natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Præjudiciel - Bundesfinanzhof - fortolkning af Rådets sjette momsdirektiv (77/388/EØF) af 17. maj 1977, særlig artikel 2, nr. 1, artikel 4, artikel 5, stk. 6, artikel 11, punkt A, stk. 1, litra a), og artikel 17, stk. 5 - tilfælde, hvor et gode er købt af en privatperson, og derefter til dels anvendes i en afgiftspligtig virksomhed - spørgsmålet om, hvorvidt et sådant gode senere kan sælges privat
The national court having jurisdiction to hear and determine an action against an administrative decision based on that national rule must ensure the effectiveness of the abovementioned directives and, if necessary, disapply that rule.'
Denne publikation udarbejdes af Domstolens Presse- og Informationsafdeling (L-2925 Luxembourg) med henblik på en hurtig orientering om arbejdet ved Domstolen og Retten i Første Instans.
Case C-350/97 Wilfried Monsees ν Unabhängiger Verwaltungssenat für Kärnten there are no grounds for the invalidity or revocation of the mark as provided by Article 3(l)(c) and (g) and Article 12(2)(b) of the First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks.
Dommene og de fremsatte forslag til afgørelse offentliggøres senere i »Samling af Afgørelser«, som er eneste gyldige udgave.
This bulletin is issued by the Court's Press and Information Division (L-2925 Luxembourg) to provide rapid information on the work of the Court However, it is only the text of the judgments and opinions published in the European Court Reports that is authentic.
Originalsprog: fransk Redaktionen afsluttet den 18.12.1998 Katalogin.: DX-AC-98-0032-DA-C
Original version: French Completed on 18.12.1998 Catalogue No: DX-AC-98-0032-EN-C
ARBEJDET VED DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS DOMSTOL OG RET I FØRSTE INSTANS
PROCEEDINGS OF THE COURT OF JUSTICE AND THE COURT OF First INSTANCE OF THE EUROPEAN COMMUNITIES
Ugen 11. - 15. og 18. - 22. januar 1999
Week of 11 to 15 January and 18 to 22 January 1999 n° 01/99
Sag C-348/96 Donatella Caifa Fri bevægelighed for personer
Case C-347/97 11 Commission of the European Communities v Kingdom of Belgium Approximation of laws
Sag (-207/97 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Kongeriget Belgien Miljo- og forbrugerbeskyttelse
Royscot Leasing Ltd and Others ν Commissioners of Customs & Excise Case C­207/97 Commission of the European Communities ν Kingdom of Belgium Environment and consumers
Sag C-225/97 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Franske Republik
Joined Cases T­129/95, T­2/96 and T­97/96 Neue Maxhütte Stahlwerke and Others v Commission of the European Communities ECSC
Sag T-l/96 17 Bernhard Böcker-Lensing og Ludger Schulze-Beiering / Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Landbrug
Case C­328/96 23 Commission of the European Communities v Republic of Austria
Forenede sager T-185/96, T-189/96 og T-190/9Í8 Riviera Auto Service Etablissements Dalmasso SA m.fl. / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Konkurrence
Case C­321/97 Ulla­Brith Andersson and Susanne Wåkerås Andersson and État suédois
Sag C-305/97 22 Royscot Leasing Ltd m.fl. mod Commissioners of Customs & Excise Forenede sager T-129/95, T-2/96 og T-97/96 21 Neue Maxhütte Stahlwerke m.fl. / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber EKSF
Case C­225/97 24 Commission of the European Communities v French Republic
Retten
Case C­305/97
»Appel dumping - kuglelejer med oprindelse i Japan — fortolkning« (Domstolens plenum)
(Appeal — Dumping — Ball bearings originating in Japan — Interpretation) (Full Court) the Court: to interpret the judgment in question so as to make clear to the Commission that it is already under an obligation to pay NSK's costs relating to the appeal, including those relating to the application to intervene,
Sag C-348/96 Donatella Caifa Fri bevægelighed for personer
Secondly, it should be noted that an intervener must be allowed to submit an application for interpretation even if the party which it supports has not done so.
