumping duty on imports of calcium metal originating in the People's Republic of China and the Soviet Union and definitively collecting the provisional anti-dumping duty imposed on such imports is declared void.
Rådet betaler sagens omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler.
The Council is ordered to pay the costs, including those to the proceedings for interim measures.
Intervenienterne Kommissionen, Péchiney og Chambre Syndicale bærer deres egne omkostninger."
The Commission, Péchiney and Chambre Syndicale, interveners, ordered to bear their own costs."
Generaladvokat J. G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet i Siette Afdeling den 8. april 1992.
Mr Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 8 April 1992.
Generaladvokaten fandt, at
He concluded:
"Rådet ikke i tilstrækkelig grad har undersøgt sagsøgerens klage, hvorefter den af Péchiney påberåbte skade var forårsaget af Péchiney selv.
"I consider that the Council gave inadequate consideration to the applicant's claim that the injury of which Péchiney complained was self-inflicted.
Jeg mener ligeledes, at Rådet har tilsidesat sin forpligtelse til på behørig vis at undersøge, om indførelsen af told var forenelig med nødvendigheden af at undgå, at konkurrencen fordrejes inden for det fælles marked.
I also consider that the Council failed to give proper consideration to the question whether the imposition of a duty was consistent with the need to avoid the distortion of competition in the common market.
For så vidt som der ikke er taget stilling til disse spørgsmål, er betragtningerne til den anfægtede forordning under alle omstændigheder utilstrækkelige til at opfylde betingelserne efter Traktatens artikel 190.
In so far as it fails to address these matters, the preamble to the contested regulation is in any event insufficient to satisfy the requirements of Article 190 of the Treaty.
Generaladvokaten foreslog derfor følgende:
I am therefore of the opinion that:
Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med begæringen om foreløbige forholdsregler og afvisningspåstanden, med undtagelse af de af intervenienterne afholdte omkostninger, som de selv bærer."
(2) the Council should be ordered to pay the costs, including the costs of the application for interim measures and of the objection of inadmissibility, with the exception of the costs of the interveners, who should pay their own costs."
"Afgiftsbestemmelser - parafi skal afgift på korn" (Sjette Afdeling)
(Reference for a preliminary ruling) (Taxation - Parafiscal charge on cereals) (Sixth Chamber)
Ved to domme, afsagt den 28. maj 1991 og indgået til Domstolen den 3. juni s.a., havde tribunal de grande instance de Pau stillet tre præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af EØF-Traktatens artikel 92 og 95 og den fælles landbrugspolitiks bestemmelser vedrørende opkrævningen af en parafi skal afgift på korn.
By two judgments of 28 May 1991, lodged at the Court on 3 June 1991, the Tribunal de Grande Instance (Regional Court), Pau, referred for a preliminary ruling three questions on the interpretation of Articles 92 and 95 of the EEC Treaty and on the rules of the common agricultural policy with regard to the levying of a parafiscal charge on cereals.
Spørgsmålene var blevet rejst i forbindelse med to retssager mellem de ovenfor nævnte parter, hvorunder virksomhederne krævede tilbagebetaling af beløb, opkrævet som en parafiskal afgift på korn, der var indført i 1953, og som de sagsøgende virksomheder anså for at være i strid med fællesskabsretten.
Those questions were raised in proceedings between the abovementioned parties concerning applications for repayment of sums levied as a parafiscal charge on cereals instituted in 1953 and considered by the plaintiffs to be contrary to Community law.
Domstolen besvarede de forelagte spørgsmål således:
The Court ruled:
Fællesskabsretten og især de mekanismer i den fælles landbrugspolitik, som for så vidt angår korn navnlig fremgår af bestemmelserne i Rådets forordning nr. 2727/75 af 29. oktober 1975 om den fælles markedsordning for korn, er til hinder for, at en medlemsstat opkræver en afgift, der rammer et begrænset antal landbrugsprodukter i en lang periode, når afgiften derved kan tilskynde de erhvervsdrivende til at ændre deres produktions- eller forbrugsstruktur.
Community law and, in particular, the mechanisms of the common agricultural policy resulting in particular, in the cereals sector, from Regulation (EEC) No 2727/75 of the Council of 29 October 1975 on the common organization of the markets in cereals preclude the levying by a Member State of a charge affecting a limited number of agricultural products over a long period when that charge is such as to
Det tilkommer den nationale ret at tage stilling til, om den afgift, som den for retten verserende sag vedrører, har haft sådanne virkninger.
