natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I december 1980 blev der meddelt han autorisation som tandlæge i Det Forenede Kongerige og i februar 1986 i Irland.
In December 1980 he was authorized to practise dentistry in the United Kingdom and in February 1986 in Ireland.
Sagens akter indeholder intet om, på hvilket grundlag autorisationerne i de to sidstnævnte lande blev meddelt.
The information in the case-file was not sufficient to establish the basis on which those authorizations were granted.
Tawil-Albertini ansøgte under henvisning til, at hans eksamensbevis var blevet anerkendt som ligestillet i en anden medlemsstat, den franske socialminister om autorisation på grundlag af bestemmelserne i direktiv 78/686, hvis regler havde været gældende i Frankrig siden 1980, med henblik på at kunne virke som tandlæge på denne stats område. Hans ansøgning blev afslået ved afgørelse af 2. maj 1986.
Relying on the fact that his qualification had been recognized as equivalent in another Member State, Tawil-Albertini applied to the French Ministre des Affaires Sociales to be allowed to benefit from the provisions of Directive 78/686/EEC, which had been implemented in France since 1980, in order to be
Heraf fulgte ifølge Domstolen, at en medlemsstats anerkendelse af et eksamensbevis, der er udstedt i et tredjeland, ikke forpligter de øvrige med lemsstater.
The Court observed that Article 2 of Directive 78/686/EEC provides for the mutual recognition by Member States of qualifications in dentistry exhaustively listed in Article 3 and awarded by those States.
Artikel 7 i nævnte direktiv drejer sig kun om de eksamensbeviser, der er udstedt af medlemsstaterne.
The mutual recognition of qualifications in dentistry awarded by the Member States, mentioned in Directive 78/686/EEC, was based on the guarantees provided by the application of minimum criteria for training imposed by Directive 78/687/EEC.
Domstolen besvarede det forelagte spørgsmål således:
In relations with nonmember States, such coordination of legislation on training could be established only by agreements concluded between the States concerned.
"Medlemsstaterne er ikke ifølge artikel 7 i Rådets direktiv * 78/686/EØF af 25. juli 1978 om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for tandlæger og om foranstaltninger, der skal lette den faktiske udøvelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser forpligtet til at anerkende eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser, der ikke vedrører en tandlægeuddannelse i en af Fælles skabets medlemsstater."
Accordingly, recognition by a Member State of qualifications awarded by nonmember States did not bind the other Member States.
Generaladvokat M. Darmon fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet den 17. november 1993.
Article 7 concerned only qualifications awarded by the Member States.
Hans forslag lød således:
The Court ruled as follows:
"En EF-borger, der er indehaver af et eksamensbevis for tandlæge uddannelse fra et tredjeland, kan ikke over for en medlemsstat på beråbe sig bestemmelserne i artikel 7 i Rådets direktiv 78/686/EØF af 25. juli 1978 om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for tandlæger og om foranstaltninger, der skal lette den faktiske udøvelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser, selv om dette eksamensbevis i en eller flere andre medlemsstater er blevet anerkendt som ligestillet." let."
"Article 7 of Directive 78/686/EEC of 25 July 1978 concerning the mutual recognition of diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications of practitioners of dentistry, including measures to facilitate the effective exercise of the right of establishment and freedom to provide services, does not require Member States to recognize diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications which do not testify to dental training acquired in one of the Member States of the Community."
Ved kendelse af 16. november 1992 indgået til Domstolen den 23. november 1992 havde Hanseatisches Oberlandesgericht, Hamburg, forelagt et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af EØF-traktatens artikel 7, sammenholdt med traktatens artikel 220 og med Bruxelles-konventionen.
"A Community national who holds a diploma in dentistry awarded by a nonmember State cannot rely vis-à-vis a Member State on the provisions of Article 7 of Council Directive 78/686/EEC of 25 July 1978 concerning the mutual recognition of diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications of practitioners of dentistry, including measures to facilitate the effective exercise of the right of establishment and
Hatrex havde fra Carsamba (Tyrkiet) til Hamburg transporteret hasselnødder, som var blevet beskadiget af fugt under transporten på grund af en utæthed i det lastvognstog, de blev transporteret med.
