natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den portugisiske regering har gjort gældende, at princippet om, at retsakter ikke tillægges tilbagevirkende gyldighed, er blevet tilsidesat, eftersom den ordning, der blev indført ved de aftalememoranda, der blev godkendt ved den anfægtede afgørelse, har tilbagevirkende gyldighed og finder anvendelse på forhold fra tiden før vedtagelsen, uden at der gives en begrundelse for, at det er nødvendigt at fravige princippet om, at retsregler kun har gyldighed ex nunc.
The Portuguese Government claims that the principle of the non-retroactivity of legal rules has been breached, since the arrangements introduced by the Memoranda of Understanding approved in the contested decision have retroactive effect and apply to past situations without any reasons being stated for the need to derogate from the principle that legal rules apply only for the future.
Faktisk knæsatte de med Pakistan og Indien afsluttede aftalememoranda, selv om de blev underskrevet henholdsvis den 15. oktober og den 31. december 1994 og først godkendt den 26. februar 1996 af Rådet, anvendelsen af en ordning omfattende en ekstraordinær fleksibilitet, der ifølge punkt 6 i hvert af memorandaerne trådte i kraft i 1994 for Pakistans vedkommende og i 1995 for Indiens vedkommende.
Although they were signed on 15 October and 31 December 1994 respectively, and only approved by the Council on 26 February 1996, the Memoranda of Understanding concluded with Pakistan and India ratify the application of a system of exceptional flexibilities which took effect, pursuant to paragraph 6 of each memorandum, as from 1994 in the case of Pakistan and 1995 in the case of India.
so Det er tilstrækkeligt i denne forbindelse at fastslå, at ifølge artikel 19 i forordning nr. 3030/93 påhvilede det Kommissionen at gennemføre disse internationale forpligtelser i fællesskabsretten ved vedtagelse af akter om ændring af bilagene til denne forordning.
80 In that regard, it is sufficient to point out that the implementation of these international commitments in Community law was to be effected. by the Commission, pursuant to Article 19 of Regulation No 3030/93, by the adoption of measures amending the annexes thereto.
81 Den tilbagevirkende gyldighed, som denne forordning muligvis har, vil derfor kun kunne prøves under et søgsmål til prøvelse af sådanne retsakter.
81 Accordingly, it is only in the context of an action against the adoption of such measures that their retroactive effect may be challenged.
82 Heraf følger, at Den Portugisiske Republik ikke med føje kan gøre gældende, at der med den anfægtede afgørelse er sket en tilsidesættelse af princippet om, at retsakter ikke må tillægges tilbagevirkende gyldighed.
82 It follows that the Portuguese Republic cannot rely on the claim that the contested decision failed to observe the principle of the non-retroactivity of legal measures.
Tilsidesættelse af princippet om økonomisk og social samhørighed
Breach of the principle of economic and social cohesion
Den portugisiske regering har anført, at den anfægtede afgørelse blev vedtaget under tilsidesættelse af princippet om økonomisk og social samhørighed, der følger af artikel 2 og artikel 3, litra f), i EF-traktaten [efter ændring nu artikel 2 EF og artikel 3, stk. 1, litra k), EF], EF-traktatens artikel 130 A (efter ændring nu artikel 158 EF), EF-traktatens artikel 130 B og 130 C (nu artikel 159 EF og 160 EF), EF-traktatens artikel 130 D og 130 E (efter ændring nu artikel 161 EF og 162 EF).
The Portuguese Government maintains that the contested decision was adopted in breach of the principle of economic and social cohesion set out in Articles 2 and 3(j) of the EC Treaty (now, after amendment, Articles 2 EC and 3(1 )(k) EC), and also of Articles 130a of the EC Treaty (now, after amendment, Article 158 EC), 130b and 130c of the EC Treaty (now Articles 159 EC and 160 EC), and 130d and 130e of the EC Treaty (now, after amendment, Articles 161 EC and 162 EC).
Den har herved anført, at Rådet selv har henvist til et sådant princip i betragtningerne til forordning nr. 852/95, som det fandt nødvendigt at vedtage som følge af vedtagelsen af regler, der forstærker uligheden og medfører fare for Fællesskabets økonomiske og sociale samhørighed.
The Council itself referred to such a principle in the recitals in the preamble to Regulation No 852/95, when it stated that the adoption of that regulation had become necessary owing to the adoption of legal arrangements which aggravated inequalities and jeopardised the economic and social cohesion of the Community.
Rådet har anført, at Fællesskabet med henblik på at styrke den økonomiske og sociale samhørighed vedtog forordning nr. 852/95 til fordel for den portugisiske industri.