Præjudiciel »Offentlig orden — turist fra en anden medlemsstat — straffedom for brug af euforiserende stoffer — livsvarigt opholdsforbud« (Domstolens plenum)
In its application for interpretation NSK requests
Ved dom af 27. september 1996 har Areios Pagos stillet to præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af EF-traktatens artikel 7, artikel 8, stk. 1 og 2, artikel 8A, stk. 1, artikel 48, 52 og 59, samt af alle fællesskabsdirektiver vedrørende den frie bevægelighed for personer og tjenesteydelser med henblik på at kunne afgøre, om en national lov om livsvarigt indrejseforbud på det græske territorium for statsborgere fra andre medlemsstater, som i Grækenland er
Lastly, it must be held that the judgment in question is to be interpreted to the effect that the Commission is to pay NSK's costs, since that company was in all essential respects successful in contesting the pleas in law relied upon by the Commission in support of its appeal.
Begrebet den offentlige orden kan påberåbes, når der foreligger en virkelig og tilstrækkelig trussel mod et grundlæggende samfundshensyn.
The original of this judgment shall be appended to the original of the judgment interpreted This judgment shall be mentioned in the margin of the original of the judgment interpreted.'
D. Caifa indgav da kassationsanke til Areios Pagos til prøvelse af afgørelsen fra kriminalretten i Heraklion.
Case C-348/96 Donatella Caifa Freedom of movement for persons
Den nationale ret ønsker med sine to spørgsmål nærmere oplyst, om artikel 8, stk. 1 og 2, artikel 8A, stk. 1, artikel 48, 52 og 59 samt direktiv 64/221 er til hinder for en lovgivning, som bortset fra enkelte undtagelser, navnlig af familiemæssige hensyn, pålægger de nationale domstole at anordne udvisning på livstid af en statsborger fra en anden medlemsstat, der i det pågældende land er fundet skyldig i erhvervelse eller besiddelse af narkotika alene til personligt brug.
(Public policy — Tourist from another Member State — Conviction for drug use for life from a Member State's territory) (Full Court)
Princippet om den frie udveksling af tjenesteydelser i traktatens artikel 59 indebærer, at modtagere al tjenesteydelser kan rejse ind i en anden medlemsstat for at oppebære en tjenesteydelse dér uden at blive hindret af restriktioner, og at også turister må anses for modlagere af tjenesteydelser.
Ms Caifa, an Italian national, was charged with possession and use of prohibited drugs while staying as a tourist in Crete. The Plimeliodikio (Criminal Court of First Instance) at Heraklion found her guilty of an offence under the law on drugs, sentenced her to three months' imprisonment and ordered her to be expelled for life from Greek territory.
Selv om straffelovgivningen principielt henhører under medlemsstaternes kompetence, er det Domstolens faste praksis, at fællesskabsretten opstiller grænser for udøvelsen af denne kompetence, idet en sådan lovgivning nemlig ikke må begrænse de grundlæggende friheder, som er sikret ved fællesskabsretten.
Ms Caifa therefore appealed to the Arios Pagos against the decision of the Plimeliodikio at Heraklion, exclusively on the point that the Heraklion court had ordered her to be expelled for life from Greece. She claimed inter alia that the provisions relating to European citizenship,
automatisk efter en straffedom, uden hensyntagen til gerningsmændenes personlige adfærd eller den fare, som vedkommende udgør for den offentlige orden.
threat to the requirements of public policy affecting one of the fundamental interests of society.
Det bemærkes endvidere, at efter den græske lovgivning udvises statsborgere fra de øvrige medlemsstater, der i landet er fundet skyldige i overtrædelse af loven om euforiserende stoffer, for livstid, medmindre der foreligger vægtige grunde, navnlig familiemæssige, som kan begrunde deres forbliven i landet.
more particularly Articles 8 and 8a of the Treaty, and the provisions relating to freedom to provide services in Article 59 of the Treaty did not allow a Member State to adopt a measure expelling a national of another Member State for life if a comparable measure could not be taken against a Greek citizen.
Udvisningen kan kun ophæves ved diskretionær afgørelse fra justitsministeren efter tre år.
In this respect, it must be accepted that a Member State may consider that the use of drugs constitutes a danger for society such as to justify special measures against foreign nationals who contravene its laws on drugs, in order to maintain public order.
Under disse betingelser må det fastslås, at udvisningen på livstid fra området anordnes
However, as the Court has repeatedly stated, the public policy exception, like all derogations from a fundamental principle of the Treaty, must be interpreted restrictively.
Heraf følger, at betingelserne for anvendelse af undtagelsesbestemmelsen om den offentlige orden i direktiv 64/221 som fortolket al Domstolen, ikke foreligger, og at undtagelsen vedrørende den offentlige orden ikke kan påberåbes.