Case C-398/92: Firma Mund S Fester ν Firma Hatrex Internationaal Transport 10 February 1994 Preliminary ruling (Seizure order - Sufficient grounds: Enforcement of a judgment in another Contracting State party to the Brussels Convention - Prohibition of discrimination) (Sixth Chamber)
Mund & Fester krævede erstatning og indgav for at sikre dækning af sin for dring i medfør af § 917 i Zivilprozeßordnung (ZPO) en begæring om foretagelse af arrest i det lastvognstog, som Hatrex havde anvendt til transporten af nødderne, og som stadig befandt sig i Tyskland. Domstolen anførte, at den nationale ret med spørgsmålet i det væsentlige ønsker oplyst, om EØF-traktatens artikel 7, sammenholdt med traktatens artikel 220 og med Bruxelles-konventionen, er til hinder for en national civilprocesretlig bestemmelse, hvorefter arrest - når en dom skal fuldbyrdes i indlandet - kun kan finde sted, når det er sandsynligt, at fuldbyrdelsen ellers umuliggøres eller vanskeliggøres væsentligt, medens arrest -når en dom skal fuldbyrdes i en anden medlemsstat - kan finde sted, når blot fuldbyrdelsen skal ske i udlandet.
By order of 16 November 1992, which was received at the Court on 23 December 1992, the Hanseatisches Oberlandesgericht, Hamburg, referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Article 7 of the EEC Treaty, read in conjunction with Article 220 of the Treaty and the Brussels Convention.
Domstolen fastslog, at den nationale bestemmelse, der anfægtes under hovedsagen, fører til en form for skjult forskelsbehandling.
That question was raised in the course of proceedings brought by Mund & Fester, a German company, against Hatrex, an international carrier having its registered office in the Netherlands, for a seizure order against assets of Hatrex in Germany. Hatrex transported hazelnuts from Carsamba (Turkey) to Hamburg which were damaged in transit by moisture arising from failure to make the lorry transporting them watertight.
Selv om det fremgår af § 917, stk. 2, i ZPO, at der ikke er tale om en åbenlys forskelsbehandling begrundet i nationalitet, eftersom bestemmelsen gælder i alle de tilfælde, hvor en dom skal fuldbyrdes i udlandet, selv hvis det gods, der foretages arrest i, tilhører en tysk statsborger, står det nemlig - som Kommissionen med rette har anført - ikke desto mindre fast, at denne situation sjældent vil foreligge, da fuldbyrdelse i udlandet i langt de fleste tilfælde berører personer, som ikke er tyske statsborgere, eller juridiske personer, som ikke har hjemsted i Forbundsrepublikken Tyskland. Heraf følger, at den omtvistede nationale bestemmelse faktisk fører til samme resultat som en forskelsbehandling begrundet i nationalitet.
Mund & Fester claimed damages and, to ensure that the debt was recovered, lodged an application for a seizure order under Article 917 of the German Code of Civil Procedure (ZPO) in respect of the Hatrex lorry which had been used to transport the hazelnuts and which was still in Germany. By its question, the national court essentially asked whether Article 7 of the EEC Treaty, read in conjunction with Article 220 of the Treaty and the Brussels Convention, precludes a national provision of civil procedure which, in the case of a judgment to be enforced within the national territory, authorizes seizure only on the ground that it is probable that enforcement would otherwise be made impossible or substantially more difficult, but, in the case of a judgment to be enforced in another Member State, authorizes seizure simply on the ground that enforcement is to take place abroad.
Domstolen bemærkede, at en arrest sikrer, at fordringshaveren faktisk og i rette tid kan lade en senere dom over skyldneren fuldbyrde.
The Court stated that the national provision at issue in the main proceedings entailed a covert form of discrimination.
Domstolen anførte, at selv om en sådan formodning er berettiget, når den senere dom skal fuldbyrdes i et tredjeland, gælder dette ikke, når dommen skal fuldbyrdes i Fællesskabets medlemsstater. Alle disse stater er nemlig kontraherende parter i Bruxelles-konventionen, og deres højhedsområde kan -som det er anført i rapporten om Bruxelles-konventionen - betragtes som en helhed.
While examination of Paragraph 917(2) of the ZPO revealed no overt discrimination based on nationality, since it applies in all cases where a judgment is to be enforced abroad, even if the assets forming the subject of the seizure belong to a German national, it was nevertheless the case that the latter situation was rare, the great majority of enforcements abroad being
Domstolen besvarede det forelagte spørgsmål således:
By virtue of Paragraph 917(2), such difficulties were presumed from the mere fact that enforcement is to take place in a State other than the Federal Republic of Germany.
