natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den forelæggende retsinstans har som svar herpå oplyst, at den opretholder spørgsmålene.
The reasons given in those orders raise a preliminary question concerning the jurisdiction of the Court.
Retten har i denne forbindelse fremsendt tre kendelser af 19. maj 1994, der navnlig indeholder en angivelse af grundene til, at de præjudicielle spørgsmål opretholdes.
The questions were raised in proceedings between Teresa Zabala Erasun, Elvira Encabo Terrazos and Francisco Casquero Carrillo and the Instituto Nacional de Empleo (hereinafter 'INEM') concerning the latter's refusal to grant them unemployment benefits in the nature of social assistance for which they had applied.
Den i kendelserne angivne begrundelse rejser et indledende spørgsmål vedrørende Domstolens
Article 177 of the Treaty, which is based on a clear separation of functions between national courts and the Court of Justice, does not allow the latter to criticize the reasons for the reference.
Efter Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del Pals Vasco's forelæggelse af disse spørgsmål for Domstolen er
After the Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco had referred the above questions to the Court, the benefits were paid to the claimants and the Kingdom of Spain notified a declaration pursuant to Articles 5 and 97 of Regulation No 1408/71 according to which the benefits in question do fall within the substantive scope of the
Den forelæggende ret har afvist at anerkende INEM's påstand, hvorved denne har taget bekræftende til genmæle over for appellanternes påstande. Retten har angivet to begrundelser herfor.
assess, in the light of the circumstances of each case, both the necessity for a preliminary ruling in order to be able to give their judgment and the relevance of the questions they refer to the Court.
Den forelæggende ret kan ikke acceptere, at der er taget bekræftende til genmæle, og fastslå, at sagerne er bortfaldet, samt trække de præjudicielle spørgsmål tilbage, for det første, fordi den mener, at sagerne ikke længere verserer for den, men er blevet henvist til Domstolen, og for det andet, fordi den tillægger spørgsmålene en sådan betydning, at de ikke er omfattet af forhandlingsprincippet, idet Domstolens fortolkning vil være almengyldig.
The court making the reference could not accept the acquiescence, hold that the case had been terminated and withdraw the questions referred for a preliminary ruling, first because the case is no longer pending before the court itself but has been referred to the Court of Justice, and secondly because the questions are of such importance that they go beyond the dispute between the parties in so far as the interpretation which the Court will give will have general scope.
Det bemærkes, at de to punkter i den anførte begrundelse vedrører spørgsmål, hvis afgørelse ikke beror på national ret, men på en fortolkning af traktatens artikel 177, som den nationale retsinstans ubetinget er bundet af.
It should be noted that those two points of reasoning do not fall under national law, but relate to the interpretation of Article 177 of the Treaty, the provisions of which are absolutely binding on the national court.
Ved anvendelsen af denne skønsmæssige beføjelse udøver den nationale retsinstans i samarbejde med Domstolen imidlertid en virksomhed, der er tillagt dem i fællesskab med henblik på at værne om lov og ret ved anvendelsen og fortolkningen af traktaten.
However, in exercising that power of appraisal the national court, in collaboration with the Court of Justice, fulfils a duty entrusted to them both of ensuring that in the interpretation and application of the Treaty the law is observed.
De problemer, der kan opstå som led i den nationale retsinstans' udøvelse af sine skønsmæssige beføjelser, og dens forhold til Domstolen i forbindelse med artikel 177 henhører herefter alene under fællesskabsrettens regler.
Accordingly the problems which may be entailed in the exercise of its power of appraisal by the national court and the relations which it maintains within the framework of Article 177 with the Court of Justice are governed exclusively by the provisions of Community law.
Selv om Domstolen herved i videst muligt omfang bør kunne overlade det til de nationale retsinstanser at bedømme nødvendigheden af de spørgsmål, der forelægges den, må Domstolen have mulighed for at vurdere ethvert spørgsmål, der har sammenhæng med dens egen funktion, bl.a. med henblik på i givet fald at efterprøve sin egen kompetence, således som det påhviler enhver retsinstans.
Whilst the Court of Justice must be able to place as much reliance as possible upon the assessment by the national court of the extent to which the questions submitted are necessary, it must be in a position to make any assessment inherent in the performance of its own duties in particular in order to determine, as all courts must, whether it has jurisdiction.
