natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Forordning nr. 1408/71 skal fortolkes således, at en person, som er tjenestemand i Belgien og har bopæl i dette land, og som samtidigt er selvstændig beskæftiget i Nederlandene, er omfattet af forordningen.
"Allow the Commission's application and declare, in accordance with the amended forms of order sought, that the Kingdom of Belgium has failed to fulfil its obligations under Articles 5 and 7 of the EEC Treaty, and order the Kingdom of Belgium to pay the costs." schaft kl. Ahlers
Præjudiciel - Pretura circondariale di Roma, sezione distaccata di Castelnuovo di Porto - fortolkning af EØF-traktatens artikel 30 og 36 - national lovgivning om forbud mod, at detailhandelsforretninger holder åbent om søndagen
"The quota costs corresponding to the purchase of the export licences in point in this case are not to be included in the calculations when determining the valuation for customs purposes of goods imported into the Community, as defined in Council Regulation No 1224/80 on the valuation of goods for customs purposes, and it is unnecessary to consider whether export licences may lawfully be marketed in the country of export.
Præjudiciel Frankrigs Cour de cassation - fortolkning af EØF-traktatens artikel 9, 12, 13 og 16 i forhold til en "depotafgift·, der er aftalt mellem den, der driver en fragtterminal, og brugerne·lejerne, og hvor indtægten skal dække lejeomkostninger etc. for lokaler, der stilles gratis til rådighed for toldvæsenet
Regulation (EEC) No 1408/71 is to be interpreted as meaning that a person who is a civil servant in Belgium, is resident in that country and at the same time works as a self-employed person in the Netherlands, is subject to that regulation.
Præjudiciel - Tribunal de grande instance de Bergerac - fortolkning af EØF-traktatens artikel 37, 52 og 59 og Rådets direktiver 77/504/EØF, 78/1026/EØF, 78/1027/EØF og 87/328/EØF i forhold til en national lovgivning, hvorefter inseminering af hornkvæg er forbeholdt 1nsem1ner1ngscentre, som har et regionalt monopol og derved begrænser dyrlægers virksomhed
The rules on conflict of laws laid down in that regulation mean that the legislation applicable to such a person is the Belgian legislation."
Tjenestemandssag
Case C-13/94: Ρ ν S and Others
Sag T-41/94: H. Katerkamp mod Rådet og Kommissionen
Case C-16/94: E. Dubois et fils and Others ν Garonor
Sag T-48/94: B. Sieverdingbeck mod Rådet og Kommissionen
Case C-17/94: Procureur de la République ν D. Gervais and Others
Sag T-57/94: E. Hõlscher mod Rådet og Kommissionen
Case T-37/94: D. Benecos ν Commission
Sag T-58/94: K. Borgelt mod Rådet og Kommissionen
Staff Case
Sag T-59/94: J. Blõmeke mod Rådet og Kommissionen
Case T-38/94: L. Röhrig ν Council and Commission
Sag T-62/94: K. Hòrdemann mod Rådet og Kommissionen
The following cases all have the same subject-matter as Case T-38/94:
Sag T-53/94: 0. Hoekstra m.fl. mod Rådet og Kommissionen
Case T-53/94: O. Hoekstra and Others v Council and Commission
Erstatningssøgsmål - Fællesskabets ansvar uden for kontraktforhold på grund af Rådets forordning (EØF) nr. 2187/93 om tilbud om erstatning til visse producenter af mælk og mejeriprodukter, som midlertidigt har været for hindret i at udøve deres virksomhed
Claim for compensation for damage - Non-contractual liability of the Community as a result of Council Regulation (EEC) No 2187/93 which provides for an offer of compensation for certain producers of milk and milk products temporarily prevented from carrying on their trade.
