natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ved kendelse af ..5. oktober 1991, indgået til Domstolen den 7. november 1991, havde Rechtbank van eerste aanleg, Antwerpen (Belgien), stillet et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 15 i Rådets forordning (EØF) nr. 3330/74 om den fælles markedsordning for sukker.
By order of 25 October 1991, received at the Court on 7 November 1991, the Rechtbank van Eerste Aanleg, Antwerp (Belgium) referred a question to the Court for a preliminary ruling on the interpretation of Article 15 of Council Regulation (EEC) No 3330/74 on the common organization of the markets in sugar.
Domstolen besvarede det forelagte spørgsmål således:
Mr Advocate General Claus Gulmann delivered his Opinion at the sitting of the First Chamber on 8 October 1992.
Han foreslog Domstolen følgende afgørelse:
He proposed that the Court should answer as follows:
"Artikel 15 i Rådets forordning (EØF) nr. 3330/74 af 19. december 1974 skal fortolkes således, at der ikke skal betales importafgift af en vare med indenlandsk oprindelse, som er blevet stjålet, mens den forud for udførsel til tredjelande var placeret under ordningen for Tl-varer med henblik på udbetaling af restitutioner, når de tidligere for udførsel opnåede restitutioner er tilbagebetalt."
"Article 15 of Council Regulation (EEC) No 3330/74 of 19 December 1974 is to be interpreted to the effect that no import levy is payable on goods of domestic origin which have been stolen while placed for export to third countries under the Tl regime in order to obtain export refunds, if the refunds already obtained on the relevant export transaction have already been repaid.
Sag C-219/91: Straffesag mod J.S.W. Ter Voort
Case C-219/91: Criminal Proceedings against J.S.W. Ter Voort
"Begrebet lægemiddel" (Domstolens plenum)
(Concept of 'medicinal product') (Full Court)
Ved kendelse af 15. august 1991, indgået til Domstolen den 26. august s.a., havde Arrondissementsrechtbank, Leeuwarden (Nederlandene), stillet fire præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af begrebet "lægemiddel" i Rådets direktiv 65/65/EØF.
By order of 15 August 1991, received at the Court on 26 August 1991, the Arrondissementsrechtbank, Leeuwarden (Netherlands) referred four questions to the Court for a preliminary ruling on the interpretation of the concept of 'medicinal product' within the meaning of Council Directive 65/65/EEC.
Disse spørgsmål var blevet rejst under en straffesag mod Ter Voort, som var tiltalt for at have forhandlet urteteer indført fra Sydamerika, som ifølge reklamemateriale har helbredende eller forebyggende virkninger, hvilket er i strid med den nederlandske lov om lægemiddelforsyning, som bestemmer, at medicinske specialiteter kun må sælges efter at være blevet registreret af myndighederne.
Those questions were raised in criminal proceedings brought against Ter Voort for having marketed herbal teas imported from South America, the prospectuses in respect of which refer to their curative or prophylactic properties, in breach of the Netherlands law on the supply of medicinal products which provides that pharmacological products may not be sold until they have been registered by the public authorities.
Ter Voort fremførte til sit forsvar, at de pågældende urteteer ikke kunne betegnes som lægemidler i den nederlandske lovgivnings forstand uden at tilsidesætte bestemmelserne i direktiv 65/65.
Mr Ter Voort maintained in his defence that the herbal teas in question could not be described as medicinal products within the meaning of the Netherlands legislation without disregarding the provisions of Directive 65/65.
Som Domstolen allerede har fastslået, skal en vare, som udtrykkeligt beskrives eller anbefales som havende helbredende eller forebyggende virkninger, anses for et lægemiddel "efter sin betegnelse", selv hvis det ikke har nogen kendt terapeutisk virkning.
The fact that the manufacturer or seller sends the purchaser of a product literature describing or recommending it as having therapeutic effects is conclusive evidence of the manufacturer's or seller's intention to market the product as a medicinal product.
At en vare har karakter af levnedsmiddel, kan heller ikke være til hinder for, at"deh" betegnes som "lægemiddel" efter direktiv 65/65, for så vidt
The fact that the literature is sent not by the manufacturer or seller but by a third party acting on the latter's behalf or in connection with them does
- 10 beskrivelsen eller anbefalingen af dens helbredende eller forebyggende egenskaber i sig selv er egnet-til at foranledige, at-den betragtes som en vare, der har de egenskaber, som er karakteristiske for et terapeutisk stof, dvs. et lægemiddel.
10 - not negate any intention of the seller or manufacturer to market the product as a medicinal product.