Hvad angår det første punkt fremgår det såvel af ordlyden af som af opbygningen af traktatens artikel 177 og artikel 20 i statutten for Domstolen, at en national retsinstans kun kan forelægge Domstolen præjudicielle spørgsmål, såfremt der for den verserer en sag.
On the first point, it is clear both from the wording and the scheme of Article 177 of the Treaty and Article 20 of the Statute of the Court of Justice that a national court or tribunal is not empowered to bring a matter before the Court of Justice by way of a reference for a preliminary ruling unless a case is pending before it.
Ved en præjudiciel forelæggelse er det kun anmodningen om fortolkning eller om en afgørelse vedrørende en retsakts gyldighed, der forelægges Domstolen, hvorimod der ikke sker nogen henvisning af sagen.
Where a case is referred for a preliminary ruling, only the request for interpretation or a decision on validity is addressed to the Court; the case itself is not transferred.
Følgelig er det fortsat den nationale retsinstans, der behandler sagen, som stadig verserer for den.
Consequently, the national court remains seised of the case, which is still pending before it.
Der sker blot en udsættelse af retsforhandlingerne for denne retsinstans, indtil Domstolen har truffet afgørelse om det præjudicielle spørgsmål.
Only the procedure before that court is suspended until the Court has delivered its ruling on the reference.
Endvidere bemærkes, at mens det efter ordningen i henhold til artikel 177 henhører under den nationale retsinstans at vurdere, om det er nødvendigt at indhente en besvarelse af de fortolkningsspørgsmål, der er rejst for den, under hensyn til de faktiske og retlige forhold i sagen, er Domstolen med henblik på at efterprøve sin egen kompetence beføjet til om fornødent at undersøge de omstændigheder, hvorunder den
Furthermore, whilst Article 177 makes it a matter for the national court to assess the need to obtain a preliminary ruling on the questions of interpretation raised, regard being had to the circumstances of fact and of law involved in the main action, it is nevertheless for the Court of Justice, in order to confirm its own jurisdiction, to examine, where necessary, the conditions in which the case has been referred to it by the national court.
Hvad angår det andet punkt i begrundelsen bemærkes, at begrundelsen for ordningen med præjudiciel forelæggelse, og dermed for Domstolens kompetence, ikke er, at Domstolen skal afgive responsa vedrørende generelle eller hypotetiske spørgsmål, men at der foreligger et behov med henblik på selve afgørelsen af en retstvist.
On the second point in the reasoning, it must be observed that the justification for a preliminary reference, and hence for the jurisdiction of the Court, is not that it enables advisory opinions on general or hypothetical questions to be delivered, but rather that it is necessary for the effective resolution of a dispute.
Generaladvokat M.B. Elmer fremsatte forslap til afgørelse i retsmødet (Fjerde Afdeling) den 21. februar 1995.
Advocate General Elmer delivered his Opinion at the sitting of the Fourth Chamber on 21 February 1995.
Han foreslog Domstolen at besvare de stillede spørgsmål som følger:
He proposed that the Court reply as follows:
»Kongeriget Spaniens erklæring efter artikel S i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71, som ændret ved offentliggørelse af 27. november 1993, må anses som bevis for, at de i den ændrede erklæring nævnte ydelser er omfattet af det saglige anvendelsesområde for forordning (EØF) nr. 1408/71, uanset om kravet på ydelserne er opstået før eller efter den ændrede erklærings offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende.«
The Kingdom of Spain's declaration pursuant to Article 5 of Council Regulation (EEC) No 1408/71, as amended and published on 27 November 1993, must be regarded as proof that the benefits referred to in the amended declaration fall within the substantive scope of Regulation (EEC) No 1408/71, regardless whether a claim to the benefits arose before or after publication of the declaration in the Official Journal of the European Communities.'
Sag C-220/94 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Storhertugdømmet Luxembourg Tilnærmelse af lovgivningerne
Case C-220/94 Commission of the European Communities ν Grand Duchy of Luxembourg Approximation of laws
— etablering af ONP-vilkårfor faste
Directive 92/44/EEC — Telecommunications
•Traktatbrud — direktiv 92/44/EØF—telekommunikation kredsløb* (Femte Afdeling) direktiv, subsidiært idet det ikke straks har underrettet Kommissionen om disse foranstaltninger.
