natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hvis derimod de ordens- og sikkerhedsforskrifter, der begrænser den frie udveksling af tjenesteydelser, finder anvendelse uden forskel på samtlige nationale tjene steydere og tjenesteydere fra andre med lemsstater, skal de, ligesom alle andre, være begrundet i tvingende almene hensyn, for så vidt disse hensyn ikke allerede varetages ved de regler, som fællesskabsborgeren er underlagt i dennes etableringsstat, ligesom de skal være objektivt nødvendige for at sikre gennemførelsen af deres mål.
Accordingly, publicorder legislation which is not applicable without distinction to the provision of services, irrespective of the origin thereof, and which is therefore discriminatory, will be compatible with Community law only if it can be brought within the scope of an express derogating provision.
Derfor er ordens- og sikkerhedsforskrifter, som ikke finder anvendelse uden forskel på samtlige tjenesteydelser, uanset fra hvilket land de ydes, og som derfor er udtryk for forskelsbehandling, kun forenelige med fællesskabsretten, såfremt de kan begrundes i en udtrykkelig undtagelsesbestemmelse. I den foreliggende sag skal der henvises til traktatens artikel 56, som, ved et antal undtagelser fra den frie udveksling af tjenesteydelser, omfatter de forholdsregler, der er indført ved nationale bestem melser, der indeholder særlige regler for fremmede statsborgere, og som er begrundet i hensynet til den offentlige orden, den offentlige sikkerhed eller den offentlige sundhed.
If, on the other hand, the publicorder legislation which gives rise to the restriction applies without distinction to national providers of services and to providers of services from other Member States, it must, like all other legislation of like effect, be justified by _BAR_ overriding reasons relating to the public interest in so far as that interest is not safeguarded by the provisions to which Community nationals are subject in the Member State in which they are established, it must be objectively necessary in order to ensure that the result which it pursues is attained, and it must not go beyond what is necessary in order to achieve that result.
VII — Forslag til afgørelse
VII — Conclusion j
På baggrund af ovenstående foreslår jeg Domstolen at besvare de af Tribunal correctionnel de Huy stillede præjudicielle spørgsmål således:
In the light of the foregoing considerations, I propose that the Court of Justice give the following answer to the questions referred by the Tribunal Correctionnel, Huy:
»l)EF-traktatens artikel 59 og 60 er ikke til hinder for, at en medlemsstat forpligter virksomheder, som er etableret i en anden medlemsstat og som midlertidigt udsender sine arbejdstagere for at udføre en tjenesteydelse i førstnævnte stat, til at betale disse arbejdstagere den mindsteløn, som gælder i førstnævnte stat i den pågældende sektor eller branche, og forpligter virksomhederne til at betale bidrag til en fond, som er oprettet af virksomhederne i sektoren med henblik på at indtræde i visse af virk-
(1) Articles 59 and 60 of the EC Treaty do not preclude a Member State from requiring an undertaking established in another Member State which temporarily posts its workers to the first Statei in order to provide services there to pay the statutory minimum wage or the industrywide minimum wage applicable in its territory to the sector or; field of activity in question, and to pay contributions to a fund set up by the undertakings in that sector in order to take over some of the employers' wage-related liabilities, provided
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT RUIZ-JARABO — FORENEDE SAGER C-369/96 OG C-376/96 somhedernes lønforpligtelser, forudsat at disse virksomheder ikke allerede for de samme perioder og for de samme arbejdstagere som følge af lovgivningen i etableringsmedlemsstaten er underlagt lønforpligtelser, hvis opfyldelse sikrer arbejdstagerne den samme eller en bedre årsindtægt end den, de ville få udbetalt, såfremt de arbejdede hele året i værtsmedlemsstaten.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — JOINED CASES C-369/96 AND C-376/96 that, under the legislation of the Member State of establishment, the undertaking in question is not already subject, for the same periods and in respect of the same workers, to wage-related liabilities which mean that the remuneration payable to a worker, viewed on an overall annual basis, is the same as or greater than that which he would receive for working the entire year in the host Member State.
