natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Selv om direktivets artikel 4, stk 2, andet afsnit, imidlertid giver medlemsstaterne et skøn, når de udpeger visse typer projekter, der skal vurderes, eller fastsætter kriterier og/eller grænseværdier, der skal lægges til grund, er dette skøn afgrænset af forpligtelsen i artikel 2, stk. 1, til at foretage en undersøgelse af indvirkningerne af projekter, der bl.a. på grund af deres art, dimensioner eller placering, kan få væsentlig indvirkning på miljøet.
In a situation such as the present, it must be accepted that the Member State concerned was entitled to fix criteria relating to the size of dykes in order to establish which dyke projects had to undergo an impact assessment.
Med hensyn til borgernes ret til at påberåbe sig et direktiv og de nationale domstoles ret til at tage det i betragtning har Domstolen allerede fastslået, at det ville være uforeneligt med den bindende virkning, som artikel 189 tillægger direktivet, principielt at udelukke, at den forpligtelse, som det pålægger, aldrig kan påberåbes af de berørte personer.
The question whether, in laying down such criteria, the Member State went beyond the limits of its discretion cannot be determined in relation to the characteristics of a single project. It depends on an overall assessment of the characteristics of projects of that nature which could be envisaged in the Member State.
Endelig bemærkes, at når domstolene efter national ret af egen drift skal inddrage anbringender, der støttes på en bindende national regel, som parterne ikke har påberåbt sig, må en sådan forpligtelse også gælde, såfremt der er tale om bindende fællesskabsregler.
Secondly, where, by virtue of national law, courts or tribunals must, of their own motion, raise points of law based on binding domestic rules which have not been raised by the parties, such an obligation also exists where binding Community rules are concerned.
Det samme gælder, såfremt national ret giver domstolen mulighed for af egen drift at anvende den bindende retsregel.
The position is the same if national law confers on courts and tribunals a discretion to apply of their own motion binding rules of law.
Den omstændighed, at medlemsstaterne i dette tilfælde i henhold til direktivets artikel 2, stk. 1, og artikel 4, stk. 2, har et skøn, udelukker imidlertid ikke, at der kan ske en domstolsprøvelse for at fastslå, om de nationale myndigheder har overskredet grænserne for dette skøn.
The fact that in this case the Member States have a discretion under Articles 2(1) and 4(2) of the directive does not preclude judicial review of the question whether the national authorities exceeded their discretion.
»1) Udtrykket 'anlæg til regulering af vandløb', som er indeholdt i bilag Π, punkt 10, litra e), til Rådets direktiv 851337¡EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, skal fortolkes således, at det også omfatter visse typer arbejder vedrørende et dige langs sejlbare vandveje.
The expression "canalization and floodrelief works" in point 10(e) of Annex Π to Council Directive 85/337/EEC of 27 June 1985 on the assessment of the effects of certain public and private projects on the environment must be interpreted as including certain types of work on a dyke running alongside waterways.
Udtrykket 'anlæg til regulering af vandløb', som er indeholdt i bilag Π, punkt 2, titra e), til direktiv 85/337, skal fortolkes således, at det ikke blot omfatter bygning af et nyt dige, men også ændring af et bestående dige ved flytning, forstærkning eller udvidelse,fornyelse på stedet af et dige ved bygning af et nyt dige på samme sted, uanset om det er stærkere eller bredere end det fjernede ¿tige, euer en kombination afflere af disse tüfælde.
The expression "canalization and floodrelief works" in point 10(e) of Annex Π to Directive 85/337 is to be interpreted as including not only construction of a new dyke but also modification of an existing dyke involving its relocation, reinforcement or widening replacement of a dyke by constructing a new dyke in situ, whether or not the new dyke is stronger or wider than the old one, or a combination of such works.