Da den nationale rets spørgsmål imidlertid, for det tilfælde at publikationen udsendes af en tredjemand uafhængigt af salget, henviser til artikel 10 i Den Europæiske Menneskerettighedskonvention vedrørende ytringsfriheden, fastslog Domstolen, at definitionen på lægemiddel i direktivet generelt hverken har til formål eller til følge at begrænse ytringsfriheden for den tredjemand, som udbreder oplysninger om varen.
Since the questions from the national court nevertheless referred to Article 10 of the European Convention on Human Rights in relation to freedom of speech, on the assumption that the literature is distributed by a third party independently of the sale, it is to be observed in a general way that the definition of medicinal product given by the directive is neither intended nor does it result in restricting the freedom of speech of third parties who distribute information on the product.
Direktivet forhindrer ikke og gør det ikke vanskeligere at udbrede disse oplysninger.
The directive does not prevent or make it more difficult to distribute such information.
Det fastsætter blot de konsekvenser, som udbredelse af sådanne oplysninger i givet fald kan have for markedsføring af varen, som så er undergivet en særlig ordning. ning.
It is limited to providing for the consequences which may result, if necessary, from the distribution of such information in respect of the marketing of the product which is then subject to a special scheme.
Selv hvis det antages, at ytringsfriheden for en tredjemand, der handler for fabrikantens eller sælgerens regning eller i forbindelse med en af disse, kan anses for at være begrænset og dermed for at være ændret af risikoen for, at det foranlediges, at varen bliver omfattet af definitionen af lægemiddel i direktiv 65/65, skal de krav, der nødvendigvis er forbundet med udøvelsen af denne frihed, sammenlignes med de krav, der står i for bindelse med det formål at beskytte den offentlige sundhed, som forfølges med direktiv 65/65.
Furthermore, on the assumption that the freedom of speech of a third party acting on behalf of the manufacturer or seller or in connection with one of them, may be held to be restricted and in consequence affected by the risk of causing the product to come under the definition of medicinal product laid down in Directive 65/65, the needs inherent in the exercise of that freedom must be set against the objective pursued by Directive 65/65 of protecting public health.
En vare, som anbefales eller betegnes som havende forebyggende eller helbredende egenskaber, er et lægemiddel efter artikel 1, stk. 2, første afsnit, i Rådets direktiv 65/65/EØF af 26. januar 1965 om tilnærmelse af lovgivning om medicinske specialiteter, selv om den i almindelighed betragtes som et levnedsmiddel, og selv om den på videnskabens nuværende stadium ikke er kendt for at have terapeutisk virkning.
A product recommended or described as having prophylactic or therapeutic properties is a medicinal product within the meaning of the first subparagraph of Article 1(2) of Council Directive 65/65/EEC of 26 January 1965 on the approximation of provisions laid down by law, regulation or administrative action relating to proprietary medicinal products, even if it is generally regarded as a foodstuff and in the current state of scientific knowledge has no known therapeutic effect;
En vare, hvis terapeutiske egenskaber udelukkende er angivet i en publikation som f.eks. en folder, der på køberens anmodning sendes til denne efter salget, enten af producenten eller sælgeren af varen, eller af tredjemand, kan i sidstnævnte tilfælde betegnes som et læge-
A product whose therapeutic properties are described only in documentation such as a brochure sent on demand to the purchaser after sale, or by the manufacturer or the supplier of the product or by a third party may, where in the latter case the third party is not acting totally independently of the manufacturer or supplier, be described as a medicinal product within the meaning of the first subparagraph of Article 1(2) of Directive 65/65;
Han foreslog at besvare de af Arrondissementsrechtbank Leeuwarden stillede spørgsmål således:
He proposed that the questions put by the Arrondissementsrechtbank, Leeuwarden, should be answered as follows:
En vare, der betegnes som middel til helbredelse eller forebyggelse, er et lægemiddel efter artikel 1, stk. 2, første afsnit, i direktiv 65/65/EØF, selv om den i almindelighed anses for at være et levnedsmiddel og ikke på videnskabens nuværende statium er kendt for at have terapeutisk virkning.
A product presented as having prophylactic or therapeutic properties is a medicinal product within the meaning of the first paragraph of Article 1(2) of Directive 65/65/EEC even if it is generally regarded as a food product and, in the present state of scientific knowledge, has no known therapeutic effect.
En vare, hvis helbredende egenskaber udelukkende er angivet i en publikation, der sendes til køberen på dennes anmodning efter købet af varen, skal anses for et lægemiddel efter artikel 1, stk. 2, første afsnit, i direktiv 65/65/EØF forudsatte betydning, såfremt den pågældende publikation sendes af producenten af leverandøren af varen eller af en tredjemand, som på en eller anden måde står i forbindelse med disse.