Såfremt den i værtsmedlemsstaten gældende mindsteløn finder anvendelse, kan der endvidere kræves opfyldelse af en forpligtelse til at udlevere et personligt kort til hver arbejdstager, som gør det muligt for de kompetente myndigheder at kontrollere, at forpligtelsen til at betale bidrag er overholdt.
If the minimum wage in force in the host Member State is applicable, other obligations, such as the issue of an individual account to each worker, for the purpose of monitoring compliance with the obligation to pay contributions, may be called for.
2) Traktatens artikel 59 og 60 er til hinder for, at en medlemsstat pålægger en virksomhed, som er etableret i en anden medlemsstat, og som midlertidigt udsender sine arbejdstagere for at udføre arbejder i den førstnævnte stat, at opfylde forpligtelser som de i nr. 1 og nr. 5 i det første præjudicielle spørgsmål nævnte, eftersom disse forpligtelser går ud over, hvad der er nødvendigt for at nå det forfulgte mål, nemlig at stille oplysninger om de ansatte, en virksomhed har eller har haft ansat på en byggeplads, til rådighed for de nationale myndigheder, og dermed tilsidesætter proportionalitetsprincippet.
(2) Articles 59 and 60 of the Treaty preclude a Member State from imposing on an undertaking established in another Member State which temporarily moves with its workers to the first State in order to carry out works there obligations such as those set out under points 1 and 5 of the first question, because, in going beyond what is necessary in order to attain the objective which they pursue, namely to ensure that information relating to the workers whom an undertaking employs or has employed on a construction site is available to the national authorities, they infringe the principle of proportionality. tionality.
3) Traktatens artikel 59 og 60 er ikke til hinder for, at en medlemsstat kontrollerer anvendelsen af dens socialretlige bestemmelser ved hjælp af ethvert passende middel.
(3) Articles 59 and 60 of the Treaty do not preclude a Member State from monitoring the application of its social legislation by all appropriate means.
Når det drejer sig om en virksomhed, som er etableret i en anden medlemsstat, og som midlertidigt udsender sine arbejdstagere for at udføre arbejder på den førstnævnte medlemsstats område, kan den kun pålægges forpligtelser som de i nr. 3, 4, 9 og 10 i første præjudicielle spørgsmål beskrevne, såfremt virksomheden ikke allerede opfylder lignende forpligtelser i henhold til lovgivningen i etableringsmedlemsstaten, hvorved der skal tages mindre hensyn til benævnelsen af de forskellige dokumenter end til deres indhold og formål. Værtsmedlemsstaten kan kun kræve, at virksomheden retter sig efter dennes lovgivning, i det omfang hvor denne supplerer lovgivningen i etableringsmedlemsstaten, men ikke hvis lovgivningerne dermed anvendes dobbelt.
In the case of an undertaking established in another Member State which temporarily moves with its workers to the first State in order to carry out works there, obligations such as those described under points 3, 4, 9 and 10 of the first question may be imposed only if that undertaking does not already satisfy similar obligations under the legislation of the Member State of establishment, having regard not so much to the names of the various documents as to their content and the purpose they serve; that undertaking may be required to comply with the legislation of the host Member State only in so far as it supplements the legislation of the Member State of establish ment, but not if the two overlap.
4) Traktatens artikel 59 og 60 fritager ikke en virksomhed, som er etableret i en medlemsstat, og som midlertidigt udsender sine arbejdstagere for at udføre arbejder i en anden medlemsstat, fra at samarbejde med denne stats arbejdsmarkedsinspektion, når denne beslutter at undersøge, om den pågældende virksomhed overholder den i værtsmedlemsstaten gældende sociale lovgivning.
(4) Articles 59 and 60 of the Treaty do not exempt an undertaking established in a Member State which temporarily moves with its workers to another Member State in order to provide services there from the duty to cooperate with the officers of the labour inspectorate in that State where they propose to verify compliance by that undertaking with the social laws in force in its territory.
