natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Generaladvokat A La Pergola fremsatte forslap til afgørelse i retsmødet ("Første Afdeling) den 20. april 1999.
The Commission consequently, on 11 April 1996, sent the Kingdom of Belgium a supplementary letter of formal notice.
Dansk tekst foreligger endnu ikke.
The Commission sent the Belgian Government a supplementary reasoned opinion on 23 June 1997.
Forenede sager C-171/98, C-201/98 og C202/98 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Storhertugdømmet Luxembourg Transport
Since it had not been notified that the Belgium-Zaire Agreement had in fact been adjusted, the Commission brought the present action.
Ved stævninger indleveret til Domstolens Justitskontor den 8. maj 1998 (sag C171/98) og den 25. maj 1998 (sag C-201/98 og C202/98) har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber anlagt tre sager, hvori den har nedlagt påstand om, at det fastslås, at Kongeriget Belgien (sag C171/98 og C-201/98) og Storhertugdømmet Luxembourg (sag C202/98) har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler dem i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 4055/86 af 22.
Declares that, by failing either to adjust the agreement with the Republic of Zaire (now the Democratic Republic of the Congo) in such a way as to provide for fair, free and nondiscriminatory access by Community nationals to the cargo shares due to Belgium or to denounce that agreement, the Kingdom of Belgium has failed to fulfil its obligations under Council Regulation (EEC) No 4055/86 of 22 December 1986 applying the principle of freedom to provide services to maritime transport between Member States
Regeringerne blev opfordret til at fremkomme med deres bemærkninger inden for en frist på to måneder.
4(1) and between Member States and third countries, in particular Articles 3 and thereof;
I sag C-201/98 og C202/98 fremsatte Kommissionen en begrundet udtalelse over for Kongeriget Belgien den 16. juni 1997 og over for Storhertugdømmet Luxembourg den 29. juli 1997.
Advocate General A. La Pergola delivered his Opinion at the sitting of the First Chamber on 20 April 1999.
Efter den administrative behandling fastslog Kommissionen, at procedurerne med henblik på gennemførelse af ændringer ikke var afsluttet, og den har derfor anlagt nærværende traktatbrudssager.
— order the Kingdom of Belgium to pay the costs.'
Ved kendelse afsagt af Domstolens præsident den 15. juli 1998 er sag C-171/98, C-201/98 og C202/98 blevet forenet med henblik på den skriftlige og mundtlige forhandling samt domsafsigelsen.
Joined Cases C-171/98, C-201/98 et C-202/98 Commission of the European Communities ν Kingdom of Belgium and Grand Duchy of Luxembourg Transport
Den belgiske regering har ikke bestridt, at der er tale om traktatbrud, men erklæret, at den ikke på noget tidspunkt har haft til hensigt ikke at opfylde sine forpligtelser med hensyn til gennemførelsen af forordning nr. 4055/86.
Regulation (EEC) No 4055/86 — Freedom to provide services
Derimod har Storhertugdømmet Luxembourg bestridt et sådant traktatbrud. Den luxembourgske regering har imidlertid materielt henvist til den belgiske regerings bemærkninger og således kun ud fra et formelt synspunkt bestridt traktatbruddet.
(Failure to fulfil obligations ­ Maritime transport) (First Chamber)
Den 10. april 1991 tilstillede Kommissionen den belgiske regering en åbningsskrivelse (i sag C171/98) og den 9. november 1995 en åbningsskrivelse til henholdsvis den belgiske regering (i sag C-201/98) og den luxembourgske regering (i sag C202/98), hvori Kommissionen fastslog, at de to medlemsstater ikke havde overholdt deres forpligtelser i henhold til forordning nr. 4055/86, navnlig artikel 3 og artikel 4, stk. 1, for så vidt angår aftalerne mellem UEBL og Republikken Senegal og Republikken Côte d'Ivoire, og artikel 5 for så vidt angår aftalerne mellem UEBL og Republikken Mali og Den Togolesiske Republik.
Belgium (C­171/98 and C­201/98) and the Grand Duchy of Luxembourg (C­202/98) had failed to fulfil their obligations under Council Regulation (EEC) No 4055/86 of 22 December 1986 applying the principle of freedom to provide services to maritime transport between Member States and between Member States and third countries, in particular Articles 3 and 4(1) thereof with respect to the Republic of Senegal and the Republic of Côte d'Ivoire and Article 5 thereof with respect to the Republic of Mali and the Togolese Republic.