The Council maintains that the Community adopted Regulation No 852/95 in favour of the Portuguese industry in order to strengthen economic and social cohesion.
Det er endvidere nævnt, at forpligtelsen for Fællesskabet til at integrere tekstilvarer og beklædning i GATT 1994 i overensstemmelse med bestemmelserne i ATV og forordning nr. 3289/94 om ændring af forordning nr. 3030/93 ikke blev berørt af de forpligtelser, der fastlægges i de to aftalememoranda.
It also observes that the Community's obligation to integrate textile products and clothing within the framework of GATT 1994 in accordance with the provisions of the ATC and Regulation No 3289/94 amending Regulation No 3030/93, was not affected by the commitments contained in the two Memoranda of Understanding.
Kommissionen har gjort gældende, at EF-traktaten ikke som hævdet af Den Portugisiske Republik gør den økonomiske og sociale samhørighed til et grundlæggende princip i fællesskabsretten, som absolut må respekteres af institutionerne, således at enhver foranstaltning, der vil kunne have negative følger for visse mindre gunstigt stillede regioner i Fællesskabet, uden videre skal ophæves.
The Commission maintains that, contrary to what the Portuguese Republic claims, the EC Treaty does not set up economic and social cohesion as a fundamental principle of the Community legal order, compliance with which is absolutely binding on the institutions to the extent that any measure capable of having a negative impact on certain less-favoured areas of the Community is automatically void.
Det bemærkes, at selv om det af traktatens artikel 2 og 3 og artikel 130 A — 130 E fremgår, at styrkelsen af den økonomiske samhørighed er et Fællesskabets mål og derfor en vigtig faktor navnlig ved fortolkningen af fællesskabsretten på
The Court would observe that although it follows from Articles 2 and 3 of the Treaty, and also from Articles 130a and 130e, that the strengthening of economic and social cohesion is one of the objectives of the Community and, consequently,
PORTUGAL MOD RÅDET det økonomiske og sociale område, har de i sagen omhandlede bestemmelser en programmatisk karakter, således at gennemførelsen af målsætningen om økonomisk og social samhørighed må være resultatet af de politikker og aktioner, som Fællesskabet og medlemsstaterne gennemfører.
PORTUGAL V COUNCIL constitutes an important factor, in particular for the interpretation of Community law in the economic and social sphere, the provisions in question merely lay down a programme, so that the implementation of the objective of economic and social cohesion must be the result of the policies and actions of the Community and also of the Member States.
Den Portugisiske Republik kan derfor ikke med føje gøre gældende, at den anfægtede afgørelse blev vedtaget under tilsidesættelse af princippet om økonomisk og social samhørighed.
Consequently, the Portuguese Government's claim that the contested decision was adopted in breach of the principle of economic and social cohesion is unfounded.
Tilsidesættelse af princippet om lighed mellem de erhvervsdrivende
Breach of the principle of equality between economic operators
Den portugisiske regering har gjort gældende, at den anfægtede afgørelse begunstiger produkter af uld på bekostning af bomuldsprodukter, idet foran staltningerne ifølge aftalememorandaerne med henblik på åbning af markederne i Indien og Pakistan i praksis udelukkende kommer fællesskabsproducenterne i uldsektoren til gode.
The Portuguese Government claims that the contested decision favours woollen products over cotton products, since the measures opening the markets of India and Pakistan established by the Memoranda of Understanding benefit virtually exclusively Community producers of wool products.
Producenterne i bomuldssektoren, som er den sektor, i hvilken den portugisiske industri navnlig har eksportkapacitet, udsættes således for en dobbelt belastning.
Producers in the cotton sector — in which the essential part of the export capacity of the Portuguese industry is concentrated — are thus doubly penalised.
Rådet har heroverfor anført, at forhandlingerne med Indien og Pakistan havde til formål at forbedre adgangen til det indiske og det pakistanske marked.
The Council replies that the purpose of the negotiations with India and Pakistan was to improve access to the Indian and Pakistan markets.
Såfremt disse to landes tilbud i højere grad imødekom ønskerne hos nogle erhvervs drivende, og altså her de erhvervsdrivende i uldsektoren, er dette ikke en virkning,
If the products supplied by those two countries tended to suit a particular category of economic operator, in this case those in the wool sector, that cannot constitute a breach of
90 Kommissionen har gjort gældende, at den omstændighed, at Indien og Pakistan for varer i uldsektoren har tilbudt en fordelagtigere stilling end den, bomuldssektorens varer fik (dette har Den Portugisiske Republik ikke godtgjort), således at der herved opstod en vis forskel i behandlingen af forskellige grupper erhvervsdrivende i tekstilindustrien, ikke kan tilregnes Rådet som en forskels behandling, det har indført.
