natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Til tidligere eller nuværende anvendelsesområder hører brugen som direkte levnedsmiddeltilsætningsstof (f.eks. som overfladebehandlingsmiddel), som bestanddel af udgangsmaterialet for tyggegummi, som forarbejdningshjælpemiddel (f.eks. som glidemiddel), i levnedsmiddelindpakningsmaterialer (f.eks. æsker med voksovertræk), i ostevoks, i pesticidformler og som adjuvans ved veterinære eller humane lægemidler (f.eks. flydende paraffinlaksativer).
Past or present uses include direct food additives (e.g. as glazing agents), constituents of chewing gum base, processing aids (e.g. lubricants), in food packaging materials (e.g. wax-coated cartons), in cheese wax, in pesticide formulations, as adjuvants in veterinary medicines, and in human medicines (e.g. liquid paraffin laxative).
I Europa har deres anvendelse som direkte levnedsmiddeltilsætningsstof været faldende, og i nogle lande er anvendelsen som levnedsmiddeltilsætningsstof ikke tilladt.
Within Europe, their uses as direct food additives have diminished and in some countries they are not permitted for food additive use.
Naturlig forekomst i levnedsmidler og ved miljøforurening af levnedsmidler
Natural occurrence in food and environmental contamination of food
Udover den bevidste anvendelse i levnedsmidler, ved levnedsmiddelforarbejdning og ­indpaknig vil kosten også indeholde andre kulbrinter, hvilket skyldes biosyntese af kulbrinter i planter og dyr både på land og i havet, miljøforurening af levnedsmidler som fisk og skaldyr, der stammer fra geologisk aktivitet, boring efter råolie, olie­ og petroleumspild og forbrænding af petroleum og andre fossile brændstoffer.
In addition to deliberate uses in foods, food processing and food packaging, the diet will also contain other hydrocarbons due to biosynthesis of hydrocarbons in terrestrial and marine plants and animal species and from environmental contamination of foods such as fish and shellfish resulting from geological activity, drilling of crude oil, oil and petroleum spillages and combustion of petroleum and other fossil fuels.
Mættede og umættede N­alkaner med kædelængder på ¿15, ¿17 og C21 er fremherskende i marine organismer, mens mættede N­alkaner med kædelængderne C27, C29 og C31 er typiske for landplanter.
Saturated and unsaturated n-alkanes with chain lengths of C15, C17 and C21 are predominant in marine organisms, whilst saturated n-alkanes of chain lengths C27, C29 and C31 are typical of terrestrial plants.
Tidligere vurdering ved Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler
Previous Scientific Committee for Food (SCF) evaluation
Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler behandlede anvendelsen af mineralske kulbrinter i levnedsmiddelform i maj 1989 (1).
The SCF considered the use of food-grade mineral hydrocarbons in May 1989 (1).
På dette tidspunkt afslørede to 90­dages­fodringsundersøgelser i Fischer 344­rotter (F344), der blev sponsoreret af industrien, at de to mineralske olier, der blev testet, en syrebehandlet olie og en olie, der var fremstillet ved hjælp af hydreringsmetoden, blev aflejret i organer som milt, lever og lymfeknuder, ledsaget af histologiske abnormaliteter i disse organer og efterfølgende hæmatologiske abnormaliteter (2­4).
At that time, two 90day feeding studies in Fischer 344 (F344) rats, sponsored by industry, revealed that the two mineral oils tested, an oleum (acid) treated oil and an oil produced by the hydrogénation method, deposited in organs such as the spleen, liver and lymph node and were accompanied by histological abnormalities in these organs and consequential haematological abnormalities (2-4).
Under behandlingen bemærkede Komitéen også, at der stadig fandtes mange uløste problemer med specifikationen af elementer af mineralske kulbrinter.
During its review the Committee also noted that there were still many unresolved problems over the specifications for mineral hydrocarbon compounds.