Artikel 4, stk. 2, i direktiv 85/337 og bilag Π, punkt 10, litra e), til dette direktiv, skal fortolkes således, at når en medlemsstat fastsætter kriterier og/eller grænseværdier til bestemmelse af projekter vedrørende diger på et sådant niveau, at samtlige projekter vedrørende diger i praksis på forhånd bliver holdt uden f or forpligtelsen til at undersøge deres indvirkning, overskrider den grænserne for det skøn, som den har i henhold til direktivets artikel 2, stk 1, og artikel 4, stk 2, medmindre samtlige udelukkede projekter på grundlag af en samlet vurdering kan anses for ikke at have væsentlig indvirkning på miljøet
Article 4(2) of Directive 85/337 and point 10(e) of Annex II must be interpreted as meaning that a Member State which establishes the criteria or thresholds necessary to classify projects relating to dykes at a level such that, in practice, aü such projects are exempted in advance from the requirement of an impact assessment exceeds the limits of its discretion under Articles 2(1) and 4(2) of the directive unless aü projects excluded could, when viewed as a whole, be regarded as not being likely to have significant effects on the environment
Når en domstol i henhold til national ret er forpligtet til eller har mulighed for på embeds vegne at inddrage anbringender, der støttes på en bindende national retsregel, og som parterne ikke har påberåbt sig, påhviler det den, inden for rammerne af sin kompetence, på embeds vegne at undersøge, om medlemsstatens lovgivende eller udøvende myndigheder har holdt sig inden for grænserne af det skøn, der er fastsat i direktivets artikel 2, stk 1, og artikel 4, stk 2, og at tage hensyn hertil under behandlingen af annidlationssøgsmålet
Where under national law a court must or may robe of its own motion pleas in law based on a binding national rule which have not been put forward by the parties, it must, for matters within itsjurisdiction, examine of its own motion whether the legislative or administrative authorities of the Member State have remained within the limits of their discretion under Articles 2(1) and 4(2) of the directive, and take account thereof when examining the action for annulment.
Såfremt grænserne for dette skøn er overskredet, og der følgelig må ses bort fra de nationale bestemmelser i denne henseende, påhviler det medlemsstatens myndigheder inden for rammerne af deres kompetence at træffe alle de almindelige eller særlige foranstaltninger, der er nødvendige for at projekterne undersøges med henblik på at fastslå, om de kan få væsentlig indvirkning på miljøet, og i bekræftende fald, at deres indvirkninger undersøges.*
Where that discretion has been exceeded and consequently the national provisions must be set aside in that respect, it ¿v for the authorities of the Member State, according to their respectivepowers, to take aü the general or particular measures necessary to ensure that projects are examined in order to determine whether they are likely to have significant effects on the environment and, if so, to ensure that they are subject to an impact assessment'
Generaladvokat M.B. Elmer fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 26. marts 1996.
Advocate General M.B. Elmer delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 26 March 1996.
»1) Udtrykket 'anlæg til regulering af vandløb' i punkt 10, litra e), i bilag II til Rådets direktiv 85/377/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet skal fortolkes således, at det omfatter diger ved vandløb.
The expression "canalization and floodrelief works" in paragraph 10(e) of Annex II to Council Directive 85/337/EEC of 27 June 1985 on the assessment of the effects of certain public and private projects on the environment must be interpreted as including dykes along waterways.
3) Artiklerne 2, stk. 1 og 4, stk. 2, i Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet skal fortolkes således, at medlemsstaterne skal undersøge, om de projekter, der er nævnt i direktivets bilag II, kan få væsentlig indvirkning på miljøet, og i givet fald sørge for, at der foretages en undersøgelse af disse virkninger i overensstemmelse med direktivets artikler 5-10.
Articles 2(1) and 4(2) of Council Directive 85/337/EEC of 27 June 1985 on the assessment of the effects of certain public and private projects on the environment must be interpreted as meaning that the Member States must investigate whether the projects mentioned in Annex II are likely to have significant effects on the environment and where appropriate must ensure that these effects are subjected to an environmental impact assessment in accordance with Articles 5 to 10 of the directive.
4) Artikel 2, stk. 1, i Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet har direkte virkning, og en national domstol, der efter national ret har mulighed for af egen drift at anvende ikke-påberåbte retsregler, skal anvende denne bestemmelse, selv om den ikke er påberåbt af den part i sagen, der har interesse heri.«
Article 2(1) of Council Directive 85/337/EEC of 27 June 1985 on the assessment of the effects of certain public and private projects on the environment has direct effect and a national court which according to domestic law has a discretion to apply of its own motion rules of law which have not been raised must apply that provision even when the party with an interest in application of that provision has not relied upon iL'
Præjudiciel »Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende — alderdomsforsikring og forsikring ved dødsfald —ydelser — samtidig fastsættelse af pensioner i henhold til lovgivningerne i to medlemsstater — automatisk fastsættelse når begæring er fremsat overfor den kompetente institution i en medlemsstat —pligt til at indgive begæring til institutionen i bopælsmedlemsstaten for at opnå samtidig fastsættelse af pensioner* (Tredje Afdeling)
Preliminary ruling (Social security for migrant workers — Old-age and death insurance — Benefits — Concurrent award of pensions under the legislation of two Member States —Automatic award upon submission of a claim to the competent institution of one of the Member States — Claim to be made to the institution of the Member State of residence in order to obtain award of both pensions concurrently) (Third Chamber) concerning the date from which he is to be entitled to an old-age pension payable by Inasti.
