natgillin/translations-raw huggingface dataset:
»Artikel 13, punkt A, stk 1, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: emartet beregningsgrundlag skal fortolkes således, at udtrykkene 'andre agnende behørigt anerkendte institutioner' og 'andre organer, der er anerkendt af den
'Article 13A(1) of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment is to be interpreted as meaning that the terms 'other duly recognised establishments of a similar nature? and 'other organisations recognised as charitable by the Member State concerned'', which appear in subparagraphs (b) and (g) of that provision respectively, do not exclude from that exemption natural persons running a business.'
Generaladvokat G. Cosmas fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum") den 17. november 1998.
He proposed that the Court confine its reply to the first question and give the following ruling:
Præjudiciel »Artikel 70 i akten vedrørende Østrigs tiltrædelse — sekundærboliger —procedure vedrørende erhvervelse affasi ejendom i Tyrol — begrebet gældende lovgivning* (Femte Afdeling)
Preliminary ruling (Article 70 of the Act of Accession of Austria — Secondary residences Procedure relating to the acquisition of immovable property in the Tyrol Concept of existing legislation) (Fifth Chamber) mbH (hereinafter 'Beck') and Bergdorf Wohnbau GmbH (hereinafter 'Bergdorf), on the other, concerning the sale by Bergdorf to Beck of a flat at Fieberbrunn, in the Tyrol, by contract dated 14 October 1983 and notarised by Dr Hacker (hereinafter 'the transaction in dispute').
Ved kendelse af 28. august 1997 har Oberster Gerichtshof i medfør af EF-traktatens artikel 177 (nu artikel 234 EF) forelagt et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 70 i akten vedrørende vilkårene for Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union.
By order of 28 August 1997, the Austrian Oberster Gerichtshof (Supreme Court) referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Article 70 of the Act concerning the conditions of accession of the Republic of Austria, the Republic of Finland and the Kingdom of Sweden and the adjustments to the Treaties on which the European Union is founded.
Landesgrundverkehrsreferent anlagde på grundlag af bestemmelserne i Tiroler Grundverkehrsgesetz af 1983 (delstaten Tyrols lov om handel med fast ejendom, herefter »TGVG 1983«) i den affattelse, der følger af 1991-loven, sag ved Landesgericht Innsbruck med påstand om, at den omtvistede handel blev kendt ugyldig.
On 28 March 1994 the Landesgrundverkehrsreferent brought an action on the basis of the Tiroler Grundverkehrsgesetz of 1983 (Tyrol Law on the acquisition and sale of land, 'the TGVG 1983'), as amended by the 1991 Law, before the Landesgericht (Regional Court), Innsbruck, for a declaration that the transaction in dispute was void.
Hermed spørger den nationale ret nærmere bestemt, om begrebet gældende lovgivning i den forstand, hvori udtrykket anvendes i tiltrædelsesaktens artikel 70, omfatter bestemmelser som dem, der fremgår af § 40, stk. 2 og 5, i TGVG 1996, der er vedtaget efter tiltrædelsen, og som foreskriver, at en lovgivning, der var i kraft ved tiltrædelsen, men senere er blevet erklæret forfatningsstridig og uanvendelig
That question was raised in proceedings between the Landesgrundverkehrsreferent der Tiroler Landesregierung (an official of the Land of Tyrol responsible for monitoring the legality of transactions for the purchase or sale of immovable property; hereinafter 'the Landesgrundverkehrsreferent'), on the one hand, and Beck Liegenschaftsverwaltungsgesellschaft
i de verserende retssager, og hvorefter forvaltningen kan anlægge sag med påstand om annullation af salg af fast ejendom, fortsat skal finde anvende på handler, der blev indgået før tiltrædelsen.
While, in principle, it is for the national court to determine the content of existing legislation regarding secondary residences on 1 January 1995, it is for the Court of Justice to provide that court with guidance on interpreting the Community concept of 'existing legislation' in order to enable it to do so.
af gældende lovgivning vedrørende sekundærboliger den 1. januar 199S, tilkommer det dog Domstolen at forsyne den nationale ret med bidrag til fortolkning af fællesskabsbegrebet »gældende lovgivning«, således at den kan foretage denne fastlæggelse.
legislation, within the meaning of Article 70 of the Act of Accession, covers provisions such as Section 40(2) and (5) of the TGVG 1996, which were adopted after the date of accession and which provide that legislation already in force on that date — but since declared unconstitutional and inapplicable in the proceedings in progress — which confers on administrative authorities the right to bring an action to have sales of immovable property declared void is to continue to apply to transactions concluded before accession.
