natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det er nemlig klart, at den virksomhed, som ønsker at opnå ret til at udføre en offentlig transportydelse, er undergivet konkurrence, indtil kontrakten er indgået.
Accordingly there was competition between various professional road hauliers who also wished to be awarded the contract.
Virksomheden er også efter underskrivelsen af kontrakten undergivet konkurrence, idet den vil udføre virksomheden på en sådan måde, at kontrakten bliver fornyet, når den udløber.
That competition will quite clearly endure, since there will be a further call for tenders when the contract, which has been
Hertil bemærkes for det første, at artikel 13 i forordning nr. 3820/85 opregner en række transportformer, for hvilke medlemsstaterne på deres område kan meddele undtagelser fra enhver af forordningens bestemmelser.
Article 13 of Regulation No 3820/85 lists certain categories of transport in respect of which the Member States may grant exceptions on their own territories from any provision of that regulation.
arbejdstidsplan træde i stedet for kontrolapparatet.
concluded for a specified period only, comes to an end.
Installering af et sådant kontrolapparat er foreskrevet ved Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 af 20. december 1985 om kontrolapparatet inden for vejtransport.
replace the recording equipment. Installation of such recording equipment is provided for in Council Regulation (EEC) No 3821/85 of 20 December 1985 on recording equipment in road transport.
var således tale om konkurrence mellem forskellige erhvervstransportvirksomheder, der ligeledes ønskede at få tildelt kontrakten. Denne konkurrence vil nødvendigvis fortsat bestå, for så vidt som der vil blive foretaget en ny licitation ved kontraktens udløb, idet kontrakten kun er indgået for et bestemt tidsrum.
It must therefore be held that vehicles used by an undertaking which has obtained the exclusive right to operate a transport service for a specified period following a tendering procedure are in competition with professional road hauliers, since that undertaking is bound to engage in competitive conduct if it is to obtain renewal of the contract when it comes to an end.
Ifølge artikel 15, stk. 7, i forordning nr. 3821/85 skal føreren på tilsynsmyndighedernes forlangende kunne forevise diagramarkene for den pågældende uge, og under alle omstændigheder arket for den sidste dag i den nærmest foregående uge, på hvilken han har kørt.
Article 15(7) of Regulation No 3821/85 provides that, whenever requested by an authorised inspecting officer to do so, the driver must be able to produce record sheets for the current week, and in any case for the last day of the previous week on which he drove.
Domstolen har i dom af 13. december 1991 i sagen Nijs og Transport Vanschoonbeek-Matterne fastslået, at denne bestemmelse skal sikre, at det kan kontrolleres, hvorvidt reglerne om den obligatoriske ugentlige hvileperiode er blevet overholdt.
The purpose of that provision, as the Court held in Nijs and Transport Vanschoonbeek-Matterne is to ensure that compliance with the compulsory weekly rest period can be checked.
Indledningsvis bemærkes, at formålet med pligten til at medføre et uddrag af arbejdstidsplanen er at sikre en effektiv kontrol med overholdelsen af bestemmelserne i forordning nr. 3820/85.
The first point to be borne in mind here is that the purpose of requiring drivers to carry an extract from the duty roster is to ensure effective monitoring of compliance with the provisions of Regulation No 3820/85.
Eftersom uddraget af arbejdstidsplanen og genparten af fartplanen i forbindelse med rutekørsel med personer træder i stedet for kontrolapparatet, skal uddraget og genparten give mulighed for en lige så effektiv kontrol af, om føreren har overholdt bestemmelserne om køreog hviletid.
Since, in the case of regular passenger services, an extract from the duty roster and a copy of the service timetable replace the recording equipment, that extract and that copy must provide an equally effective means of monitoring compliance by the driver with the provisions concerning driving times and rest periods.
Det fremgår således af den 25. betragtning til forordningen, at for førerne af køretøjer i rutekørsel med personer kan en afskrift af fartplanen og et uddrag af virksomhedens
This is clear from the twenty-fifth recital in the preamble to the regulation, which states that in the case of drivers of vehicles used for regular passenger services, a copy of the timetable and an extract from the undertaking's duty roster may
»1) Den undtagelse, der er hjemlet i orakel 13, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 af 22. december 1985 om harmonisering af visse bestemmelser på det sociale område inden for vejtransport for køretøjer, der anvendes af offentlige myndigheder til egen kørsel, som ikke konkurrerer med erhvervstransportvirksomheder, finder ikke anvendelse på køretøjer, der tilhører en virksomhed, som ejes af en offentag myndighed, og som udfører kollektiv personbefordring i henhold til en kontrakt, der er indgået efter licitation i konkurrence med andre virksomheder og giver virksomheden en eneret i et bestemt tidsrum.