- 11 prompt economic operators to alter the structure of their production or consumption. It is for the national court to determine whether the charge at issue in the proceedings before it had such effects.
En parafiskal afgift er en afgift med tilsvarende virkning som told, der er forbudt ifølge EØF-Traktatens artikel 12, når afgiften opkræves endeligt ved import af visse produkter, mens den refunderes ved forarbejdning af disse produkter på det nationale område, eller når det fulde provenue af afgiften anvendes til finansiering af fordele, som udelukkende kommer indenlandsk fremstillede varer til gode og således fuldt ud udligner den byrde, der belaster disse.
A parafiscal charge constitutes a tax having equivalent effect to a customs duty prohibited by Article 12 of the EEC Treaty where the charge is definitively levied on the importation of certain products whereas it is refunded if such products are manufactured on national territory or where the resources flowing from the charge are wholly allocated to the financing of advantages enjoyed exclusively by the domestic products, thus fully offsetting the charge borne by them.
Såfremt kun en del af provenuet anvendes med henblik på disse fordele, som således alene udligner en del af den byrde, der belaster de indenlandsk fremstillede varer, indebærer afgiften en forskelsbehandling, der er forbudt ifølge Traktatens artikel 95.
If the resources are partly allocated to the financing of such advantages, which thus offset only part of the charge borne by the domestic products, the charge in question constitutes discriminatory taxation prohibited by Article 95 of the Treaty.
Tilbagebetaling af en parafiskal afgift, som denne sag drejer sig om, eller anvendelsen af dens provenue kan anses for statsstøtte, der er uforenelig med fællesmarkedet, såfremt betingelserne i Traktatens artikel 92 er opfyldt, idet afgørelsen heraf henhører under Kommissionens kompetence på grundlag af den procedure, der med henblik herpå er fastsat i Traktatens artikel 93."
The refund of a parafiscal charge such as that in this case or the allocation of the revenue from the charge may constitute State aid which is incompatible with the common market if the conditions for the application of Article 92 of the Treaty are met, such an assessment being a matter falling within the competence of the Commission under the procedure laid down in that regard by Article 93 of the Treaty."
Generaladvokat Claus Gulmann fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet i Siette Afdeling den 8. april 1992.
Mr Advocate General Marco Darmon delivered his Opinion at the sitting on 9 June 1992.
Generaladvokaten foreslog Domstolen at besvare de forelagte spørgsmål således:
"The application should be rejected in full and the applicant should be ordered to pay all the costs."
Der foreligger ikke holdepunkter for at antage, at en afgift, som den i den foreliggende sag omhandlede, er omfattet af EØF-Traktatens artikel 92, og i øvrigt er en national domstol ikke beføjet til at træffe afgørelse vedrørende en påstand om, at en eksisterende statsstøtte, der ikke har været genstand for en beslutning fra Kommissionen, hvorved det pålægges den pågældende medlemsstat at ophæve eller ændre den, eller en ny støtte, der er indført i overensstemmelse med Traktatens artikel 93, stk. 3, erklæres for uforenelige med fællesskabsretten."
Reference for a preliminary ruling ­ Tribunal de Defensa de la Competencia ­Interpretation of Articles 2, 4, 5 and 11 of Regulation No 17 of the Council ­Use by the competent national authority, for the purposes of applying Articles 85 and 86 of the EEC Treaty, of information obtained by the Commission applying the procedures under Regulation No 17
Annullation af Kommissionens beslutning om ikke at lade EUGFL yde støtte til et projekt fra sagsøgerens side i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 355/77 - den berørte medlemsstats positive udtalelse trukket tilbage -krav om skadeserstatning
Where the competent authorities of the Member States apply Articles 85(1) and 86 of the EEC Treaty in accordance with Article 88 of that Treaty and Article 9(3) of Regulation No 17, they are not entitled, in proceedings which might result in the imposition of a penalty on the undertakings concerned, to use information contained in an application made under Article 2 or a notification made under Articles 4 or 5 of that regulation as evidence that those provisions of the Treaty have been infringed.
"at sagsøgte i det hele blev frifundet, og at det sagsøgende selskab dømtes til at betale sagens omkostninger."
Those authorities are not, however, precluded from instituting their own investigations in application of those provisions of the Treaty as a result of having received that information."