A product, the therapeutic properties of which are stated only in literature sent to the buyer after he has bought the product and at his request must be regarded as a medicinal product within the meaning of the first paragraph of Article 1(2) of Directive 65/65/EEC if the literature in question is sent by the producer or supplier of the product in question or by a third party connected in some way with the latter.
I et sådant tilfælde tilkommer det den nationale ret at fastslå, om der er en forbindelse mellem den pågældende tredjemand og producenten eller leverandøren af varen.
In such a case it is for the national court to establish whether there is a connection between the third party in question and the producer or supplier of the product.
En vare, der efter sin betegnelse ikke er omfattet af fællesskabsdefinitionen af lægemiddel, kan af medlemsstaterne, medmindre andet gælder ifølge Traktatens artikel 30 ff. om indførte varer, undergives statens nationale bestemmelser vedrørende lægemidler."
A product which does not fall within the Community definition of a product presented as medicinal may be brought under the national rules applicable to medicinal products, subject to Article 30 et seq. of the Treaty in relation to imported products."
Sag C-309/89: Codorniu S.A. mod Rådet
Case C-309/89: Codorniu S.A. ν Council
Annullation af art. 1, stk. 2, litra c), i Rådets forordning (EØF) nr. 2045/89 af 19. juni 1989, for så vidt som der herved indsættes et stk. 5a, litra b), i art. 6 i Rådets forordning (EØF) nr. 3309/85 af 18. november 1985 om fastsættelse af almindelige regler for betegnelse og præsentation af mousserende vine og mousserende vine tilsat kulsyre - betingelser for anvendelsen af benævnelsen "crémant".
Annulment of Article 1(2)(c) of Council Regulation (EEC) No 2045/89 of 19 June 1989 in so far as it inserts paragraph 5a(b) in Article 6 of Council Regulation (EEC) No 3309/85 of 18 November 1985 laying down general rules for the description and presentation of sparkling wines and aerated sparkling wines - Conditions for the use of the appellation "Crémant".
Han foreslog Domstolen : "- at fastslå, at art. 6, stk. 5a, litra b), i forordning nr. 3309/85, som affattet ved forordning nr. 2045/89, er ugyldig, idet den begrænser anvendelsen af benævnelsen "crémant" til mousserende vine fremstillet i Frankrig eller Luxembourg; i medfør af procesreglementets art. 69, stk. 2, at tilpligte Rådet at betale sagens omkostninger, dog med undtagelse af Kommissionens omkostninger, idet denne i medfør af bestemmelsens stk. 4 bærer sine egne omkostninger."
Order the Council to pay the costs pursuant to Article 69(2) of the Rules of Procedure except for the Commission's costs which the Commission must bear pursuant to Article 69(4)."
Bundesgerichtshof - fortolkning af artikel 13, stk. 1, nr. 3, og artikel 13, stk. 2, i Bruxelles-konventionen - Kommissionens aftaler om udførelse af valuta-, værdipapirs- og vareterminsforretninger - begrebet "sager om kontrakter" - begrebet "en filial, et agentur eller en lignende virksomhed". hed".
Bundesgerichtshof - Interpretation of subparagraph 3 of the first paragraph of Article 13 of the Brussels Convention - Agency contract concerning currency, security and commodity future dealings - Definition of "contractual matter" - Definition of "branch, agency or other establishment".
Generaladvokat Marco Darmon fremsatte forslag til afgørelse for Domstolen den 27. oktober 1992.
Mr Advocate General Marco Darmon delivered his Opinion at the sitting of the Court on 27 October 1992.
Han foreslog følgende afgørelse:
He proposed that the Court should declare:
En sagsøger, der ikke personligt er part i en af de kontrakter, der er opregnet i artikel 13, stk. 1, i Bruxelles-konventionen, er ikke en forbruger i henhold til konventionens artikel 13 og 14.
The plaintiff in an action who is not personally a party to one of the contracts listed in the first paragraph of Article 13 of the Brussels Convention is not a consumer within the meaning of Articles 13 and 14.
Et selskab, der er hjemmehørende i en af Bruxelles-konventionens kontraherende stater, og som ejes af forbrugerens medkontrahent, men ikke har fuldmagt til at indgå aftaler, er ikke en filial, et agentur eller en lignende virksomhed i henhold til konventionens artikel 13, stk. 2.
