natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I perioden fra 1958 til 1970 blev Fællesskabets budget udelukkende finansieret gennem bidrag fra medlemsstaterne.
During the period 1958-70, the Community budget was financed exclusively by contributions from the Member States.
På Det Europæiske Råds mode i Luxembourg den 21.-22. april 1970 ind førtes for første gang en ordning med egne ind tægter til Fællesskabets almindelige budget, som skulle være gældende fra 1971.
The Luxembourg European Council of 21 and 22 April 1970 introduced for the first time a system of own resources for the general budget of the Community taking effect in 1971.
Et af for målene var gradvis at øge Fællesskabets finansielle uafhængighed af overførsler fra med lemsstaterne.
One objective was gradually to enhance the Community's financial independence from Member States' transfers.
De såkaldte »egne indtægter«, der blev indført, skulle udgøres af told og landbrugsafgifter (som senere blev betegnet som de traditionelle egne indtægter — TEI) og af en indtægt baseret på et harmoniseret momsgrundlag.
The own resources intro duced were customs duties and agricultural levies (which were to become known as the traditional own resources — TORs) and one based on a harmonised VAT system.
Medens de traditionelle egne indtægter rent faktisk blev egne indtægter i løbet af perioden 1971-1975, var der en række vanskeligheder i forbindelse med at etablere en fælles momsordning i medlemsstaterne og med at fastlægge grundlaget for momsberegningen, og dette forsinkede indførelsen af en egen ind tægt baseret på momsgrundlaget indtil 1979.
While traditional own resources became effectively own resources over the period 1971-75, difficulties with establishing a common VAT system across the Member States and with defining the base for VAT assessment delayed the introduction of VAT as an own resource until 1979.
De ændringer af finansieringsordningen, som blev indført af Det Europæiske Råd i Fontainebleau, viste sig næsten omgående at være utilstrækkelige.
The modifications to the financing system introduced by the Fontainebleau European Council proved almost immediately insufficient.
De kunne kun skabe utilstrækkelige indtægter på grund af det fortsatte fald i provenuet fra TEI og den langsomme vækst i provenuet fra momsindtægten.
They failed to generate sufficient revenues owing to the continuing decline in revenues from TORs and to the slow growth in revenues from the VAT resource.
Desuden begyndte der at være nogen utilfredshed med den momsbaserede indtægt, idet denne forbrugsbaserede indtægt mentes at indeholde et betydeligt degressivt element.
In addition, some dissatisfaction started to appear with the VAT-based resource which, being based on consumption, was felt to contain a significant regressive element.
Problemet med utilstrækkelige indtægter og ubalance blev kombineret med stigende og fuldstændig uventede udgiftsforpligtelser.
The problem of revenue inadequacy and inequity was compounded by rising, and unanticipated, expenditure commit ments.
Disse udgifter var forårsaget af vanskeligheder med at kontrol lere udgifterne til den fælles landbrugspolitik, specielt efter Portugals og Spaniens tiltrædelse, faldet i dollarkursen i foråret 1985 og nedgangen i de internationale varepriser, dvs. faktorer som i betydelig grad øgede behovet for eks portrestitutioner.
These were related to difficulties in controlling spending on the common agricultural policy, especially following the accession of Portugal and Spain, the US dollar depreciation after the spring of 1985 and the fall in international commodity prices, factors which added considerably to the financing of export restitutions.
I perioden fra 1975 til 1987 blev provenuet fra de egne indtægter udhulet på grund af et faldende provenu fra TEI, medens provenuet fra momsindtægten blev uheldigt påvirket af den generelt ringe økonomiske vækst i denne periode.
In the period 1975-87, revenue growth on the own resources account was eroded by a diminishing yield from TORs while revenues from VAT were adversely affected by the generally weak economic growth prevailing during this period.
Samtidig førte udvidelsen af de eksisterende politikker og iværksættelsen af nye politikker, den manglende evne til at begrænse udgifterne til den fælles landbrugspolitik og de stigende udgifter i forbindelse med de to udvidelser 2) til en udtalt mangel på ressourcer.
At the same time, the strengthening of existing and the launching of new policies, the inability to contain spending on the common agricultural policy (CAP) and expenditure growth associated with the two enlarge ments (2) led to pronounced resource inadequacy.
De stadige klager fra Det Forenede Kongerige over dets finansielle bidrag blev også en del af de problemer med budgettet, som var frem herskende i denne periode.
Persistent complaints on the part of the UK concerning its financial contribution also became a feature of the budgetary disputes that were prominent during this per iod.