Directive also requires States to ensure that telecommunications organizations provide a minimum set of leased lines in accordance with harmonized technical characteristics and to control those undertakings, it lays down principles for billing procedures and the calculation of tariffs, costs and charges, and, finally, it sets up a conciliation procedure (Article 12).
Ved stævning indleveret den 28. juli 1994 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EF-traktatens artikel 189, stk. 3, og artikel 15 i Rådets direktiv 92/44/EØF, principalt idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme bestemmelserne i dette
By application lodged at the Court Registry on 28 July 1994, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to adopt within the prescribed period the laws, regulations and administrative provisions needed to comply with Council Directive 92/44/EEC or, alternatively, by failing to inform the Commission forthwith of such measures, the Grand Duchy of Luxembourg had failed to fulfil its obligations under the third paragraph of Article 189 of the EC Treaty and under Article 15 of the Directive.
Direktivet indeholder bl.a. regler, som sikrer brugerne adgang til oplysninger om faste kredsløbstjenester, regler om de leveringsvilkår, der skal offentliggøres, om brugernes rettigheder ved tjenesternes ophør samt om overholdelse af væsentlige krav i forbindelse med
The Directive comprises inter alia rules ensuring that users have access to information on leased line offerings, rules on the supply conditions which must be published, on users' rights in the event of termination of such services, and on compliance with essential requirements in relation to conditions for access and usage. The
tjenester og leveringsbetingelserne har den luxembourgske regering anført, at de er underlagt de »Almindelige betingelser vedrørende telekommunikationsydelser«, som sammen med en liste over de tjenester, der tilbydes, og priserne offentliggøres af virksomheden for post og telekommunikation.
It states that access to the services in question and the conditions under which they are to be supplied are governed by the 'General Conditions for Telecommunications Services', published, with a list of services offered and prices, by the postal and telecommunications undertaking.
Selv om det måtte antages, at indholdet af de almindelige betingelser, der er vedtaget og offentliggjort af virksomheden for post og telekommunikation, er i overensstemmelse med direktivet, hvilket Kommissionen har draget i tvivl, fremgår det, at Storhertugdømmet Luxembourg ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de bestemmelser, der er nødvendige, dels for at tvinge denne virksomhed til at rette sig efter direktivets krav, dels for at gøre det muligt for den enkelte borger at få fuldt kendskab til de rettigheder, han har i henhold til direktivet, og i givet fald håndhæve dem ved de nationale domstole.
telecommunications undertaking have a content which complies with the Directive, which the Commission doubts, it is apparent that the Grand Duchy of Luxembourg has not adopted within the prescribed period the provisions needed to oblige that undertaking to comply with the requirements of the Directive and to put individuals in a position to know the full extent of their rights under the Directive and rely on them, if necessary, before the national courts.
Med hensyn til adgangen til de pågældende
Even supposing that the general conditions adopted and published by the postal and
Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine jrorpligteher i henhold til artikel 15 i Rådets direktiv 92/44/EØF af 5. juni 1992 om etablering af ONP-vilkår for faste kredsløb, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivets bestemmelser.
Declared that, by failing to adopt within the prescribed period the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Council Directive 92/44/EEC of 5 June 1992 on the application of open network provisions to leased lines, the Grand Duchy of Luxembourg has failed to fulfil its obligations under Article 15 of that directive;
Generaladvokat M.B. Elmer fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Femte Afdeling') den 11. maj 1995.
Advocate General Elmer delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 11 May 1995.
»- Storhertugdømmet Luxembourg har ved ikke inden for den fastsatte frist at have truffet de nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af Rådets direktiv 92/44/EØF af 5. juni 1992 om etablering af ONP-vilkår for faste kredsløb tilsidesat sine forpligtelser i henhold til traktatens artikel 189, stk. 3, og artikel 15 i det nævnte direktiv.
By not adopting within the prescribed period the measures necessary to implement Council Directive 92/44/EEC of 5 June 1992 on the application of open network provision to leased lines, the Grand Duchy of Luxembourg has failed to fulfil its obligations under the third paragraph of Article 189 of the EC Treaty and under Article 15 of that directive.