Spørgsmålene er blevet rejst under en sag mellem »Inasti« og den franske statsborger Michel Picard, der bor i Belgien, vedrørende spørgsmålet om, fra hvilket tidspunkt han er berettiget til alderspension fra Inasti.
By judgment of 10 October 1995, received at the Court on 23 October 1995, the Cour du Travail (Labour Court), Liège, referred to the Court of Justice for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Article 36 of Council Regulation (EEC) No 574/72 of 21 March 1972 laying down the procedure for implementing Regulation (EEC) No 1408/71, as amended and updated by Council Regulation (EEC) No 2001/83 of 2 June 1983 ('Regulation No 574/72').
Ved dom af 10. oktober 1995, indgået til Domstolens Justitskontor den 23. oktober 1995, har Cour de travail de Liège forelagt to præjudiciellespørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 36 i Rådets forordning (EØF) nr. 574/72 af 21. marts 1972 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71, som ændret og ajourført ved Rådets forordning nr. 2001/83 af 2. juni 1983 (herefter »forordning nr. 574/72«).
According to the documents forwarded by the national court, Mr Picard, born on 24 December 1931, worked in France for many years and in Belgium from 1 January 1981 to 30 June 1982 and from 1 January 1985 to 31 March 1988. When nearing 60 years of age, he submitted a claim on 11 April 1991 for an old-age pension to the competent French institution, which acceded to it and awarded him a pension as from 1 January 1992.
Af sagens akter fremgår, at Michel Picard er født den 24. december 1931, at han gennem mange år har haft beskæftigelse i Frankrig, og at han har haft beskæftigelse i Belgien fra den 1. januar 1981 til den 30. juni 1982 samt fra den 1. januar
Those questions were raised in proceedings between the Institut National d'Assurances Sociales pour Travailleurs ('Inasti') and Michel Picard, a French national residing in Belgium,
påhviler det denne at samarbejde med de kompetente institutioner i de øvrige medlemsstater med henblik på fastsættelse af ydelser og pro rata-fordeling.
Inasti adopted a decision recognizing his entitlement to a pro rata retirement pension based on the periods of insurance completed in France, with effect from 1 July 1992.
Forordning nr. 1408/71 går entydigt ud fra princippet om samtidig fastsættelse af ydelser, i og med der fremsættes begæring til en institution i en medlemsstat, således at datoen for begæringens indgivelse er referencedatoen med hensyn til fastsættelse af ydelser i relation til samtlige berørte institutioner.
Regulation No 1408/71 thus unambiguously lays down the principle of the concurrent award of benefits where a claim is submitted to an institution of a Member State, the date of submission of the claim constituting the reference date for the award of the benefits for all the institutions concerned.
Inasti omgjorde sin beslutning og tilkendte med virkning fra den 1. juli 1992 Michel Picard en pro rata-alderspension, idet den tog hensyn til de forsikringsperioder, der var tilbagelagt i Frankrig.
Mr Picard appealed against Inasti's decision, taking exception to both the calculation of the Belgian pension and the date from which it was to be paid.
Da artikel 36 i forordning nr. 574/72 er indeholdt i en gennemførelsesforordning, skal en fortolkning af bestemmelsen ske under hensyn til grundforordningen.
Forming, as it does, part of an implementing regulation, Article 36 of Regulation No 574/72 is to be interpreted in the light of the basic regulation.
Artikel 36 kan således ikke afskære adgangen til samtlige de rettigheder, der er tillagt ved forordning nr. 1408/71.
It cannot detract from full enjoyment of the rights recognized by Regulation No 1408/71.
Artikel 36, stk. 1, første punktum, i forordning nr. 574/72, pålægger ganske vist sagsøgeren at indgive sin begæring til bopælsstedets institution.