Ingen af de argumenter, der er anført af Landesgrundverkehrsreferent, den østrigske regering og Kommissionen, kan afkræfte den formodning om relevans, som er knyttet til spørgsmål, der forelægges af nationale domstole til præjudiciel afgørelse, og som kun kan afvises i helt særlige tilfælde, når det klart fremgår, at den ønskede fortolkning af fællesskabsretten savner enhver forbindelse med realiteten i hovedsagen eller dennes genstand, eller når problemet er af hypotetisk karakter, og Domstolen ikke råder over de faktiske og retlige oplysninger, som er nødvendige for, at den kan give en saglig korrekt besvarelse af de stillede spørgsmål.
The first point to note is that, since the rule in Article 70 of the Act of Accession is laid down by way of derogation, it should in principle be applied solely in the case of national legislation which, in the absence of that rule, would as such be incompatible with Community law. Thus, before addressing the question whether or not Section 40(2) and (5) of the TGVG 1996 constitutes existing legislation regarding secondary residences at the time of Austria's accession to the European Union, the national court must first ascertain that, subject to the application of Article 70 of the Act of Accession, those provisions are contrary to a rule of Community law.
Bortset fra sådanne tilfælde er Domstolen principielt forpligtet til at træffe afgørelse om præjudicielle spørgsmål, der vedrører fortolkningen af bestemmelser i fællesskabsretten.
That appraisal, which is a matter for the national court, in any event goes beyond the scope of the question referred to the Court for a preliminary ruling.
Det skal indledningsvis præciseres, at tiltrædelsesaktens artikel 70 er en undtagelsesbestemmelse, hvorfor den i princippet kun skal anvendes på nationale bestemmelser, som — hvis en sådan regel ikke forelå — i sig selv ville være i strid med fællesskabsretten.
There is not enough force in any of the arguments of the Landesgrundverkehrsreferent, the Austrian Government or the Commission to rebut the presumption of relevance attaching to questions referred by the national courts for a preliminary ruling.
Før den forelæggende ret undersøger, om bestemmelserne i § 40, stk. 2 og 5, i TGVG 1996 er en lovgivning om sekundærboliger, der var gældende på tidspunktet for Republikken Østrigs tiltrædelse af Den Europæiske Union, skal den forinden have konstateret, at de nævnte bestemmelser, når der bortses fra tiltrædelsesaktens artikel 70, er i strid med en bestemmelse i fællesskabsretten.
That is possible only in exceptional cases, where it is quite obvious that the interpretation of Community law sought bears no relation to the actual facts of the main action or to its purpose, or where the problem is hypothetical and the Court does not have before it the factual or legal material necessary to give a useful answer to the questions submitted to it.
En sådan vurdering, der henhører under den nationale rets kompetence, overskrider under alle omstændigheder rammerne for det præjudicielle spørgsmål, der er forelagt Domstolen.
Save for such cases, the Court is, in principle, required to give a ruling on questions concerning the interpretation of Community law.
Begrebet »gældende lovgivning« i henhold til tiltrædelsesaktens artikel 70, som det tilkommer den nationale ret at anvende, hviler på et materielt kriterium, således at det ved anvendelsen af begrebet ikke er nødvendigt at vurdere de pågældende nationale bestemmelsers gyldighed i den interne retsorden.
The concept of existing legislation within the meaning of Article 70 of the Act of Accession, which it is for the national court to apply, is based on a factual criterion, so that its application does not require an assessment of the validity in domestic law of the national provisions at issue.
Enhver bestemmelse vedrørende sekundærboliger, der var gældende i Republikken Østrig på tidspunktet for tiltrædelsen, er herefter i princippet omfattet af undtagelsen i tiltrædelsesaktens artikel 70.
Thus, any rule regarding secondary residences which was in force in Austria at the date of accession is, in principle, covered by the derogation laid down in Article 70 of the Act of Accession.