*1) Kongeriget Belgien (sag C171/98 og C-201/98) og Storhertugdømmet Luxembourg (sag C202/98) har tilsidesat de forpagteiser, der påhviler dem i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 4055/86 af 22. december 1986 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for søtransport mellem medlemsstaterne indbyrdes og mellem medlemsstaterne og tredjelande (EFT L 378, s 1), navnlig artikel 3 og artikel 4, stk 1, forså vidt angår Republikken Senegal og Republikken Côte d'Ivoire, og artikel 5 for så vidt angår Republikken Mali og Den Togolesiske Republik, idet de har indgået og
By applications lodged at the Court Registry on 8 May 1998 (C­171/98) and 25 May 1998 (C­201/98 and C­202/98), the Commission of the European Communities brought three actions for declarations that, by concluding and maintaining in force the agreements containing cargo­sharing arrangements with the Togolese Republic (C­171/98 and C­202/98) and the Republic of Mali (C­201/98 and C­202/98) and by failing either to adjust the agreements with the Republic of Senegal and the Republic of Côte d'Ivoire (C­201/98 and C­202/98) in such a way as to provide for fair, free and non­discriminatory access by Community nationals to the cargo shares due to Belgium and Luxembourg or to denounce those agreements, the Kingdom of
Kongeriget Belgien betaler sagsomkostningerne i sag C171/98 og C-201/98, og Storhertugdømmet Luxembourg betaler sagens omkostninger i sag C-202/98.*
were joined for the purposes of the written and oral procedure and judgment.
Generaladvokat A. La Pergola fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Første Afdeling") den 20. april 1999.
At the end of the pre-Iitigation procedure, since it found that the adjustment procedures had not been completed, the Commission brought the present actions for failure to fulfil obligations.
Præjudiciel »Fjerde direktiv 78/660/EØF — årsregnskaber — princippet om et pålideligt billede — forsigtighedsprincippet — princippet om særskut værdiansættelse — samlede hensættelser til imødegåelse af flere risici — betingelser for at foretage hensættelser* (Femte Afdeling) årsregnskaber) af 19. december 1985.
As the Commission observes, whatever the timelimit applicable, the agreements at issue in the present cases should long since have been phased out or adjusted by the Kingdom of Belgium and the Grand Duchy of Luxembourg.
Ved kendelse af 16. juli 1997 har Finanzgericht Köln forelagt to præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af Rådets fjerde direktiv 78/660/EØF af 25. juli 1978 på grundlag af traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om årsregnskaberne for visse selskabsformer (herefter »direktivet«).
By letter of 10 April 1991 to the Belgian Government (C-171/98) and two letters of 9 November 1995 to the Belgian Government (C-201/98) and the Luxembourg Government (C-202/98) respectively, the Commission stated that those two Member States had failed to fulfil their obligations under Regulation No 4055/86, in particular Articles 3 and 4(1) thereof with respect to the agreements between the BLEU and the Republic of Senegal and the Republic of Côte d'Ivoire and Article 5 with respect to the agreements between the BLEU and the Republic of Mali and the Togolese Republic, and therefore gave them formal notice to submit their observations within two months.
I forbindelse med gennemførelsen af de byggerier, som sagsøgeren, DE + ES, har fået ordrer på, benytter selskabet foruden egne ansatte tillige underentreprenører.
The Belgian Government does not dispute that there has been a failure to fulfil obligations and states that it never intended to evade its obligations concerning the implementation of Regulation No 4055/86.
I forbindelse med ansættelsen af den selskabsskat og erhvervsskat, som sagsøgeren skulle svare for året 1993, ønskede sagsøgeren at foretage en samlet hensættelse til imødegåelse af garantirisici i forbindelse med visse byggerier. Risiciene
On the other hand, the Grand Duchy of Luxembourg denies that there is a failure to fulfil obligations. However, since it refers to the Belgian Government's observations
Spørgsmålene er blevet rejst under en sag mellem DE + ES Bauunternehmung GmbH (herefter »DE + ES«), der er et tysk byggefirma, og Finanzamt Bergheim (herefter »Finanzamt«).
In Case C-171/98 the Commission sent the Kingdom of Belgium a reasoned opinion by letter of 11 October 1993, and a supplementary reasoned opinion on 26 January 1996.
Direktivet er blevet gennemført i tysk ret ved Bilanzrichtliniengesetz (den tyske lov om
In Cases C-201/98 and C-202/98 the Commission sent a reasoned opinion to the Kingdom of Belgium on 16 June 1997 and to the Grand Duchy of Luxembourg on 29 July 1997.