"EØF-traktatens artikel 7, sammenholdt med traktatens artikel 220 og med Bruxelles-konventionen af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager, er til hinder for en national civilprocesretlig bestemmelse, hvorefter arrest - når en dom skal fuldbyrdes i indlandet - kun kan finde sted, når det er sandsynligt, at fuldbyrdelsen ellers umuliggøres eller vanskeliggøres væsentligt, meden? arrest -når en dom skal fuldbyrdes i en anden medlemsstat - kan finde sted, når blot fuldbyrdelsen skal ske i udlandet."
While such a presumption was justified where the subsequent judgment was to be enforced in the territory of a nonmember country, it was not justified where enforcement was to take place in the territory of the Member States of the Community. All those States were Contracting Parties to the Brussels Convention whose territories could be regarded as forming a single entity, as indicated in the Report on the Brussels Convention.
Generaladvokat G. Tesauro fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (S.iette Afdeling) den 16. december 1993.
It followed that the national provision was not justified by objective circumstances.
Han foreslog Domstolen at besvare spørgsmålet således: i
The Court ruled as follows:
"EØF-traktatens artikel 7 og 220, sammenholdt med Bruxelles-konventionen af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager, er til hinder for, at en national bestemmelse - hvorefter arrest på gods kan finde sted, når den senere dom skal fuldbyrdes i udlandet - for tolkes således, at fuldbyrdelsen i udlandet er en omstændighed, som i sig selv er tilstrækkelig til, at retten også træffer bestemmelse om anvendelse af dette sikrende retsmiddel, når dommen skal fuldbyrdes over for en statsborger i en medlemsstat, og den falder ind under konventionens anvendelsesområde,"
"Article 7 of the EEC Treaty, read in conjunction with Article 220 of the Treaty and the Brussels Convention of 27 September 1968 on Jurisdiction and the Enforcement of Judgments in Civil and Commercial Matters, precludes a national provision of civil procedure which, in the case of a judgment to be enforced within national territory, authorizes seizure only on the ground that it is probable that enforcement will otherwise be made impossible or substantially more difficult, but, in the case of a judgment to be enforced in another Member State, authorizes seizure simply on the ground that enforcement is to take place abroad."
9.2.1994 Tjenestemandssag "Tjenestemænd - afslag på ansøgning - afslag på en ansøgning om forfremmelse" (Fjerde Afdeling)
Mr Advocate General Tesauro delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 16 December 1993.
Sag T-3/92: Latham mod Kommissionen
He suggested that the Court should rule as follows:
Tjenestemandssag "Tjenestemænd - afgørelse om forflyttelse - afslag på forfremmelse" (Fjerde Afdeling)
"Articles 7 and 220 of the EEC Treaty, read in conjunction with the Brussels Convention of 27 September 1968 on Jurisdiction and the Enforcement of Judgments in Civil and Commercial Matters, precludes a national provision of civil procedure which authorizes seizure of a good if enforcement is to take place abroad being interpreted as a circumstance which is sufficient in itself for the judge to authorize such seizure provisionally where the enforcement concerns a national of
Sag Τ-109/92: Lacruz Bassols mod Domstolen
Court of First Instance
10.2.1994 Tjenestemandssag "Tjenestemænd ­ husstandstillæg ­ regler for beregningen ­ tilbagebetaling af fejlagtigt udbetalte beløb ­ almindelig agtpågivenhed ­ præklusionsfrist ­ rimelig frist" (Tredje Afdeling)
Case Τ 82/91: Latham ν Commission Staff case (Official - Refusal to admit to a competition promotion) (Fourth Chamber)
II ­ FORSLAG TIL AFGØRELSE
9 February 1994
Sag C-294/92: G. L. Webb mod L. D. Webb
Case T-3/92: Latham ν Commission Staff case (Official - Decision on transfer - Refusal of promotion) (Fourth Chamber)
Fortolkning af Bruxelles­konventionens artikel 16, nr. 1 ­ sag med påstand om, at det pålægges "the trustee" at overføre adkomsten til en ejendom til beneficianten.
Case T-109/92: Lacruz Bassols ν Court of Justice 9 February 1994 Staff case (Officials - Staff vacancy notice - Discrimination on grounds of language -Promotion - Consideration of comparative merits - Discretionary power - Power of organization) (Fourth Chamber)
Generaladvokat M. Darmon fremsatte forslag til afgørelse for Domstolens plenum den 8. februar 1994.