I den foreliggende sag indeholder forelæggelseskendelsen oplysning om de interne retsforhold, på grundlag af hvilke den nationale ret har fundet, at spørgsmålet om Landesgrundverkehrsreferent's adgang til at anlægge sag med påstand om annullation af en handel vedrørende fast ejendom — hvilket spørgsmål er afgørende for hovedsagens udfald — skal afgøres på grundlag af § 40, stk. 2 og 5, i TGVG 1996.
In the present case, the order for reference sets out the grounds of domestic law which led the national court to consider that the question concerning the right of the Landesgrundverkehrsreferent to bring an action for a declaration that a land transaction is void — the point on which the case before the national court turns — must be decided on the basis of Section 40(2) and (5) of the TGVG 1996.
Denne lov indeholder bLa. i §§ 11 og 14 bestemmelser, der har til formål at hindre oprettelsen af sekundærboliger.
That Law contains provisions, Sections 11 and 14 in particular, designed to prevent the establishment of secondary residences.
I en præjudiciel sag tilkommer det den pågældende medlemsstats domstole at vurdere de tidsmæssige virkninger af et forfatningsstridigt forhold, som medlemsstatens forfatningsdomstol har fastslået
In proceedings for a preliminary ruling, it is for the courts of the Member State concerned to assess the temporal effects of declarations of unconstitutionality made by the constitutional court of that Member State.
På det faktiske og retlige grundlag, der således er fastlagt af den nationale ret på dennes ansvar, og som det ikke tilkommer Domstolen at efterprøve rigtigheden af, fremgår det ikke, at fortolkningen af begrebet »gældende lovgivning« i den forstand, hvori udtrykket anvendes i tiltrædelsesaktens artikel 70, savner enhver forbindelse med hovedsagen, at problemet er af hypotetisk karakter, eller at Domstolen ikke råder over de faktiske og retlige oplysninger, som er nødvendige for, at den kan give en saglig korrekt besvarelse.
Against that factual and legislative background, so defined by the national court and the accuracy of which is not a matter for this Court to ascertain, it does not appear that the interpretation of the concept of 'existing legislation' within the meaning of Article 70 of the Act of Accession is wholly unrelated to the main action, or that the problem is hypothetical, or that the Court lacks the factual or legal material necessary to give a useful answer.
Hvad angår bestemmelser, der er vedtaget efter tiltrædelsesdatoen, falder sådanne bestemmelser ikke allerede af denne grund automatisk uden for den undtagelsesordning, der er indført ved tiltrædelsesaktens artikel 70.
Any measure adopted after the date of accession is not, by that fact alone, automatically excluded from the derogation laid down in Article 70 of the Act of Accession.
Hvis en bestemmelse i det væsentlige er identisk med den tidligere lovgivning, eller hvis den alene lemper eller fjerner en hindring i den tidligere lovgivning for udøvelsen af rettigheder og friheder efter
Thus, if it is in substance identical to the previous legislation or is limited to reducing or eliminating an obstacle to the exercise of Community rights and freedoms in the earlier legislation, it will be covered by the derogation.
som virkning at opretholde de regler, der fandt anvendelse den 1. januar 1995, må de anses for at være omfattet af undtagelsesordningen i henhold til tiltrædelsesaktens artikel 70.
It follows that, if the provisions of Section 40 of the TGVG 1996 were deemed to have as their sole purpose the maintenance of rules which were in force on 1 January 1995, they would have to be covered by the derogation introduced by .Article 70 of the Act of Accession.
»Begrebet gældende lovgivning i den forstand, hvori udtrykket anvendes i artikel 70 i akten vedrørende vilkårene for Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union, omfatter bestemmelser, der er vedtaget efter tiltrædebestidspunktet, og som i det væsentlige er identiske med den lovgivning, der var i kraft på dette tidspunkt, eller som alene lemper eller fjerner en hindring i den nævnte lovgivning f or udøvelsen af rettigheder eller friheder efter fællesskabsretten.* *
'The concept of existing legislation, within the meaning of Article 70 of the Act concerning the conditions of accession of the Republic of Austria, the Republic of Finland and the Kingdom of Sweden and the adjustments to the Treaties on which the European Union is founded, covers provisions adopted after the date of accessum which are in substance identical to the legislation previously in force or limited to reducing or eliminating an obstacle to the exercise of Community rights and freedoms in the earlier legislation.'
