natgillin/translations-raw huggingface dataset:
»1) I et tilfælde som det i hovedsagen omhandlede har den kompetente nationale myndighed hverken beføjelse eller forpligtelse til at tildele en midlertidig specifik referencemængde til sagsøgeren eller til at behandle ham, som om han havde fået tildelt en specifik referencemængde, hverken i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 857/84 af 31. marts 1984 om almindelige regler for anvendelsen af den i artikel 5c i forordning (EØF) nr. 804/68 omhandlede afgift på mælk og mejeriprodukter som ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 764/89 eller efter den af Domstolen afsagte dom af 3. december 1992 i Wehrssagen (sag C-264/90).
In a situation such as that in point in the main proceedings, the competent national authority has neither a power nor a duty to award the applicant a provisional special reference quantity or to treat him as if he had been awarded a special reference quantity, either pursuant to Council Regulation (EEC) No 857/84 of 31 March 1984 adopting general rules for the application of the levy referred to in Article 5c of Regulation (EEC) No 804/68 in the milk and milk products sector, as amended by Council Regulation (EEC) No 764/89 and Council Regulation (EEC) No 1639/91, or following the judgment of the Court of Justice in Case C264/90 Wehrs;
2) I det omfang, der er fastslået i Wehrs-dommen, er artikel 3a, stk. 1, i forordning nr. 857/84 som ændret ved forordning nr. 764/89 ikke gyldig.
Article 3a(l) of Regulation No 857/84, as amended by Regulations Nos 764/89 and 1639/91, has not revealed any factor of such a kind as to affect its validity in so far as it excludes producers who have acquired a holding through an inheritance or similar means after 29 June 1989;
3) Den kompetente nationale myndighed kunne ikke på egen hånd drage konsekvenser af Wehrs-dommen, før der var indført nye fællesskabsbestemmelser med det formål at afhjælpe den konstaterede ugyldighed.
In view of the answers given, it is not necessary to answer the fourth, fifth and sixth questions.»
4) I betragtning af svaret på det tredje spørgsmål er det ufornødent at besvare det fjerde og det femte spørgsmål.«
Case C-198/94 Italian Republic ν Commission of the European Communities Agriculture
»1) I et tilfælde som det i hovedsagen foreliggende har den kompetente nationale myndighed hverken beføjelse eller forpligtelse til at tildele sagsøgeren en midlertidig specifik referencemængde eller til at behandle ham, som om han havde fået tildelt en specifik referencemængde, hverken i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 857/84 af 31. marts 1984 om almindelige regler for anvendelsen af den i artikel 5c i forordning (EØF) nr. 804/68 omhandlede afgift på mælk og mejeriprodukter, som ændret ved Rådets forordninger (EØF) nr. 764/89 og nr. 1639/91, eller efter Domstolens dom af 3. december 1992 i Wehrssagen (sag C-264/90).
(Clearance of EAGGF (Fifth Chamber) by the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund (EAGGF), Guarantee Section, for the financial year 1991, in so far as it excludes the sum of LIT 18 934 858 259 from financing by the Community,
2) Artikel 3a, stk. 1, i forordning nr. 857/84 som ændret ved forordningerne nr. 764/89 og nr. 1639/91 har intet frembragt, der kan rejse tvivl om dens gyldighed, for så vidt som den udelukker producenter, der har erhvervet en bedrift ved arv eller på en måde svarende til arv efter den 29. juni 1989.
By application lodged at the Court Registry on 7 July 1994, the Italian Republic brought an action under Article 173 of the EC Treaty for the annulment of Commission Decision C(94) 1011 final of 29 April 1994 on the clearance of accounts of Italy for certain expenditure financed
3) I betragtning af de angivne svar er det ikke fornødent at besvare det fjerde, det femte og det sjette spørgsmål.«
In the second, it effectively contests the form and results of the Commission's investigations.
Sag C-198/94 Den Italienske Republik / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Landbrug
The meat, which came from the German intervention agency (BALM), was accordingly processed by certain compames in that group.
6. juni 1996 regnskabsåret
A considerable portion of meat was processed and canned by Nuova Irpinia SpA in its factory at Avellino.
»Afslutning af EUGFL-regnskaber (Femte Afdeling)
Wesotra, a transport company, was responsible for the carriage of the canned products to the people of the former Soviet republics.