5) Traktatens artikel 59 og 60 ændrer ikke anvendelsesområdet for de nationale ordens- og sikkerhedsforskrifter.
(5) Articles 59 and 60 of the Treaty do not alter the scope of national publicorder legislation.
Såfremt disse forskrifter imidlertid er udtryk for forskelsbehandling, er de kun forenelige med fællesskabsretten, såfremt de kan begrundes i en udtrykkelig undtagelse som de i traktatens artikel 56 omhandlede.
However, if that legislation is discriminatory, it will be compatible with Community law only if it can be brought within the scope of an express provision laying down an exception such as those listed in Article 56 of the Treaty.
Hvis derimod de bestemmelser, der begrænser den frie udveksling af tjenesteydelser, finder anvendelse uden forskel, skal de, ligesom alle andre, være begrundet i tvingende almene hensyn, for så vidt disse hensyn ikke allerede varetages ved de regler, som fællesskabsborgeren er underlagt i dennes etableringsmedlemsstat, ligesom de skal være objektivt nødvendige for at sikre gennemførelsen af de mål, de forfølger, og de må ikke gå ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette resultat.«
If, on the other hand, the legislation which gives rise to the restriction on the freedom to provide services applies without distinction, it must, like all other legislation of like effect, be justified by overriding reasons relating to the public interest, in so far as that interest is not already safeguarded by the provisions to which Community nationals are subject in the Member State of establishment, it must be objectively necessary in order to ensure that the result which it pursues is achieved, and it may not go beyond what is necessary in order to achieve that result.
I de forenede sager C-369/96 og C-376/96, angående anmodninger, som Tribunal correctionnel de Huy (Belgien) i medfør af EF-traktatens artikel 177 (nu artikel 234 EF) har indgivet til Domstolen for i de for nævnte ret verserende straffesager mod
In Joined Cases C-369/96 and C-376/96,
Arblade & Fils SARL, civilretligt ansvarlig part (sag C-369/96), og Bernard Leloup,
Arblade & Fils SARL, as the party civilly liable (C-369/96), and Bernard Leloup,
Sofrage SARL, civilretligt ansvarlig part (sag C-376/96), at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af EF-traktatens artikel 59 (efter ændring nu artikel 49 EF) og EF-traktatens artikel 60 (nu artikel 50 EF),
Sofrage SARL, as the party civilly liable (C-376/96), on the interpretation of Articles 59 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 49 EC) and 60 of the EC Treaty (now Article 50 EC),
DOMSTOLEN sammensat af præsidenten, G.C. Rodríguez Iglesias, afdelingsformændene J.C. Moitinho de Almeida, D.A.O. Edward (refererende dommer) og R. Schintgen samt dommerne J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann, H. Ragnemalm og M. Wathelet, generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer justitssekretær: ekspeditionssekretær D. Louterman-Hubeau, efter at der er indgivet skriftlige indlæg af:
Advocate General: D. Ruiz-Jarabo Colomer, Registrar: D. Louterman-Hubeau, Principal Administrator, after considering the written observations submitted on behalf of:
— J.-C. Arblade og Arblade & Fils SARL (sag C-369/96) og B. og s. Leloup og Sofrage SARL (sag C-376/96) ved advokaterne D. Ketchedjian og E. Jakhian, henholdsvis Paris og Bruxelles — den belgiske regering (sagerne C-369/96 og C-376/96) ved kommitteret J. Devadder, Ministeriet for Udenrigsanliggender, Udenrigshandel og Udviklingssamarbejde, som befuldmægtiget, bistået af advokat B. van de Walle de Ghelcke, Bruxelles
— J.-C. Arblade and Arblade & Fils SARL (C-369/96) and B. and S. Leloup and Sofrage SARL (C-376/96), by D. Ketchedjian and E. Jakhian, respectively of the Paris and Brussels Bars, — the Belgian Government (C-369/96 and C-376/96), by J. Devadder, General Adviser in the Ministry of Foreign Affairs, External Trade and Development Aid, acting as Agent, assisted by B. van de Walle de Ghelcke, of the Brussels Bar,