The national court is asking essentially whether Articles 8(1) and (2), 8a(l), 48, 52 and 59 of the Treaty and Directive 64/221 preclude legislation which, with certain exceptions, in particular where there are family reasons, requires a Member State's courts to order the expulsion for life from its territory of nationals of other Member States found guilty on that territory of the offences of obtaining and being in possession of drugs for their own personal use.
»EF-traktatens artikel 48, 52 og 59 og artikel 3 i Rådets direktiv 64/221/EØF af 25. februar 1964 om samordning af særlige foranstaltninger, som gælder for udlændinge med hensyn til rejse og ophold, og som er begrundet i hensynet til den offentlige orden, sikkerhed og sundhed, er til hinder for en lovgivning, der bortset fra visse undtagelser, navnlig af familiemæssige hensyn, pålægger de nationale domstole at anordne livsvarig udvisning fra området af en statsborger fra en anden medlemsstat, der er fundet skyldig i erhvervelse og besiddelse af euforiserende stoffer udelukkende til personligt brug.«
In that regard, Directive 64/221 sets certain limits on the right of Member States to expel foreign nationals on the grounds of public policy and states that measures taken on grounds of public policy or of public security that have the effect of restricting the residence of a national of another Member State must be based exclusively on the personal conduct of the individual concerned.
Generaladvokat A. La Pergola fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den Γ februar 1998.
In addition, previous criminal convictions cannot in themselves constitute grounds for the taking of such measures.
»EF-traktatens artikel 59 og 56 og artikel 3 i direktiv 64/221/EØF skal fortolkes således, at disse bestemmelser er til hinder for en national retsforskrift, hvorefter en domstol er forpligtet til at udvise en statsborger i en anden medlemsstat for bestandigt af hensyn til den offentlige orden eller den offentlige sikkerhed alene som følge af, at den pågældende som turist i modtagerstaten har begået et strafbart forhold i form af besiddelse af narkotika til eget brug, når en statsborger i modtagerstaten, der har begået det samme strafbare forhold, ikke rammes af en sanktion af tilsvarende strenghed.«
It follows that the existence of a previous criminal conviction can, therefore, only be taken into account in so far as the circumstances which gave rise to that conviction are evidence of personal conduct constituting a present threat to the requirements of public policy.
Sag C-416/97 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Italienske Republik Landbrug
Although in principle criminal legislation is a matter for which the Member States are responsible, the Court has consistently held that Community law sets certain limits to their power, and such legislation may not restrict the fundamental freedoms guaranteed by Community law.
93/118/EF direktiverne 93/119/EF, 94/42/EF, inden for de fastsatte frister«
This would also be true for the other fundamental freedoms.
»Traktatbrudssøgsmål manglende gennemførelse (Fjerde Afdeling) ved ikke at have vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme disse direktiver, eller ved ikke at have givet meddelelse herom.
In the present case, the legislation at issue in the main proceedings requires nationals of other Member States found guilty, on the national territory in which that legislation applies, of an offence under the drugs laws, to be expelled for life from that territory, unless compelling reasons, in particular family reasons, justify their continued residence in the country.
Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 9. december 1997 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til
The penalty can be revoked only by a decision taken at the discretion of the Minister for Justice after a period of three years.
Rådets direktiv 93/119/EF af 22. december 1993 om beskyttelse af dyr på slagte- eller aflivningstidspunktet
Therefore, expulsion for life automatically follows a criminal conviction, without any account being taken of the personal conduct of the offender or of the danger which that person represents for the requirements of public policy.
Den Italienske Republik har imidlertid meddelt Kommissionen, at direktiverne 94/16 og 93/119 er blevet gennemført i den italienske retsorden, og Kommissionen har hævet sagen for så vidt angår den manglende gennemførelse af direktiverne 94/16 og 93/119.
Article 56 permits Member States to adopt, with respect to nationals of other Member States, and in particular on the grounds of public policy, measures which they cannot apply to their own nationals, inasmuch as they have no authority to expel the latter from the territory or to deny them access thereto.
Rådets direktiv 94/42/EF af 27. juli 1994
The concept of public policy may be relied upon in the event of a genuine and sufficiently serious
Kommissionens direktiv 94/16/EF af 22. april 1994 om ændring af Rådets direktiv 74/63/EØF om uønskede stoffer og produkter i foderstoffer, og
It follows that the conditions for the application of the public policy exception provided for in
Rådets direktiv 93/118/EØF af 22. december 1993
Directive 64/221, as interpreted by the Court of Justice, are not fulfilled and that the public policy exception cannot be successfully relied upon.