Det italienske interventionsorgan (AIMA), hvis opgave det var i henhold til forordning nr. 1582/91 at kontrollere, at forarbejdningen og konserveringen skete i overensstemmelse med reglerne, pålagde det nationale institut, der er ansvarligt for produktionskontrol (herefter »INCA«) at kontrollere, hvad der skete med oksekødet.
According to the first and second recitals in the preamble to that regulation, the action envisaged, while essentially humanitarian in aim — which is why the Community legislature also based the regulation on Article 235 of the EEC Treaty - was to be carried out giving priority to supplying agricultural products in storage as a result of intervention measures.
INCA udstedte attest for, at den konserves, der kom fra selskabet Nuova Irpinia's produktionsanlæg, opfyldte kravene ifølge forordning nr. 1582/91, og AIMA udbetalte derefter til tilslagsmodtagervirksomheden prisen for forarbejdningen af oksekødet og frigav den sikkerhedsstillelse, der var blevet stillet i forbindelse hermed.
That use of intervention products was also regarded as a means of regularizing the agricultural markets. Article l(2)(b) of Regulation No 729/70 states that intervention intended to stabilize the agricultural markets is to be financed by the Guarantee Section of the EAGGF.
Transportselskabet Wesotra stod for transporten af kødkonservesen til befolkningerne i de tidligere sovjetrepublikker.
When the authorities in some of those republics claimed that the canned goods delivered were unfit for consumption, the Commission made investigations.
Da myndighederne i nogle af disse republikker havde tilkendegivet, at denne konserves var uegnet til konsum, gennemførte Kommissionen forskellige undersøgelser.
The results of those investigations convinced the Commission that the complaints were well founded and that the unfitness for consumption of the canned meat delivered to the former Soviet republics was caused by insufficient sterilization of the canned meat by Nuova Irpinia.
I forbindelse med afholdelse af en licitation i henhold til forordning nr. 1582/91 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 598/91 af 5. marts 1991 om en hasteaktion vedrørende levering af landbrugsprodukter bestemt til befolkningen i Sovjetunionen fik forskellige selskaber inden for den italienske BECA-koncern tilslag på en kontrakt vedrørende en del af leveringerne af oksekød på dåse til befolkningen i Sovjetunionen.
It follows that the urgent action for the supply of agricultural products intended for the people of the Soviet Union, which is the subject-matter of Regulation No 598/91, falls within the scope of Regulation No 729/70. Consequently, the relationships between the Commission and the Member States, and in particular the Italian Republic, are governed by the rules on the operation and financing of the EAGGF, Guarantee Section.
Kødet, der kom fra det tyske interventionsorgan (BALM) blev derfor forarbejdet af forskellige selskaber tilhørende denne koncern.
The Commission therefore decided to exclude from the expenditure chargeable to the EAGGF the sum of LIT 18 934 858 259, which corresponds to the expenditure incurred by the EAGGF in respect of the canned meat produced in Nuova Irpinia's factory on behalf of BECA
Specielt blev et stort parti kød forarbejdet og konserveret af selskabet Nuova Irpinia på dettes fabriksanlæg i Avellino.
The Italian Republic claims that examination of the regulations in question shows that the supply of canned beef was the subject-matter of
Kommissionen nåede gennem disseundersøgelser frem til den overbevisning, at de klager over varerne, der var fremført, var berettigede, og at grunden til, at det oksekød på dåse, der var blevet leveret til de tidligere sovjetrepublikker, var uegnet til konsum, var, at den konservessterilisering, der blev gennemført hos selskabet Nuova Irpinia, var utilstrækkelig.
Articles 2,3 and 5(2)(b) of Regulation No 729/70 and the caselaw of the Court of Justice (Case 11/76Netherlands ν Commission [1979] ECR 245) indicate that expenditure undertaken by a Member State by way of intervention intended to regularize the agricultural markets, like other expenditure falling within the scope of the common agricultural policy, is to be the subject of a procedure for the clearance of accounts, during which a decision is taken to charge the
Kommissionen besluttede derfor, at EUGFL ikke skulle finansiere et beløb på 18 934 858 259 LIT, dvs. de udgifter, fonden havde finansieret for så vidt angår oksekødkonserves, der var fremstillet på selskabet Nuova Irpinia's fabriksanlæg for BECA-koncernens regning.
expenditure either to the Community budget or to the Member State concerned, depending on whether or not it corresponds to expenditure undertaken «according to Community rules».
Forbindelserne mellem Kommissionen og medlemsstaterne og navnlig Den Italienske Republik må derfor bestemmes på grundlag af reglerne om EUGFL's virksomhed samt reglerne om finansiering gennem EUGFL, Garantisektionen.
