natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I en serie på 11 undersøgelser omfattende mere end 2(H) voksne mellem 22 og 77 år fra mange forskellige lande svingede det observerede ONL ikke synderligt (gennemsnitligt 53 mg N/kg legemsvægt/d, værdimængde 41-69 mg), hvilket svarede til en gennemsnitlig tilførsel af mælkeprotein på 0,33 g/kg legemsvægt/dag '.
In a series of 11 studies involving more than 200 adults aged 22-77 years from many different countries the observed ONL did not differ greatly (mean, 53 mg N/kg bodyweight /d; range, 41-69 mg) and corresponded to a mean milk protein intake of 0.33 g/kg bodyweight/dayl.
Overdreven tilførsel af protein og aminosyrer
Excessive intakes of protein and amino acids
Overdreven proteintilførsel kan sættes i forbindelse med sundhedsrisici, men det er fortsat usikkert ved hvilken dosis, der opstår en risiko, og hvilken rolle protein præcist spiller i de patofysiologiske processer.
Excessive protein intake may be associated with health risks, but the level of intake at which a risk is induced and the precise role of protein in the pathophysiological processes remain uncertain.
Hovedopmærksomheden samler sig om bevaring af nyrefunktion og knoglemasse.
The principal concerns relate to the maintenance of renal function and bone mass.
Høj proteintilførsel synes at fremskynde tabet af nyrefunktion ved visse nyresygdomme, men det er fortsat usikkert, hvorvidt disse kostproteinvirkninger er relevante for befolkningen som helhed12.
High protein intakes seem to accelerate loss of renal function in some kidney diseases, but whether these effects of dietary protein are relevant to the general population remains uncertain12.
Der er tilsvarende behov for yderligere undersøgelser af i hvor høj grad overdrevne mængder kostprotein er i stand til at mobilisere Calcium i knogler og fremskynde knogletab '3.
Similarly the potential for excess dietary protein to mobilise bone calcium and accelerate bone loss needs further study13.
Dyreforsøg tyder på, at en usædvanlig høj tilførsel af en enkelt aminosyre kan medføre ikke blot appetittab men også ufordelagtige sekundære metaboliske ændringer i stofskiftet.
Animal studies indicate that an unusually high intake of a single amino acid may induce not only a loss of appetite but also secondary metabolic changes in metabolism which are disadvantageous.
Der er for nylig rapporteret om toksisk virkning i forbindelse med tilførsel af usædvanlige mængder tryptophan, hvilket muligvis hænger sammen med toksiske forureninger, men det er ufornuftigt at give tilskud al' udvalgte aminosyrer til personer som indtager europæisk kost.
Recent reports of toxic effects associated with the ingestion of unusual amounts of tryptophan may relate to toxic contaminants but the use of supplements of selected amino acids in individuals on European diets is unwise.
I praksis er tilførsel af mælkeprotein i mængder svarende til ONL utilstrækkeligt til at opretholde N-balancen, fordi det observerede tab af N stiger til over ONL-værdien.
Reports of the Scientific Committee for Food: 31st scries corresponding to the ONL is inadequate to induce N balance because the observed loss of N increases above the ONL value.
Del sker, fordi tilførsel af aminosyrer med kosten nødvendigvis stimulerer til en lidt højere aminosyreoxidering og følgelig lil en 25-50%) stigning i N-udskillclscn i urinen.
This is because the input of dietary amino acids necessarily stimulates a modest increase in amino acid oxidation and therefore a 25-50 % rise in urinary N output.
Minimumsbehovet for fuldt fordøjeligt protein af høj aminosyrekvalitet er derfor større end ONL, og det er denne højere tilførsel med henblik på opretholdelse af N-balancen som betragtes som minimumsbehovet i kosten under praktiske hverdagsbetingelser '.
The minimum requirement for totally digestible protein of high amino acid quality is therefore greater than the ONL and it is this higher intake to maintain N balance which is taken as the minimum dietary requirement under practical everyday conditions ' .
Det er ikke let at måle N-balancen, fordi analytiske tab af nitrogen i kosten eller urinen giver et urigtigt indtryk af en bedre N-akkumulering i organismen.