Case T-107/92: White ν Commission 10 February 1994 Staff case (Official - Household allowance - Method of calculation - Recovery of incorrectly paid amounts - Normal care and attention - Time-limit - Reasonable period) (Third Chamber)
National retsinstans der som voldgiftsret skal tage stilling til appel af en voldgiftskendelse ­ fortolkning af EØF­traktatens artikel 37, 85, 86 og 90 ­ forbud mod indførsel af elektricitet bestemt til den offentlige for­
Interpretation of Article 16(1) of the Brussels Convention - Action requiring a trustee to transfer ownership of immovable property to the beneficiary of the trust.
Generaladvokat M. Darmon fremsatte forslag til afgørelse i Domstolens plenum den 8. februar 1994.
Mr Advocate General Darmon delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 8 February 1994.
Generaladvokaten foreslog at besvare de forelagte spørgsmål således:
Case C-393/92: Gemeente Almelo and Others ν Energiebedrijf Ijsselmij NV
En national retsinstans, hvis medlemmer i en appelsag 'efter billighed som gode mænd' skal træffe afgørelse om en voldgiftskendelse, er en ret i henhold til EØF-traktatens artikel 177.
A national court or tribunal which has jurisdiction to decide an appeal against an arbitration award solely on grounds of equity is to be regarded as a 'national court or tribunal' for the purposes of Article 177 of the EEC Treaty.
Da EF-retten ikke på nuværende tidspunkt indeholder bestemmelser om tredjemands adgang til det offentlige forsyningsnet er EØF-traktatens artikel 90, stk. 2, hverken til hinder for en eneret til indførsel af elektricitet, som følger af en aftale mellem virksomheder, eller for et krav om, at lokale el-forsyningsvirksomheder kun må aftage elektricitet fra de regionale el-forsyningsvirksomheder, såfremt det for den nationale retsinstans godtgøres, at alene sådanne foranstaltninger kan sikre overholdelsen af en forpligtelse til løbende at forsyne alle brugerne, ligebehandling af samtlige brugere, forebyggelse af konkurrenceforvridning mellem producenter og effektiv miljøbeskyttelse."
In the absence of Community rules on access for third parties to the public distribution network, Article 90(2) of the EEC Treaty does not stand in the way of an electricity import monopoly resulting from an agreement between undertakings and an exclusive purchase obligation imposed on local electricity distributors by regional electricity distributors provided it is established before the national court that such measures are required solely to guarantee: an obligation to ensure uninterrupted supplies to all users; equal treatment for all users; prevention of distortions of competition between producers; effective protection of the environment."
Lenz fremsatte forslag til afgørelse i Domstolens plenum den 8. februar 1994.
Failure to comply - Non-transposition of Council Directive 88/320/EEC on the inspection and verification of Good Laboratory Practice.
Generaladvokaten foreslog,
Case C-291/93 : Commission ν Italian
"at Domstolen giver Kommissionen medhold".
Failure to comply with the Court's judgment of 12 July 1988 in Case C-322/86 Commission ν Italian Republic - Council Directive 78/659/EEC on the quality of fresh waters needing protection or improvement in order to support fish life.
Fortolkning af Rådets direktiv 85/577/EØF om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler indgået uden for fast forretningssted - dørsalg - direktivets direkte virkning.
Interpretation of Council Directive 85/577/EEC to protect the consumer in respect of contracts negotiated away from business premises - Door-to-door sales - Direct effect of the directive.
Artikel 1, stk. 1, og artikel 5 i direktiv 85/577/EØF er indholdsmæs sigt tilstrækkelig præcise til at have direkte virkning i det omfang, det af disse bestemmelser kan udledes en mindstegaranti med hensyn til adgangen til at træde tilbage fra en endnu ikke opfyldt kontrakt.
Article 1(1) and Article 5 of Council Directive 85/577/EEC are sufficiently precise to be directly applicable inasmuch as they can be considered as conferring a minimum guarantee regarding withdrawal from the effects of a contract which has not yet taken effect.
I øvrigt har medlemsstaterne i flere henseender en vis skønsfrihed ved fastsættelsen af de foranstaltninger, hvorved direktivet skal gennemføres i national ret.
Otherwise, the directive leaves the Member States room
En ufuldstændig gennemførelse af direktivet kan medføre, at vedkommende medlemsstat pådrager sig erstatningspligt over for en borger, der kan påberåbe sig direktivets bestemmelser.
Any failings in implementing the directive may create for the Member State an obligation to indemnify an individual beneficiary of the directive's provisions.
Efter Domstolens faste praksis kan et direktiv, der ikke er blevet gennemført, ikke have direkte virkning i forholdet mellem private.
Pursuant to the Court's consistent case-law, a directive which has not been transposed cannot have direct effect in relations between individuals.
