natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det bemærkes endvidere, at rækkevidden af begæringen om udtalelse, for så vidt den vedrører spørgsmålet om Fællesskabets kompetence, er tilstrækkelig klar, og at en formel afgørelse fra Rådet om at indlede forhandlinger ikke var
As regards the alleged breach of the principle of the protection of legitimate expectations, it should first of all be noted that Article 33(5) of Regulation No 3665/87 provides that where, as a result oíforce majeure, the amount of the refund is smaller than the amount paid in advance, the security forfeited is to be equal to the difference between the amount of the refund advanced and that of the refund actually due.
Da der ikke udtrykkeligt eller forudsætningsvis er tillagt nogen specifik kompetence hertil, må det undersøges, om traktatens artikel 235 kan være hjemmel for tiltrædelsen.
Moreover, as the Advocate General observed in point 7 of his Opinion, the fifth recital in the preamble to Regulation No 565/80 expressly states that a security is to be lodged in order to guarantee the reimbursement of a sum not less than the amount paid where it is subsequently established that there was no right to the export
På grundlag af det anførte må det undersøges, om Fællesskabets tiltrædelse af konventionen kan ske med hjemmel i artikel 235.
Advocate General A La Pergola delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 18 January 1996.
Selv om overholdelsen af menneskerettighederne således er en betingelse for, at Fællesskabets retsakter er lovlige, må det imidlertid fastslås, at en tiltrædelse af konventionen vil medføre en væsentlig ændring i den gældende fællesskabsordning for beskyttelse af menneskerettighederne, idet den vil medføre, at Fællesskabet inddrages i et særskilt, internationalt institutionelt system, og at alle bestemmelserne i konventionen vil blive en del af Fællesskabets retsorden.
Where, on the basis of Article 33(5) of Commission Regulation (EEC) No 3665/87 of 27 November 1987 laying down common detailed rules for the application of the system of export refunds on agricultural products, an exporter receives an export refund and, owing to force majeure, the goods are sold, not at the declared destination, but in countries in respect of which a lower rate of refund has been fixed, the security to be forfeited is equal to the difference between the amount of the refund advanced and the amount of the refund actually due.
Det bemærkes indledningsvis, at del i forskellige erklæringer fra medlemsstaterne og Fællesskabets institutioner er understreget, hvilken betydning der tillægges overholdelsen af menneskerettighederne.
Consideration of Regulation (EEC) No 3665/87 on the basis of the information provided in the order for reference has disclosed no factor of such a kind as to affect its legality.'
Endvidere bemærkes, at grundrettighederne ifølge fast retspraksis hører til de almindelige
Case T-60/92 Muireann Noonan ν Commission of the European Communities Staff case
»På fællesskabsrettens nuværende udviklingstrin har Fællesskabet ikke kompetence til at tiltræde konventionen til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder.*
(Officials — Recruitment - Competition for category C - Refusal to admit to the competition — Candidates holding a university degree)
»Appel — konkurrence — vedtageber inden for sammenslutninger af virksomheder — vurdering af overtrædebernes grovhed — appel som åbenbart må forkastes* (Domstolens plenum) stadfæstes, blot en af disse betingelser ikke er opfyldt«.
For the purposes of that comparison, it is necessary to take into account the general principle laid down in the first paragraph of Article 27 of the Staff Regulations, on which the first plea relied on in support of the application is based, and which provides that recruitment shall be directed to securing for the institution the services of officials of the highest standard of ability, efficiency and integrity.
For det andet må det fastslås, at Retten først ud fra parternes argumenter har redegjort for den fordel, som sagsøgerne anså reglementerne at føre til, før den gennemgik disse argumenter ét for ét.
The Court of First Instance finds, in limine, that there is no technical reason to conclude that possession of a university qualification would prevent the candidates concerned from performing the duties attached to the post to be filled or that it would have a negative effect on the quality of their work or their efficiency. Consequently, in that regard, the criteria set out in Article 27 do not justify excluding them from the competition.
Ved stævning indleveret på Domstolens justitskontor den 27. april 1995 har Vereniging van Samenwerkende Prijsregelende Organisaties in de Bouwnijverheid (»SPO«) og 28 andre sagsøgere appelleret den dom der er afsagt af Retten i Første Instans den 21. februar 1995, SPO m.fl. mod Kommissionen (sag T-29/92), for så vidt sagsøgte herved blev frifundet i den sag, de havde anlagt med påstand om, at det blev fastslået, at Kommissionens beslutning 92/204/EØF af 5. februar 1992 var en nullitet, subsidiært, at beslutningen annulleredes.