En række grundlæggende reformer, som blev bestemmende for det nuværende system for egne indtægter, blev vedtaget i juni 19884).
Fundamental reforms, which determined the character of the present own resources system, were adopted in June 1988 (4).
Blandt de vigtigste reformer, som blev vedtaget på Det Europæiske Råds møde i Bruxelles, var indførelsen af en ny egen indtægt baseret på medlemsstaternes BNI (med det formål at sætte bidragene i et bedre forhold til betalingsevnen) og et loft for de samlede egne indtægter, der kan indkaldes til finansiering af Fælles-
Among the principal reforms of the Brussels European Council was the introduction of a new own resource based on the Member States' GNP (intended to match contributions closer to the ability to pay), and that of an overall ceiling to the total amount of own resources which could be called to finance Community spending.
3) Se Det Europæiske Råds møde i Fontainebleau, Formandskabets konklusioner, Bulletin for De Europæiske Fælles skaber 6-1984.
(3) See Fontainebleau European Council, 'Conclusions of the Presidency', Bulletin of lhe European Communities, 6-1984.
dering af EU's finansielle ordninger indtil de første år af Edinburgh-aftalen, se Kommissionen for De Europæiske Fællesskabet (1995): Den Europæiske Unions finansielle system, Luxembourg; se endvidere diskussionen i De Europæiske Fællesskaber (1997): »Budgetbidrag, EU's udgifter, budgctbalance og medlemsstaternes forholdsmæssige vel stand«, et dokument udarbejdet af GD XIX og fremsendt til Økofin-Rådet af Kommissionens formand Jacques Santer med henblik på mødet den 13. oktober.
) For a detailed review of the history as well as an assessment of the EU financial arrangements up to the early years of the Edinburgh agreement, see European Commission (1995): European Union public finance, Luxembourg; see also the discussion in European Commission (1997): 'Budget contributions, EU expenditure, budgetary bal ances and relative prosperity of the Member States', paper prepared by DG XIX and forwarded to the Ecofin Ministers by President Santer for their 13 October meeting.
) Grækenland tiltrådte Fællesskabet i 1981 efterfulgt af Spanien og Portugal i 1986.
(2) Greece joined the Community in 1981 followed by Spain and Portugal in 1986.
Rådet begrænsede også momsindtægtens betydning ved at indføre en udjævning af dens grundlag til 55 % af BNI, en foranstaltning, som skulle begrænse virkningerne af indtægtskildens degressive karakter.
ducing a capping of its base at 55 % of GNP, a measure intended to reduce the effects of the regressive character of the resource.
De på hinanden følgende revisioner i nedadgående retning af den økonomiske vækst igennem årene 19921994 medførte en tilsvarende revision af bud getindtægterne.
Successive downward revisions in economic growth during 1992-94 resulted in correspond ing revisions to budget revenues.
På trods af det uheldige klima var det ikke desto mindre muligt at overholde de begrænsninger, der var indført gennem loftet for de egne indtægter, samtidig med at den finansielle disciplin blev overholdt.
Nevertheless, despite the adverse climate, it was possible to respect the constraints imposed by the own resources ceiling without undermining financial discipline.
Konsolideringen af 1988-reformerne og i sidste instans af Fællesskabets finanser fandt sted i en sammenhæng, hvor Fællesskabets ambitioner, som de blev udtrykt i traktaten om Den Europæiske Union, var vokset betydeligt.
The consolidation of the 1988 reforms and ultimately of the Community finances took place within a context where the Community's ambitions, expressed in the Treaty on Eur opean Union, grew significantly.
Edinburgh-aftalen fra december 1992, hvormed man godkendte de finansielle overslag for 19931999, hævede det samlede loft for de egne indtægter fra 1,20% til 1,27%.
The Edinburgh agreement of December 1992, which adopted the financial perspective for the years 1993-99, increased the overall ceiling of own resources from 1.20 to 1.27%.
Desuden ind førte aftalen foranstaltninger til yderligere at reducere momsindtægtens andel af budgettets finansiering.
In addition, it introduced steps to decrease further the importance of VAT in the financing of the budget.
Imidlertid kunne den ordning for egne indtægter, der blev vedtaget i Edinburgh, først træde i kraft den 1. januar 1995. I mellemtiden varder
However, the system of own resources decided in Edinburgh could only enter into force on 1 January 1995.
I de følgende år har de budgetmæssige ordninger som helhed vist sig at være vellykkede.
In subsequent years, budgetary arrangements have generally proved successful.