•Tjenestemænd—annullationssøgsmål—afgørelse fra Europa-Parlamentets formand, hvorved der under forbehold meddeles decharge til de regnskabsførende — suspension af udbetalingen af den regnskabsførendes kreditsaldo* (Anden Afdeling)
(Officials —Actions for annulment of measures — Decision of the President of the European Parliament granting a qualified discharge to the accounting officers - Suspension of payment of the accounting officer's credit balance) (Second Chamber)
Sag C-426/93 Forbundsrepublikken lyskland / Rådet for Den Europæiske Union
Case C-42S/93 claims are based on certain principles of national law
»Fællesskabsretten er ikke til hinder for en national retsregel, som forhindrer en national ret i at tage hensyn til et anbringende, som støttes på fællesskabsretten, men som eh af parterne i sagen ikke har gjort gældende inden for en bestemt frist, forudsat denne regel gælder uden forskel for tilsvarende anbringender, som støttes på national ret, og at den ikke i urimelig grad vanskeliggør beskyttelsen af de rettigheder, som er sikret i fællesskabsretten.«
Annulment of Council Regulation (EEC) No 2186/93 on Community coordination in drawingup business registersfor statisticalpurposes — No legal basis (Art. 213 of the EEC Treaty) - Contrary to the principle ofproportionality proportionality
Generaladvokat F.G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenuml den 15. juni 1995.
Advocate General Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 15 June 1995.
»1) Sagsøgte frifindes.
'(1) dismiss the application;
3) Kommissionen betaler sine egne omkostninger i forbindelse med interventionen.«
(3) order the Commission as intervener to bear its own costs.'
Sag C-312/93 Selskabet Peterbroeck, Van Compenhout & Cie / Den belgiske stat Generaladvokat F.G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum') den 15. juni 1995.
Joined Cases C-430/93 and C-431/93 Jeroen van Schijndel and Others ν Stichting Pensioenfonds voor Fysiotherapeuten
Han fandt, at Domstolen spørgsmålet på følgende måde:
Case C-312/93 Peterbroeck, Van Campenhout ν Belgian State
Præjudiciel — Cour d'appel de Bruxelles — fortolkning af EØF-traktatens artikel 5 og 117 -den nationale rets beføjelser ved anvendelse af fællesskabsretten — national retsregel som kræver, at sagsøgeren nedlægger udtrykkeligpastand inden for en vis kort frist, men som ikke gælder for påstande om tilsidesættelse af visse nationale retsgrundsætninger
Preliminary ruling - Court of Appeal, Brussels — Interpretation of Articles 5 and 117 of the EEC Treaty - Powers of national courts in relation to the application of Community law — A rule of national law requiring the applicant to raise an express claim within a short period save where
»Under en proces som de verserende ved de nationale retter i de foreliggende sager, indeholder fællesskabsretten ikke nogen pligt for den nationale domstol eller giver den nogen mulighed for at tilsidesætte nationale processuelle regler, som gælder uden forskel for krav, som gøres gældende i medfør af national ret og fællesskabsretten, og som forhindrer anvendelsen af EF-forskrifter, som parterne ikke har påberåbt sig, såfremt dette ville forpligte den
Preliminary ruling — Hoge Raad derNederlanden -Interpretation of Articles 3(f), 5, 85, 86 and 90 of the EEC Treaty — National laws providing for compulsory participation in an occupational pension scheme established by members of the profession — Concept of an undertaking -Effectiveness of the rules on competition applying to undertakings - Relationships between Community law and national procedural rules — Applicability of the rule precluding new grounds in
sælges direkte til forbrug' i henhold til artikel 12, litra h), i Rådets forordning (EØF) nr. 857/84 af 31. marts 1984.