Komitéen konkluderede, at de data, der var til rådighed, ikke tillod fastsættelsen af en ADI, og at der ikke fandtes en toksikologisk hjemmel for fortsat at anvende mineralske kulbrinter som levnedsmiddeltilsætningsstoffer.
The SCF concluded that the available data did not permit an Acceptable Daily Intake (ADI) to be set, and that there was no toxicological justification for the continued use of mineral hydrocarbons as food additives.
Imidlertid udtalte Komitéen, at der ikke fandtes beviser for nogen akut sundhedsfare, der ville berettige hasteforanstaltninger for at forandre det nuværende mønster for anvendelsen af disse elementer i levnedsmidler.
However, the Committee advised that there was no evidence of an acute health hazard to warrant urgent action to change the present pattern of the use of these compounds in food.
Komitéen brugte 90­dages­undersøgelseme for at fastsætte to midlertidige TDI'er, der vedrører rest­mængder i levnedsmidler, der stammer fra anvendelsen af mineralske kulbrinter i indpakningsmate­rialer.
The Committee did use the 90day studies to set two temporary Tolerable Daily Intakes (TDI) to cover residues in food arising from the use of mineral hydrocarbons in packaging materials.
De midlertidige TDI'er (t­TDI) var 0,005 mg/kg legemsvægt for syrebehandlede mineralske kulbrinter og 0,05 mg/kg legemsvægt for kulbrinter fremstillet ved hjælp af hydreringsmetoden.
The t-TDIs were 0.005 mg/kg bw for oleum treated mineral hydrocarbons and 0.05 mg/kg bw for hydrocarbons produced by the hydrogénation method.
Komitéen udtalte, at den fortsatte anvendelse af disse materialer skete under betingelse af, at nye korttidsundersøgelser af velspecificerede mineralske olier var gennemført ved udgangen af 1990, fulgt af langtidsundersøgelser, der skulle være afsluttet indenfor 5 år after datoen for Komitéens gennemgang (1).
The SCF stated that continued use of these materials was conditional on new short-term studies on well-specified mineral oils being performed by the end of 1990, followed by long-term studies completed within 5 years of the date of the SCF review (1).
Flere nye undersøgelser og vurderinger blev sponsoreret af industrien, efter at Komitéen og andre regulative myndigheder havde udbedt sig flere data om disse stoffer (5­15).
Several new studies and reviews were sponsored by industry following requests for further data on these materials by the SCF and other regulatory bodies (5-15).
Stofferne, der blev testet i disse undersøgelser, blev udvalgt af industrien, fordi de blev betragtet som repræsentative for mineralske kulbrinter, der for tiden anvendes i levnedsmidler, i den forstand, at de havde fysikalske egenskaber, der dækkede over rækken af de produkter, der blev brugt på dette tidspunkt, fra olier med lav viskositet til vokser.
The materials tested in these studies were chosen by the industry as being representative of mineral hydrocarbons currently used in food, in the sense that they had physical properties covering the range of the then used materials, from low viscosity oils through to waxes.
En foreløbig undersøgelse af syntetiske vokser med lige kæder er også blevet afsluttet fornylig (12).
A preliminary study on straight-chain, synthetic waxes has also been completed recently (12).
Vi blev også orienteret om en anden undersøgelse af syntetiske vokser med lige kæder (kendt som vokserne Α, Β og C), der blev gennemført af industrien.
We were also informed of another study carried out by industry on straight chain, synthetic waxes (known as Waxes A, Β and C).
Begrænsede oplysninger, men ingen undersøgelsesrapport, er blevet gjort tilgængelige for Komitéen om disse tre vokser (13).
Limited information but no study report has been made available to the SCF on these three waxes (13).
Fordi Komitéen kun havde meget begrænsede data om den sandsynlige eksponering af mineralske kulbrinter fra deres anvendelser i forbindelse med levnedsmidler til rådighed, har det ikke været muligt at komme frem til pålidelige skøn over indtag.