Desuden har der fra 1997 hvert år været truffet en række forsigtige budgetbeslutninger, som har ført til udgiftsniveauer. der er betydeligt lavere end dem, der er forudset i de finansielle overslag.
In addition, from 1997 cautious annual budgetary decisions have led to significantly lower spending levels than those foreseen in the financial per spective.
Som et resultat herafer EU i stand til at imødegå udfordringerne i forbindelse med udvidelsen med Cypern og landene i Centralog Østeuropa og med reformen af de vigtigste politikker, med betydelige margener under loftet for de egne indtægter.
As a result, the European Union is meeting the challenges resulting from enlarge ment to Cyprus and to the countries of central and eastern Europe and from the reform of its main policies with substantial margins under the own resources ceiling.
Oversigt over eventuelle nye egne indtægter for Den Europæiske Union
A review of possible own resources for the European Union
EU's finansielle autonomi er et emne, der har fået en central placering i debatten om nye egne indtægter.
The issue of the financial autonomy of the European Union is central to the debate about new own resources.
Ifølge Luxembourg-aftalen af 21.-22. april 1970 var det meningen, at med lemsstaternes bidrag skulle erstattes af egne indtægter, der skulle finansiere hele budget tet.
The Luxembourg agree ment of 21 and 22 April 1970 provided that the replacement of Member States' contributions by own resources was meant to finance the complete budget.
Det har imidlertid vist sig svært at nå frem til en sådan finansiel autonomi.
However, this financial autonomy has proved elusive.
Den overvejende del af EU-budgettet finansieres for øjeblikket direkte af medlemsstaterne i form af moms- og BNI-bidrag fra deres respektive statskasser.
A dominant part of the EU budget is currently financed by block grants in the form of VAT and GNP contributions from the treasuries of the Member States.
For at råde bod på denne situation er der af og til blevet fremsat forslag om forskellige kategorier af nye egne indtægter ').
To remedy this situation, pro posals for different categories of new own resources have on occasion been made(').
Formålet med dette bilag er at give en kritisk gennemgang af de vigtigste af disse forslag.
The purpose of this annex is to provide a critical review of some of the most important of these proposals.
Bilaget indeholder tre afsnit foruden indledningen. I afsnit 2 præsenteres de kriterier, der anvendes ved vurderingen af de foreslåede egne indtægter.
There are three sections in this annex following the introduction: Section 2 presents the criteria against which the suitability of proposed own resources can be evaluated, Section 3 examines eight specific proposals in detail, and Section 4 concludes.
I afsnit 3 gives en detaljeret gennemgang af otte konkrete forslag.
If the tax in question has external effects which go beyond the locality where it is levied, then it ought to be optimally assigned to the higher level of authority.
Afsnit 4 er konklusionen.
Two broad cases can be considered here.
Kriterier for egne indtægter
Criteria for own resources
Hvis den pågældende skat har eksterne virkninger, der rækker ud over det lokalområde, hvor den opkræves, bør den lægges op på et højere administrativt niveau.
(2) For a discussion of these criteria as they apply to the case of the European Union, see European Commission
For det første beskatning, der påvirker priserne på varer og produktionsfaktorer, der handles internationalt på markeder med ufuldstændig konkurrence.
See also Bureau and Champsaur (1992), European Commission (1992c), Section IV.3, Eur opean Parliament (1994), p.
Og, for det andet, beskatning af mobile beskatningsgrundlag.
3, and European Commission (1993a), Table 30, p.
En parallel udgave af kriteriet går ud på, at hvis fordelene ved en bestemt ydelse overskrider de nationale grænser, bør finansieringen af den pågældende ydelse lægges op på et højere administrativt niveau.
84, for a (somewhat dated) summary of the assignment of tax competencies in selected federal States in 1988.
Når der optræder eksterne virkninger, er det klart, at nærhedsprincippet, selv om det er vigtigt, bliver af sekundær betydning, da kravet om økonomisk effektivitet tilsiger, at
The theory of fiscal federalism predicts that the assignment of tax competencies at different levels of authority rests on two important economic considerations and also on several subsidiary criteria. The former, which are the primary criteria, are:
Ifølge teorien om fiskal føderalisme er placeringen af den skattemæssige kompetence på forskellige administrative niveauer baseret på
(3) Leaving aside externalities or revenue arbitrariness, subsidiarity is a crucial issue here; see, for example, the impor
2) Med hensyn til en diskussion af disse kriteriers anvendelse i forbindelse med EU, se Kommissionen for De Europæiske
D the presence of externalities which transcend national borders; tance accorded to it in the motion for a resolution in Eur opean Parliament (1994).