Generaladvokat A La Pergola fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Femte Afdelingi den 2. marts 1999. ~
Advocate General A. La Pergola delivered his Opinion at the siliinu of the Fifth Chamber on 2 March 1999.
(inspektør for told og afgifter, herefter »inspektøren«) vedrørende inddrivelse af en toldskyld på 1 575 030,60 NLG.
Incurrence and recovery of a customs debt)
Ved kendelse af 24. februar 1998 har Tariefcommissie forelagt et præjudicielt spørgsmål om fortolkningen af fællesskabsretten vedrørende en toldskylds opståen og inddrivelse.
Preliminary ruling (Customs duties — External transit (Fifth Chamber)
Den forelæggende rets spørgsmål går nærmere bestemt ud på, om toldmyndighederne under en procedure for ekstern forsendelse har pligt til at underrette den hovedforpligtede om, at der er risiko for svig, som sidstnævnte ikke er inddraget
By order of 24 February 1998, the Tariefcommissie (Administrative Court for Customs and Excise) referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Community law relating to the incurrence and recovery of a customs debt.
Det bemærkes, at fællesskabsbestemmelserne omfatter to grupper særlige undtagelser fra betaling af toldskyld.
Circumstances which may justify abstention from postclearance recovery, or the reimbursement or remission of duties
i, men hvis udførelse kan medføre, at der opstår en toldskyld for den hovedforpligtede, og i bekræftende fald hvilke følger en manglende opfyldelse af denne forpligtelse har.
It should be borne in mind that, under Community law, two categories of specific exceptions to the payment of customs debts are recognised.
For at der kan gives den forelæggende ret et brugbart svar til dens afgørelse af tvisten i hovedsagen, bør spørgsmålets anden del udvides således, at der spørges, om fællesskabsretten, navnlig forordning nr. 1697/79 eller forordning nr. 1430/79, såfremt toldmyndighederne har undladt at underrette den hovedforpligtede om en sådan risiko for svig, giver mulighed for at fritage vedkommende fra betaling af den toldskyld, som er opstået på grund af denne svig.
In order to give the national court an answer that will be of assistance in deciding the case in the main proceedings, it is appropriate to expand the second part of the question and ask whether, in the event that the customs authorities fail to inform a principal of the likelihood of fraud, Community law and, in particular, Regulation No 1697/79 or Regulation No 1430/79, make it possible to exonerate the principal from payment of the customs debt arising from the fraud.
Den første gruppe særlige undtagelser har som første betingelse, at afgifterne ikke er opkrævet som følge af en fejl, som de kompetente myndigheder selv har begået Dernæst skal den fejl, som disse har begået, være af en sådan art, at debitor ikke med rimelighed kunne forventes at have opdaget den, såfremt han havde handlet i god tro på trods af sin faglige erfaring og den omhu, som han skal udvise.
For the first category of exceptions, the failure to collect duties must, first, be the result of an error made by the competent authorities themselves. Next, the error made by the competent authorities must be such that it could not reasonably be detected by the person liable acting in good faith, notwithstanding his professional experience and the care expected of him.
Endelig skal debitor have overholdt samtlige bestemmelser i de gældende forskrifter i forbindelse med toldangivelsen.
Lastly, the person liable must have complied with all the provisions laid down by the legislation in force as far as his customs declaration is concerned.
Toldmyndighedernes pligt til at underrette den hovedforpligtede om, at der er risiko for svig
The obligation upon customs authorities to inform a principal of the likelihood of fraud
I denne forbindelse bemærkes, at toldmyndighedernes forsætlige undladelse, af hensyn til undersøgelsen, af at underrette den hovedforpligtede om eventuel svig, som denne ikke er inddraget i, under alle omstændigheder ikke kan betegnes som en fejl begået af de kompetente myndigheder.
In this connection, a deliberate omission on the part of the customs authorities to inform a principal of a possible fraud in which the principal is not implicated cannot, in any event, be classified as an error on the authorities' part.
Den anden gruppe undtagelser som ikke kræver, at de kompetente myndigheder selv har begået en fejl — er der to kumulative betingelser for godtgørelse af eller fritagelse for importafgifter, nemlig at der foreligger særlige forhold, og at der ikke er begået urigtigheder eller åbenlys forsømmelse af den berettigede.
