natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Heraf følger, at såfremt der foreligger tvivl om denne fordeling ved forhandling og indgåelse af internationale overenskom­ster, kan artikel 149 ikke være til hinder for, at Kommissionen eller, efter omstændig­hederne, Rådet eller medlemsstaterne gør brug af deres ret til at anvende den i arti­kel 228 foreskrevne procedure for at fjerne denne tvivl.«
It follows that in case of doubt regarding that division of powers in the matter of the negotiation and conclu­sion of international agreements Article 149 cannot stand in the way of the right of the Commission or, according to the circumstances, of the Coundl itself or of the Member States to have recourse to the procedure provided in Article 228 for overcom­ing such doubts."
Udtalelse 1/78, af 4. oktober 1979, Sml. 1979, s. 2871, 2907 f.
Opinion 1/78 of 4 October 1979, [1979] ECR 2871, 2907.
1. »Ifølge artikel 155 skal Kommissionen 'drage omsorg for gennemførelsen af de i denne Traktat indeholdte bestemmelser og af de bestemmelser, som med hjemmel i denne træffes af institutionerne' ; det påhviler derfor Kommissionen at drage omsorg for, at medlemsstaterne opfylder de af Domstolen afsagte domme.«
"As provided for in Article 155 of the Treaty it is for the Commission to 'ensure that the provisions of this Treaty and the measures taken by the institutions pursuant thereto are applied'; the Commission is therefore under a duty to ensure also that Member States comply with the judgments delivered by the Court of Justice."
Kendelse af 28. marts 1980: foren, sager 24 og 97/80 R, Kommbsionen/Frankrig, Sml. 1980, s. 1319, 1331 (Forslag: Capotorti, s. 1334).
Order of 28 March 1980, Joined Cases 24 and 97/80 R, Commhsion ν France, [1980] ECR 1319, 1331 (Opinion: Capotorti, p. 1334).
Annullationssøgsmål 3.
Action for a declaration that a measure h void 3.
Passivitetssøgsmål 4.
Action for a declaration that an institution has failed to act 4.
Præjudicielle sager 5. Erstatningssøgsmål 6.
Reference for a preliminary ruling 5.
Accessoriske processkridt og sagsformer 8. Procesregler
Ancillary procedures 8. Procedural rules
Om Domstolens ubegrænsede kompetence i forbindelse med sanktioner inden for fælles­skabsrettens konkurrenceregler, se under: Β — 7.3.2.9
With regard to the unlimited jurisdiction of the Court of Justice concerning fines provided for by the Community rules on competition, see: Β — 7.3.2.9
Om Domstolens kompetence med hensyn til høring i medfør af EØF­traktatens artikel 228, stk. 1, 2. afsnit, se under: Β — 25.3
With regard to the advisory jurisdiction exercised by the Court of Justice under the second subparagraph of Article 228(1) of the EEC Treaty, see: Β — 25.3
Dommens virkninger
Effects of the judgment
»Proceduren til konstatering af traktatbrud efter traktatens artikel 169 har til for­mål at fastslå, om en medlemsstat har handlet i strid med fællesskabsretten, og at bringe en sådan adfærd til ophør, idet det står Kommissionen frit at opgive procedu­ren, såfremt medlemsstaten bringer det påståede traktatbrud til ophør, uden at dette dog kan sidestilles med en anerkendelse af den pågældende adfærds lovlighed.«
"The procedure under Article 169 of the Treaty on the ground of failure to com­ply with Treaty obligations is for the purpose of obtaining a declaration that the con­duct of a Member State infringes Community law and of terminating that conduct; the Commission remains at liberty, if the Member State has put an end to the alleged failure, to discontinue the proceedings but such discontinuance does not constitute re­cognition that the contested conduct is lawful."
Dom af 7. februar 1979: foren, sager 15 og 16/76, Frankrig/Kommissionen, Sml. 1979, s. 321, 339 (Forslag: Capotorti, s. 286).
Judgment of 7 February 1979, Joined Cases 15 and 16/76, France ν Commhsion, [1979] ECR 321, 339 (Opinion: Capotorti, p. 286).