By letter dated 9 June 1992 (Annex C to the application) she was informed of the Selection Board's decision to reject her application in accordance with point II (Eligibility for Admission to the Competition) Β (Special Conditions) 2 (Certificates and Diplomas required) of the competition notice on the ground that she had completed a university course and obtained an honours degree in French and Italian literature at University College, Dublin.
Eftersom den anden betingelse for fritagelse vedrører fordelens fordeling og ikke dens eksistens, kunne Retten, som den har gjort, lægge den definition af den fordel til grund, som sagsøgerne har påberåbt sig, da en sådan holdning på ingen måde var til skade for dem.
It was in those circumstances that, by application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 21 August 1992, the applicant sought the annulment of the decision of the Selection Board not to admit her to the competition. She claimed that the abovementioned provisions in the notice of competition on which the decision not to admit her to the competition was based were unlawful.
Heraf følger, at første led i det anbringende åbenbart må forkastes.
The choice to be made in the exercise of that power must always be governed by the requirements of the post to be filled and, more generally, the interests of the service (sec Gallone ν Council, cited above, paragraph 27).
Med hensyn til anbringendet om, at Retten ikke har undersøgt den første betingelse for fritagelse ved en prøvelse af Kommissionens vurdering af den anden og den tredje betingelse for fritagelse, bemærkes for det første, at Retten har henvist til, at de fire betingelser for fritagelser er kumulative, og har påpeget, »beslutningen om al afslå sagsøgernes ansøgning om fritagelse må
The Court finds that the arguments submitted by the applicant in support of the four pleas summarized above are based essentially on a single complaint: she considers that the Commission ought to have treated candidates with a university degree or diploma on the same footing as candidates who, apart from the possession of such a qualification, are in the same situation as those in the first category.
Hele det første argument hviler på en åbenbart fejlagtig opfattelse af dommen.
By its very nature that complaint casts doubt on the compatibility of the contested requirement in the competition notice with the principle of equal treatment, expressly relied on in the fourth plea.
Retten begrænser sig nemlig, hvilket er med rette, når det drejer sig om en fritagelse, til blot at efterprøve, om Kommissionen har begået et åbenbart fejlskøn.
It is therefore appropriate to consider all the arguments regarding that complaint in the light of that principle, observance of which is fundamental to the legality of the various stages of a competition (judgment of the Court of First Instance in Case T-132/89 Gallone ν Council [1990] ECR II-549, paragraph 35).
Med sin afgørelse i forbindelse med undersøgelsen af den anden betingelse for fritagelse (rimelig fordeling af den fordel, som de omtvistede reglementer anses for at give), fastslår den blot, at den fordel, som anses for at følge af
As regards Article 5(1) of the Staff Regulations, the Court finds that the requirements as to education and experience envisaged therein for each category indicate the minimum level
Det fremgår nemlig af en blot gennemlæsning af denne, at Retten ikke har indtaget en principiel holdning, som udelukker makroøkonomiske analyser fra vurderingen af aftaler med henblik på den anden betingelse for fritagelse i artikel 85, stk. 3.
required of an official in the grade in question, depending on the nature of the tasks to which the posts correspond; subject to that, however, they do not concern recruitment conditions, which are governed by Articles 27 to 34 of the Staff Regulations.
Det bemærkes dernæst vedrørende første led, at artikel 15, stk. 2, andet afsnit, ikke indeholder nogen obligatorisk henvisning til begyndelsesbetingelserne i første afsnit, ligesom i øvrigt heller ikke Domstolens praksis vedrørende fastsættelsen af bødernes størrelse.
The same considerations apply as regards Article 1(1) of Annex III to the Staff Regulations, including paragraph (d) of that provision, from which the Commission endeavours to draw conclusions similar to those which it draws in relation to Article 5(1) of the Staff Regulations.
Retten har nemlig aldrig, som sagsøgerne hævder, anerkendt, at de påviste fordele skulle være til fordel for alle forbrugere uden forskel, men den har kun, på grundlag af faktiske konstateringer, som i øvrigt som sådanne er udenfor Domstolens prøvelse under en appelsag, henvist til, at de af sagsøgerne påberåbte fordele er begrænsede.