The exception in respect of vehicles used by public authorities to provide public services which are not in competition with professional road hauliers, provided for in Article 13(l)(b) of Council Regulation (EEC) No 3820/85 of 20 December 1985 on the harmonisation of certain social legislation relating to road transport, does not apply to vehicles belonging to an undertaking which is wholly owned by a public authority and which operates a public passenger service under a contract granting it an exclusive right for a specified period following a call for competing tenders.
Kravet i artikel 14, stk 5, i forordning nr. 3820/85 om, at enhverfører, der arbejder i en af dei artikel 14, stk. 1, omhandlede befordringsvirksomheder, skal medføre et uddrag af arbejdstidsplanen og en genpart af fartplanen, er ikke opfyldt, såfremt uddraget af arbejdstidsplanen kun omfatter den dag, hvor kontrollen finder sted*
The requirement in Article 14(5) of Regulation No 3820/85, that each driver assigned to a service referred to in Article 14(1) must carry an extract from the duty roster and a copy of the service timetable, is not satisfied where the extract from the duty roster relates only to the day on which it is checked.'
Generaladvokat P. Léger fremsatte forslap til afgørelse i retsmødet (Femte Afdeling) den 16. december 1997.
Advocate General P. Léger delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 16 December 1997.
Han foreslog følgende besvarelse:
He suggested that the Court give the following answers:
»1) Undtagelsesbestemmelsen i artikel 13, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 af 20. december 1985 om harmonisering af visse bestemmelser på det sociale område inden for vejtransport finder kun anvendelse på køretøjer, der anvendes direkte af offentlige myndigheder - men ikke på køretøjer, der anvendes af private virksomheder under de offentlige myndigheders kontrol til offentlig kørsel såsom kollektiv personbefordring med bus, når der ikke kan blive tale om nogen form for konkurrence med erhvervstransportvirksomheder, det være sig på tidspunktet for udøvelsen af virksomheden eller ved tildeling af retten til at udøve virksomheden eller med henblik på en ny tildeling af en sådan ret.
only to vehicles used directly by public authorities, excluding vehicles used by private undertakings under the control of the authorities, to provide public services, such as public passenger service by bus, where no competition with private hauliers may be involved, both at the time when the service is provided and when the right to operate it is granted, and with a view to the granting of a new right.
Det er ikke tilstrækkeligt, at det uddrag af arbejdstidsplanen, som føreren i henhold til artikel 14, stk. 5, i forordning nr. 3820/85 skal medføre, kun omfatter den pågældende dags kørsel.«
The extract from the duty roster which the driver is obliged to carry, in accordance with Article 14(5) of Regulation No 3820/85, may not cover driving only on the day concerned.
19. marts 1998
19 March 1998
Præjudiciel »EF-traktatens artikel 34 og 36 — direktiv 91/629/EØF — den europæiske konvention om beskyttelse af dyr under opdræt — anbefalingen vedrørende kvæg — eksport af kalve fra en medlemsstat, der opretholder det i konventionen og anbefalingen fastlagte beskyttelsesniveau — eksport til medlemsstater, der overholder direktivet, men ikke de i konventionen og anbefalingen fastlagte normer, og hvori der drives f ormer for intensivt opdræt, som er forbudt i eksportmedlemsstaten — kvantitative udførselsrestriktioner — udtømmende harmonisering -direktivets gyldighed* (Domstolens plenum) traktatens artikel 36 at begrænse eksporten af slagtekalve til andre medlemsstater.
Preliminary ruling (Articles 34 and 36 of the EC Treaty — Directive 91/629/EEC — European Convention on the Protection of Animals Kept for Farming Purposes — Recommendation concerning Cattle -Export of calves from a Member State maintaining the level of protection laid down by the Convention and the Recommendation — Export to Member States which comply with the Directive but do not observe the standards laid down in the Convention or the Recommendation and use intensive farming systems prohibited in the exporting State — Quantitative restrictions on exports — Exhaustive harmonisation — Validity of the Directive) (Full Court)
Ved kendelse af 12. december 1995 har High Court of Justice, Queen's Bench Division, forelagt to præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af EF-traktatens artikel 34 og 36 og vedrørende gyldigheden af Rådets direktiv 91/629/EØF af 19. november 1991.