Sag T-56/94: R. De Santis mod Kommissionen
Case T-56/94: R. De Santis v Commission
Sag T-60/94: M. Pierrat mod Domstolen
Case T-60/94: M. Pi errat v Court of
Ugen 7. - 11. februar 1994
7 to 11 February 1994
Sag C-119/92 Kommissionen mod Den Italienske Republik Fri bevægelighed for varer Sag C-319/92
Case C-119/92 Commission ν Italian Republic Free movement of goods
Sag T-82/91 Latham mod Kommissionen Tjenestemandssag Sag T-3/92 Latham mod Kommissionen Tjenestemandssag Sag T-109/92 Lacruz Bassols mod Domstolen Tjenestemandssag Sag T-107/92 White mod Kommissionen Tjenestemandssag
Case C-294/92 G.L. Webb ν L.D. Webb Opinion of Mr Advocate General Darmon
II ­ FORSLAG TIL AFGØRELSE
Case C-393/92
Sag C-294/92 12 G. L. Webb mod L. D. Webb Forslag til afgørelse fra generaladvokat M. Darmon Sag C-393/92 12 Almelo Kommune m.fl. mod NV Energiebedrijf Ijsselmij Forslag til afgørelse fra generaladvokat M. Darmon Sag C-268/93 13 Kommissionen mod Kongeriget Spanien Forslag til afgørelse fra generaladvokat M. Darmon Sag C-291/93 13 Kommissionen mod Den Italienske Republik Forslag til afgørelse fra generaladvokat C. 0. Lenz Sag C-91/92 14 P. Faccini Dori mod Recreb S.r.l.
Case C-268/93 Commission ν Kingdom of Spain Opinion of Mr Advocate General Darmon
Forslag til afgørelse fra generaladvokat C. 0.
Case C-91/92 P. Faccini Dori ν Recreb Sri Opinion of Mr Advocate General Lenz
Lenz Sag C-9/93 15 IHT Internationale Heiztechnik GmbH m.fl. mod Ideal­Standard GmbH m.fl Forslag til afgørelse fra generaladvokat C. Gulmann Sag C-18/93 15 Corsica Ferries Italia S.r.l. mod Genova Havns Lodsforening Forslag til afgørelse fra generaladvokat W. Van Gerven Sag C­298/93 Ρ 16 U. Klinke mod Domstolen Forslag til afgørelse fra generaldvokat C. Gulmann Sag C-403/92 16 C.M.F. Lafforque (født Baux) m.fl. mod Société civile immobilière Château de Calce m.fl.
IhT Internationale Heiztechnik GmbH and Another ν Ideal -Standard GmbH and Another Opinion of Mr Advocate General Gulmann
Lenz Sag C-60/93 R. L. Aldewereld mod Staatssecretaris van Financiën Forslag til afgørelse fra generaladvokat C. 0.
Opinion of Mr Advocate General Lenz
Domstolens nye justitssekretærs tiltræden af tjenesten
Commencement of duties of the new Registrar of the Court of Justice
"Traktatbrud ­ toldklarerere" (Domstolens plenum)
(Failure to comply - Customs forwarding agents) (Full Court)
Ved stævning af 24. marts 1992, indført i Domstolens register den 13. april 1992, havde Kommissionen anlagt sag med påstand om, at det blev fastslået, at Den Italienske Republik har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler den i henhold til fællesskabsretten, idet den dels har fastsat foranstalt­ninger, bestemmelser og former for praksis, som påfører toldklarerere pro­blemer i deres arbejde og giver italienske toldklarerere uberettigede fak­tiske fordele, hvilket er en tilsidesættelse af Rådets forordninger (EØF) nr. 222/77 og 3632/85, dels har godkendt obligatoriske og bindende tariffer for italienske toldklarereres ydelser, hvilket er en tilsidesættelse af EØF­traktatens artikel 9 og 12.
By order of 24 March 1992, which was received at the Court on 13 April 1992, the Commission brought an action for a declaration that, by adopting measures, provisions and practices which hindered the making of customs declarations and accorded favourable treatment without justification to Italian customs forwarding agents, contrary to Council Regulation (EEC) 222/77 and Council Regulation (EEC) 3632/85, and by approving mandatory, invariable tariffs for the business services of Italian customs forwarding agents, contrary to Articles 9 and 12 of the EEC Treaty, the Italian Republic had failed to fulfil its obligations under Community law.
Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2 og 3 i Rådets forordning (EØF) nr. 3632/85 af 12. de­cember 1985 om fastlæggelse af betingelserne for, at en person kan udfærdige en toldangivelse, idet den i sin lovgivning har opretholdt bestemmelser, hvorefter det påhviler ladningsejeren at udfærdige den nævnte angivelse og har forbeholdt toldklarerere retten til at repræ­sentere ladningsejeren, men ikke klart har hjemlet mulighed for, at en angivelse kan udfærdiges i eget navn, men for en andens regning. Den Italienske Republik har endvidere tilsidesat sine forpligtelser i henhold til forordningens artikel 6, idet ansatte, som er pålagt at udfærdige toldangivelser, skal have de samme kvalifikationer som selvstændige erhvervsdrivende.
Declares that the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 2 and 3 of Council Regulation (EEC) 3632/85 of 12 December 1985 defining the conditions under which a person may be permitted to make a customs declaration in so far as it has maintained in its legislation the requirement that it is for the owner to make that declaration and has restricted representation to customs forwarding agents, without making clear provision for the option of making a declaration in one's own name and on behalf of another person.
Hver part bærer sine omkostninger."
Orders the parties to bear their own costs."
Generaladvokat M. Darmon fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet for Domstolen den 13. oktober 1993.
Mr Advocate General Darmon delivered his Opinion at the sitting of the Court on 13 October 1993.
"­ at Domstolen fastslog, at Den Italienske Republik har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler den i henhold til artikel 2 og 6 i Rådets forordning (EØF) nr. 3632/85 af 12. december 1985 om fastlæggelse af betingelserne for, at en person kan udfærdige en toldangivelse at sagsøgte i øvrigt blev frifundet at hver part bærer sine omkostninger."
"Declare that the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 2 and 3 of Council Regulation (EEC) 3632/85 of 12 December 1985 defining the conditions under which a person may be permitted to make a customs declaration;
Ved kendelse af 20. maj 1992 indgået til Domstolen den 28. juni s.a. havde Bundessozialgericht (Tyskland) forelagt Domstolen tre præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 20 i Rådets direktiv 78/686/EØF, subsidiært af EØF-traktatens artikel 52.
By order of 20 May 1992, which was received at the Court on 28 July 1992, the German Bundessozialgericht referred to the Court for a preliminary ruling three questions on the interpretation of Article 20 of Council Directive 78/686/EEC and, in the alternative, Article 52 of the EEC Treaty.
Disse spørgsmål var blevet rejst under en sag, som Salomone Haim havde anlagt mod KVN i anledning af denne sammenslutnings afslag på hans ansøgning om optagelse i det tyske register for sygeforsikringsanerkendte tandlæger.
Those questions arose in proceedings between Salomone Haim and the KVN concerning the latter's refusal to enrol him on the register of German dental practitioners of a social security scheme.
Haim er italiensk statsborger og er indehaver af et eksamensbevis for tandlægeuddannelse, der er udstedt i 1946 af universitetet i Istanbul, Tyrkiet.
Mr Haim is an Italian national holding a diploma in dentistry awarded in 1946 by the University of Istanbul in Turkey.
Den 18. september 1981 meddelte Regierungspräsident Arnsberg ham autorisation som tandlæge i Forbundsrepublikken Tyskland, og han kunne herefter have privat tandlægepraksis dér.
On 18 September 1981 the Regierungspräsident of Arnsberg recognized his status as a dental practitioner in the Federal Republic of Germany, which enabled him to practise there as a selfemployed dentist.
I 1982 blev Haim's tyrkiske eksamensbevis anerkendt af den belgiske minister for uddannelse og fransk kultur som ligestillet med "diplôme légal belge de licencié en science dentaire".