It is true that the first sentence of Article 36(1) of Regulation No 574/72 requires the claimant to send his claim to the institution of his place of residence.
Baggrunden for tvisten er, at den procedure, Michel Picard fulgte for indgivelse af pensionsbegæring, ikke er i overensstemmelse med nogen af de muligheder, der er forudset i artikel 36, stk 13, i forordning nr. 574/72.
The dispute arises from the fact that the procedure followed by Mr Picard in submitting his pension claim does not fit into any of the cases provided for in Article 36(1) to (3) of Regulation No 574/72.
Mens det af artiklens stk. 1, første punktum, følger, at han skulle indgive begæringen til bopælsstedets institution, dvs. i Belgien, fremsatte han den direkte til den kompetente franske institution.
Although under the first sentence of Article 36(1) he should have submitted his claim to the institution of his place of residence, namely Belgium, he sent it direct to the competent French institution.
Det bemærkes imidlertid, som Domstolen fremhævede i dom af 3. februar 1993, Iacobelli, at bestemmelserne i artikel 36 i forordning nr. 574/72 er af proceduremæssig karakter.
However, as the Court emphasized in its judgment in Case C-275/91 Iacobelli ν INAMI, the provisions of Article 36 of Regulation No 574/72 are of a procedural nature.
Den forpligtelse, som en vandrende arbejdstager er pålagt i henhold til artikel 36, stk. 1, første punktum, til at rette sin begæring om ydelser til den nærmeste institution, nemlig bopælsstedets, skyldes ønsket om administrativ forenkling.
The obligation imposed on migrant workers by the first sentence of Article 36(1) to send their claims for benefits to the institution closest to them - that of their place of residence — reflects such concern for administrative simplification.
Tilsidesættelse af forpligtelsen ifølge artikel 36, stk. 1, første punktum, i forordning nr. 574/72, der er en udfyldende regel af proceduremæssig karakter, kan følgelig ikke være til hinder for, at de pågældende ydelser, i overensstemmelse med artikel 44, stk. 2, i forordning nr. 1408/71, fastsættes fra den dato, hvor der er blevet indgivet begæring herom til en institution i en medlemsstat.
The claim for an old-age pension submitted by Mr Picard is governed by Article 44(2) of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 as amended and updated by Council Regulation (EEC) No 2001/83 of 2 June 1983 ('Regulation No 1408/71'), which provides that *when a claim for the award of a benefit is lodged, such award must be made having regard to all the legislations to which the employed or self-employed person has been subject'.
Det bemærkes, at den begæring om alderspension, som Michel Picard indgav, er omfattet af artikel 44, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EØF) nr. 2001/83 af 2. juni 1983 (herefter »forordning nr. 1408/71«), hvori det er bestemt, at »når arbejdstageren eller den selvstændige erhvervsdrivende har indgivet begæring om fastsættelse af ydelser, skal disse (...) fastsættes efter samtlige de lovgivninger, den pågældende har været omfattet af«.
Where a claim for an award has been submitted to an institution of a Member State, it is incumbent on that institution to cooperate with the competent institutions of the other Member States in order to proceed with the award and
•Artikel 36, stk 4, i Rådets forordning (EØF) nr. 574/72 af 21. marts 1972 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og forordning (EØF) nr. 574/72 om
'Article 36(4) of Regulation (EEC) No 574/72 of the Councü of 21 March 1972 laying down the procedure f or implementing Regulation (EEC) No 1408/71 on the application of social security schemes to employed persons, self-employed persons and members of their families moving within the Community, as amended and updated by Council Regulation (EEC) No 2001/83 of 2 June 1983, which provides for the concurrent award of benefits when a claim for benefits is submitted to an institution of a Member State, lays down an independent
Efter De Venhorst's konkurs er H.J.A.M van Iersel, der er udpeget som kurator i henhold til de relevante nederlandske bestemmelser, indtrådt i sagen.
Preliminary ruling (Health inspections and controls the fee for cutting operations) (Fourth Chamber)
Ved kendelse af 24. december 1993, indgået til Domstolen den 9. marts 1994, har College van Beroep voor het Bedrijfsleven stillet et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af Rådets beslutning 88/408/EØF af 15. juni 1988.