— den tyske regering (sagerne C-369/96 og C-376/96) ved afdelingschef E. Roder og ekspeditionssekretær B. Kloke, begge Forbundsøkonomiministeriet, som befuldmægtigede
— the German Government (C-369/96 and C-376/96), by E. Röder, Minister ialrat in the Federal Ministry of Economic Affairs, and B. Kloke, Oberregierungsrat in that Ministry, acting as Agents,
— den østrigske regering (sagerne C-369/96 og C-376/96) ved M. Potacs, Forbundsudenrigsministeriet, som befuldmægtiget
— the Austrian Government (C-369/96 and C-376/96), by M. Potacs, of the Federal Ministry of Foreign Affairs, acting as Agent,
— den finske regering (sag C-369/96) ved juridisk konsulent T. Pynnä, Uden rigsministeriet, som befuldmægtiget
— the Finnish Government (C-369/96), by T. Pynnä, Legal Adviser in the Ministry of Foreign Affairs, acting as Agent,
— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (sagerne C-369/96 og C-376/96) ved juridisk konsulent A. Caeiro og M. Patakia, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmægtigede, på grundlag af retsmøderapporten, efter at der i retsmødet den 19. maj 1998 er afgivet mundtlige indlæg af J.-C. Arblade og Arblade & Fils SARL og B. og s. Leloup og Sofrage SARL ved advokat D. Ketchedjian, af den belgiske regering ved advokat B. van de Walle de Ghelcke, bistået af socialinspektør J.-C. Heirman, som sagkyndig, af den tyske regering ved E. Roder, af den nederlandske regering ved konsulent J.S. van den Oosterkamp, Udenrigsministeriet, som befuldmægtiget, af den finske regering ved T. Pynnä, af Det Forenede Kongeriges regering ved Assistant Treasury Solicitor J.E. Collins, som befuldmægtiget, bistået af D. Wyatt, QC, og af Kommissionen ved A. Caeiro og M. Patakia, og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse den 25. juni 1998, I - 8500
— the Commission of the European Communities (C-369/96 and C-376/96), by A. Caeiro, Legal Adviser, and M. Patakia, of its Legal Service, acting as Agents, having regard to the Report for the Hearing, after hearing the oral observations of J.-C. Arblade and Arblade & Fils SARL and B. and S. Leloup and Sofrage SARL, represented by D. Ketchedjian, of the Belgian Government, represented by B. van de Walle de Ghelcke, assisted by J.-C. Heirman, social inspector, acting as an expert, of the German Government, represented by E. Roder, of the Netherlands Government, represented by J.S. van den Oosterkamp, Assistant Legal Adviser in the Ministry of Foreign Affairs, acting as Agent, of the Finnish Government, represented by T. Pynnä, of the United Kingdom Government, represented by J.E. Collins, Assistant Treasury Solicitor, acting as Agent, assisted by D. Wyatt QC, and of the Commission, represented by A. Caeiro and M. Patakia, at the hearing on 19 May 1998, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 25 June 1998, I - 8500
afsagt følgende
Judgment
Ved to afgørelser af 29. oktober 1996, indgået til Domstolen henholdsvis den 25. november 1996 (sag C-369/96) og den 26. november 1996 (sag C-376/96), har Tribunal correctionnel de Huy i hver af sagerne i medfør af EF-traktatens artikel 177 (nu artikel 234 EF) forelagt to præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af EF-traktatens artikel 59 (efter ændring nu artikel 49 EF) og EF-traktatens artikel 60 (nu artikel 50 EF).
By two judgments of 29 October 1996, received at the Court on 25 November 1996 (C-369/96) and 26 November 1996 (C-376/96) respectively, the Tribunal Correctionnel de Huy (Huy Criminal Court) referred to the Court for a preliminary ruling under Article 177 of the EC Treaty (now Article 234 EC), in each of those cases, two questions on the interpretation of Articles 59 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 49 EC) and 60 of the EC Treaty (now Article 50 EC).