Consequently, the Italian Government's first plea must be rejected.
Søgsmålsgrundene
The second plea
Det følger imidlertid såvel af artikel 2, 3, og artikel 5, stk 2, litra b), i forordning nr. 729/70, som af Domstolens praksis, at de udgifter, en medlemsstat afholder til interventioner til regulering af landbrugsmarkederne samt alle andre udgifter i forbindelse med gennemførelsen af den fælles landbrugspolitik, gøres til genstand for en regnskabsafslutning, hvorved det bestemmes enten at lade udgifterne afholde over fællesskabsbudgettet eller af den pågældende medlemsstat, alt efter om der er tale om udgifter til interventioner, som er foretaget »efter Fællesskabets regler« eller ej.
The applicant claims that when the Commission gathered evidence relating to the defective quality of the goods, it infringed the rule that all parties should be heard, to the detriment of the Italian intervention agency responsible for supervising the processing of the product.
Den Italienske Republik har gjort gældende, at det af de i sagen omhandlede forordninger fremgår, at der efter afholdelse af licitation afsluttes kontrakt om levering af oksekød på dåse omfattende forarbejdning og emballering af interventionskød, mellem Kommissionen og de virksomheder, hvis bud er blevet antaget.
Where the Commission refuses to charge expenditure to the EAGGF on the ground that it was incurred as a result of breaches of Community rules imputable to a Member State, it is for the Member State to show that the conditions for obtaining the financing disallowed are satisfied (Case C-385/89 Greece ν Commission [1992] ECR 1-3225, paragraph 30).
Den sagsøgende regering har desuden gjort gældende, at alle de bevisligheder, som Kommissionen har benyttet som grundlag for udstedelsen af den anfægtede beslutning, under alle omstændigheder ikke beviser, at AIMA er ansvarlig for den manglende gennemførelse af målet med fællesskabsaktionen, hvilket fører til, at tilbagesøgningen er ulovlig på grund af magtfordrejning.
It claims, furthermore, that in any event none of the evidence on which the Commission relied when adopting the decision at issue proves that AIMA was responsible for the failure to achieve the purpose of the Community action; the recovery measure is therefore unlawful for abuse of power.
For så vidt angår den påståede procedurefejl i forbindelse med bevisførelsen bemærkes det, at selv om det lægges til grund, at Den Italienske Republiks indsigelser på dette punkt er korrekte,
In the present case, the Italian Republic has not adduced any specific and significant evidence to cast doubt on the conclusions to which the Commission came or the consequences which it drew therefrom.
Det bemærkes, at artikel 43 i EØF-traktaten, nu EF-traktaten, om den fælles landbrugspolitik udtrykkeligt angives som hjemmel for forordning nr. 598/91.
As to the alleged procedural defect in establishing the evidence, it should be noted that even if the Italian Republic's objections in that respect are well founded, the rejection of that evidence is not sufficient to justify the annulment of the decision at issue.
Det fremgår af første og anden betragtning til denne forordning, at den påtænkte aktion, hvis formål først og fremmest var at yde humanitær hjælp — hvorfor fællesskabslovgiver desuden anførte EØF-traktatens artikel 235 som hjemmel for forordningen — navnlig skulle gennemføres ved anvendelse af landbrugsprodukter, der var oplagret efter interventionsforanstaltninger.
It is clear from the documents before the Court that the Commission considered that the results of the tests performed on the meat returned to Italy, in respect of which the Italian Republic does not allege any procedural irregularity, were in themselves sufficient to provide the necessary evidence to justify its decision.
Den herved opnåede nedbringning af lagrene af interventionsvarer antoges desuden at kunne udgøre et bidrag til reguleringen af landbrugsmarkederne.
Even in the absence of the evidence challenged by the Italian Government, therefore, the content of the decision would not have been different.
Imidlertid skal efter artikel 1, stk. 2, litra b), i Rådets forordning nr. 729/70 om finansiering af den fælles landbrugspolitik interventionerne til regulering af landbrugsmarkederne finansieres af EUGFL, Garantisektionen.
As regards the second objection relied on by the Italian Government in the context of this plea, namely the insufficiency of the evidence to support the contested measure, it must be held, first, that the documents before the Court show that it has been proved, in particular by the results of the tests performed by the Italian laboratories, that some of the canned meat sent to the former Soviet republics was spoiled, and secondly that those same tests, whose procedural irregularity has not been disputed by the Italian Government, indicated a lack of sterilization as
Generaladvokat P. Léger fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet fFemte Afdelingi den 29. februar 1996.