I betænkningen understreges det i del A, afsnit 10, at EU-budgettet skal finansieres ved hjælp af Fællesskabets egne indtægter.
The report 'insists that the Community budget must be financed from the Community's own resources'; Part A, paragraph 10.
Nogle af disse emner er også blevet behandlet i Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1992).
Some of these issues have also been considered in European Commission (1992).
Forsøget på at finde frem til nye egne indtægter går tilbage til 1970'erne, se f.eks. MacDougall-rapporten (1977), bind II, kapitel 16, s. 479-504.
The quest for new own resources dates back to the 1970s; see, for example, the MacDougall (1977) report. Vol.
skatten skal lægges, ikke på nationalt, men på supranationalt niveau ').
The second criterion, visibility to EU citizens, has an important accountability dimension.
Der må også ses på en række sekundære kriterier for henføring af beskatningsinstrumenter til supranationalt niveau.
Given the complex nature of EU finances, comprehension and monitoring of the present system on the part of citizens are virtually absent.
Regional vilkårlighed betyder, at det er umuligt at foretage en rimelig afgrænsning af beskatningsgrundlaget eller, i tilfælde, hvor skatten opkræves lokalt, at provenuet er vil kårligt fordelt.
Regional arbitrariness refers to the impossibil­ity to reasonably define the base of the tax or, alternatively, to the arbitrary distribution of the revenue in the case where the tax is levied locally.
Et klart eksempel på sidst nævnte er den fælles udenrigstold.
Revenues from the common external tariff constitute a clear example of the latter.
Her er det, især som følge af det indre marked, van skeligt nøjagtigt at angive det nationale grundlag, der i sidste ende belastes af tolden.
Here, especially as a consequence of the inter­nal market, it is difficult to determine with accuracy the national base that ultimately bears the tariff.
Hvis tolden f.eks. opkræves i Genova, til kommer toldprovenuet kun delvis Italiens borgere, da de importerede varer, når de først er kommet ind i EU, formodentlig spredes til forbrugere over hele EU.
Should the tariff be levied in, say, the port of Genoa, the revenues from the tariff only partly belong to the citizens of Italy since such imports, once in the EU, are consumed widely by all European consumers.
Provenuet af told og landbrugsafgifter tilkommer for øjeblikket EU (idet medlemsstaterne blot står for selve opkrævningsarbejdet), fordi disse afgifter opfylder kriteriet om regional vilkårlighed 2).
Revenues from customs and agricultural levies are currently assigned to the EU level (with the Member States simply collecting the levies) because they comply with the criterion of regional arbitrariness (').
Et andet kriterium drejer sig om synligheden for EU-borgerne.
A third criterion concerns links to common policies and requires that new own resources ought to be those which are consistent with the other EU policy objectives.
Da EU's finanser er så ind viklede, er der stort set ingen almindelige men nesker, der kan forstå det nuværende system, endsige føre kontrol med det.
Financing the EU budget through taxes that, at the same time, advance common objectives on, say, transport policy or environmental standards would be consistent with this criterion.
F.eks. er BNI-bidragene usynlige for borgerne, men heller ikke sammenhængen mellem den moms, der betales og indsamles af medlemsstaterne, og disses bidrag til EU's momsindtægt er let at forstå5).
Several secondary criteria for assigning tax instruments to a supranational level of govern­ment ought also to be considered.
Hertil kommer, at medlemsstaterne ganske vist udfører en sådan kontrollerende funktion, men at mangelen på direkte forbindelse mellem borgeren og budgettet er endnu et udtryk for »demokratiunderskuddet«6).
First, in order to ensure horizontal equity (2) in contri­butions across Member States, a definition of equal treatment for tax purposes is important (the need for vertical equity, or solidarity to use a term commonly employed in the context of the EU, is addressed through the EU's expenditure policies).
Indførelse af nye egne indtægter bør derfor samtidig indebære øget gennemsigtighed gen nem bedre information om EU's finansielle forhold7).
Here, the proportional­ity of the relationship between gross contribu­tions and GNP is the basis on which horizon­tal equity can be evaluated (3).
') Ses der bort fra eksternaliteter eller indtægtsvilkårlighed. er nærhedsprincippet her et vigtigt spørgsmål, se f.eks. den betydning, der tillægges begrebet i forslaget til beslutning i Europa-Parlamentet (1994). Der kan argumenteres for, at fuldstændig overholdelse af nærhedsprincippet kunne ske ved, at medlemsstaterne skulle bidrage til EU-budgettet med et bestemt beløb, mens de selv kunne bestemme, hvilke finansieringskilder og finansieringsinstrumenter der skulle anvendes for at overholde deres finansieringsforpligtelse i forhold til EU.