A company whose registered office is in a signatory State to the Brussels Convention and who belongs economically to the other party to the contract with the consumer but who does not have a power to contract, is not a branch, agency or other establishment within the meaning of the second paragraph of Article 13 of the Convention.
Medmindre der foreligger en tilknytning til udlandet, er artikel 13, stk. 2, i konventionen ikke anvendelig, når filialen af et selskab, der er hjemmehørende i et tredjeland, er placeret i den samme kontrahere.de stat som den, på hvis område forbrugeren har bopæl.
The second paragraph of Article 13 of the Convention does not apply in the absence of a foreign element where the branch of the company which has its registered office in a third State is situated in the territory of the same Contracting State as that in which the consumer is domiciled.
En kommissionsaftale om udførelse af valuta-, værdipapirs- og vare terminsforretninger er en kontrakt, hvis formål er levering af tjenesteydelser, i henhold til artikel 13, stk. 1, nr. 3, i Bruxelles-konvent ionen.
An agency contract concerning currency, security and commodity future dealings is a contract for the provision of services within the meaning of the third subparagraph of the first paragraph of Article 13 of the Brussels Convention.
Sag C-158/91: Anklagemyndigheden mod Jean-Claude Levy
Case C-158/91: Ministère Public ν Jean-Claude Levy
Tribunal de police de Metz - fortolkning af artikel 15 i Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar 1976 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, er hvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår - en national retsforskrift, hvorefter natarbejde er forbudt for kvinder - forskelsbehandling
Tribunal de Police de Metz - Interpretation of Arts 1 to 5 of Council Directive 76/207/EEC of 9 February 1976 on the implementation of the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training and promotion, and working conditions - National law prohibiting night work for women - Discrimination
Generaladvokat Giuseppe Tesauro fremsatte forslag til afgørelse for Dom stolen den 27. oktober 1992.
Mr Advocate General Giuseppe Tesauro delivered his Opinion at the sitting of the Court on 27 October 1992.
Han foreslog Domstolen følgende besvarelse:
He proposed that the Court should answer as follows:
"Artikel 5 i direktiv 76/207/EØF er tilstrækkelig præcis til, at en medlemsstat ikke ved lov principielt kan forbyde, at kvinder arbejder om natten - selv om der er fastsat undtagelser - når det ikke er for budt, at mænd arbejder om natten. Den nationale domstol kan dog i medfør af Traktatens artikel 234, stk. 1, ikke anvende direktivets artikel 5, i det omfang en sådan anvendelse berører tredjelandes rettigheder i henhold til ILO-konvention nr. 89, som er ratificeret forud for EØF-Traktatens ikrafttræden.
"Article 5 of Directive 76/207/EEC is sufficiently precise to create an obligation on the part of Member States not to lay down a legislative principle prohibiting night work for women even where there are derogations, when there is no such prohibition for night work for men; nevertheless pursuant to Article 234(1) of the Treaty the national court need not apply Article 5 of the directive in so far as its application infringes the rights of third States under the International Labour Organization Convention No 89 which was ratified prior to the entry into force of the EEC Treaty.
Traktatbrud - undladelse af at træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for at opfylde Domstolens dom af 21. februar 1989 i sag 203/87, Kommissionen mod Italien - artikel 2 i Rådets momsdirektiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter - Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag -opretholdelse af en momsfritagelsesordning til fordel for den jordskælvsramte befolkning.
Failure of State to fulfil obligations - Failure to take the measures necessary to comply with the judgment of the Court of 21 February 1989 in Case 203/87 Commission ν Italy - Article 2 of Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonization of the laws of the Member States relating to turnover taxes - Common system of value added tax: uniform basis of assessment - Maintenance of a scheme exempting from VAT victims of an earthquake.
Generaladvokat Claus Gulmann fremsatte forslag til afgørelse for Domstolen den 28. oktober 1992.
Mr Advocate General Claus Gulmann delivered his Opinion at the sitting of the Court on 28 October 1992.
Finanzgericht München - fortolkning af artikel 3, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1999/85 af 16. juli 1985 om aktiv forædling og af artikel 5, stk. 1, litra c), i Rådets forordning (EØF) nr. 3677/86 af 24. november 1986 om visse gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 1999/85 om aktiv forædling - rækkevidden af en bevilling til aktiv forædling.
Finanzgericht München - Interpretation of Article 3(2) of Council Regulation (EEC) No 1999/85 of 16 July 1985 on inward processing relief arrangements and Article 5(1)(c) of Council Regulation (EEC) No 3677/86 of 24 November 1986 laying down provisions for the implementation of Regulation (EEC) No 1999/85 on inward processing relief arrangements.