Denne praksis bør retssikkerhedshensyn fastholdes for så vidt angår allerede eksisterende forhold.
This case-law should be maintained, for reasons of legal certainty, in respect of situations in the past.
Det synes nødvendigt for fremtiden i forbindelse med en udvikling i retspraksis, der bygger på EØF-traktaten og af hensyn til en ensartet, effektiv anvendelse af fællesskabsretten at anerkende, at præcise og ubetingede bestemmelser i et direktiv har direkte virkning, idet dette efter gennemførelse af det indre marked og ikrafttrædelsen
As regards the future, it would seem necessary to acknowledge, in the context of evolving case-law based on the EC Treaty and in the interest of a uniform and effective application of Community law, the general applicability of the precise and unconditional provisions of a directive, with a view to living up to the legitimate expectations held by citizens of the Union following completion of the internal market and the entry into force of the Treaty on European Union."
- 15 - af traktaten om Den Europæiske Union imødekommer den berettigede for ventning hos unionsborgerne."
Heiztechnik GmbH and Another ν Ideal -Standard GmbH and
Fortolkning af EØF-traktatens artikel 30 og 36 - varemærkeret - identiske varemærker, der oprindelig tilhørte samme koncern - indehaveren af varemærkeretten i en medlemsstat modsætter sig indførsel af en vare der markedsføres under samme mærke af en anden virksomhed - varmeanlæg - Ideal Standard.
Interpretation of Articles 30 and 36 of the EEC Treaty - Trademark law -Identical trademarks originating in the same group of undertakings - Objection of the trademark holder in one Member State to the import of a product sold under the same trademark by another undertaking - Heating products - Ideal-Standard.
Generaladvokat C. Gulmann fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet for Domstolens plenum den 9. februar 1994.
Mr Advocate General Gulmann delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 9 February 1994.
"EØF-traktatens artikel 30 og 36 er til hinder for, at en national lovgivning giver en virksomhed, der er indehaver af en varemærkeret i en medlemsstat, adgang til at modsætte sig indførsel af lignende varer fra en anden medlemsstat, hvor disse varer lovligt er forsynet med et varemærke, der er identisk med eller kan forveksles med det beskyttede varemærke, når det varemærke, hvorunder de omtvistede produkter indføres, oprindelig tilhørte et søsterselskab til den virksomhed, der modsætter sig indførslen, og er blevet erhvervet af den pye indehaver gennem aftale indgået med søsterselskabet."
"Articles 30 and 36 of the EEC Treaty do not preclude a national law from allowing an undertaking which holds a trademark in a Member State from opposing the import from another Member State of similar products which lawfully use an identical trademark in the latter state or which risk confusion with the protected mark, where the mark under which the disputed products are imported belonged initially to a sister company
Fortolkning af EØF-traktatens artikel 5, 7, 30, 59, 85, 86 og 90 - fartøjer, som sejler i linjetrafik mellem havne i to medlemsstater (Frankrig og Italien) - forpligtelse til at anvende Genova Havns lodstjeneste - anvendelse af nedsatte priser for fartøjer, der sejler under hjemlandets flag.
Interpretation of Articles 5, 7, 30, 59, 85, 86 and 90 of the EEC Treaty -Vessels providing a regular scheduled service between ports of two Member States (France and Italy) - Compulsory recourse to the Port of Genoa piloting service - Application of lower tariffs for vessels flying the national flag.
Generaladvokat W. Van Gerven fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet for Domstolens plenum den 9. februar 1994.
Mr Advocate General Van Gerven delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 9 February 1994.
Det er ufornødent at besvare spørgsmål 2, 4 og 5, c).
There is no need to reply to questions 2, 4 and 5(c).
Det fælleskabsretlige princip om fri udveksling af tjenesteydelser, der for så vidt angår søtrafik mellem medlemsstaterne er fastsat i artikel 1, stk. 1, i forordning nr. 4055/86, er til hinder for, at der for samme lodstjeneste anvendes forskellige tariffer, alt efter om der er tale om en virksomhed, som leverer transportydelser mellem to medlemsstater, eller om en virksomhed, der leverer sådanne ydelser mellem havne på indenlandsk område.
The Community principle of freedom to provide services which, as regards maritime transport between the Member States, is enshrined in Article 1(1) of Regulation No 4055/86, prohibits the imposition, for identical piloting services, of a different tariff for an undertaking providing transport services between two Member States and an undertaking which provides such services between ports situated on the national territory.