Measuring N balance is not easy because analytical losses of dietary or urinary nitrogen give the false impression of better N accumulation in the body.
Gentagne undersøgelser af korttidsbalancer, målt over ca. 2 uger, giver et anslået gennemsnitligt behov på 0,63 g mælke-eller æggeprotein pr. kg legemsvægt pr. dag.
Repeated studies with short-term balances measured over about 2 weeks provide estimated mean protein requirements of 0.63 g milk or egg protein per kg bodyweight per day.
Mere langsigtede balanceundersøgelser over 13 måneder af 34 voksne, der spiste ægge- eller mælkeprotein, viste et gennemsnitligt minimumsbehov for protein på 0,58 g/kg legemsvægt/d, så WHO/FAO/UNU Komitéen ' valgle et gennemsnit på 0,6 g/kg legemsvægt/d som en rimelig minimumsværdi for voksne mænd og kvinder.
Longer term balance studies over 13 months on 34 adults fed egg or milk protein suggested an average minimum protein requirement of 0.58 g/kg bodyweight/d so the WHO/FAO/UNU Committee ' chose an average of 0.6 g protein/kg bodyweight/d as a reasonable minimum figure for both adult men and women.
Dette tal betragtes som den gennemsnitlige minimumsværdi for kostprotein, der modsvarer opretholdelse al' niirogenbalancen i sund tilstand.
This figure is considered to be the average minimal value of dietary protein compatible with sustained nitrogen balance in health.
De tilførselsværdier, der kræves for opretholdelse al' N-halancen har en varialionskoel'ficieni på 12,5%.
The intakes needed to achieve N balance have a coefficient of variation of 12.5 %.
Det vil sige, at minimumstill'ørseln ved hvilken man kan oprelholde N-balancen, kan variere mellem ca. 0,45 g/kg/d og 0,75 g/kg/d. Det formodes, at denne højere værdi kan dække behovet hos alle personer, og den er derfor fastlagt som en "sikker" proteintilførsel for sunde, unge voksne.
Thus the minimum on which an individual may sustain N balance can vary from about 0.45 g/kg/d to 0.75 g/kg/d. This upper figure is considered likely to cover the needs of all subjects and has therefore been designated a "safe" protein intake for healthy young adults.
De forskellige værdier for proteintilførsel er opført i Tabel 3.1.
The various values for protein intake are included in Table 3.1.
Proteinkvalitet og behov for livsvigtige aminosyrer
Protein quality and essential amino acid requirements
Forsøgene blev således ikke udført under fysiologiske betingelser, og det er uvist i hvor høj grad koncentrationen af de øvrige aminosyrer ville kunne påvirke den undersøgte aminosyres katabolisering.
Therefore the studies were not conducted under physiological conditions and little is known of the potential impact of the concentration of the other amino acids on the catabolism of the tested amino acid.
Flere forskere har anført, at disse anslåede behov for livsvigtige aminosyrer er for lave for voksne.
Several authors have suggested that in adults these estimates of essential amino acid requirements are too low.
I korttidsbalanceundersøgelser har rensede aminosyrehlandinger
In short term balance studies, purified amino acid mixtures containing more than the current requirement level have failed to allow balance to occur.
Der er imidlertid rejst tvivl om disse højt anslåede værdier af metodiske og teoretiske grunde.
5-16 been challenged on methodological and theoretical grounds.
De relativt lave anslåede værdier for voksne er blevet bekræftet gennem en række nitrogenbalanceundersøgelser af normale frivillige, der fik normal kost snarere end rensede aminosyreblandinger17.
The relatively low requirements estimated for adults have been confirmed by a series of nitrogen balance studies on normal volunteers fed normal diets rather than purified amino acid mixtures17. There seems to be an appreciable need for nonessential amino acids or
Der synes at være et mærkbart behov for ikke-livsvigtige aminosyrer eller N til deres syntese ved lav proteintilførsel, men der foreligger endnu ingen detaljerede undersøgelser.
N for their synthesis at low protein intakes but detailed studies are still awaited.