It is evident that, on the one hand, the contested condition does not relate, as stated by that provision, to the diplomas and other evidence of formal qualifications 'required for the post to be filled', but to the qualifications possession of which will entail the exclusion of the holder from the competition.
Under disse omstændigheder var Retten ikke forpligtet til, for at fastslå overtrædelsens grovhed, at undersøge, om denne var begået forsætligt eller uagtsomt, og end mindre til at sondre mellem de to tilfælde.
The decision of the Selection Board in Open Competition COMIC/741 refusing to admit the applicant to the tests in the competition is annulled;
Det andet anbringende
Case T-40/95 V. ν Commission of the European Communities Staff case
Det bemærkes først, at det fremgår af den klare og præcise ordlyd af artikel 15, stk. 2, at denne behandler to særskilte spørgsmål.
(Officials —Disciplinary measures — removal from post—Statement of reasons —Aggravating circumstances) (Fifth Chamber)
Sag C-270/95 Ρ Christina Kik / Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Regler for virksomhederne
Opinion 2/94 Opinion issued under Article 228(b) of the EC Treaty External relations
»Forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker — sprog — annullationssøgsmål —fysbke og juridbke personer — retsakter som berører dem umiddelbart og individuelt — åbenbart ugrundet appel* (Første Afdeling) på grundlag af det sprog, som de anvender.
(Accession by the Community to the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms) (Full Court)
Denne opdeling er ifølge appellanten ulovlig, fordi den er uforenelig med artikel 1 i Rådets forordning nr. 1 af 15. april 1958. Appellanten har anført, at forordning nr. 49/94 som følge af denne uforenelighed ikke har generel rækkevidde på dette punkt.
Opinion of the Court as yet not even adopted a decision in principle to open negotiations on the agreement.
Forordningen har derimod karakter af en beslutning, som berører appellanten umiddelbart og individuelt.
The Council requests the Opinion of the Court on the following question:
Ved appelskrift indleveret til Domstolens Justitskontor den 9. august 1995 har Christina Kik iværksat appel af en af Retten i Første Instans afsagt kendelse af 19. juni 1995, Kik mod Rådet og Kommissionen, hvorved Retten afviste den af appellanten anlagte sag, hvorunder hun havde nedlagt påstand om annullation af artikel 115 i Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 (herefter »forordning nr. 40/94«), for så vidt som den udelukker nederlandsk som officielt sprog ved kontoret for harmonisering i det indre marked (varemærker, mønstre og modeller) (herefter »Harmoniseringskontoret«).
The purpose of Article 228(6) of the Treaty is, as the Court has stated, most recently in Opinion 3/94 of 13 December 1995 to forestall complications which would result from legal disputes concerning the compatibility with the Treaty of international agreements binding upon the Community.
Det fremgår af den appellerede kendelse, at appellanten, der har nederlandsk som modersmål, virker som advokat og fuldmægtig i varemærkesager. Hun er økonomisk interesseret i et nederlandsk patentbureau.
'Would the accession of the European Community to the Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms of 4 November 1950 (hereinafter "the Convention") be compatible with the Treaty establishing the European Community?'
Det bemærkes, at appellantens argumentation ikke kan afkræfte Rettens konstatering af, at appellanten ikke er umiddelbart og individuelt berørt af artikel 115 i forordning nr. 40/94.
In order to avoid such complications, the Treaty has established the special procedure of a prior reference to the Court of Justice for the purpose of ascertaining, before the conclusion of the agreement, whether the latter is compatible with the Treaty.
Appellantens argument hviler derfor på en fejlagtig læsning af kendelsen.
Admissibility of the request for an Opinion
Det skal herved tilføjes, at for at appellanten kan anses for individuelt berørt, kræves det, at hendes retsstilling rammes på grund af en faktisk situation, der adskiller hende fra alle andre og individualiserer hende på tilsvarende måde som en adressat.
As regards the existence of a draft agreement, there can be no doubt that, in this particular case, no negotiations had been commenced nor had the precise terms of the agreement for accession of the Community to the Convention been determined when the request for an Opinion was lodged. Nor will they be so when the Opinion is delivered.