Spørgsmålene er blevet rejst under to straffesager mod dels Jean-Claude Arblade, som direktør for det franske selskab Arblade & Fils SARL, og Arblade & Fils SARL selv, som civilretligt ansvarlig part (herefter tilsammen »Arblade«) (sag C-369/96), dels Serge og Bernard Leloup, som direktører for det franske selskab Sofrage SARL, og Sofrage SARL selv, som civilretligt ansvarlig part (herefter tilsammen »Leloup« ) (sag C-376/96), som er tiltalt for ikke at have opfyldt flere arbejdsretlige forpligtelser, der gælder i henhold til den belgiske lovgivning, og hvis manglende overholdelse straffes efter belgiske ordens- og sikkerhedsforskrifter. skrifter. Den nationale lovgivning
Those questions were raised in the course of two prosecutions brought against, first, Jean-Claude Arblade, in his capacity as manager of the French company Arblade & Fils SARL, and Arblade & Fils SARL itself, as the civilly liable party (hereinafter together referred to as 'Arblade') (C-369/96), and, second, Serge and Bernard Leloup, in their capacity as managers of the French company Sofrage SARL, and Sofrage SARL itself, as the civilly liable party (hereinafter together referred to as 'Leloup') (C-376/96), for failure to comply with various social obligations provided for by Belgian legislation, an offence punishable by penalties under Belgian publicorder legislation. The national legislation
Forpligtelserne vedrørende udfærdigelse, føring og opbevaring af arbejdsretlige dokumenter, mindstelønnen inden for byggebranchen og ordningerne med
The obligations concerning the drawing-up, keeping and retention of social and labour documents, minimum remuneration in the construction industry and the
»timbresintempéries« (en ydelse ved ledighed på grund af vejrlig) og »timbresfidélité« (en bonusydelse) samt mulighederne for kontrol med overholdelsen af disse forpligtelser er fastsat i følgende forskrifter:
1999 — JOINED CASES C-369/96 AND C-376/96 systems of 'timbresintempéries' (bad weather stamps) and 'timbresfidélité' (loyalty stamps), and the monitoring of compliance with those obligations, are imposed by the following legislation:
— lov af 8. april 1965 om indførelse af arbejdsregulativer (Moniteur belge af 5.5.1965)
— the Law of 8 April 1965 introducing labour regulations (Moniteur belge of 5 May 1965),
— lov af 16. november 1972 om arbejdstilsyn {Moniteur belge af 8.12.1972)
— the Law of 16 November 1972 concerning the Labour Inspectorate (Moniteur belge of 8 December 1972),
— kongelig anordning nr. 5 af 23. oktober 1978 om føring af arbejdsretlige dokumenter (Moniteur belge af 2.12.1978)
— Royal Decree No 5 of 23 October 1978 concerning the keeping of social documents (Moniteur belge of 2 December 1978),
— kongelig anordning af 8. august 1980 om føring af arbejdsretlige dokumenter (Moniteur belge af 27.8.1980, berigtiget i Moniteur belge af 10. og 16.6.1981)
— the Royal Decree of 8 August 1980 concerning the keeping of social documents (Moniteur belge of 27 August 1980, as rectified in Moniteur belge of 10 and 16 June 1981),
— kollektiv overenskomst af 28. april 1988, indgået i Commission paritaire de la construction, vedrørende »timbresfidélité« og »timbresintempéries«
— the Collective Labour Agreement of 28 April 1988, concluded under the aegis of the Construction Sector Joint Committee, concerning the award of
(herefter »den kollektive overenskomst af 28. april 1988«), som blev gjort obligatorisk ved kongelig anordning af 15. juni 1988 (Moniteur belge af 7.7.1988, s. 9897)
'timbresfidélité' and 'timbresintempéries' ('the CLA of 28 April 1988') and rendered compulsory by the Royal Decree of 15 June 1988 {Moniteur belge of 7 July 1988, p. 9897),
— kongelig anordning af 8. marts 1990 om føring af personlige kort for arbejdstagere (Moniteur belge af 27.3.1990) og
— the Royal Decree of 8 March 1990 concerning the keeping of individual records for workers {Moniteur belge of 27 March 1990), and
— kollektiv overenskomst af 28. marts 1991, indgået i Commission paritaire de la construction, vedrørende arbejdsvilkår (herefter »den kollektive overens komst af 28. marts 1991«), som blev gjort obligatorisk ved kongelig anordning af 22. juni 1992 {Moniteur belge af 14.3.1992, s. 17968).