Den behovsvurdering, der blev foretaget af FAO/WHO/UNU-høringen ' er ikke blevet overflødiggjort af nye oplysninger, der peger på et behov for ændring af børns proteinbehov.
The assessment of needs made by the FAO/WHO/UNU Consultation ' has not been superseded by new information suggesting the need for any changes in the protein requirement of children.
Værdierne er baseret på den mængde ægge- eller mælkeprotein, der kræves for at opnå N-balance plus hvad der derudover behøves til vækst.
The values are based on the amount of high quality egg or milk protein needed for achieving N balance plus the additional need for growth.
Tabel 3.3 angiver behovet for børn med en 50% stigning lagt til det gennemsnitlige dagsbehov for at tage hensyn til vækstvariationerne fra dag til dag.
Table 3.3 shows requirements for children, with a 50% increase being added to the average requirement to take account of the day to day variability in growth.
Udnyttelseseffektiviteten antoges at være 70% og energitilførslen var tilstrækkelig for alle børn.
The efficiency of utilisation was assumed to be 707c with all children receiving adequate energy intakes.
N i modermælk udnyttes af uvisse grunde uhyre godt, omend denne indeholder mærkbare mængder af ikke-amino N. Det er derfor ufornuftigt at tage udgangspunkt i modermælksdata ved fastlæggelse af den anbefalede proteintilførsel for flaskeernærede spædbørn.
Breast milk N, although containing appreciable quantities of nonamino N, is extremely well utilised for reasons which are unclear. It is therefore unwise to rely on breast milk data in producing recommendations on protein need for bottle-fed babies.
Tabel 3.3 er afledt af FAO/WHO/UNU-rapporten ', men under hensyntagen til europæiske vækstmønstre.
Table 3.3 is derived from the FAO/WHO/UNU reportlbut taking account of European growth patterns.
Værdierne refererer alle til mælkeprotein som antages at optages fuldstændigt.
The values all refer to milk protein, which is assumed to be completely absorbed.
Kostproteins fordøjelighed varierer mellem 80 og 100% af referenceproteinets, afhængig af kosttypen; kornbaseret kost med et højt fiberindhold har fordøjelighedsværdier på mellem 80 og 90%.
Digestibility of dietary protein will vary from 80 to 100% of the reference protein depending on the type of diet consumed; cereal diets rich in fibre have digestibility values between 80 and 90%.
Justering for protein af lavere kvalitet bør foretages som foreslået af FAO/WHO/UNU ', hvor den samlede proteintilførsel øges for at sikre, at tilførseln af de enkelte livsvigtige aminosyrer svarer til hvad der ville være opnået med mælkeprotein.
Adjustments for lower quality protein will need to be made in the manner suggested by FAO/WHO/UNU ', where the total protein intake is increased to ensure that the intake of each essential amino acid is equivalent to that which would have been obtained from milk protein.
Behovet for livsvigtige aminosyrer udtrykt som andel af proteinbehovet falder markant med alderen fra 54% hos spædbørn til 14% hos voksne.
The essential amino acid requirement as a proportion of the protein requirement falls markedly with age from 54% in infants to 14% in adults.
Grunden hertil forklares ikke fuldstændigt ved det store behov for livsvigtige aminosyrer i forbindelse med vækst.
The reason for this is not completely explained by the high essential amino acid requirements for growth.
Eksempler på behovet for livsvigtige aminosyrer hos ca. 2-årige og 10-12 årige børn er anført i Tabel 3.2.
Examples of the essential amino acid requirements of children aged about two years and 1012 years are shown in Table 3.2.
, hvorfor det muligvis er ufornuftigt at antage, at den akkumulerede proteinforøgelse skal lægges oven i det normale proteinbehov hos ikke-gravide kvinder.
Reports of the Scientific Committee for Food: 3 1st scries so it may be unwise to consider that the accumulated protein gain has to be superimposed on the normal protein requirement of the nonpregnant woman.
I betragtning af disse usikkerhedsfaktorer synes det at være passende, at proteintilførslen, som anbefalet al" den amerikanske RDA-komité, forøges med 10g referenceprotein under graviditet.