Case T-162/94 NMB France SARL and Others ν Commission of the European Communities Commercial policy
»1) at frifinde Kommissionen, og
The Commission partially accepted and partially rejected the applications in respect of imports in 1985 and 1986, the partial rejections being based on
2) at dømme Den Italienske Republik til at betale sagens omkostninger.«
1), imports by the European subsidiaries of Minebea of ball­bearings
Sag T-162/94 N MB France SARL m.fl. / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Handelspolitik
application of the «duty as a cost» rule when calculating the constructed export price, the Commission deducted the antidumping duties paid by the three applicants.
»Antidumpingtold — kuglelejer — tilbagebetaling — regel om at tolden skal betragtes som en omkostning — forskelsbehandling mellem forretningsmæssigt forbundne importører og uafhængige importører — retskraft af en tidligere dom afsagt af Domstolen· (Anden Udvidede Afdeling)
The latter, considering that the «duty as a cost» rule was contrary to superior rules of law, brought an action before the Court of Justice for annulment of the decisions partially rejecting their applications for refunds.
Sagsøgerne, der fandt, at reglen om, at tolden skulle betragtes som en omkostning, var i strid med højere retsregler, anlagde sag ved Domstolen til prøvelse af den delvise afvisning af deres anmodninger om tilbagebetaling.
In his Opinion in that case, delivered on 21 March 1991 (Case C-188/88 NMB and Others ν Commission [1992] ECR 1-1689, at 1-1704), the Advocate General proposed that the Court uphold the application.
Sagsøgerne, der er helejede datterselskaber af den japanske koncern Minebea (Nippon Miniature Bearing), distribuerer kuglelejer, der leveres af selskaberne NMB og Pelmec Singapore, der tilhører samme koncern, i Fællesskabet.
In its judgment in Case C-188/88 NMB and Others ν Commission [1992] ECR 1-1689, the Court dismissed the action as unfounded.
I sit forslag til afgørelse af 21. marts 1991 i den sag, i hvilken Domstolen afsagde dom den 10. marts 1992 (sag C-188/88, NMB m.fl. mod Kommissionen) foreslog generaladvokaten Domstolen at give sagsøgerne medhold.
In the course of the proceedings, the applicants indicated, in response to the questions put to them by the Court, that the antidumping duties introduced by Regulation No 2089/84 were abolished for products originating in Singapore by Council Regulation (EEC) No 2553/93 of 13 September 1993 amending Regulation No 2089/84 (OJ 1993 L 235, p. 3), but only with effe« from 21 September 1990.
I henhold ril Rådets forordning (EØF) 2089/84 af 19. juli 1984 om indførelse af en endelig antidumpingtold på visse kuglelejer med oprindelse i Japan og Singapore blev der pålagt en antidumpingtold på 33,89% af nettoprisen, frit grænsen, ufortoldet, på indførsler, som Menebeas europæiske datterselskaber foretager af kuglelejer, fremstillet i Singapore af bl.a. Menebea-koncernen.
The applicants, whose actions were thus dismissed, disagreed with those findings. As regards the imports in the period from January 1987 to September 1991 inclusive, each of the applicants, including NMB France, lodged, pursuant to Article 16 of the basic regulation and Article 16 of the earlier Regulation No 2176/84, fresh applications for refunds of the anti­dumping duty paid during the abovementioned period.
Sagsøgerne, der således ikke fik medhold under sagen, stillede sig ikke tilfredse med denne afgørelse.
In the present case, the allegation of breach of the principle of proportionality is based on two arguments.
Sagsøgerne betalte denne told, og indgav efterfølgende, med undtagelse af NMB France, flere anmodninger om tilbagebetaling i medfør af artikel 16 i forordning nr. 2176/84 af 23. juli 1984 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab.
By four decisions (92/332/EEC, 92/333/EEC, 92/334/EEC and 92/335/EEC) of 3 June 1992 concerning applications for the refund of antidumping duties collected on certain imports of certain ball-bearings originating in Singapore (OJ 1992 L 185, pp. 35, 38, 41 and 44), notified on 15 June 1992 to NMB (UK) Ltd and on 16 June 1992 to NMB France SARL, NMB Italia Sri and NMB-Minebea-GmbH, the Commission partially granted the refund applications.