Since the Committee had only very limited data available to it on the likely exposure to mineral hydrocarbons from any of its food uses, it has not been possible to make any reliable estimates of intakes.
Vi har fået oplyst, at industrien, udover de arbejder der allerede er offentliggjort (16-20), samler yderligere oplysninger om migration af mineralske kulbrinter fra levnedsmiddelindpakningsmaterialer til levnedsmidler og sammenstiller data om forbruget baseret på befolkningen i USA.
We understand that in addition to work already published (16-20), the industry is gathering further information on migration of mineral hydrocarbons from food packaging materials into foods and is generating consumption data for the US population.
Vi hilser dette velkommen, men p.g.a. den øjeblikkelige mangel på relevante oplysninger om eksponeringen vedrorende EU's befolkning er udtalelsen, der følger herefter, en bedømmelse af faren og ikke en risikobedømmelse.
We welcome this but in the absence at present of adequate exposure information relating to the EU, the opinion which follows is therefore a hazard assessment, not a risk assessment.
Vurdering af virkninger, der er iagttaget hus dyr og mennesker
Evaluation of effects observed in animals and humans
Hovedparten af dyreundersøgelser er blevet gennemført med F344-rotter, som ser ud til at være mere følsomme over for mineralske kulbrinter end andre stammer af rotter.
The majority of animal studies have been carried out on the F344 rat which appears to be more sensitive to mineral hydrocarbons than other strains of rat.
Dog er det ikke kendt, om mennesker kan være mere eller mindre følsomme over for mineralske kulbrinter end F344-rotten, og vi anser det derfor som fornuftigt at basere vor bedømmelse på de resultater, der er til rådighed om F344ro t tes tammen.
However, there is no information on whether humans may be more or less sensitive to mineral hydrocarbons than the F344 rat and we therefore considered it prudent to base our assessment on the results available in the F344 strain of rat.
De data, der er til rådighed om dyr (2-12) og mennesker (21-32), gør det klart, at nogle mineralske og syntetiske vokser og olier ikke kun akkumuleres ved gentagen dosering, men også fremkalder virkninger, som ikke udelukkende er begrænset til lokale fremmedlegeme-reaktioner og leverer klare bevis for toksicitet i dyr.
From the available data on animals (2-12) and humans (21-32), it is clear that some mineral and synthetic oils and waxes not only accumulate with repeated dosing, but also give rise to effects which are not confined solely to localised foreign body reactions and provide clear evidence of toxicity in animals.
Hos de olier og vokser, som viste virkninger, var disse af lignende karakter, men af forskellig alvorlighed, dvs. at nogle af dem kun fremkaldte signifikante virkninger ved 2% i kosten, mens andre fremkaldte virkninger ved 0,02%, med meget sjældne resultater ved 0,002%.
In those oils and waxes which did show effects, the effects seen were similar in nature but differed in severity, i.e. some only gave rise to significant effects at a 2% level in the diet whereas others produced effects at 0.02%, with very occasional findings at 0.002%.
De følgende virkninger blev iagttaget: øget organvægt, især af lever og lymfeknuder, forandrede serumenzym-niveauer, øgede monocyt- og neutrofile tal, fald i røde bodlegemer, hæmoglobin, hæmatokrit, MCHC og MCH, samt akkumulering af kulbrintestof i væv.
The following effects were observed: increased organ weights, especially liver and lymph nodes; altered serum enzyme levels; increased monocyte and neutrophil counts; reduced red blood cells, haemoglobin, haematocrit, MCHC, MCH; and the accumulation of hydrocarbon material in tissues.
De væsentligste histopatologiske resultater var granulomer i leveren og fokale samlinger af vakuolerede makrofager (histiocytose) i lymfeknuderne.
The main histopathological findings were granulomata in the liver and focal collections of vacuolated macrophages (histiocytosis) in the lymph nodes.