2. »Ifølge artikel 155 skal Kommissionen 'drage omsorg for gennemførelsen af de i denne Traktat indeholdte bestemmelser og af de bestemmelser, som med hjemmel i denne træffes af institutionerne' ; det påhviler derfor Kommissionen at drage omsorg for, at medlemsstaterne opfylder de af Domstolen afsagte domme.
"As provided for in Article 155 of the Treaty it is for the Commission to 'ensure that the provisions of this Treaty and the measures taken by the institutions pursuant thereto are applied'; the Commission is therefore under a duty to ensure also that Member States comply with the judgments delivered by the Court of Justice.
Ved udøvelsen af denne beføjelse kan Kommissionen anlægge sag i henhold til trak­tatens artikel 169, hvis den mener, at en medlemsstat ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger for at sikre opfyldelsen af en dom, eller hvis de i givet fald med hen­blik herpå trufne foranstaltninger ikke er i overensstemmelse med de af dommen føl­gende forpligtelser.
The Commission in the exerdse of this power may bring actions pursuant to Arti­cle 169 of the Treaty if it considers that a Member State has not taken the necessary steps to ensure compliance with a judgment or that any measures taken for this pur­pose do not comply with the obligations arising out of the latter.
Det kan ikke udelukkes, at Domstolen inden for rammerne af en sådan sag i henhold til traktatens artikel 186 og artikel 36 i Domstolens statut anmo­des om at træffe de eventuelt nødvendige foreløbige forholdsregler, for så vidt betin­gelserne i disse bestemmelser og i artikel 83 i procesreglementet er opfyldt.
In the context of such an action the possibility cannot be ruled out that the Court be asked to prescribe such interim measures as may be necessary pursuant to Article 186 of the Treaty, and Article 36 of the Protocol on the Statute of the Court of Justice of the EEC provided that the conditions laid down by those provisions and by Article 83 of the Rules of Procedure are present.
Det til­kommer Domstolen i hver enkelt tilfælde at bedømme nødvendigheden heraf i over­ensstemmelse med de i de nævnte bestemmelser fastsatte kriterier.«
It is for the Court to determine in each individual case the need for such interim measures in accordance with the criteria laid down by the said provisions."
Kendelse af 28. marts 1980: foren, sager 24 og 97/80 R, Kommissionen/Frankrig, Sml. 1980, s. 1319, 1331 f. (Forslag: Capotorti, s. 1334).
Order of 28 March 1980, Joined Cases 24 and 97/80 R, Commhsion ν France, [1980] ECR 1319, 1331 (Opinion: Capotorti, p. 1334).
Artikel 169­søgsmål og artikel 93­proceduren
Action under Article 169 and the procedure under Article 93
»... det [fremgår] af formuleringen af traktatens artikel 93, stk. 2, 2. afsnit, især af ordene 'uanset bestemmelserne i artiklerne 169 og 170', at det dér omtalte sagsanlæg kun kan angå den pågældende medlemsstats undladelse af at efterkomme en beslut­ning fra Kommissionen, som pålægger medlemsstaten at ophæve eller ændre en støt­teforanstaltning inden for en bestemt frist, medens sagsanlægget i artiklerne 169 og 170 er rettet mod enhver undladelse fra en medlemsstats side af at opfylde en af de forpligtelser, som påhviler den i henhold til traktaten.«
"...it follows from the wording of the second subparagraph of Article93(2) of the Treaty, in particular from the words 'in derogation from the provisions of Arti­cles 169 and 170', that the purpose of the application referred to therein may only be a declaration that the Member State concerned has failed to comply with a Commis­sion dedsion compelling it to abolish or alter an aid within a specific period, whereas in the case of Article 169 and 170 the application is directed against any failure of a Member State to fulfil one of its obligations under the Treaty."
Den særlige i EØF­traktatens artikel 93 fastsatte procedure for bedømmelse af natio­nale støtteordningers forenelighed med fællesmarkedet kan ikke ændre de krav til medlemsstaterne, der følger af pligten til at overholde de for de fælles markedsord­ninger gældende bestemmelser, eller være til hinder for, at de nævnte støtteordnin­gers forenelighed med disse bestemmelser kan bedømmes efter fremgangsmåden i ar­tikel 169.