Kommissionen imødekom delvis anmodningerne vedrørende indførsler, der havde fundet sted i 1985 og 1986, og meddelte delvis afslag, hvilket støttedes på reglen om, at tolden skal betragtes som en omkostning; ved fastsættelsen af den beregnede eksportpris fradrog Kommissionen den antidumpingtold, som de tre sagsøgere havde betalt.
The Commission recognized, in those decisions, that the antidumping duty collected exceeded the dumping margins as a result of a decrease in normal value on the Singapore domestic market However, the refund applications were partially rejected because, in calculating the constructed export price, the Commission deducted the anti­dumping duty paid by the applicants, applying the rules in force, in particular the «duty as a cost» rule, and referring to the judgment in Case C-188/88 NMB and Others ν Commission.
Ved fire beslutninger af 3. juni 1992 om anmodninger om tilbagebetaling af antidumpingtold opkrævet på importen af visse kuglelejer med oprindelse i Singapore imødekom Kommissionen delvis anmodningerne om tilbagebetaling.
As regards the contested «duty as a cost» rule, the Community legislature, by Articles 16 and 2(8) of the basic regulation, expressly declared the rule applicable to the reimbursement of anti­dumping duties.
I beslutningerne vedgik Kommissionen i realiteten, at den opkrævede antidumpingtold oversteg dumpingmargenen som følge af, at den normale værdi på hjemmemarkedet i Singapore var faldet.
As a result, therefore, under the contested rule an associated importer has no right to full reimbursement of the antidumping duties paid unless, first, he has brought to an end the original dumping that gave rise to the imposition of antidumping duties and, secondly, passed on the amount of those duties. However,
Anmodningerne om tilbagebetaling blev imidlertid delvis afvist, idet Kommissionen i overensstemmelse med gældende regler, bl.a. reglen om, at tolden skal betragtes som en omkostning, og med henvisning til Domstolens dom i NMB-sagen, fradrog det beløb, sagsøgerne havde betalt i antidumpingtold, ved fastsættelsen af den beregnede eksportpris.
the elimination of dumping and the passing on of the duties must have been brought about through a reduction of the normal value, an increase of selling prices in the Community, a reduction in marketing costs in the Community or a combination of those three factors.
Dette er baggrunden for den af sagsøgerne anlagte sag.
It follows that the «duty as a cost» rule appears, in the light of the present examination, which is limited to pure questions of law, to be a mechanism with a reasonable basis.
Sagsøgerne har under sagen oplyst, at antidumpingtolden blev ophævet for produkter med oprindelse i Singapore ved Rådets forordning (EØF) nr. 2553/93 af 13. september 1993 fra 21. september 1990 at regne. De har erklæret, at den antidumpingtold, som de havde betalt på indførsler af kuglelejer med oprindelse i Singapore i tiden efter den 21. september 1990, følgelig er blevet fuldt ud tilbagebetalt i slutningen af 1993 og begyndelsen af 1994.
In order to assess whether, having regard to the abovementioned aims, the contested rule should be regarded as «manifestly inappropriate» within the meaning of the judgments cited above (see paragraph 70), it must be borne in mind that antidumping duties, levied on imports, are borne by the importer and therefore increase his import costs.
Sagsøgerne har følgelig erkendt, at den af dem anlagte sag er blevet helt uden genstand, for så vidt angår NMB France, og delvis er blevet uden genstand, for så vidt angår anmodningerne om tilbagebetaling vedrørende de indførsler, som de tre øvrige sagsøgere har foretaget efter den 21. september 1990.
Consequently, where, after imposition of those duties, the dumping margin initially found has not been eliminated or even reduced - that is to say, where there has been no change in the conduct of the associated importer or in that of its group as a whole, the antidumping duty levied having been absorbed within their group — the dumping margin will not merely remain the same but will even be increased through absorption of the duties levied.
Med hensyn til en undersøgelse af, om den omtvistede regel må betegnes som »åbenbart uhensigtsmæssig«, skal Retten bemærke, at antidumpingtold skal betales af importøren, og derfor forhøjer dennes importomkostninger, idet den pålægges indførslen.
As regards the consequences, for determination of this dispute, of the new GATT and Community provisions adopted whilst proceedings have been pending before the Court, the applicants here rely on Article 11(10) of Regulation No 3283/94 and Article 9.3.3 of the 1994 Anti-Dumping Code, claiming that the fact that the contested rule was abandoned in those new provisions demonstrates its excessive nature.