Given these uncertainties the recommendation of the US RDA committee to increase protein intakes by 10 g reference protein throughout pregnancy seems appropriate.
Behovet ved amning afhænger af den afgivne mængde modermælk, men under passende hensyntagen til individuel variation eren ekstra proteintilførsel på 16 g/d i de første 6 måneder rimelig, mens der behøves 12 g/d under de næste 6 måneders amning, hvor barnet begynder at modtage yderligere ernæring fra levnedsmidler.
The need for lactation will depend on the amount of breast milk provided but, with suitable allowances for individual variation, an extra protein intake of 16 g/d in the first 6 months is reasonable, with 12 g being needed for the second six months of breast feeding when the child is beginning to derive additional nutrition from foods.
Der er intet belæg for at reducere tallet for proteinbehov for de ældre.
There are no grounds for reducing the figure for the protein requirements of the elderly.
Dokumentation samlet af FAO/WHO/UNU ' anfører, at der muligvis er et noget større behov. Et sikkert niveau for voksne på 0,75 g/kg legemsvægt/dag giver en højere tilførsel pr. kg mager legemsvægt for de ældre på grand af deres tab af magert væv.
Data collated by FAO/WHO/UNU ' suggest that there may be a somewhat greater need, but a safe adult level of 0.75 g/kg bodyweight/d will provide a higher intake per kg of lean body mass in the elderly because of their having lost lean tissue.
Niveauer for tilførsel af højkvalitetsprotein med henblik på opnåelse af nitrogenbalance hos voksne.
Levels of intake of high quality protein f or achieving nitrogen in adults.
Gennemsnitligt minimumsbehov for protein
Average minimum protein Requirement
Laveste tærskeltilførsel
Lowest Threshold Intake
Gennemsnitligt behov
Average Requirement
Første 6 måneder
First 6 months
Næste 6 måneder
Second 6 months
Rapport fra Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler: 31. Se
Reports of the Scientific Committee for Food: 31st series
Anslået behov for livsvigtige aminosyrerl
Estimates of essential amino acid requirements
Børn ca. 2 år
Children about 2 y
Børn 10-12 år
Children 1012 y
(gennemsnitligt behov)
Mean requirement
I alt uden histidin
Total without histidine
* Dette tal er baseret på arbejde med børn 22 og er fortsat usikkert, idet der fortsat kun foreligger begrænset dokumentation for histidins livsvigtige karakter for voksne.
This figure based on work with children22remains uncertain with only limited evidence yet available on the essentiality of histidine for adults.
Anbefalet proteintilførsel for børn, baseret på mælkeprotein *
Recommended intakes of protein in children, based on milk protein*
Tilførsel i alt (g/d) ***
Safe level (g protein/ kg bodyweight/d)
Mænd
13 y 14 y
Medianaldercn for hver aldersgruppe anvendes, bortset fra for de under 2-årige, hvor den anvendte alder er 6 måneder, 9 måneder, 12 måneder, 1,5 år (Ibr 1,0-1,5 år) og 2,0 år (for 1.5-2,0 år).
The midpoint of each age group was used, except for those below 2 years, where the ages taken were 6 months.
Rapport fra Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler: 31. Serie
Reports of Lie Scientific Committee for Food: 31st series
Fedt i kosten er en hovedkilde til energi og tilvejebringer også fedtopløselige vitaminer og essentielle fedtsyrer. Kostfedtets egenskaber bestemmes primært af sammensætningen af dets fedtsyrer, som kan være mættede (ingen dobbeltbindinger), enkeltumættede (en dobbeltbinding) eller flerumættede (to eller flere dobbeltbindinger).
Dietary fat is a major source of energy and also provides fat soluble vitamins and essential fatty acids.
Visse flerumættede fedtsyrer (PUFA) fra n-6 og n-3 serierne (med den afsluttende dobbeltbinding 6 eller 3 kulstofatomer fra methyl-enden kan ikke syntetiseres af mennesket, og skal tilføres fra kosten for at undgå mangel. Den væsentligste PUFA i vegetabilske olier, linolensyra (18:2n-6*),betragtedes indtil for nylig som den eneste egentlig essentielle fedtsyre. Linolensyre kan omdannes til andre n-6-fedLsyrer, som 1'. eks. dihomo-g-linolensyrc (20:3n-6) og arachidonsyre (2():4n-6), ved afmætning fulgt af kædeforlængelse.