Regulation No 2726/90 provides that a principal is, as a rule, responsible for payment of duties due 'as a result of an offence or irregularity committed in the course of or in connection with a Community transit operation', and does not require, in order for the customs debt to arise, that the principal be shown to be at fault or that the customs authorities be obliged in any way to inform the principal that an investigation has been carried out and has led to the discovery of an offence or irregularity.
Forordning nr. 2726/90 bestemmer, at den hovedforpligtede skal betale told, der eventuelt kan kræves »som følge af overtrædelse eller uregelmæssighed begået under eller i forbindelse med en fællesskabsforsendelse«, uden at der, for at toldskylden kan opstå, kræves bevis for, at der foreligger en fejl fra hans side, og uden at der pålægges toldmyndighederne nogen forpligtelse til at underrette den hovedforpligtede om forløbet af den undersøgelse, der har ført til en konstatering af overtrædelsen eller uregelmæssigheden.
The second category of exceptions, which does not require an error to have been made by the competent authorities themselves, makes the repayment or remission of import duties subject to two cumulative conditions, namely the existence of a special situation and the absence of deception or obvious negligence on the part of the economic operator.
Listen over de omhandlede særlige forhold er ikke udtømmende.
That list of special situations is not exhaustive.
Behovet for en undersøgelse, der har til formål at identificere og pågribe ophavsmænd eller medvirkende til svig, som er begået eller under forberedelse, kan lovligt berettige en forsætlig undladelse af helt eller delvis at underrette den hovedforpligtede om omstændigheder ved undersøgelsen, selv om sidstnævnte på ingen måde er inddraget i udførelsen af de svigagtige handlinger.
The demands of an investigation aimed at identifying and apprehending the persons who have carried out or are planning a fraud, or the accomplices of those persons, may justify a deliberate omission to inform the principal about the investigation fully or at all, even where the principal is in no way implicated in the perpetration of the fraud.
Toldmyndighedernes tilsidesættelse ved efteropkrævning af told, af fristerne i artikel 3 og 5 i forordning nr. 1854/89 ophæver ikke de nævnte myndigheders ret til at foretage opkrævningen, såfremt denne foretages inden for fristen på tre år i henhold til forordning nr. 1697/79.
Failure on the part of the customs authorities to observe the time-limits laid down in Regulation No 1854/89 when taking action for the postclearance recovery of customs duty does not nullify the right of those authorities to proceed with such postclearance recovery, provided that it is carried out within the three-year period
Et af de forhold ved vurderingen, der fremhæves af den forelæggende ret, og som karakteriserer omstændighederne i hovedsagen, er, at hvis debitor var blevet underrettet af toldmyndighederne om deres mistanke om svig, ville vedkommende efter den svigagtige omdirigering af den første forsendelse af
It is therefore for the customs authorities to determine on a case by case basis whether a situation such as that in point in the main proceedings, which is not mentioned in the said list, none the less constitutes a situation which is special within the meaning of the applicable Community legislation and thus requires the Member State to which the authority belongs to forward the case to the Commission to be settled under the procedure laid down in Articles 906 to 909 of Regulation No 2454/93.
I denne forbindelse må det for det første fastslås, at der ikke kan tilregnes De Haan nogen forsømmelse eller urigtighed.
In this connection, it should first be observed that no negligence or deception can be attributed to De Haan.
cigaretter have truffet de nødvendige foranstaltninger for at undgå, at der opstod en toldskyld for ham i forbindelse med de seks følgende forsendelser.
One of the points to be considered, which was highlighted by the referring court and which characterises the situation at issue in the main action, is the fact that, had the customs authorities informed the person liable of their suspicion of fraud, that person would have taken the necessary measures, after the misappropriation of the first consignment of cigarettes, to avoid incurring a customs debt in relation to the next six consignments.
Så snart toldmyndighederne havde fået forelagt en ansøgning om fritagelse for afgifter, ledsaget af dokumentation for, at der forelå særlige forhold, opfordrede Kongeriget Nederlandene Kommissionen til at udtale sig om, hvorvidt der forelå »særlige omstændigheder« i denne bestemmelses forstand, og denne fandt, at der konkret ikke forelå sådanne omstændigheder.
Since an application for remission of duties, supported by evidence which might constitute a special situation, had been made to the customs authorities, the Kingdom of the Netherlands requested the Commission to rule on the question whether there was a 'special situation.' The Commission expressed the view that there was no such special situation in this case.