Rådets direktiv 93/118/EF af 22. december 1993 om ændring af direktiv 85173/EØF om finansiering af sundhedsmæssig undersøgelse og kontrol af fersk kød og fjerkrækød administrative ved ikke inden for de fastsatte frister at have vedtaget de love og bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme disse direktiver.
'Articles 52 and 59 of the EC Treaty and Article 3 of Council Directive 64/221/EEC of 25 February 1964 on the co­ordination of special measures concerning the movement and residence of foreign nationals which are justified on grounds of public policy, public security or public health must be interpreted as precluding domestic legislation which requires a court to order expulsion for life from its territory of a national of another Member State, on grounds of public policy and public safety, for the sole reason that that national has committed the offence of being in possession of drugs for his own personal use in that host State, when no penalty of equivalent severity is inflicted on a national of that host State committing the same offence.'
Tilnærmelse af lovgivningerne
93/118/EC of
Præjudiciel »Farmaceutiske specialiteter domstolsprøvelse« (Femte Afdeling) markedsføringstilladelserne blev tilbagekaldt den 9. juni 1993.
By application lodged at the Court Registry on 9 December 1997, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to adopt, within the prescribed time-limits, the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with
Sideløbende med den nationale behandling af sagen anmodede Den Franske Republik og Kongeriget Nederlandene i oktober 1991 Udvalget for Farmaceutiske Specialiteter om en udtalelse.
The Italian Republic informed the Commission that Directives 94/16 and 93/119 had been transposed into the Italian legal system, whereupon the Commission discontinued, such part of its action as concerned the failure to transpose Directives 94/16 and 93/119 into national law.
Den 11. december 1991 afgav udvalget sin udtalelse, hvoraf det fremgik, at det ikke gik ind for en fuldstændig tilbagekaldelse af markedsføringstilladelserne, og at det anmodede en ekspertgruppe, som udvalget havde nedsat ad hoc, om tillige at foretage en vurdering af forholdet mellem risici og fordele ved alle hypnotica med kortvarig virkning, herunder Triazolam.
Since those other two directives have not been transposed within the time-limits prescribed therein, the Commission's action in that respect must be held to be well founded.
Triazolam, der tillige markedsføres under mærket Halcion, som Upjohn er indehaver af, er et receptpligtigt lægemiddel til behandling af søvnløshed.
Commission Directive 94/16/EC of 22 April 1994 amending Council Directive 74/63/EEC on undesirable substances and products in animal nutrition, and
Den 9. juni 1993 meddelte Licensing Authority sagsøgeren sin afgørelse om at tilbagekalde alle markedsføringstilladelser for Triazolam med øjeblikkelig virkning.
Council Directive 94/42/EC of 27 July 1994 amending Directive 64/432/EEC on health problems affecting intra-Community trade in bovine animals and swine, and
Myndigheden gav en detaljeret begrundelse for sin afgørelse og for, at den ikke havde fulgt ekspertgruppens anbefaling.
Council Directive 93/118/EC of 22 December 1993 amending Directive 85/73/EEC on the financing of health inspections and controls of fresh meat and poultrymeat, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under those directives.
Da MCA i juli 1991 gennem pressen var blevet bekendt med, at en midaldrende kvinde havde dræbt sin moder under indflydelse af Triazolam, meddelte Medicines Control Agency (herefter »MCA«), efter at have indhentet en udtalelse fra CSM, der var nået frem til det foreløbige resultat, at markedsføringstilladelserne for Triazolam burde tilbagekaldes, den 2. oktober 1991 Upjohn, at Licensing Authority havde besluttet at suspendere markedsføringstilladelserne for lægemidlet i 3 måneder. Denne suspension blev forlænget i perioder på tre måneder, indtil
(1) declare that, by failing to adopt the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Council Directive 93/119/EC of 22 December 1993 on the protection of animals at the time of slaughter or killing, Council Directive 94/42/EC of 27 July 1994, amending Directive 64/432/EEC on health problems affecting intra-Community trade in bovine animals and swine,
redegørelse, hvori denne bl.a. var nået frem til, at Triazolam ikke skulle trækkes tilbage fra handelen.
Commission Directive 94/16/EC of 22 April 1994 amending Council Directive 74/63/EEC on undesirable substances and products in animal nutrition, and Council Directive 93/118/EC of 22 December 1993, amending Directive 85/73/EEC on the financing of health inspections and controls of fresh meat and poultrymeat, or in any event by failing to notify such provisions to the Commission, the Italian Republic had failed to fulfil its obligations under those directives;
1 mellemtiden havde sagsøgeren anlagt sag ved High Court med påstand om annullation af Licensing Authority's afgørelse.