By order of 12 December 1995, the High Court of Justice (England and Wales), Queen's Bench Division, referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Articles 34 and 36 of the EC Treaty and on the validity of Council Directive 91/629/EEC of 19 November 1991 (hereinafter 'the Directive').
Den europæiske konvention om beskyttelse af dyr under opdræt (herefter »konventionen«) blev undertegnet den 10. marts 1976 i Europa-Rådets regi.
The European Convention on the Protection of Animals kept for Farming Purposes (hereinafter 'the Convention') was adopted on 10 March 1976 within the framework of the Council of Europe.
Konventionen blev godkendt på Det Europæiske Økonomiske Fællesskabs vegne ved artikel 1 i Rådets afgørelse 78/923/EØF af 19. juni 1978.
It was approved on behalf of the European Economic Community by virtue of Article 1 of Council Decision 78/923/EEC of 19 June 1978.
I henhold til konventionens artikel 9, stk. 1, skal et stående udvalg være ansvarligt for udarbejdelse og vedtagelse af anbefalinger til de kontraherende parter om gennemførelsen af principperne i konventionen.
limited to providing for the elaboration of recommendations to the Contracting Parties with a view to application of the principles which they set out.
Konventionens ønske om, at de kontraherende parter skal lægge vægt på, at der ved opdræt tages hensyn til dyrenes velfærd på afgørende områder, har ikke fundet udtryk i krav, hvis manglende opfyldelse ved direktivet kan berøre dettes gyldighed.
The 1988 Recommendation concerning Cattle (hereinafter 'the Recommendation') was adopted by the Standing Committee on 21 October 1988 and, by virtue of Article 1(1) thereof, applies to all cattle kept for farming purposes.
Baggrunden for hovedsagen
Background proceedings
Det fremgår således allerede af ordlyden af de nævnte bestemmelser, at disse er af vejledende art og alene fastsætter, at der skal udarbejdes anbefalinger til de kontraherende parter om den nærmere gennemførelse af de i bestemmelserne fastlagte principper.
As far as the Recommendation is concerned, Article 20 thereof expressly provides that the Recommendation is not directly applicable in the national law of the Contracting Parties and that it is to be implemented according to the method that each party considers adequate, that is to say through legislation or through administrative practice.
Det fremgår af forelæggelseskendelsen, at mellem 500 000 og 600 000 slagtekalve i årene før 1995 årligt blev eksporteret fra Det Forenede Kongerige til andre medlemsstater.
According to the order for reference, in the years prior to 1995 between 500 000 and 600 000 veal calves were exported annually from the United Kingdom to other Member States.
En betydelig del af disse kalve blev derefter opdrættet i form af såkaldt »tremmekalveopdræt«, hvorved der anvendes bokslignende indretninger beregnet til en enkelt slagtekalv.
A substantial proportion of those calves were then reared in a production system called the Veal crate system'. A veal crate is a box-like structure used to house a single veal calf.
For det andet gælder det, at selv om bestemmelserne i anbefalingen og i bilaget angående kvægstalde og foder er mere detaljerede end konventionens bestemmelser, kan bestemmelser af denne art ikke være udtryk for retlige forskrifter, der er bindende for de kontraherende parter og dermed for Fællesskabet.
Secondly, even if the provisions of the Recommendation and of its appendix relating tc housing for cattle and their diet may be more precise than those of the Convention, a document of that kind nevertheless does not contain legally binding obligations for the Contracting Parties and therefore for the Community.
RSPCA og CIWF rettede henvendelse til ministeren med opfordring til, at denne forbød eller begrænsede eksporten af kalve, som ville blive opdrættet som tremmekalve.
The RSPCA and CIWF asked the Minister to prohibit or restrict the export of calves for rearing in veal crates.
Organisationerne gjorde gældende, at Det Forenede Kongeriges regering efter fællesskabsretten råder over en skønsmæssig beføjelse til at begrænse eksporten af slagtekalve til andre medlemsstater, hvori der vil kunne blive tale om opdræt af den ovenfor beskrevne art i strid med de i Det Forenede Kongerige gældende krav og de internationale normer i henhold til konventionen, som samtlige medlemsstater og Fællesskabet har indvilget i at tiltræde.
They contended that the United Kingdom Government had power under Community law to restrict the export of veal calves to other Member States where the system described above was likely to be used, contrary to the standards in force in the United Kingdom and the international standards laid down by the Convention to which all the Member States and the Community had agreed to adhere.