90 The Commission maintains that the fact that India and Pakistan offered more favourable treatment for wool products than for cotton products (an allegation which has not been proven by the Portuguese Republic) and thereby established a certain inequality of treatment between different categories of operators in the textile industry cannot be attributed to the Council as discrimination on its part.
Selv om det lægges til grund, at den kan tilregnes Rådet, er den dermed etablerede ulighed begrundet i kraft af den anfægtede akts beskaffenhed og det formål, Rådet forfulgte med godkendelsen af aftalememorandaerne, og som bestod i, af hensyn til den fælles interesse, at forbedre adgangen for samtlige varer med oprindelse i Fællesskabet til det indiske og det pakistanske marked.
Even if it could, the discrimination would be justified by the nature of the measure in question and the objective which the Council pursued in approving the Memoranda of Understanding, namely to improve, in the common interest, access to the Indian and Pakistani markets for all products of Community origin.
91 Det bemærkes herved, at forbuddet mod forskelsbehandling stiller krav til fællesskabslovgiver om, »at ensartede situationer ikke behandles forskelligt, medmindre en forskellig behandling er objektivt begrundet« (jf. navnlig dommen i sagen Tyskland mod Rådet, præmis 67).
91 The principle of nondiscrimination requires that 'comparable situations should not be treated in a different manner unless the difference in treatment is objectively justified' (see, in particular, Germany v Commission, cited above, paragraph 67).
I det foreliggende tilfælde er, som generaladvokaten har anført i punkt 35 i forslaget til afgørelse, de erhvervsdrivende i tekstilsektoren aktive på to adskilte markeder, nemlig uldmarkedet og bomuldsmarkedet, og et eventuelt økonomisk tab for en af disse to grupper erhvervsdrivende medfører ikke en tilsidesættelse af princippet om forbud mod forskelsbehandling.
In the present case, as the Advocate General observes at point 35 of his Opinion, operators in the textile sector are active in two separate markets, the market in wool and the market in cotton, and, consequently, any economic prejudice suffered by one of those two categories of producers does not imply a breach of the principle of non-discrimination.
Den Portugisiske Republik kan derfor heller ikke med føje gøre gældende, at den anfægtede afgørelse blev vedtaget under tilsidesættelse af princippet om lighed mellem de erhvervsdrivende.
Consequently, the Portuguese Republic's claim that the contested decision was adopted in breach of the principle of equality between economic operators is also unfounded.
Af det anførte følger, at Den Portugisiske Republik ikke kan gøre gældende, at den anfægtede afgørelse blev udstedt under tilsidesættelse af forskellige bestem melser og grundlæggende principper i fællesskabsretten, og at sagsøgte derfor i det hele skal frifindes.
It follows that its claim that the contested decision was adopted in breach of certain rules and fundamental principles of the Community legal order is unfounded; accordingly, the application must be dismissed in its entirety.
I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, pålægges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt påstand herom.
Under Article 69(2) of the Rules of Procedure, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs, if they have been applied for in the successful party's pleadings.
Rådet har påstået Den Portugisiske Republik dømt til at betale sagens omkostninger, og da denne har tabt sagen, pålægges det den at betale sagens omkostninger.
Since the Council applied for the Portuguese Republic to be ordered to pay the costs and the Portuguese Republic has been unsuccessful, it must be ordered to pay the costs.
I henhold til samme reglements artikel 69, stk. 4, afholder de medlemsstater og institutioner, der har interveneret i sagen, deres egne omkostninger.
Under Article 69(4) of the Rules of Procedure, the Member States and institutions which have intervened in the proceedings are to bear their own costs.
Afsagt i offentligt retsmøde i Luxembourg den 23. november 1999.
Delivered in open court in Luxembourg on 23 November 1999.