(2) order the Italian Republic to pay the costs.
Upjohn har iværksat appel af beslutningen til Court ol Appeal, der har besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen tre præjudicielle spørgsmål.
Case C-120/97 Upjohn Ltd and The Licensing Authority and Others Approximation of laws
For så vidt angår afgørelser om tilbagekaldelse af markedsføringstilladelser, som de kompetente nationale myndigheder har truffet på grundlag af komplicerede medicinske og farmakologiske vurderinger, ses det ikke, at kun en domstolsprøvelse af nationale afgørelser om tilbagekaldelse af markedsføringstilladelser er egnet til at forhindre, at det i praksis bliver umuligt eller uforholdsmæssigt vanskeligt at udøve de rettigheder, der er tillagt i henhold til Fællesskabets retsorden.
By order of 26 October 1995, the Court of Appeal (England and Wales) referred to the Court for a preliminary ruling three questions on the interpretation of Council Directive 65/65/EEC of 26 January 1965.
Med sit første spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om direktiv 65/65 og fællesskabsretten generelt pålægger medlemsstaterne en forpligtelse til at tilvejebringe en procedure til domstolsprøvelse af nationale afgørelser om tilbagekaldelse af markedsføringstilladelser for farmaceutiske specialiteter, hvorefter de kompetente nationale domstole har beføjelse til at sætte deres bedømmelse af de faktiske forhold, herunder af de videnskabelige beviser, der er lagt til grund for afgørelsen om tilbagekaldelse, i stedet for den bedømmelse, der er anlagt af de nationale myndigheder, der har kompetence til at tilbagekalde markedsføringstilladelserne.
'MCA') having sought the views of the CSM, which provisionally concluded that the marketing authorisations should be revoked, the MCA informed Upjohn on 2 October 1991 that the Licensing Authority had decided to suspend the marketing authorisations for that product for three months. That suspension was renewed at three-monthly intervals until 9 June 1993, the date on which the marketing authorisations were revoked.
I henhold til fællesskabsretten kræves det således ikke, at medlemsstaterne indfører en mere omfattende domstolsprøvelse af nationale afgørelser om at tilbagekalde markedsføringstilladelser, der er truffet i henhold til direktiv 65/65 og på grundlag af komplicerede vurderinger, end den prøvelse, Domstolen foretager i lignende tilfælde.
Those questions were raised in proceedings brought by Upjohn Ltd against the Licensing Authority established by the Medicines Act 1968 and the Ministers collectively exercising authority as the Licensing Authority, concerning the decision of that authority to revoke with immediate effect all authorisations to market a medicinal product known as 'Triazolam'.
Enhver national domstolsprøvelse af de nationale myndigheders afgørelser om tilbagekaldelse af markedsføringstilladelser skal dog give den domstol, ved hvilken der er anlagt sag med påstand om ophævelse af en sådan afgørelse, mulighed for effektiv anvendelse af de relevante principper og regler i fællesskabsretten i forbindelse med prøvelsen af dens lovlighed.
In parallel with the national procedure, the matter was referred to the CPMP in October 1991 by the French Republic and the Kingdom of the Netherlands. On 11 December 1991 the CPMP issued its opinion, which was against a total revocation of the marketing authorisations and requested the ad hoc rapporteurs' group appointed by the CPMP to supplement the work already done by assessing the relative risk-benefit ratios of all short-acting hypnotics, including Triazolam.
Med sit andet spørgsmål ønsker Court of Appeal i det væsentlige oplyst, om det i henhold til fællesskabsretten kræves, at den nationale domstol, der skal træffe afgørelse i en sag vedrørende påstand om ophævelse af en afgørelse om tilbagekaldelse af en
In July 1991 the MCA learned from a newspaper article that a middle-aged woman had killed her mother while under the influence of Triazolam, the Medicines Control Agency (hereinafter
Det fremgår således, at bestemmelsen ikke regulerer de nærmere regler om gennemførelse af provelsesadgangen, og overlader det til medlemsstaterne at indrette deres egen domstolsprøvelse af afgørelser om afslag på eller suspension eller tilbagekaldelse af markedsføringstilladelser for farmaceutiske specialiteter.
However, despite that opinion, and that of the Medicines Commission recommendingrevocation only of the marketing authorisations relating to