Appellanten har i sit appelskrift nedlagt påstand om, at Domstolen ophæver Rettens kendelse og i forhold til Rådet for Den Europæiske Union admitterer annullationssøgsmålet til prøvelse af artikel 115 i forordning nr. 40/94. Appellanten har til støtte for sin appel som eneste anbringende anført, at Retten har begået en retlig fejl, idet den har lagt til grund, at der skal ske en opdeling af de retsundergivne i kategorier
Ireland and the United Kingdom, as well as the Danish and Swedish Governments, submit that the request for an Opinion is inadmissible or is, at any rate, premature.
Forordningens anvendelsesområde er således objektivt fastlagt i forhold til dens formål.
have sufficient information regarding the arrangements by which the Community envisages submitting to the present and future judicial control machinery established by the Convention.
Det forhold, at en retsregel kan have konkrete virkninger, der er forskellige for de retssubjekter, som den finder anvendelse på, udelukker ikke, at den kan have karakter af forordning, såfremt de situationer, som den finder anvendelse på, er objektivt bestemt.
Accession by the Community to the Convention presents two main problems: (i) the competence of the Community to conclude such an agreement and (ii) its compatibility with the provisions of the Treaty, in particular those relating to the jurisdiction of the Court.
I det foreliggende tilfælde finder artikel 115 i forordning nr. 40/94 anvendelse på alle, der ansøger om EF-varemærker, idet den pålægger
It follows that the Court is not in a position to give its opinion on the compatibility of Community accession to the Convention with the rules of the Treaty.
Det hedder i kendelsens konklusion:
Competence of the Community to accede to the Convention
FORSLAG TIL AFGØRELSE fællesskabsretsordcnen, og den finder derfor ikke umiddelbar anvendelse i denne retsorden.
In the absence of express or implied powers for this purpose, it is necessary to consider whether Article 235 of the Treaty may constitute a legal basis for accession.
Præjudiciel — Arrondissementsrechtbank, Amsterdam — fortolkning af Associeringsrådet EØF-Tyrkiets afgørelse nr. 3/80 om anvendelse af De Europæiske Fællesskabers medlemsstaters sociale sikringsordninger på tyrkiske arbejdstagere og på deres familiemedlemmer — direkte virkning af artikel 12 og 13 vedrørende ydelser ved invaliditet og pensioner ved alderdom og dødsfald
Finally, if the Article 228(6) procedure is to be effective it must be possible for the question of competence to be referred to the Court not only as soon as negotiations are commenced (Opinion 1/78, paragraph 35) but also before negotiations have formally begun.
Generaladvokat A. La Pergola fremsatte forslap til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 26. marts 1996.
It follows that the request for an Opinion is admissible in so far as it concerns the competence of the Community to conclude an agreement of the kind envisaged.
Præjudiciel - Raad van State - fortolkning af Rådets direktiv 85/337/EØF om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet — fortolkning af begrebet »anlæg til regulering af vandløb" (direktivets bilag II) — arbejder vedrørende et dige langs en flod -kompetencen hos den nationale ret, der skal anvende den nationale lovgivning om gennemførelse af et fællesskabsdirektiv
It should first be noted that the importance of respect for human rights has been emphasized in various declarations of the Member States and of the Community institutions. Reference is also made to respect for human rights in the preamble to the Single European Act and in the preamble to, and in Article F(2), the fifth indent of Article J.l(2) and Article K.2(l) of, the Treaty on European Union.
»1) Da Associeringsrådet EØF-Tyrkiets afgørelse nr. 3/80 om anvendelse af De Europæiske Fællesskabers medlemsstaters sociale sikringsordninger på tyrkiske arbejdstagere og på deres familiemedlemmer endnu ikke er trådt i kraft, er den ikke en integrerende del af
In order fully to answer the question whether accession by the Community to the Convention would be compatible with the rules of the Treaty, in particular with Articles 164 and 219 relating to the jurisdiction of the Court, the Court must
Generaladvokat B. Elmer fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenumi den 26. marts 1996.
It is well settled that fundamental rights form an integral part of the general principles of law whose observance the Court ensures.
Sag anlagt i henhold til en voldgiftsklausul — kontrakt vedrørende udarbejdelse af et EDB-program — »Disnet»-projekt — betaling af saldoen
Accession to the Convention would, however, entail a substantial change in the present Community system for the protection of human rights in that it would entail the entry of the Community into a distinct international institutional system as well as integration of all the provisions of the Convention into the Community legal order.