De af den nationale ret stillede spørgsmål må forstås således, at de rejser en række problemer, som vil blive behandlet hver for sig i det følgende.
on the substance, the Luxembourg Government contests the failure to fulfil obligations only in a formal sense.
Såfremt dette besvares benægtende, skal det dernæst undersøges, om hver garantirisiko skal værdiansættes særskilt, eller om det er muligt, eller i givet fald nødvendigt, at foretage en samlet hensættelse til dækning af alle sådanne risici.
Declares that, by concluding and maintaining in force the agreements containing cargosharing arrangements with the Togolese Republic (C-171/98 and C-202/98) and the Republic of Mali (C-201/98 and C-202/98) and by failing either to adjust the agreements with the Republic of Senegal and the Republic of Côte d'Ivoire (C-201/98 and C-202/98) in such a way as to provide for fair, free and nondiscriminatory access by Community nationals to the cargo shares due to Belgium and Luxembourg or to denounce those agreements, the Kingdom of Belgium (C-171/98 and C-201/98) and the Grand Duchy of Luxembourg (C-202/98) have failed to fulfil their obligations under Council Regulation (EEC) No 4055/86 of 22 December 1986 applying the principle of freedom to provide services to maritime transport between Member States and between Member States and third countries, in particular Articles 3 and 4(1) thereof with respect to the Republic of Senegal and the Republic of Côte d'Ivoire and Article 5 thereof with respect to the Republic of Mali and the Togolese Republic;
Endelig skal der for det tredje tages stilling til, om en sådan hensættelse på forhånd kan begrænses til en fast procentdel af den omsætning, der kan give anledning til garantiforpligtelser.
In Cases C-171/98 and C-201/98, orders the Kingdom of Belgium to pay the costs and, in Case C-202/98, orders the Grand Duchy of Luxembourg to pay the costs.'
Direktivet præciserer ikke, hvorledes »undtagelsestilfælde« skal forstås, og udtrykket skal derfor fortolkes i lyset af direktivets formål, der er, at de pågældende selskabers årsregnskaber skal give et pålideligt billede af deres aktiver og passiver, økonomiske stilling samt resultatet.
Advocate General A. La Pergola delivered his Opinion at the sitting of the First Chamber on 20 April 1999. He proposed that the Court: grant the Commission's applications in Cases C­171/98, C­201/98 and C­202/98; order the Kingdom of Belgium and the Grand Duchy of Luxembourg to pay the costs.'
billede som muligt af det pågældende selskabs reelle økonomiske stilling.
In Germany corporation tax and trade tax are calculated on the basis of the balance sheet drawn up in accordance with the Law transposing the Directive into national law.
De garantirisici, hovedsagen drejer sig om, udgør potentielle forpligtelser, hvis størrelse eUer indfrielsestidspunkt det ikke er muligt at angive nærmere.
The questions submitted by the national court must be understood as raising the following issues which must be examined in turn.
For det første fremgår det af direktivets hovedformål, at årsregnskabet skal give et pålideligt billede af selskabets aktiver og passiver, økonomiske stilling samt resultat For det andet fremgår det af direktivets artikel 42, stk. 1, at hensættelser til omkostninger, herunder uforudsete udgifter, ikke må overstige det beløb, som er nødvendigt.
By order of 16 July 1997, the Finanzgericht Köln (Finance Court, Cologne) referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation of the Fourth Council Directive (78/660/EEC) of 25 July 1978 based on Article 54(3)(g) of the Treaty on the annual accounts of certain types of companies (hereinafter 'the Directive').
Der skal foretages én enkelt hensættelse for samtlige risici, når en samlet værdiansættelse af hensættelsen, som i sagen for den nationale ret, er det hensigtsmæssige middel til at sikre et pålideligt billede af det udgiftsbeløb, der skal opføres som en passivpost.
Those questions were raised in proceedings between DE + ES Bauunternehmung GmbH (hereinafter 'DE + ES'), a German building company, and Finanzamt Bergheim (hereinafter 'the Finanzamt').
Samlede hensættelser til imødegåelse af garantirisici kan dermed ikke på forhånd og abstrakt begrænses af myndighederne til en fast procentsats af den del af omsætningen, der giver anledning til garantiforpligtelser.