In 1982 Mr Haim's Turkish diploma was recognized by the Belgian Minister for National Education and French Culture as equivalent to the 'diplôme légal belge de licencié en science dentaire'.
På grundlag af denne anerkendelse arbejdede Haim i otte år i Bruxelles som sygeforsikringsanerkendt tandlæge.
By virtue of that equivalence, Mr Haim worked for eight years in Brussels as a dental practitioner of a social security scheme.
I 1988 ansøgte Haim KVN om optagelse i tandlægeregisteret for at kunne praktisere som sygeforsikringsanerkendt tandlæge.
In 1988 Mr Haim applied to the KVN to have his name entered on the register of dental practitioners in order to be eligible for appointment as a dental practitioner of a social security scheme.
KVN afslog den 10. august 1988 hans ansøgning herom med den begrundelse, at Haim ikke havde gennem ført den i den tyske bekendtgørelse om anerkendelse af tandlæger for en sygeforsikring krævede to-årige turnus.
On 10 August 1988 the KVN refused to register him on the ground that Mr Haim had not completed the two-year preparatory training period required by the German regulation.
Den forelæggende ret ønskede med det første spørgsmål i det væsentlige en afgørelse af, om der efter artikel 20 i direktiv 78/686 gælder et forbud mod, at en medlemsstat over for en statsborger fra en anden medlemsstat, der ikke er i besiddelse af et af de i dette direktivs artikel 3 nævnte eksamensbeviser, stiller krav om en forberedende turnus som betingelse for registrering som sygeforsikringsanerkendt tandlæge, selv om den pågældende har fået meddelt autorisation til at praktisere som tandlæge på den første medlemsstats område.
The first question sought essentially to ascertain whether Article 20 of Directive 78/686/EEC prohibits a Member State from requiring a national of another Member State who does not have any of the qualifications listed in Article 3 of that directive to complete a preparatory training period in order to be eligible for appointment as a dental practitioner of a social security scheme even though he is authorized to practise his profession in the territory of the first State.
Artikel 20 bygger netop på denne sondring, hvilket er konsekvent efter systemet i direktiverne 78/686 og 78/687.
Article 20 was based precisely on that distinction, which was consistent with the General scheme of Directives 78/686/EEC and 78/687/EEC.
Heraf fulgte ifølge Domstolen, at artikel 20 har samme anvendelsesområde som det direktiv, den findes i, og at den kun omfatter personer, der er i besiddelse af et af medlemsstaterne udstedt eksamensbevis.
It followed that the scope of Article 20 was the same as that of the directive of which it was a part and that it referred only to holders of a qualification conferred in the Member States.
Med det andet spørgsmål ønskede den forelæggende ret fastslået, om en statsborger fra en medlemsstat, der er i besiddelse af et i et tredjeland udstedt eksamensbevis, efter artikel 20 i direktiv 78/686 er fritaget for at opfylde kravet om gennemførelse af en turnus, såfremt eksamensbeviset i en anden medlemsstat er blevet anerkendt som ligestillet med et af de i direktivets artikel 3 nævnte eksamensbeviser.
The second question sought to ascertain whether Article 20 of Directive 78/686/EEC exempts from the preparatory training period a national of a Member State who holds a qualification awarded by a nonmember State where that qualification has been recognized by another Member State as equivalent to one listed in Article 3 of the directive.
Domstolen henviste til sin dom af dags dato, Tawil-Albertini, hvorefter en medlemsstats anerkendelse af kvalifikationsbeviser, der er udstedt i et tredjeland, ikke forpligter de øvrige medlemsstater, selv om de er blevet anerkendt som ligestillet i en eller flere medlemsstater.
As the Court indicated in its judgment in Tawi 1-Albertini, recognition by a Member State of qualifications awarded by nonmember States, even if they have been recognized as equivalent in one or more Member States, does not bind the other Member States.