In fact the exist­ence of the spedai procedure laid down in Article 93 of the EEC Treaty for apprais­ing the compatibility of national systems of aid with the common market cannot af­fect the necessity for Member States to observe the rules on the common organization of the market or prevent the compatibility of such systems with such rules from being appraised in accordance with the procedure laid down by Article 169 of the Treaty.
En medlemsstat kan ikke som begrundelse for ikke at overholde forpligtelserne i henhold til et direktiv om harmonisering påberåbe sig, at den manglende gennemfø­relse af dette direktiv ikke har haft skadelige virkninger på det fælles markeds funk­tion.
A Member State may not invoke, for the purpose of justifying a failure to fulfil obligations under a harmonizing directive, the argument that the failure to apply that directive has had no adverse effect on the functioning of the common market
1978, s. 863, Smdrg., jfr. s. 871 (Forslag: Reischl, s. 872).
871 (Opinion: Reischl, p. 873).
Domstolen må fastslå traktatbrud hos en medlemsstat, som inden for den fast­satte frist har undladt at indføre de fornødne regler til at sikre anvendelsen af et ram­medirektiv og tilhørende særdirektiver, selv om traktatbruddet for størstedelens ved­kommende er blevet fjernet under sagens behandling for Domstolen ved ikrafttrædel­sen af en lov, hvorved rammedirektivet transformeres til intern ret og der skabes hjemmel til at gennemføre specialdirektiverne administrativt.
The Court must find that a Member State has failed to fulfil its obligations under the Treaty when it has failed to bring into force within the prescribed periods the provisions necessary to implement a framework directive and the spedai directives supplementing it, even if, in the course of the procedure before the Court, the sub­stance of the default has been eliminated by bringing into force a law giving effect within the national legal system to the framework directive and providing a basis for the implementation of the spedai directives through administrative provisions.
1978, s. 1749, jfr. s. 1755 (Forslag: Reischl, s. 1757).
1756 (Opinion: Reischl, p. 1757).
Fællesskabets institutionelle opbygning giver den pågældende medlemsstat tilstræk­kelig mulighed for at sikre, at der i rimeligt omfang tages hensyn til dens vanskelighe­der samtidig med, at fællesmarkedets principper og de andre staters legitime rettighe­der respekteres.
The Community institutional system provides the Member State concerned with the necessary means to ensure that its dif­ficulties be given due consideration, subject to compliance with the principles of the common market and the legitimate interests of the other Member States.
Under disse omstændigheder kan de eventuelle vanskeligheder ved gennemførelsen, som sagsøgte har påberåbt sig, ikke accepteres som begrundelse.«
In these circumstances, the possible difficulties of implementation alleged by the de­fendant cannot be accepted as ajustification." justification."
En medlemsstat kan ikke begrunde sit eget traktatbrud med henvisning til en anden medlemsstats traktatbrud, da en medlemsstat i intet tilfælde er berettiget til en­sidigt at træffe afværge­ eller forsvarsforanstaltninger for at afbøde en anden med­lemsstats eventuelle overtrædelse af traktatens regler.
A Member State cannot, in order to justify its own failure to fulfil an obligation under the Treaty, rely on the failure of another Member State to do so since a Member State cannot under any circumstances unilaterally adopt on its own authority correc­tive or protective measures designed to remedy a failure on the part of another Member State to comply with the rules of the Treaty.
1979, s. 2729, jfr. s. 2739 (Forslag: Reischl, s. 2741).
2739 (Opinion: Reischl, p.2741).
»Ifølge fast retspraksis kan en medlemsstat ikke påberåbe sig bestemmelser, prak­sis eller øvrige forhold i sin interne retsorden, som begrundelse for, at forpligtelser og frister i fællesskabsdirektiverne ikke overholdes.«
"According to the well-established case-law, a Member State may not plead provi­sions, practices or circumstances existing in its internal legal system in order to justify a failure to comply with obligations and time-limits resulting from Community direc­tives."
Domme af 2. december 1980: — sag 42/80, Kommissionen/Italien, Sml. 1980, s. 3635, 3640, og — sag 43/80, Kommissionen/Italien, Sml. 1980, s. 3643, 3648 (Forslag: Warner, s. 3642).