The Directive was transposed into German law by the Bilanzrichtliniengesetz (Law on Accounting Guidelines) of 19 December 1985. That Law was then incorporated in the Third Book of the Handelsgesetzbuch (Commercial Code, hereinafter 'the HGB') of 10 May 1897.
Direktivet indeholder ikke nogen angivelse af de betingelser, værdiansættelseskriterier eller procentsatser, der skal overholdes, for at en samlet hensættelse kan tillades.
First, it is necessary to determine whether the Directive precludes the creation of a provision for potential liabilities under warranties, such as those in question here, in respect of obligations which arise in law before the date of the balance sheet but whose effects will not become apparent until after that date.
Det følger heraf, at sådanne hensættelser kun nærmere kan bestemmes på de vilkår, der er fastsat i de
If the Directive does not preclude such a provision, the second question to be examined is whether each potential warranty liability must be evaluated separately or whether a global provision for all such liabilities may, or even must, be made.
Den berørte virksomhed kan ikke fastsætte en sådan samlet hensættelse på et niveau, der er højere end rimeligt i forhold til den pågældende risiko.
A third question to be examined is whether the making of such a provision may, as a matter of principle, be limited to a fixed percentage of the turnover subject to warranties.
Det hedder i domskonklusionen:
It therefore sought tax relief equal to the amount of that valuation.
»Rådetsfjerde direktiv 78/660/EØF af 25. juli 1978 på grundlag af traktatens artikel 54, stk 3, litra g), om årsregnskaberne for visse selskabsformerpåbyder at foretage en hensættelse til imødegåelse af garantirisici, som de i hovedsagen omhandlede, i forbindelse med forpligtelser, der retligt set er opstået inden statustidspunktet, men hvis virkninger først vil vise sig efter denne dato.
Article 20(1) of the Directive lays down the obligation to enter provisions for liabilities and charges in the accounts under 'Liabilities'.
Der skal foretages én enkelt hensættelse for alle sådanne risici, såfremt en samlet værdiansættelse af hensættelsen, som i denne sag er det hensigtsmæssige middel til at sikre et pålideligt bulede af det udgiftsbeløb, der skal opføres som en passivpost.
It is clear from its wording that provisions for potential warranty liabilities must be entered under 'Liabilities' provided that those liabilities constitute charges the nature of which is clearly defined and which are likely to be incurred but are uncertain as to their amount or the date on which they will arise.
I mangel af en fcettesskabsregulering, der særligt angår metoden og kriterierne for værdiansættelse af hensættelser til omkostninger, herunder uforudsete udgifter, skal disse hensættelser fastsættes på de vilkår, der er fastlagt i de forskellige nationale retsforskrifter, dog under forudsætning af, at årsregnskabet giver et pålideligt billede af selskabets aktiver og passiver, økonomiske stilling samt resultatet, og at hensættelserne ikke overstiger det beløb, som er nødvendigt f or selskabet.*
The Finanzamt refused to accept the amount of the provision sought and proposed a provision corresponding to 0.5% of the turnover in the last two years.
Generaladvokat P. Léger fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Femte Afdeling) den 26. november 1998.
The Finanzgericht, the court making the reference, decided to stay proceedings and to refer several questions to the Court for a preliminary ruling.
Sag C-401/98 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Hellenske Republik Tilnærmelse af lovgivningerne
valuation is the most appropriate way of ensuring that the expenditure to be shown under 'Liabilities' in the balance sheet represents a true and fair view of its amount.
»Traktatbrud — manglende gennemførelse af direktiv 94 147I EF* (Femte Afdeling) gennemførelse af direktivet ikke er blevet truffet inden for den fastsatte frist.
The Directive contains no indications as to the conditions under which global provisions may be made, as to the valuation criteria to be applied or as to the percentage up to which they may be made.
Den har imidlertid gjort gældende, at Ministeriet for Udvikling allerede har udarbejdet et forslag til præsidentdekret, som snarest vil blive forsynet med alle de nødvendige underskrifter og derefter forelagt for det græske statsråd, og at regeringen vil bestræbe sig på hurtigst muligt at afslutte proceduren til gennemførelse af direktivet i national ret.
It follows that such provisions can be determined only under the conditions laid down by the national legislation of the various Member States.
Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 10. november 1998 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/47/EF af 26. oktober 1994 om beskyttelse af køber i forbindelse med visse aspekter ved kontrakter om brugsret til fast ejendom på timeshare-basis (herefter »direktivet«), idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet.