Hos dyr, der fik doser af visse af vokserne, blev der iagttaget en inflammatorisk læsion ved basen af den mitrale klap i hjertet.
In animals dosed with certain of the waxes, an inflammatory lesion at the base of the mitral valve in the heart was observed.
Denne var karakteriseret ved øget cellularitet i klappen med ødelæggelse af den fibrøse struktur.
It was characterised by increased cellularity of the valve with destruction of the fibrous core.
Hos nogle dyr, der fik denne voks, blev der opdaget dobbeltbrydende kulbrintestof i området omkring den mitrale klap, men den inflammatoriske læsion var ikke altid ledsaget af et signifikant niveau af kulbrintestof i klappen. På lignende måde var tilstedeværelsen af dobbeltbrydende stof ikke altid ledsaget af en inflammatorisk læsion.
In some animals given these waxes, biréfringent hydrocarbon material was detected in the mitral valve region, but the inflammatory lesion was not always accompanied by a significant level of hydrocarbon material in the valve; similarly, the presence of biréfringent material was not always accompanied by an inflammatory lesion.
Ingen af de testede olier producerede denne reaktion.
None of the oils tested produced this lesion.
I de undersøgelser, som omfattede en abstinensfase, var de fleste toksiske virkninger stadig synlige ved slutningen af denne, men der findes begrænsede belæg for, at alvorligheden af nogle af disse virkninger var faldet under denne fase.
In those studies which included a withdrawal phase, most of the toxic effects were still evident at the end of the withdrawal period but there was limited evidence that the severity of some of these effects had decreased during this phase.
I alle undersøgelserne så hunrotter ud til at være mere modtagelige end hanrotter.
In all studies, female rats appeared to be more susceptible than male rats.
Prøver af levervæv fra et lille antal rotter blev analyseret, og det viste sig, at de akkumulerede mineralske kulbrinter var sammenlignelige, men ikke identiske med den oprindelige olie / voks, der blev givet.
Samples of liver tissue from a small number of rats were analysed and the accumulated mineral hydrocarbons were found to be comparable but not identical to the original oil/wax administered.
Kulbrinter med lavere og højere molekylvægt var underrepræsenteret i leverekstrakterne sammenlignet med den oprindelige testprøve, og restemes indhold af forgrenede kæder var højere end i den oprindelige testprøve.
Lower and higher molecular weight hydrocarbons were under-represented in the liver extracts compared with the original test sample and the branched chain content of the residues was relatively higher than in the original test sample.
Dataerne tdyer på, at toksiciteten har sammenhæng med akkumuleringen.
The data indicate that toxicity is correlated with accumulation.
I dyreundersøgelser var akkumuleringsgraden af de mineralske og syntetiske kulbrinter, der akkumuleredes, i almindelighed højest hos dem, der viste toksicitet, og lavest hos de stoffer, der fremkaldte ingen eller kun lidt toksicitet.
In animal studies, of those mineral and synthetic hydrocarbons which did accumulate, the degree of accumulation was generally highest in those showing most toxicity and lowest in those materials producing little or no accompanying toxicity.
I alle grupper faldt vævsniveauerne efter doseringens ophør.
In all groups tissue levels declined following withdrawal of dosing.
To af undersøgelserne af menneskelige befolkninsgrupper viste også en klar sammenhæng mellem omfanget af skader og mængderne af mineralske kulbrinter, der kunne ekstraheres fra vævene (25, 27).
Two of the human population studies also showed a clear correlation between the extent of the lesions and the amounts of mineral hydrocarbons which could be extracted from the tissues (25,27).
Det er ikke muligt at forudsige de endelige konsekvenser for sundheden af de reaktioner, der blev iagttaget i nogle af dyreundersøgelserne, som f.eks. de inflammatoriske reaktioner i leveren og hjertets mitrale klap.