Judgments of 2 December 1980: - Case 42/80, Commission ν Italy, [1980] ECR 3635, 3640 - Case 43/80, Commission ν Italy, [1980] ECR 3643, 3648 (Opinion: Warner, p. 3642).
Se tilsvarende bl. a. : — dom af 11. april 1978: sag 100/77, Kommissionen/Italien, Sml.
See also: - Judgment of 11 April 1978, Case 100/77, Commission ν Italy, [1978] ECR 879, 887 (Opinion: Reischl, p.
1978, s. 879, 887 (Forslag: Reischl, s. 888), og — dom af 14. december 1979: sag 93/79, Kommissionen/Italien, Sml. 1979, s. 3837, 3841 (Forslag: Mayras, s. 3843).
888) - Judgment of 14 December 1979, Case 93/79, Commission ν Italy, [1979] ECR 3837, 3841 (Opinion: Mayras, p. 3843).
Se tillige om et tilfælde af frifindelse for traktatbrud, hvor dommen indeholder en nærmere angivelse af den sagsøgte medlemsstats forpligtelser:
See also, for an example of a case where an application on the ground of failure of a Member State to fulfil an obligation under the Treaty was dismissed and the obliga­tions of the defendant Member State were clarified:
1979, s. 1761, 1787 (Forslag: Reischl, s. 1788).
1787 (Opinion: Reischl, p. 1788). '
»[Som tidligere udtalt] medfører konstateringen i en retskraftig dom af, at den på­gældende medlemsstat har tilsidesat sine fællesskabsretlige forpligtelser, 'at de kom­petente nationale myndigheder [har] absolut forbud mod at anvende en national rets­forskrift, der [er] kendt uforenelig med traktaten, og at de i påkommende tilfælde [er] forpligtede til at vedtage enhver bestemmelse til fremme af den fulde gennemførelse af fællesskabsretten'.
"... the finding in a judgment having the force of res judicata that the Member State concerned has failed to fulfil its obligations under Community law amounts to 'a prohibition having the full force of law on the competent national authorities against applying a national rule recognized as incompatible with the Treaty and, if the circumstances so require, an obligation on them to take all appropriate measures to enable Community law to be fully applied'.
Den pågældende medlemsstat er følgelig alene på grundlag af den dom, hvorved undladelsen fastslås, forpligtet til at træffe alle egnede foranstalt­ninger til fjernelse af undladelsen, uden at der heroverfor kan anføres nogen art hin­dring.«
It follows that by reason solely of the judgment declaring the Member State to be in default, the State concerned is required to take the necessary measures to remedy its default and may not create any impedi­ment whatsoever."
Kendelse af 28. marts 1980: foren, sager 24 og 97/80 R, Kommissionen/Frankrig, Sml. 1980, s. 1319, 1333 (Forslag: Capotorti, s. 1334).
Order of 28 March 1980, Joined Cases 24 and 97/80 R, Commhsion ν France, [1980] ECR 1319, 1333 (Opinion: Capotorti, p. 1334).
Annullationssøgsmål
Action for a declaration that a measure is void
Annullationsdommens virkninger
Effects of a declaration that a measure h void
Et søgsmål mod en retsakt, som alene bekræfter en tidligere retsakt, således at den bekræftende retsakt annulleres, ville være ensbetydende med annullation af den tidligere retsakt, hvorfor et sådant søgsmål må anses for værende uden genstand og derfor må afvises.
An application directed against a measure which is merely a confirmation of a previous measure, so that annulment of the confirmatory measure would follow from annulment of the previous measure, must be considered devoid of purpose and ac­cordingly inadmissible.
Dom af 25. oktober 1977: sag 26/76, Metro/Kommissionen, Sml.
Judgment of 25 October 1977, Case 26/76, Metro ν Commhsion, [1977] ECR 1875, Summary, para. 1, cf. p.
»... lovligheden af en anfægtet retsakt under et annullationssøgsmål i henhold til traktatens artikel 173 skal bedømmes efter de faktiske og retlige omstændigheder på det tidspunkt, da retsakten blev udstedt.