Den 22. maj 1995 tilkendegav ministeren over for RSPCA og CIWF som reaktion herpå, at Det Forenede Kongerige ikke var beføjet til at begrænse eksporten af slagtekalve, og at han under alle omstændigheder ud fra politiske overvejelser ikke var indstillet på at indføre et forbud, selv om han måtte have kompetence hertil.
On 22 May 1995 the Minister replied to the RSPCA and CIWF that the United Kingdom had no power to restrict the export of veal calves and that in any event, for policy reasons, he was not minded to impose a ban even if he had the power to do so.
Den forelæggende retsinstans ønsker oplyst, hvorvidt en medlemsstat, der følger den anbefaling, som er blevet udarbejdet med henblik på gennemførelsen af principperne i konventionen, på grundlag af traktatens artikel 36, herunder navnlig under henvisning til de deri nævnte hensyn til den offentlige sædelighed, den offentlige orden eller beskyttelse af dyrs liv og sundhed, kan indføre restriktioner for eksporten af levende kalve med det formål at forhindre, at disse opdrættes som tremmekalve i andre medlemsstater, der har gennemført direktivet, men som ikke følger anbefalingen.
The national court asks whether a Member State which has implemented the Recommendation, drawn up to apply the principles of the Convention, may rely on Article 36 of the Treaty and, in particular, on the grounds of public morality, public policy or the protection of the health or life of animals referred to in that provision in order to justify restrictions on the export of live calves with a view to preventing them from being reared in the veal crate systems used in other Member States which have implemented the Directive but which do not apply the Recommendation.
Den forelæggende retsinstans ønsker nærmere bestemt oplyst, hvorvidt direktivet er ugyldigt, for så vidt det ikke er i overensstemmelse med konventionen og anbefalingen.
The national court asks in effect whether the Directive is invalid in so far as it is inconsistent with the Convention and the Recommendation.
Et forbud mod eksport af kalve som det her omhandlede ville have en indvirkning på markedsstrukturen og navnlig i betydelig grad påvirke prisdannelsen på markedet, hvilket ville være en hindring for, at den fælles markedsordning kan fungere efter hensigten.
It is true that the Court ruled in Holdijk ana Others that Community law, as it then stood, did not prevent a Member State from maintaining or introducing unilateral rules concerning the standards which had to be observed in the installation of enclosures for fatting calves with a view to protecting the animals and which
direktivet, herunder hvad angår de i punkt 7 og 11 fastsatte mindstekrav med hensyn til plads og foder.
the European Parliament of 20 February 1987 on animal welfare policy and of Decision 78/923.
Hvad herefter angår den sammenhæng, hvori direktivet indgår, fremgår det af de to første betragtninger til direktivet, at dettes bestemmelser om mindstekrav med hensyn til beskyttelse af kalve har baggrund i en beslutning af 20. februar 1987 vedtaget af Europa-Parlamentet om politikken vedrørende dyrs velfærd og i Rådets afgørelse 78/923/EØF af 19. juni 1978.
Finally, as regards the objective of the Directive, the Community legislature sought to reconcile the interests of animal protection and of the smooth functioning of the organisation of the common market in calves and derived products.
Den nævnte dom angik dog foranstaltninger, som en medlemsstat kun bragte i anvendelse på sit eget område.
However, that judgment related to measures which a Member State applied only within its own territory.
Endvidere blev dommen afsagt, før fællesskabslovgiver udstedte direktivet, og i dommen blev der udtrykkeligt lagt vægt på, at den fælles markedsordning ikke indeholdt nogen bestemmelser om beskyttelse af dyr under opdræt.
Furthermore, it was delivered before the Community legislature had adopted the Directive and was expressly founded on the absence, in the provisions governing the common organisation of the market, of any provision for the protection of animals kept for farming purposes.
Hvad endelig angår direktivets formål har fællesskabslovgiver således søgt at foretage en afvejning mellem dyreværnshensyn og hensynet til, at den fælles markedsordning for kalve og afledte produkter kan fungere efter hensigten.
Thus, it follows from the wording of the Directive, its context and the objectives which it pursues that it lays down minimum common standards for the protection of calves that are confined for the purposes of rearing and fattening.
Det fremgår følgelig afsåvel direktivets ordlyd, af den sammenhæng, hvori det indgår, som af de målsætninger, det forfølger, at det fastsætter fælles mindstekrav med hensyn til beskyttelse af kalve, der holdes indelukket med henblik på opdræt og opfedning.