It is not possible to predict the ultimate consequences for health of the reactions observed in some of the animal studies, such as the inflammatory reactions in the liver and the mitral valve of the heart.
Imidlertid er vi af den opfattelse, at disse og nogle af de andre virkninger, der er nævnt, er uønsket, og vi er desuden af den opfattelse, at der findes tilstrækkelig mange paralleler mellem iagttagelserne af akkumuleringen og virkningerne på dyr og mennesker for at konkludere, at der findes et potentiale, afhængigt af indtaget, for bivirkninger på menneskers sundhed.
However, we consider that these and some of the other effects noted above are undesirable and further consider that there are sufficient parallels between the observations of accumulation and effects in animals and man to conclude that there is the potential, depending on the intake, for adverse effects on human health.
For de kulbrinter, som der ikke findes et kendt niveau for bivirkninger for endnu (f.eks. olier: N10(A), N15(H), P15(H), N70(H), N70(A), og vokser: LMPW, IMPW, M5, M5DO, C80, Α, Β og C), men som akkumuleres og forårsager toksicitet, kan der på baggrund af de oplysninger, der er til rådighed i øjeblikket, ikke fastsættes et sikkert niveau vedrørende indtag fra levnedsmidler.
For those hydrocarbons which have been shown to both accumulate and cause toxicity, for which a no adverse effect level is not yet known, (i.e. oils: N10(A), N15(H), P15(H), N70(H), N70(A); and waxes: LMPW, IMPW, M5, M5DO, C80, A, Β and C), it is not possible from current information to set a safe level for intake from food.
Yderligere forskning vil måske kunne identificere sådanne niveauer.
Further research might identify such levels.
En af de testede mineralske kulbrinteolier, P100(H), viste minimal akkumulering, men ingen toksicitet under forløbet af 90­dages­undersøgelsen.
One of the tested mineral hydrocarbon oils, the P100(H), showed minimal accumulation but no toxicity within the duration of a 90day study.
Mens undersøgelser over længere perioder ville være nødvendige for at sikre, at olier af denne art ikke fører til toksicitet, forekommer det sandsynligt, som en generalisering, at der findes lave nivauer af akkumulering af mineralske og syntetiske kulbrinter, som ikke er af toksikologisk betydning.
Whilst longer term studies would be necessary to ensure that such oils did not eventually give rise to toxicity, it seems likely, as a generalisation, that there may be low levels of accumulation of mineral and synthetic hydrocarbons which are of no toxicological significance.
Faktisk viser de animalske vævselimineringsundersøgelser, at kroppen kan metabolisere og eliminere en stor del af de mængder, der absorberes, hvis ikke der er yderligere indtag samtidigt.
Indeed, it is clear from the animal tissue reversal studies that the body is able to metabolise and clear much of what is absorbed in the absence of any further intake.
Desværre er det ikke kendt, om der måske findes et balancepunkt, hvor det kan lykkes for kropppen uden langtids­følgevirkninger at eliminere regelmæssige, men lave indtag af bestemte mineralske og syntetiske kulbrinter med en mindre tilbøjelighed til akkumulering. Kinetiske og dosis/respons­oplysninger fra vævselimineringsundersøgelser ville have hjulpet med at belyse dette spørgsmål, men indtil nu er kun doseringsgrupper på 2% i kosten blevet undersøgt på et enkelt tidspunkt.
Unfortunately, there is no information on whether there might be an equilibrium point at which regular but low intakes of certain mineral and synthetic hydrocarbons with a lesser tendency to accumulate might be cleared successfully by the body without any long-term sequelae.
Mens yderligere oplysninger om dette spørgsmål ikke er til rådighed i øjeblikket, men under hensyntagen til kroppens evne til at eliminere mindre mængder af materialer og til manglen på toksicitet, der blev iagttaget ved P100(H)­olien, betragter vi P100(H)­olie som midlertidigt acceptabel, under forudsætning af en tilfredsstillende specifikation og leveringen af yderligere data (see nedenfor).