•1) Udtrykket 'anlæg til regulering af vandløb' i punkt 10, litra e), i bilag II til Rådets direktiv 85/377/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet skal fortolkes således, at det omfatter diger ved vandløb.
Such a modification of the system for the protection of human rights in the Community, with equally fundamental institutional implications for the Community and for the Member States, would be of constitutional significance and would therefore be such as to go beyond the scope of Article 235.
Generaladvokat G. Cosmas fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Anden Afdeling) den 28. marts 1996.
It could be brought about only by way of Treaty amendment.
Han foreslog Domstolen at træffe følgende afgørelse:
The Court gives the following opinion:
2) Der gives delvis Kommissionen medhold i det modkrav, den har fremsat, og sagsøgeren IDE dømmes til at betale Kommissionen 305 981 ECU med rente på 7,97% p.a., som begynder at løbe en måned efter den dato (29.6.1994), da Kommissionen krævede tilbagebetaling af allerede udbetalte beløb, dvs. fra 29. juli 1994.
'As Community ¡aw now stands, the Community has no competence to accede to the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms.'
4) Artikel 2, stk. 1, i Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet har direkte virkning, og en national domstol, der efter national ret har mulighed for af egen drift at anvende ikke-påberåbte retsregler, skal anvende denne bestemmelse, selv om den ikke er påberåbt af den part i sagen, der har interesse heri.«
Case C-137/95 Ρ Vereniging van Samenwerkende Prijsregelende Organisaties in de Bouwnijverheid and Others ν Commission of the European Communities Competition
virksomhed udøves med henblik på opnåelse af indtægter af en vis varig karakter.
(Appeal — Competition —Decisions of associations of undertakings —Exemption -Appraisal of the gravity of the infringements —Appeal manifestly unfounded)
Generaladvokat N. Fennellv fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Anden Afdeling) den 28. marts 1996.
It follows that the first part of the first plea must be rejected as manifestly unfounded.
»Domstolen har ikke under en sag i henhold til artikel 177 kompetence til at afgøre, om en afgørelse truffet af en retsinstans i en medlemsstat kan bevirke, at fristen for et eventuelt fremtidigt søgsmål, der har til formål at anfægte gyldigheden af en afgørelse fra Kommissionen om at udnævne en midlertidigt ansat, begynder al løbe på ny, når den nationale retsinstans lader sin afgørelse afhænge af en fortolkning af bestemmelser i fællesskabsretten, som ikke kan påvirke dens kompetence, og når den nationale retsinstans af denne grund ikke er i stand til at anvende denne fortolkning.«
By application lodged at the Court Registry on 27 April 1995, Vereniging van Samenwerkende Prijsregelende Organisaties in de Bouwnijverheid (hereinafter 'SPO') and 28 others brought an appeal against the judgment delivered by the Court of First Instance on 21 February 1995 in Case T-29/92 SPO and Others ν Commission [199] ECR 11-289, in so far as it dismissed their application for a declaration that Commission Decision 92/204/EEC of 5 February 1992 relating to a proceeding pursuant to Article 85 of the EEC Treaty (IV/31.572 and 32.571 - Building and Construction Industry in the Netherlands (OJ 1992 L 92, p. 1) was non-existent or, alternatively, for a declaration that it was void.
2) Ved afgørelsen af, om en selvstændig virksomhed, der består i udlejning af et materielt gode, er »økonomisk virksomhed« som omhandlet i artikel 4, stk. 2, i det sjette direktiv 77/388/EØF, skal det alene undersøges, om den nævnte virksomhed udføres med henblik på at opnå indtægter af en vis varig karakter.
The first argument is entirely based on a manifestly incorrect reading of the judgment A reading of the contested passage (end of paragraph 294) in context is sufficient to demonstrate this.
Der er tale om et rent faktisk spørgsmål, som i det væsentlige skal vurderes på grundlag af objektive kriterier, som f.eks. kan dreje sig om det udlejede godes art samt om samtlige betingelser for dets udnyttelse.
The Court of First Instance merely carried out a check, as is appropriate in relation to the grant of exemptions, to establish whether the Commission committed a manifest error of assessment.