Den forelæggende ret ønskede med det tredje spørgsmål fastslået, om en med lemsstats myndigheder efter traktatens artikel 52 kan afslå at meddele anerkendelse som tandlæge for en sygeforsikring til en statsborger fra en anden medlemsstat, der ikke er i besiddelse af et af de i artikel 3 i direktiv 78/686 nævnte eksamensbeviser, men har fået meddelt autorisation som tandlæge i begge medlemsstater og faktisk har arbejdet som tandlæge i dem begge, med den begrundelse, at den pågældende ikke har gennemført den forberedende turnus, der stilles krav om i den første stats lovgivning, uden at det undersøges, om kravet herom helt eller delvis kan anses for opfyldt, når henses til den pågældendes faglige erfaring.
The third question sought to ascertain whether it is permissible under Article 52 of the Treaty for the competent authorities of a Member State to refuse appointment as a dental practitioner of a social security scheme to a national of another Member State who has none of the qualifications mentioned in Article 3 of Directive 78/686/EEC but who has been authorized to practise, and who has been practising, his profession both in the first and in another Member State, on the ground that he has not completed the preparatory training period required by the legislation of the first State without examining whether that condition may be regarded as having been fulfilled in whole or in part in view of the professional experience he has acquired.
Domstolen fastslog, at selv om nationale regler om bestemte kvalifikationer anvendes uden forskelsbehandling med hensyn til nationalitet, kan de have til følge, at statsborgere i andre medlemsstater hindres i at udøve etableringsretten, der er sikret i traktatens artikel 52.
The Court stated that, if applied without any discrimination on the basis of nationality, national requirements concerning qualifications may have the effect of hindering nationals of the other Member States in the exercise of their right of establishment guaranteed to them by Article 52 of the EEC Treaty.
Dette kan være tilfældet, såfremt der ved de pågældende nationale regler ikke tages hensyn til kundskaber og kvalifikationer, som vedkommende allerede har erhvervet i en anden medlemsstat.
That could be the case if the national rules in question took no account of the knowledge and qualifications already acquired by the person concerned in another Member State.
- 7 - se som tandlæge for en sygeforsikring, selv om den pågældende har autorisation til at udøve virksomhed på den første stats område.
Article 20 of Council Directive 78/686/EEC of 25 July 1978 concerning the mutual recognition of diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications of practitioners of dentistry, including measures to facilitate the effective exercise of the right of establishment and freedom to provide services, does not prohibit a Member State from requiring a national of another Member State who has none of the qualifications listed in Article 3 of the directive to complete a preparatory training period in order to be eligible for appointment as a dental practitioner of a social security scheme even though he is authorized to practise in the territory of the first State.
En statsborger fra en medlemsstat, der er i besiddelse af et i et tredjeland udstedt eksamensbevis, der i en anden medlemsstat er blevet anerkendt som ligestillet med et af de i artikel 3 i direktiv 78/686/EØF nævnte eksamensbeviser, er ikke efter direktivets artikel 20 fritaget for at gennemføre den forberedende turnus.
Article 20 of Directive 78/686/EEC does not exempt from the preparatory training period a national of a Member State who holds a qualification awarded by a nonmember State, where that qualification has been recognized by another Member State as equivalent to one listed in Article 3 of the directive.
En medlemsstats myndigheder kan ikke efter EØF-traktatens artikel 52 afslå at meddele anerkendelse som tandlæge for en sygeforsikring til en statsborger fra en anden medlemsstat, der ikke er i besiddelse af et af de i artikel 3 i direktiv 78/686/EØF nævnte eksamensbeviser, men har fået meddelt autorisation som tandlæge i begge medlemsstater og faktisk har arbejdet som tandlæge i dem begge, med den begrundelse, at han ikke har gennemført den forberedende turnus, der stilles krav om i den første stats lovgivning, uden at undersøge, om den pågældendes hidtidige faglige erfaring helt eller delvis opfylder de krav til faglig erfaring, der stilles i nævnte lovgivning."