To avoid distortions and to enhance accept­ability, the tax ought to be levied on a harmo­nised base.
4) Dette blev drøftet i Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1997a).
) This was already discussed in European Commission (1997a).
Bemærk dog. at der lejlighedsvis er fremsat forslag om en mere progressiv indtægtskilde, se f.eks. Padoa-Schioppa (1987), s. 136.
Note, however, that suggestions have on occasion been made for a more progressive resource as, for exam­ple, in Padoa-Schioppa (1987), p.
De senere år har Spa nien også presset på for at få indfort en mere progressiv indtægtskilde.
136; in recent years, Spain has also insisted on the establishment of a progres­sive resource.
) Trods dette udsagn foreligger der kun meget få konkrete beviser for omfanget af den regionale vilkårlighed, for så vidt angår traditionelle indtægter.
0) Despite the presumption, there is very little concrete evi­dence on the quantitative importance of regional arbitrari­ness in the case of traditional own resources.
Der skal dog nævnes et eksempel: Ifølge nye skøn er situationen den, at 27 % af de importafgifter, der opkræves i Nederlandene, og 31 % af de importafgifter, der opkræves i Antwerpen, har at gøre med endeligt forbrug af varer i andre medlemsstater.
Nevertheless, according to recent estimates, 27 % of the total amount of customs duties levied in the Netherlands, and 31 % of the import duties levied in Antwerp, are related to final con­sumption of goods in other Member States.
Hensyntagen hertil ændrer i betydelig grad de ikkejusterede tal for Belgiens og Nederlandenes andel i de traditionelle egne indtægter.
Taking account of this considerably alters the unadjusted shares of Belgium and the Netherlands in traditional own resources.
Mens importafgifterne brutto udgør henholdsvis 7,4 % og 12,2 % af de to landes samlede bidrag til de traditionelle egne indtægter i 1997. medfører indregning af denne »gateway«-effekt, at Belgiens andel reduceres til 5,1 % og Nederlandenes til 8.9%.
For example, instead of amounting to 7.4 and 12.2% of total traditional own resources contributions in 1997, respectively, adjusting the data for the presence of the gateway effect would reduce the share of Belgium to 5.1 % and of the Netherlands to 8.9%.
Nærmere enkeltheder om disse skøn findes i Verbeke m.fl. (1998a) ogVerbekem.fi. (1998b).
For deuils of the estimates see Verbeke et al.
3) Begrebet »horisontal retfærdighed« betyder, at enkeltpersoner (eller stater), hvis forhold er identiske, også behand mentet ikke har fuld indsigt i en sag, eller at der ikke over for Parlamentet gøres fuldt ud rede for en sag. Nu anvendes udtrykket også om det forhold, at borgerne ikke fuldt
(Ί See European Court of Auditors (1998) for a criticism related to this point {') The 'democratic deficit' is usually meant to suggest a lack of full parliamentary scrutiny by and accountability to the European Parliament; presently, the term is used to indi­cate a manifestation of this in the form of the incomplete monitoring and control of the budget by the citizen.
7 ud kan overvåge og kontrollere budgettet. ) I Europa-Parlamentets betænkning (1990) understreges det. at udviklingen af et virkeligt system af egne indtægter ti] erstatning af medlemsstaternes bidrag kunne tage form af en direkte forbindelse mellem Fællesskabet og skatteyderne.
(2) Horizontal equity refers to the concept that individuals (or nations) in identical circumstances are treated identically in their tax liability; vertical equity, on the other hand, refers to the notion where individuals (or nations) in dif­ferent circumstances are accordingly differentiated in their tax liability.
For at undgå forvridninger og gøre skatten mere acceptabel bør den opkræves på et har moniseret grundlag.
C02emissions by 2000 at their 1990 level. The proposal, which foresaw an increase in
En tilstrækkelig harmonisering af grundlaget findes kun i forbindelse med få af de nuværende skatter.
The manner in which this revenue is collected ought to be efficient in the sense of being assigned to the level of government where tax losses and fraud are minimised.
Moms og punktafgifter kommer nærmest den krævede standard.
The tax ought to be consistent with improving economic efficiency as well, in that it ought not to discriminate against activities promoted by national or EU policies.
I dette afsnit gennemgås otte indtægtskilder, der ved flere lejligheder er blevet foreslået som nye egne indtægter for EU.
the tax to USD 10 per barrel of oil by the end of the century, was virtually abandoned following considerable opposition in the Council.