By order of 24 December 1993, received at the Court on 9 March 1994, the College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Administrative Court for Trade and Industry) referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Council Decision 88/408/EEC of 15 June 1988.
Med dette spørgsmål ønsker den forelæggende ret i det væsentlige at få oplyst, om den del af afgiften, der nævnes i artikel 3, stk. 1, i beslutning 88/408, og som opkræves for kontrol og undersøgelse i tilknytning til udskæring, skal
By that question, the national court effectively asks whether the part of the fee referred to in Article 3(1) of Decision 88/408, which is levied in
beregnes på grundlag af de mængder fjerkrækød, der faktisk udbenes og udskæres i det produktionsled, der ligger mellem slagtningen af dyret og oplagringen af kødet, eller på grundlag af al det kød, der befinder sig det lokale, hvor opskæringen finder sted.
storage would not be passed on by means of the fee, and would remain at the expense of the Member States.
Bestemmelserne om størrelsen af den afgift, der skal opkræves for undersøgelse og kontrol, indeholdes i artikel 3, stk. 1, i beslutning 88/408.
It is not the presence of meat in the cutting room which gives rise to the fee. Each part of the fee laid down by Decision 88/408 is calculated on the basis of the weight of the meat.
Dette er den eneste bestemmelse, som fastsætter størrelserne af den afgift, der skal opkræves for undersøgelse og kontrol i forbindelse med opskæring.
Article 3(1) of Decision 88/408 states that the fee covering the controls and inspections connected with the cutting operations is to be calculated on the basis of the unboned weight of the meat intended to be boned and cut.
Anvendelse af denne artikel er udtrykkelig begrænset til kød, som skal udbenes og som er bestemt til opskæring.
Therefore, that fee is payable only in respect of the unboned meat which is actually cut in the cutting room.
Som allerede anført fastsætter beslutning 88/408 størrelserne for den afgift, der skal opkræves for undersøgelse og kontrol i forbindelse med opskæring. Denne beslutnings artikel 2, stk 2, fastsætter kun visse tilfælde, hvori medlemsstaterne kan fravige disse niveauer.
The Netherlands Government considers that if the principle were not accepted that the fee is payable for all meat present in the cutting room, whether or not it is boned or cut there, the result, in the case of meat arriving in the cutting room but not being cut or boned there, would be that the costs of the controls and inspections for the production stage between slaughter and
Det er ikke kødets tilstedeværelse i opskæringslokalet, som udløser afgiften. Hver del af den ved beslutning 88/408 fastsatte afgift beregnes på grundlag af kødets vægt.
As has already been stated, Decision 88/408 determines the levels of the fees to be charged for inspections and controls connected with cutting operations.
Det bestemmes i artikel 3, stk. 1, i beslutning 88/408, at den afgift, der dækker kontrol over undersøgelse i tilknytning til udskæring, beregnes på grundlag af vægten med ben for kød, som skal udbenes, og som er bestemt til opskæring.
Article 2(2) of that decision provides for only a few cases in which Member States may depart from those levels.
Følgelig kan denne afgift kun opkræves for kød med ben, som faktisk opskæres i opskæringslokalet.
Having regard to the existence of such a provision, there can be no question of a Member State which considers the standard levels fixed in the decision insufficient to cover the costs of inspections and controls interpreting Article 3(1) of Decision 88/408 in the way advocated by the Netherlands Government, such interpretation being moreover incompatible with the aim of that provision.
»Artikel 3, stk 1, i Rådets beslutning 88/408/EØF af 15. juni 1988 om størrelserne for den afgift, der i henhold til direktiv 85/73/EØF skal opkræves for sundhedsmæssig undersøgelse og kontrol af fersk kød, skul fortolkes således, at den i denne bestemmelse omhandlede del af afgiften kun kan opkræves for kød, der faktisk udbenes eller opskæres i det produktionsled, der ligger mellem slagtningen af dyret og oplagringen af kødet.*
•Article 3(1) of Councü Decision 88/408/EEC of 15 June 1988 on the levels of the fees to be charged for health inspections and controb of fresh meat pursuant to Directive 85/73/EEC is to be interpreted as meaning that the part of the fees referred to therein is payable only in respect of meat which is actually boned or cut during the production stage between the slaughter of the animal and the storage of the meat'
Generaladvokat F.G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet fFjerde Afdeling^ den 30 november 1995.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Fourth Chamber on 30 November 1995.