Under Article 11(2) of the Directive, the Member States may, in compliance with the general rules of the Treaty, maintain or apply within their territories stricter provisions for the protection of calves than those laid down in the Directive.
Medlemsstaterne kan i henhold til direktivets artikel 11, stk. 2, under overholdelse af traktatens almindelige bestemmelser på deres områder opretholde eller indføre strengere bestemmelser end direktivets.
It is indeed clear from the wording of Article 11(2) of the Directive, first, that the measures permitted on that basis, which are limited to strictly territorial boundaries, may relate only to cattle-farms falling within the jurisdiction of the Member State in question and, second, that such measures may be adopted only in compliance with the general rules of the Treaty.
Hvad herefter nærmere angår spørgsmålet om traktatens artikel 36 som hjemmel bemærkes, at det på grundlag af denne bestemmelse er muligt at opretholde begrænsninger af de frie varebevægelser, som er begrundet i hensynet til den offentlige sædelighed, den offentlige orden eller beskyttelse af dyrs sundhed og liv, der er anerkendt som grundlæggende krav i fællesskabsretten, men at bestemmelsen ikke kan anvendes som hjemmel, såfremt der i fællesskabsdirektiver foreskrives harmonisering af de foranstaltninger, der er nødvendige for at virkeliggøre det særlige mål, som ellers kunne forfølges med hjemmel i artikel 36. I sådanne tilfælde må de egnede kontrolforanstaltninger og beskyttelsesforanstaltninger træffes inden for de rammer, som harmoniseringsdirektivet angiver.
Next, while Article 36 of the Treaty allows the maintenance of restrictions on the free movement of goods, justified on grounds of public morality, public policy or the protection of the health and life of animals, which constitute fundamental requirements recognised by Community law, recourse to Article 36 is nevertheless no longer possible where Community directives provide for harmonisation of the measures necessary to achieve the specific objective which would be furthered by reliance upon this provision.
Herved bør medlemsstaterne udvise gensidig tillid til den kontrol, der foretages på deres respektive områder.
In that regard, the Member States must rely on mutual trust to carry out checks on their respective territories.
Det fremgår således af affattelsen af artikel 11, stk. 2, dels at de i henhold hertil tilladte foranstaltninger, som nøje skal være begrænset til den pågældende medlemsstats område, kun kan omfatte opdræt henhørende under medlemsstatens kompetence, dels at sådanne foranstaltninger kun er tilladt i det omfang, de er forenelige med traktatens almindelige bestemmelser.
It follows from the express terms of that provision that the Member States are not entitled to adopt stricter measures for the protection of calves other than provisions applying within their own territory.
Det må herefter undersøges, hvorvidt direktivet fastsætter de harmoniseringsforanstaltninger, der er nødvendige for at beskytte kalves sundhed, dvs. det primære hensyn, som en anvendelse af artikel 36 ville tilgodese.
It must therefore be established whether the Directive provides for the harmonisation of the measures necessary for the protection of the health of calves, which would be the primary objective of reliance upon Article 36.
Ved at udstede Welfare of Livestock Regulations 1994 og Welfare of Livestock Regulations (Northern Ireland) 1995 har Det Forenede Kongerige i overensstemmelse med artikel 11,
In adopting the Welfare of Livestock Regulations 1994 and the Welfare of Livestock Regulations (Northern Ireland) 1995, the United Kingdom has, in accordance with Article 11(2) of the Directive, applied within its territory stricter provisions than those laid down in the Directive.
Hvad for det første angår direktivets ordlyd bemærkes, at dettes artikel 3, stk. 1, fastsætter krav med hensyn til, hvor meget plads kalve mindst skal have til rådighed.
As regards, first, the wording of the Directive, Article 3(1) lays down standards relating to the minimum housing space for calves.
Endvidere skal medlemsstaterne i henhold til direktivets artikel 4 sørge for, at kalveopdræt sker i overensstemmelse med de almindelige bestemmelser, der er fastsat i bilaget til
In addition, under Article 4, the Member States are to ensure that the conditions for rearing calves comply with the general provisions laid down in the Annex to the Directive, including the minimum standards regarding their housing and diet laid down in paragraphs 7 and 11.
stk. 2, på sit område indført strengere bestemmelser end direktivets.
However, a ban on exports imposed on account of conditions prevailing in other Member States which have in fact implemented the Directive would fall outside the derogation allowed by Article 11(2).