Certain polyunsaturated fatty acids (PUFA) of the n-6 and n-3 series (with the terminal double bond 6 or 3 carbon atoms from the methyl end) cannot be synthesized by man and must be supplied with the diet to avoid deficiency.
N-6-fedtsyrer kan ikke omdannes til n-3-fedtsyrer som I', eks. alinolensyre (18:3n-3), der findes i visse vegetabilske olier, og eieosapentaenosyre (20:5n-3) og docosahexaenosyre (22:6n-3), der findes i saltvandsfisk.
N-6 fatty acids are not interconvertible with n-3 fatty acids, such as a-linolenic (18:3n-3) found in some vegetable oils, and eicosapentaenoic (20:5n-3) and docosahexaenoic acids (22:6n-3) found in marine fish.
N-3-fedtsyrer skal tilføres særskilt fra kosten.
N-3 fatty acids must be independently supplied in the diet.
PUFA er uundværlige lipidkomponcnter i celle- og subcellememhraner i alle væv.
PUFA are indispensable lipid components of cellular and subcellular membranes in all tissues.
Omfanget af deres inkorporering i membraner, hvilket afhænger af deres tilgængelighed, modulerer en række membranl'unklioner, herunder membranfluiditet, permeabilitet for metabolitudveksling, aktivitet al" membran-bundne enzymer og receptorer, elektrisk signaltransduktion og legemsvæske-signaltransduktion, og, følgelig, cellers og organers egenskaber '·2.
The extent to which they are incorporated into membranes consequeni upon their availability modulates a variety of membrane functions, including membrane fluidity, permeability for metabolite exchange, activity of membrane-bound
* I den korte formel for fedtsyrer angiver del første tal antal kulstofatomer, del andet lal efler kolon antal dobbeltbindinger; til sidst angives den afsluttende dobbeltbindings position (n-x).
In the short formula describing fatly acids, die first figure represents the number of carbon atoms, the second figure after a colon represents the number of double bonds, and finally the position of die terminal double bond is indicated (n-x).
Ernæring, kapitel 4: Essentielle fedtsyrer
Nutrition. Chapter 4: Essential fatty acids
Visse højtumættede fedtsyrer (20:3n-6, 20:4n-6, 20:5n-3) er også nødvendige prækursorer for syntese af eicosanoider. Disse biologisk aktive stoffer, som bl. a. omfatter prostaglandiner, thromboxaner, prostacycliner og leukotriener er regulatorer af hjerte-karsystemet, blodkoagulering, nyrefunktion, inflammation og immunreaktion og en lang række andre vævsfunktioner.
Some highly unsaturated fatty acids (20:3n-6, 20:4n-6, 20:5n-3) are also required as precursors for the synthesis of eicosanoids.
Mangel- og overskudsniveauer
Levels of deficiency and excess
Kliniske tegn på linolcnsyremangel (18:2n-6) så som misvækst og hudændringer kan forekomme hos sunde, nyfødte spædbørn ernæret i 23 måneder med kost, hvor mindre end \% af energiindholdet er i form af linolensyre2·3. Hos voksne mennesker er klinisk linolensyremangel kun beskrevet hos individer med kroniske sygdomme eller efter langvarig intravenøs ernæring. Minimumsbehovet for linolensyre med henblik på at forebygge kliniske tegn på mangel hos sunde voksne er ikke veldefineret.
Clinical signs of linoleic acid (18:2n-6) deficiency, such as growth failure and skin changes, may develop in healthy newborn infants fed a diet with less than 1 % of
Forekomst af mangel på alinolensyre (18:3n-3) hos mennesker er rapporteret4 > 5, men dokumentationen er blevet draget i tvivl6·7.
The occurrence of human a-linolenic acid (18:3n-3) deficiency has been reported4-5but the evidence has been questioned6·Ί.