In the absence of further information on this point at present, but bearing in mind the capacity of the body to clear smaller amounts of material and the lack of toxicity seen with the P100(H) oil, we consider P100(H) oil as temporarily acceptable, subject to a satisfactory specification and the submission of further data (see below).
Vi har fået oplyst, at yderligere in vitro­ og in vivo­undersøgelser vedrørende kinetikken af mineralske kulbrinters absorption, metabolisme og eliminering er undervejs og hilser dette velkommen.
We understand that further in vitro and in vivo studies on the kinetics of mineral hydrocarbon absorption, metabolism and clearance are underway and we welcome this.
P70(H)­olien fortjener ligeledes separat behandling.
The P70(H) oil also deserves separate consideration.
Den viste en akkumulering i lever, lymfeknuder og nyre, der var lidt højere end den, der blev konstateret ved P100(H)­olien, men ikke så ekstensiv som den, der blev iagttaget ved de andre olier, der viste toksicitet under 90­dages­undersøgelserne.
It showed accumulation in liver, lymph node and kidney which was slightly greater than that seen with the P100(H) oil but was not as extensive as that seen with the other oils which showed toxicity in 90day studies.
Mens nogle forandringer i organvægt, klinisk kemi og hæmatologi blev bemærket ved P70(H)­olien, drejede det sig om små forandringer, med få eller ingen belæg på en forbindelse med doseringen, og der blev ikke iagttaget histologiske læsioner som granulomer i leveren eller histiocytose i lymfeknuderne. Vi betragter derfor P70(H) som midlertidigt acceptabel og mener, at den kan inkluderes i en midlertidig gruppe­ADI sammen med P100(H)­olien (se nedenfor).
Whilst some organ weight, clinical chemistry and haematological changes were noted with the P70(H) oil, these changes were small in magnitude, with little or no evidence of relationship to dose, and no significant histological lesions such as granulomata in the liver or histiocytosis in the lymph nodes were seen.
To af de undersøgte mineralske kulbrinter, den mikrokrystalline voks med højt svovlindhold (HSW) og voksen med højt smeltepunkt (HMPW) hverken akkumuleredes eller viste toksicitet i 90­dages­undersøgelsen og i de elimineringsundersøgelser, der blev gennemført.
Two of the mineral hydrocarbons tested, the microcrystalline high sulphur wax (HSW) and high melting point wax (HMPW), neither accumulated nor showed any toxicity in the 90day and reversal studies carried out.
På lignende måde viste den syntetiske H2­voks ingen toksicitet, og mens den ikke er blevet testet i vævsakkumulerings­ og elimineringsundersøgelser, er de fysikalske parametre af dens specifikation sammenlignelige med dem af HSW og HMPW.
Similarly, the synthetic H2 wax showed no toxicity and, whilst it has not been tested in a tissue accumulation and reversal study, the physical parameters of its specification are comparable with those of the HSW and HMPW.
Vi betragter derfor de mikrokrystalline vokser HSW og HMPW samt den syntetiske H2­voks som acceptable for anvendelse i levnedsmidler, under forudsætning af, at der kan fastsættes en specifikation for disse stoffer, som vil udelukke sandsynligheden af, at der er signifikante mængder af kumulative/toksiske elementer tilstede (see nedenfor).
We therefore regard the microcrystalline HSW and HMPW, and the synthetic H2 wax as acceptable for food use, provided a specification can be set for these materials which would exclude the likelihood of significant quantities of cumulative/toxic components being present (see below).
Spørgsmålet om specifikationer var afgørende ved beslutningen af, om nogle mineralske kulbrinter skulle anbefales som acceptable til anvendelse i forbindelse med levnedsmidler.
Central to deciding whether to recommend some mineral hydrocarbons as acceptable for food use was the question of specifications.