The principle of a true and fair view requires that the accounts reflect the activities and transactions which they are supposed to describe and that the accounting information be given in the form judged to be the soundest and most appropriate for satisfying third parties' needs for information, without harming the interests of the company.
En medlemsstat kan ikke påberåbe sig bestemmelser, fremgangsmåder eller forhold i sin nationale retsorden til støtte for, at forpligtelser og frister, der følger af et direktiv, ikke overholdes.
In this regard, Article 34(l)(e) of the Directive provides that the components of asset and liability items must be valued separately. That provision also applies to the provisions referred to in Article 20(1) of the Directive.
Den græske regering har ikke bestridt, at de nødvendige foranstaltninger med henblik på
However, the powers of the national authorities in this regard are restricted by the Directive.
Det hedder i domskonklusionen:
It follows that the valuation criteria laid down by the national authorities must comply with those two conditions.
•1) Den Hellenske Republik har tilsidesat sine )rorpligteher i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/47/EF af 26. oktober 1994 om beskyttelse af køber i forbindelse med visse aspekter ved kontrakter om brugsret til fast ejendom på timeshare-basis, idet den ikke indenfor den fastsatte frist har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet.
The principle of separate valuation laid down in Article 31(l)(e) of the Directive is not, however, absolute.
Den Hellenske Republik betaler sagens omkostninger.·
The undertaking concerned may not set such a global provision above a reasonable level, having regard to the potential liability concerned.
Generaladvokat A. Saggio fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Femte Afdelingl den 17. juni 1999.
The exceptional cases referred to in Article 31(2) are therefore those in which separate valuation would not give the truest and fairest possible view of the actual financial position of the company concerned.
I november 1996 besluttede Amt af tekniske grunde at forsyne midterrabatten på den pågældende del af motorvejen med autoværn af stål og ikke af beton, således som det var fastsat i udbuddet.
A single provision for all such potential liabilities must be made where, as in the present case, a global valuation is the most appropriate way of ensuring that the expenditure to be shown under 'Liabilities' represents a true and fair view of its amount.
Den iværksatte derfor et andet udbud med hensyn til opsættelse af autoværn af stål i midterrabatten, hvilket skete i henhold til en procedure om offentligt udbud.
In the absence of Community rules specifically applying to the method and criteria for evaluating provisions for charges and liabilities, those provisions should be determined under the conditions laid down by the national legislation of the various Member States, on condition, however, that the annual accounts give a true and fair view of the assets, financial position and the profit or loss of the company and that the provisions do not exceed in amount the sums which are necessary.'
Udbudsproceduren blev påbegyndt i april 1997.
Advocate General P. Léger delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 26 November 1998.
Efter at Amt havde gennemgået samtlige bud og forkastet buddene fra de tre øvrige bydende i henhold til BVergG's § 52, stk. 1, i forbundsloven om indgåelse af offentlige kontrakter (Bundesvergabegesetz, herefter »BVergG«) var der kun buddet fra Fracasso og Leitschutz tilbage.
The Fourth Council Directive (78/660/EEC) of 25 July 1978 based on Article 54(3)(g) of the Treaty on the annual accounts of certain types of companies does not preclude a limited liability building construction company from making provision for risks of warranty liabilities which arise before the date of the balance sheet but whose effects will materialize only after that date, not separately, according to the specific risks residing in specific contracts, but globally, at a fixed percentage of its turnover subject to warranties.
Amt besluttede herefter endeligt ikke at lade autoværnet i midterrabatten udføre i stål, men i beton, og at tilbagekalde udbuddet herom i henhold til BVergG's § 55, stk. 2. Den underrettede ved en skrivelse Fracasso og Leitschutz herom.
In the absence of harmonisation of national rules relating to the determination of the basis for assessment to direct taxes, the Member States alone are competent to lay down the rules relating to tax deductibility of provisions for charges and liabilities.'
I foråret 1996 iværksatte Amt et udbud med hensyn til nogle bygge- og anlægsarbejder, herunder opsætning af et betonautoværn i midterrabatten på en del af Westautobahn Al.
Case C-401/98 Commission of the European Communities ν Hellenic Republic Approximation of laws
Med spørgsmålets første led ønsker den nationale ret oplyst, om direktiv 93/37 skal fortolkes således, at den ordregivende myndighed, som har iværksat et udbud, er forpligtet til at tildele ordren til den eneste bydende, der er blevet anset for egnet til at deltage i proceduren.
The Greek Government does not deny that the measures necessary to transpose the Directive were not taken within the prescribed period.