Forenede sager C-369/96 og C-376/96 76/96
Joined Cases C-369/96 and C-376/96
Straffesager mod Jean-Claude Arblade og Arblade & Fils SARL og Bernard Leloup m.fl. (anmodninger om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal correctionnel de Huy)
Criminal proceedings against Jean-Claude Arblade and Arblade & Fils SARL and against Bernard Leloup and Others (Reference for a preliminary ruling from the Tribunal Correctionnel j de Huy)
»Fri udveksling af tjenesteydelser — midlertidig forflyttelse af arbejdstagere med henblik på opfyldelse af en kontrakt — restriktioner«
(Freedom to provide services — Temporary deployment of workers for the purposes of performing a contract — Restrictions)
Forslag til afgørelse fra generaladvokat D. Ruiz-Jarabo Colomer fremsat den25. juni 1998 Domstolens dom af 23. november 1999
Opinion of Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer delivered on 25 June 1998 Judgment of the Court, 23 November 1999
Fri udveksling af tjenesteydelser — restriktioner — forpligtelse for virksomheder inden for byggebranchen, der udfører en tjenesteydelse, til at betale den mindsteløn, som er fastsat ved en gældende kollektiv overenskomst i værtsmedlemsstaten — betingelser
Freedom to provide services — Restrictions — Whether undertakings in the construction sector supplying a service may be required to pay minimum remuneration fixed by collective agreement applicable in the host Member State — Conditions
SAMMENDRAG — FORENEDE SAGER C-369/96 OG C-376/96
SUMMARY — JOINED CASES C-369/96 AND C-376/96
Fri udveksling af tjenesteydelser — restriktioner — forpligtelse for virksombeder inden for byggebranchen, der udfører en tjenesteydelse, til at betale arbejdsgiverbidrag, der har samme formål som bidrag, der betales i etableringsstaten — ulovlighed (EF-traktaten, art. 59 (efter ændring nu art. 49 EF) og art. 60 (nu art. 50 EF))
(EC Treaty, Art. 59 (now, after amendment, Art. 49 EC) and Art. 60 (now Art. 50 EC))
Fri udveksling af tjenesteydelser — restriktioner — forpligtelse for virksomheder inden for byggebranchen, der udfører en tjenesteydelse, til at udfærdige arbejdsretlige dokumenter, der har samme formål som dokumenter, der føres i etableringsstaten — ulovlighed (EF-traktaten, art. 59 (efter ændring nu art. 49 EF) og art. 60 (nu art. 50 EF))
(EC Treaty, Art. 59 (now, after amendment, Art. 49 EC) and Art. 60 (now Art. 50 EC))
Fri udveksling af tjenesteydelser — restriktioner — forpligtelse for virksomheder inden for byggebranchen, der udfører en tjenesteydelse, til at holde arbejdsretlige dokumenter til rådighed i værtsmedlemsstaten — betingelser
Freedom to provide services — Restrictions — Whether undertakings in the construction sector supplying a service may be required to keep social and labour documents available in the territory of the host Member State — Conditions
Fri udveksling af tjenesteydelser — restriktioner — forpligtelse for virksomheder inden for byggebranchen, der udfører en tjenesteydelse, til, efter at være ophørt med at udøve virksomhed i værtsmedlemsstaten, at opbevare arbejdsretlige dokumenter i denne stat på den i denne stat beliggende bopæl for en fysisk person — ulovlighed (EF-traktaten, art. 59 (efter ændring nu art. 49 EF) og art. 60 (nu art. 50 EF)) arbejdsgiver at få klarhed over, hvilke forpligtelser han skal overholde.
(EC Treaty, Art. 59 (now, after amendment, Art. 49 EC) and Art. 60 (now Art. 50 EC))
Traktatens artikel 59 (efter ændring nu artikel 49 EF) og traktatens artikel 60 (nu artikel 50 EF) er ikke til hinder for, at en medlemsstat forpligter en virk somhed inden for byggebranchen, som er etableret i en anden medlemsstat, og som midlertidigt udfører arbejder i den førstnævnte stat, til at betale sine udstationerede arbejdstagere den mindsteløn, som er fastsat ved den gældende kollektive overenskomst i den før stnævnte medlemsstat, forudsat at de pågældende bestemmelser er tilstrækkeligt præcise og tilgængelige, således at det ikke i praksis er umuligt eller urimeligt vanskeligt for en sådan
amendment, Article 49 EC) and 60 of the Treaty (now Article 50 EC) do not preclude a Member State from requiring an undertaking established in another Member State, operating in the construction sector and temporarily carrying out work in the first State, to pay the workers deployed by it the minimum remuneration fixed by the collective labour agreement applicable in the first Member State, provided that the provisions in question are sufficiently precise and accessible, and that they do not render it impossible or excessively difficult in practice for such an employer to determine the obliga
Traktatens artikel 59 (efter ændring nu artikel 49 EF) og traktatens artikel 60 (nu artikel 50 EF) er til hinder for, at en medlemsstat — selv ved ordens- og sikkerhedsforskrifter — forpligter en virksomhed inden for byggebranchen, som er etableret i en anden medlems stat, og som midlertidigt udfører arbejder i den førstnævnte stat, til for hver udstationeret arbejdstager at betale
Articles 59 of the Treaty (now, after amendment, Article 49 EC) and 60 of the Treaty (now Article 50 EC) preclude a Member State from requiring — even by way of publicorder legislation — an undertaking established in another Member State, operating in the construction sector and temporarily carrying out work in the first State, to pay, in respect of each worker deployed, employers' contributions to schemes such as the 'timbres-
staten, efter deres formål, som er at beskytte arbejdstagernes interesser, over for samme arbejdstagere og for samme beskæftigelsesperioder.