3. "... in the context of an application for annulment under Article 173 of the Treaty the legality of the contested measure must be assessed on the basis of the elements of fact and of law existing at the time when the measure was adopted.
En berigtigelse, der foretages efter dette tidspunkt, kan derfor ikke tages i betragtning ved en sådan bedømmelse.«
Rectification subsequent to that date cannot therefore be taken into account for the purposes of such an assessment."
Dom af 7. februar 1979: foren, sager 15 og 16/76, Frankrig/Kommissionen, Sml. 1979, s. 321, 336 (Forslag: Capotorti, s. 286).
Judgment of 7 February 1979, Joined Cases 15 and 16/76, France ν Commhsion, [1979] ECR 321, 336 (Opinion: Capotorti, p. 286).
4. »Da nu sagsøgerne har valgt at anlægge sag ved Domstolen for direkte at anfægte Kommissionens beslutning i stedet for ved de nationale retter at angribe det individu­elle afslag, som de modtog fra det italienske interventionsorgan, vil enhver afgørelse med hensyn til formaliteten berøre spørgsmålet om kompetencefordelingen mellem Domstolen og de nationale retter.
"Since the applicant has elected to apply to this Court and directly challenge the Commission dedsion, and not to apply to the national courts and there challenge the dedsion of refusal addressed to it individually by the Italian intervention agency, any dedsion as to the admissibility of the application is concerned with the division of jurisdiction between this Court and the national courts.
Der må derfor ex officio foretages en undersøgelse af sagens formalitetsspørgsmål i deres helhed...«
... it is necessary for the Court to consider of its own motion the question whether the application is admissible viewed as a whole..."
Dom af 6. marts 1979: sag 92/78, Simmenthal/Kommbsionen, Sml. 1979, s. 777, 797 (Forslag: Reischl, s. 813).
Judgment of 6 March 1979, Case 92/78, Simmenthal ν Commhsion, [1979] ECR 777, 797 (Opinion: Reischl, p. 813).
Hvis sagsøgeren på grund af omstændigheder, indtrufne under en sags behand­ling, burde erkende, at hans annullationssøgsmål var blevet uden grundlag, har han ikke længere nogen interesse i at videreføre søgsmålet. En videreførelse af søgsmålet
If, in the light of events intervening during the proceedings, the applicant should have recognized that its application for annulment was devoid of foundation, it no
EØF ­ DOMSTOLSKONTROLLEN ­ ANNULLATIONSSØGSMÅL har under disse omstændigheder karakter af unødig trætte, hvorfor søgsmålet skal af­vises.
EEC ­ LEGAL PROCEEDINGS ­ DECLARATION OF NULLITY longer had any interest in prosecuting its action. In those circumstances the prosecu­tion ofthat action is an abuse of process and the application must be dismissed.
De ovenfor nævnte omstændigheder kan f. eks. være en dom, som Domstolen i mel­lemtiden har afsagt i en anden sag mellem de samme parter og vedrørende nøjagtig samme spørgsmål, samt den beslutning, som den sagsøgte institution har vedtaget til opfyldelse af dommen.
A judgment of the court given in another case between the same parties and concern­ing a strictly similar question and the dedsion of the defendant institution adopted pursuant to that judgment may constitute such events.
Dom af 5. marts 1980: sag 243/78, Simmenthal/Kommbsionen, Sml.
Judgment of 5 March 1980, Case 243/78, Simmenthal ν Commhsion, [1980] ECR 593, Summary, cf. p.
1980, s. 593, Smdrg., jfr. s. 607 (Forslag: Reischl, s. 608).
607 (Opinion : Reischl, p. 608).
Et annullationssøgsmål skal ikke afvises på grund af manglende søgsmålsinteres­se, alene fordi den institution, som har udstedt retsakten, i tilfælde af annullation af den anfægtede retsakt på grund af omstændighederne umuligt kan opfylde den for­pligtelse, som påhviler den i medfør af EØF­traktatens artikel 176, stk. 1.
An application for annulment is not inadmissible for want of a legal interest on the sole ground that if the contested measure were annulled the institution whose act was declared void would be unable, having regard to the circumstances, to fulfil its obligation under the first paragraph of Article 176 of the EEC Treaty.