Mangel på n-6- og n-3-PUFA med meget lange kæder (linolen- og a-linolensyres metabolitter) kan forekomme i den perinatale periode8, men det er ikke observeret hos voksne mennesker. Det må imidlertid antages, at voksne mennesker har behov for en vis mængde n-3-fedtsyrer til at erstatte fysiologiske tab (f. eks. oxydering og eicosanoid-dannelse, tab med cellerester).
(metabolites of linoleic and a-linolenic acids) may occur during the perinatal period8 but has not been documented in human adults.
Et stort antal spædbørn er blevet ernæret med modermælkserstatning indeholdende meget store mængder linolensyre (60% af det samlede fedtindhold) uden forekomst af observerbare kortsigtede negative virkninger( > .
A large number of infants have been fed formulas with very high amounts of linoleic acid (60 % of total fat) without the occurrence of any apparent short term adverse effects9.
Ikke desto mindre kan man forestille sig bivirkninger ved meget høj tilførsel af PUFA, herunder dannelse af potentielt toksiske lipidperoxyder og ændringer i immunfunktionen.
Nonetheless side effects of very high consumptions of PUFA are conceivable, including formation of potentially toxic lipid peroxides and alterations of immune functions.
Kost med et meget højt forhold mellem PUFA og mættede fedtsyrer (P/S-forholdet) forårsager en uønsket reduktion af højdensitetlipoprotein (HDL) kolesterol, mens tilsvarende absolutte PUFA-doser med højere fedttilførsel og lavere P/S-forhold ikke har forbindelse til denne bivirkning 10,11,12 Høje doser af n-3-fedLsyrer med meget lange kæder kan forøge forekomsten af blødning og apoplektisk skade.
Diets with a very high ratio of PUFA to saturated fatty acids (P/S-ratio) cause an undesirable decrease of high-density lipoprotein (HDL) cholesterol, while similar absolute PUFA intakes with higher fat intakes and lower P/S-ratios are not associated with this side effect i°."·12. High intakes of very longchain n-3 fatty acids may increase rates of bleeding and apoplectic insults.
Det virker derfor fornuftigt at undgå ekstremt høje PUFA tilførsler med kosten.
Therefore, it appears prudent to avoid extremely high dietary intakes of PUFA.
Rapport fra Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler: 3 1.
Reports of the Scientific Committee for Food: 31st scries
Ved høj PUFA-tilførsel med kosten er det afgørende at sikre, at vilamin E-tilførsel er tilstrækkelig.
With high dietary intakes of PUFA it is essential to ensure that the intake of vitamin E is adequate.
Metoder til fastlæggelse af de fysiologiske behov
Methods of establishing physiological requirements
Der foreligger ingen langtidsundersøgelser af den nødvendige mængde linolensyre til opretholdelse af en stabil pulje i organismen.
There are no long-term studies on the amount of linoleic acid required to maintain a stable body pool.
I laboratorierotter fører linolensyre tilført med kosten i små mængder til forøgelse af en specifik trienosyre (2():3n-9) og af triene-tetraene-forholdet (forholdet 20:3n-9/2():4n-6).
In laboratory rats a low dietary intake of linoleic acid leads to an increase of a specific trienoic acid (20:3n-9) and the triene-tetraene ratio (ratio 20:3n-9/20:4n-6).
Del er gjort gældende, at et forøget triene-tetraene-forhold også kan være legn på linolensyremangel hos voksne mennesker, men der er ikke tilstrækkelig dokumentation til sløtte for denne antagelse eller til at fastlægge et pålideligt tærskelniveau for dette forhold, over hvilket, der ville forekomme kliniske mangelsymplomer.
It has been proposed that an increased triene-tetraene ratio may also indicate linoleic acid deficiency in human adults, but there are not enough data to support this assumption or to establish a reliable threshold level of this ratio above which clinical signs of deficiency would appear.
Følgelig kan sunde voksnes linolensyrebehov kun anslås groft ud fra resultaterne al" ernæringsundersøgelser af spædbørn.
Therefore, linoleic acid requirements of healthy adults can only be estimated roughly from the results of feeding studies in infants.