— the Collective Labour Agreement of 28 March 1991 concluded under the aegis of the Construction Sector Joint Committee, concerning working conditions ('the CLA of 28 March 1991') and rendered compulsory by the Royal Decree of 22 June 1992 {Moniteur belge of 14 March 1992, p. 17968).
Denne lovgivning er relevant for nærværende dom på flere punkter.
Various aspects of that legislation are relevant for the purposes of the present judgment.
For det første findes der regler om kontrol med overholdelsen af lovgivningen om føring af arbejdsretlige dokumenter, om arbejdshygiejne og -medicin, om arbejdsbeskyttelse, om arbejdsforskrifter og forholdet mellem arbejdsgivere og arbejdstagere, om sikkerhed på arbejdspladsen, om social sikring og om social bistand.
First, a system has been organised for monitoring compliance with the legislation relating to the keeping of social documents, hygiene and medical care in the workplace, employment protection, labour rules and employment relationships, safety in the workplace, social security and social assistance.
Arbejdsgiverne har pligt til ikke at lægge hindringer i vejen for denne kontrol (den kongelige anordning nr. 5 af 23.10.1978 og loven af 16.11.1972).
Employers are under an obligation not to hinder such surveillance (Royal Decree No 5 of 23 October 1978 and the Law of 16 November 1972).
For det andet skal en virksomhed inden for byggebranchen, der udfører et arbejde i Belgien, eftersom den kollektive overenskomst af 28. marts 1991 er gjort
Second, in view of the compulsory effect given to the CLA of 28 March 1991 by royal decree, construction undertakings carrying out work in Belgium are
For det tredje skal en sådan virksomhed i medfør af den kollektive overenskomst af 28. april 1988, som også er gjort obligatorisk ved kongelig anordning, betale bidrag i henhold til ordningerne med »timbresintempéries« og »timbresfidélité« for deres arbejdstagere.
Third, under the CLA of 28 April 1988, which has been given compulsory effect by royal decree, such undertakings are required to pay, in relation to their workers, contributions to the 'timbresintempéries' and 'timbresfidélité' schemes.
Arbejdsgiveren skal herved udstede et »personligt kort« til hver arbejdstager (artikel 4, stk. 3, i den kongelige anordning nr. 5 af 23.10.1978).
In that connection, the employer is required to issue to each worker an 'individual record' (Article 4(3) of Royal Decree No 5 of 23 October 1978).
Dette kort skal, hvad enten det er midlertidigt eller endeligt, indeholde de oplysninger, der er opregnet i den kongelige anordning af 8. marts 1990.
That record, which may be provisional or definitive, must contain the information listed in the Royal Decree of 8 March 1990.
Det skal godkendes af Fonds de sécurité d'existence des ouvriers de la construction (fond til sikring af et eksistensgrundlag for arbejdere i byggebranchen), som kun gør dette, hvis arbejdsgiveren bl.a. har betalt alle nødvendige bidrag til »timbresintempéries« og »timbresfidélité« og et beløb på 250 BEF for hvert kort, der forelægges.
It must be validated by the Construction Workers' Subsistence Protection Fund, which will do so only if the employer has paid, in particular, all the contributions due in respect of 'timbresintempéries' and 'timbres-fidélité', together with the sum of BEF 250 for each record submitted.