It is not permissible under Article 52 of the EEC Treaty for the competent authorities of a Member State to refuse appointment as a dental practitioner of a social security scheme to a national of another Member State who has none of the qualifications mentioned in Article 3 of Directive 78/686/EEC, but who has been authorized to practise, and has been practising, his profession both in the first and in another Member State, on the ground that he has not completed the preparatory training period required by the legislation of the first State, without examining whether and, if so, to what extent, the experience already established by the person concerned corresponds to that required by that provision."
Generaladvokat M. Darmon fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet den 17. november 1993.
Mr Advocate General Darmon delivered his Opinion at the sitting of the Court on 17 November 1993.
En EF-borger, der ikke er indehaver af et eksamensbevis, certifikat eller andet kvalifikationsbevis for tandlæger som omhandlet i direktiv 78/686/EØF af 25. juli 1978 om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for tandlæger og om foranstaltninger, der skal lette den faktiske udøvelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser, er ikke omfattet af dette direktivs bestemmelser, selv om han er indehaver af et eksamensbevis, der er erhvervet i et tredjeland, og som i værtsmedlemsstaten og i en anden medlemsstat er blevet anerkendt som ligestillet med et nationalt eksamensbevis i medfør af artikel 1, stk. 4, i di rektiv 78/687/EØF af 25. juli 1978 om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om virksomhed som tandlæge.
"(1) A Community national who holds no diploma, certificate or other evidence of formal qualifications within the meaning of Council Directive 78/686/EEC of 25 July 1978 concerning the mutual recognition of diplomas, certificates and other evidence of the formal qualifications of practitioners of dentistry, including measures to facilitate the effective exercise of the right of establishment and freedom to provide services, does not fall within its scope, even if he holds a diploma obtained in a nonmember State which has been recognized as equivalent to a national diploma in the Member State of establishment and in another Member State, pursuant to Article 1(4) of Directive
9.2.1994 (Præjudiciel) "Etablering og udveksling af tjenesteydelser - tandlæger - anerkendelse af kval i fi kati onsbevi ser" (Domstolens plenum)
Case C-154/93: Abdullah Tawil-Albertini ν Ministre des Affaires Sociales 9 February 1994 Preliminary ruling (Establishment and freedom to provide services - Dentist - Recognition of diplomas) (Full court)
Ved beslutning truffet den 15. februar 1993, indgået til Domstolen den 14. april s.a., havde Frankrigs Conseil d'Etat forelagt Domstolen et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 7 i Rådets direktiv 78/686/EØF.
By a decision of 15 February 1993, which was received at the Court on 14 April 1993, the French Conseil d'État referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Article 7 of Council Directive 78/686/EEC.
Dette spørgsmål var blevet rejst under en sag, som Abdullah Tawil-Albertini, der er fransk statsborger, havde anlagt mod den franske socialminister til anfægtelse af ministerens afslag på at meddele ham autorisation til at virke som tandlæge i Frankrig.
That question arose in proceedings between Abdullah Tawil-Albertini, a French national, and the French Ministre des Affaires Sociales (Minister for Social Security and Employment) with regard to the letter's refusal to authorize him to practise dentistry in France.
Tawil-Albertini erhvervede i 1968 i Beirut, Libanon, eksamensbevis for tandlægeuddannelse.
Tawil-Albertini obtained a diploma of doctor of dental surgery in Beirut, Lebanon, in 1968.
Den 20. juli 1979, dvs. før ikrafttrædelsen af direktiv 78/686 meddelte den belgiske minister for uddannelse og fransk kultur ham anerkendelse af dette libanesiske eksamensbevis som ligestillet med det belgiske "diplôme legal de licencié en science dentaire" (belgisk tandlæge eksamen), hvilket gjorde det muligt for ham at virke som tandlæge i Belgien.
On 20 July 1979, that is to say, before the entry into force of Directive 78/686/EEC, the Belgian Minister for National Education and French Culture recognized his Lebanese qualification as equivalent to the Belgian 'diplôme légal de licencié en science dentaire' (official diploma of graduate in dental science), which authorized him to practise in Belgium.