ARBLADE AND OTHERS of safeguarding the interests of work ers, to those imposed by the legislation of the host Member State, and which relate to the same workers and the same periods of activity.
arbejdsgiverbidrag til ordninger som de belgiske ordninger med »timbresintempéries« og »timbresfidélité« og til at udstede et personligt kort til hver arbejdstager, når den pågældende virk somhed i den stat, hvor den er etableret, allerede er underkastet forpligtelser, der i det væsentlige er sammen lignelige hermed efter deres formål, som er at beskytte arbejdstagernes interesser, over for samme arbejdstagere og for samme beskæftigelsesperioder. der.
intempéries' and 'timbresfidélité' schemes, and to issue to each of such workers an individual record, where the undertaking in question is already subject, in the Member State in which it is established, to obligations which are essentially comparable, as regards their objective of safeguarding the interests of workers, and which relate to the same workers and the same periods of activity.
Traktatens artikel 59 (efter ændring nu artikel 49 EF) og traktatens artikel 60 (nu artikel 50 EF) er ikke til hinder for, at en medlemsstat forpligter en virk somhed inden for byggebranchen, som er etableret i en anden medlemsstat, og som midlertidigt udfører arbejder i den førstnævnte stat, til i den periode, hvor der udøves virksomhed på førstnævnte medlemsstats område, at holde arbejdsretlige dokumenter til rådighed på byggepladsen eller på et andet tilgængeligt og klart defineret sted i denne stat, såfremt en sådan foranstaltning er nødvendig, for at medlemsstaten effektivt kan kontrollere, at dens regler, som er begrundet i hensynet til at yde arbejdstagerne social beskyttelse, over holdes.
Articles 59 of the Treaty (now, after amendment, Article 49 EC) and 60 of the Treaty (now Article 50 EC) do not preclude a Member State from requiring an undertaking established in another Member State, operating in the construction sector and temporarily carrying out work in the first State, to keep social and labour documents available, throughout the period of activity within the territory of the first Member State, on site or in an accessible and clearly identified place within the territory of that State, where such a measure is necessary in order to enable it effectively to monitor compliance with legislation of that State which is justified by the need to safeguard the social protection of workers.
Traktatens artikel 59 (efter ændring nu artikel 49 EF) og traktatens artikel 60 (nu artikel 50 EF) er til hinder for, at en medlemsstat — selv ved ordens- og sikkerhedsforskrifter — forpligter en virksomhed inden for byggebranchen, som er etableret i en anden medlems stat, og som midlertidigt udfører arbejder i den førstnævnte stat, til at udfærdige arbejdsretlige dokumenter, såsom et arbejdsregulativ, et særligt personaleregister og et personligt regnskab for hver udstationeret arbejdstager, i den form, der kræves efter reglerne i den førstnævnte stat, såfremt det hensyn til social beskyttelse af arbejdstagerne, som kan begrunde sådanne krav, alle rede er tilgodeset ved, at der fremlægges arbejdsretlige dokumenter, som den nævnte virksomhed fører i medfør af reglerne i den medlemsstat, hvor den er etableret.
Articles 59 of the Treaty (now, after amendment, Article 49 EC) and 60 of the Treaty (now Article 50 EC) preclude a Member State from requiring — even by way of publicorder legislation — an undertaking established in another Member State, operating in the construction sector and temporarily carrying out work in the first State, to draw up social or labour documents such as labour rules, a special staff register and an individual account for each worker in the form prescribed by the rules of the first State, where the social protection of workers which may justify those requirements is already safeguarded by the production of social and labour documents kept by the undertaking in question in accordance with the rules applying in the Member State in which it is established. lished.
Dette er tilfældet, når virksomheden i den stat, hvor den er etableret, allerede er underkastet forpligtelser til at føre arbejdsretlige dokumenter, som er sammenlignelige med de forpligtelser, der gælder efter reglerne i værtsmedlems
That is the position where, as regards the keeping of social and labour documents, the undertaking is already subject, in the Member State in which it is established, to obligations which are comparable, as regards their objective