I et sådant tilfælde er søgsmålet stadig af interesse i det mindste som grundlag for et eventuelt er­statningssøgsmål.
In such a case the application retains a legal interest at least as the basis for a possible action for damages.
Dom af 5. marts 1980, sag 76/79, Könecke/Kommbsionen, Smdrg.
Judgment of 5 March 1980, Case 76/79, Könecke ν Commission, [1980] ECR 665, cf. p.
2, jfr. s. 678 (Forslag: Reischl, s. 680).
678 (Opinion: Reischl, p.680).
[Dette gælder bl. a. et telex, hvori Kommissionen udtaler sig om fortolkningen af fællesskabsregler om eksportrestitutioner, hvilke regler anvendes af dertil udpegede nationale organer].
[Such is the case with a telex message setting out the view of the Commission on the interpretation of the Community provi­sions on export refunds, the application of which is a matter for the appropriate na­tional agencies.]
Dom af 27. marts 1980: sag 133/79, Sucrimex/Kommissionen, Sml. 1980, s. 1299, Smdrg. 1, jfr. s. 1309 f.
Judgment of 27 March 1980, Case 133/79, Sucrimex ν Commhsion, [1980] ECR 1299, Summary, para. 1, cf. p.
Om den betingelse, at der kun kan anlægges sag, hvis der foreligger en fællesskabs­akt, se tillige dom af 10. maj 1978: Sag 132/77, Exportation des sucres/Kommissionen, Sml. 1978, s. 1061, 1072 (Forslag: Mayras, s. 1074).
Concerning the existence of a Community measure as a condition for the admissibili­ty of the application, see also judgment of 10 May 1978, Case 132/77, Exportation des Sucres ν Commission, [1978] ECR 1061,1072 (Opinion: Mayras, p. 1074).
1. »Rådet har påstået sagen afvist, fordi Italien i Rådet uden forbehold har stemt for vedtagelsen af de pågældende forordninger, og fordi Italiens repræsentant i For­valtningskomiteen for Korn ligeledes stemte for ved behandlingen af gennemførelses­foranstaltningerne ...
"The Coundl has invoked the plea that the application is inadmissible by reason of the affirmative unqualified vote cast by Italy when the regulations in question were adopted by the Council and also of the vote cast by the Italian representative on the Management Committee for Cereals when the implementing measures... were con­sidered.
Denne formalitetsindsigelse kan ikke tages til følge.
This plea of inadmissibility cannot be upheld.
Traktatens artikel 173, stk. 1, giver enhver medlemsstat ret til ved annullationssøgsmål at anfægte lovligheden af enhver forordning fra Rådet, uden at udøvelsen af denne ret afhænger af staternes repræsentanters stillingstagen i Rådet ved vedtagelsen af den pågældende forord­ning.«
The first paragraph of Article 173 of the Treaty confers on every Member State the right to challenge, by an application for annulment, the legality of every Coundl regulation, without the exerdse of this right being conditional upon the positions taken up by the representatives of the Member States of which the Coundl is composed when the regulation in question was adopted."
Dom af 12. juli 1979: sag 166/78, Italien/Rådet, Sml. 1979, s. 2575, 2596 (Forslag: Reischl, s. 2602).
Judgment of 12 July 1979, Case 166/78, Italy ν Council, [1979] ECR 2575, 2596 (Opinion: Reischl, p. 2602).
For det andet er de erhvervsdrivende individualiseret ved, at de for det pågældende produkt fik forudfastsættelse i de licenser, som blev udstedt før den 15. marts 1976 og endnu gjaldt den 1. juli samme år.
On the other, the traders are distinguished individually by the fact that they ob­tained, for the product in question, advance fixing in licences issued before 15 March 1976 and still valid on 1 July 1976.
Sagen kan derfor [for] så vidt tages under påkendelse.«
Consequently the action is admissible in this respect."
En sag, der er anlagt af en fysisk eller juridisk person til anfægtelse af en retsakt (forordning), som ikke finder anvendelse på sagsøgeren, bør afvises på grund af manglende søgsmålsinteresse.
Proceedings instituted by a natural or legal person against a measure (a regula­tion) which is not applicable to the situation of the plaintiff are inadmissible for lack of legal interest.