Generaladvokat W. Van Gerven fremsatte forslag til afgørelse for Domstolens Første Afdeling den 29. oktober 1992.
Mr Advocate General W. Van Gerven delivered his Opinion at the sitting of the First Chamber on 29 October 1992.
Han foreslog Domstolen følgende besvarelse:
He proposed that the Court should give the following answer:
"Artikel 3, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1999/85, sammenholdt med artikel 3, stk. 7, og artikel 5, stk. 1, litra c), i forordning (EØF) nr. 3677/86, skal fortolkes således, at ansøgning om bevilling til at udføre aktiv forædling i henhold til en forædlingskontrakt indgået mellem to personer, der er etableret i Fællesskabet, kan indgives af den person, som udfører eller lader udføre forædlingsprocesserne."
"The provisions of Article 3(2) of Regulation (EEC) No 1999/85 and Articles 3(7) and 5(1)(c) of Regulation (EEC) No 3677/86 must be interpreted as meaning that an inward processing authorization under a processing contract made between two persons established in the Community may be requested by the person who carries out the processing operations or has them carried out."
Finanzgericht Hamburg - fortolkning af Kommissionens forordning (EØF) nr. 482/74 af 27. februar 1974 om tarifering af varer under position 23.04 B i Den Fælles Toldtarif - restprodukter fra udvinding af majs- kimolie.
Finanzgericht Hamburg - Interpretation of Commission Regulation (EEC) No 482/74 of 27 February 1974 on the classification of goods within sub-heading 23.04 Β of the Common Customs Tariff - By-products of maize-oil.
Generaladvokat Claus Gulmann fremsatte forslag til afgørelse for Domstolens Anden Afdeling den 29. oktober 1992.
Mr Advocate General Claus Gulmann delivered his Opinion at the sitting of the Second Chamber on 29 October 1992.
"Artikel 1, sidste punktum, i Kommissionens forordning nr. 482/74 af 27. februar 1974 skal fortolkes således, at det ikke er til hinder for en tar.fering under toldposition 23.04 B i bilaget til Rådets forordning (EØF) nr. 3331/85 af 5. december 1985, at et produkt for uden bestanddele, der hidrører fra majskorn, også indeholder visse urenheder, såfremt disse urenheder under sædvanlige fremstillings-, oplagrings- og transportbetingelser må anses for teknisk set uundgåelige eller kun kan undgås ved hjælp af uforholdsmæssige omkostninger. "
"The last sentence of Article 1 of Commission Regulation No 482/74 of 27 February 1974 must be interpreted as meaning that it does not preclude, for the purposes of classification under heading 23.04 Β reproduced in the annex to Council Regulation (EEC) No 3331/85 of 5 December 1985, a product from containing, apart from matter originating in the maize grain, certain impurities providing that the latter have to be regarded as technically and economically unavoidable in the current conditions of their manufacture, storage and transport, or if it can be prevented only at disproportionate cost."
Sag C-375/92: Kommissionen mod Kongeriget Spanien
Case C-375/92: Commission ν Kingdom of Spain
Traktatbrud - tilsidesættelse af artikel 5, 52 og 59 i EØF-Traktaten -mangel på en procedure, der gør det muligt at opnå anerkendelse af et udenlandsk eksamensbevis' ligestilling - krav om en "autorisation" til at arbejde som rejsefører på andre steder end museer for turister fra en anden medlemsstat
Failure of State to fulfil obligations - Infringement of Articles 5, 52 and 59 of the EEC Treaty - No procedure allowing the recognition of the equivalence of a foreign certificate - Requirement of a "guide's card" for the provision of services, apart from museums, as a guide interpreter travelling with a group of tourists from another Member State
Præjudiciel - Oberlandesgericht Düsseldorf - fortolkning af EØF-Traktatens artikel 85 - selektivt distributionssystem - gyldighedskriterier - system uden huller inden for fællesmarkedet eller på verdensplan
Preliminary ruling - Oberlandesgericht Düsseldorf - Interpretation of Article 85 of the EEC Treaty - System of selective distribution - Criteria for validity - Exclusive system within the Common Market or world-wide
Præjudiciel - Bundesfinanzhof - fortolkning af position 2106 9099 i Den Fælles Toldtarif - kokospulver
Preliminary ruling - Bundesfinanzhof - Interpretation of sub-heading 2106 9099 of the Common Customs Tariff - Powdered coconut
Sag C-378/92: Kommissionen mod Kongeriget Spanien
Case C-378/92: Commission ν Kingdom of Spain