Advocate General Cosmas delivered his Opinion at the sitting of the Second Chamber on 15 June 1995.
nationale ret til at gå ud over sagens genstand eller til at rejse faktiske spørgsmål, som parterne ikke har drøftet«
He was of the opinion that the Court should give the following reply:
Personalesag — appel af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 30. november 1993 i sag Τ­Ι 5/93 — dagpenge — tildeling af dagpenge til den pågældende som hjælpeansat, midlertidigt ansat og tjenestemand på prøve
Staff case — Appeal against the judgment of the Court of First Instance (Fourth Chamber) of 30 November 1993 in Case T-15/93 - Daily subsistence allowances — Grant of daily subsistence allowances to auxiliary staff, temporary staff and probationer officiaL·
2) Gyldigheden af artikel 4, stk. 1, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1371/84 af 16. maj 1984 (artikel 5, stk. 1, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1546/88 af 3. juni 1988), hvorved der blev fastsat en frist, som udløb den 31. december 1984, og hvis tilsidesættelse medførte, at producenten fortabte retten til at ansøge om en referencemængde for direkte salg af mælk til forbrug, berøres ikke af, at der efter denne bestemmelse ikke er nogen mulighed for at indgive en sådan ansøgning efter fristens udløb af en producent, som ikke havde indgivet ansøgning, selv om han var berettiget dertil, og hvis afsætningsbehov har ændret sig efter fristens udløb, med den følge, at den nævnte referencemængde er uomgængeligt nødvendig for ham.
The validity of Article 4(1) of Commission Regulation (EEC) No 1371/84 of 16 May 1984 (Article 5(1) of Commission Regulation (EEC) No 1546/88 of 3 June 1988), which prescribed a period, expiring on 31 December 1984, failure to comply with which entailed the lapse of the producer's right to apply for a reference quantity for direct sales of milk for consumption, is not affected by the fact that the provision in question does not permit such an application to be lodged after the expiry of the prescribed period by a producer who had not lodged such an application although he was entitled to do so and whose marketing requirements have been changed, after the expiry of the prescribed period, in such a way that he is now dependent on the allocation of the abovementioned reference quantities.
Præjudiciel—FinanzgerichtMünchen —fortolkning relevante EF-forskrifter i overensstemmelse med den administrative praksis, som følges af den nationale myndighed, der er kompetent til at anvende den pågældende EF-forskrift, kan ikke efter fællesskabsrettens almindelige retsgrundsætninger retfærdiggøre en forsinket indgivelse af nævnte 'anmodning om registrering'.« af artikel 12 i Rådets forordning (EØF) nr. 857/84 om almindelige regler for anvendelsen af den i artikel 5c i forordning (EØF) nr. 804/68 omhandlede afgift på mælk og mejeriprodukter — gyldigheden af artikel 4, stk. 1, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1371/84 om gennemførselsbestemmelseme for den tillægsafgift, der er omhandlet i artikel 5c i forordning (EØF) nr. 804/68 ­ direkte salg af mælk ­referencemængder
Preliminary ruling — Finanzgericht München — Interpretation of Article 12 of Council Regulation (EEC) No 857/84 adopting general rules for the application of the levy referred to in Article 5c of Regulation (EEC) No 804/68 in the milk and milk products sector — Validity of Art. 4(1) of Commission Regulation (EEC) No 1371/84 laying
Generaladvokat G. Kosmas fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Anden Afdeling') den 15. juni 1995.
Regulations Nos 2069/92 and 2066/92 respectively, those premium rights are linked to the person of the producer and are provided to be transferable.
Præjudiciel—High Court of Justice (Queen's Bench Division) — fortolkning af Kommissionens forordninger (EØF) nr. 3886/92 og nr. 3567/92 ­betingelser for indførelse af en ordning om godtgørelse til ejere af landbrugsjord, som er bestemt til opdræt af avisfår og malkekøer
Preliminary ruling — High Court of Justice (Queen's Bench Division) — Interpretation of Commission Regulations (EEC) Nos 3886/92 and 3567/92 -Detailed rules for the introduction of a compensation scheme for the owners ofagricultural land used for the rearing of breeding ewes and suckler cows
disse jorder, ligesom de ikke pålægger medlemsstaterne tilsvarende mere omfattende forpligtelser.
Article 15 of Commission Regulation (EEC) No 3567/92 of 10 December 1992 and Article 55 of Commission Regulation (EEC) No 3886/92 of 23 December 1992 do not confer upon the Member States any powers other than those granted by Article 13 and Article 39 of the said Regulations Nos 3567/92 and 3886/92 respectively in connection with the question of resolving the problems which might arise in contractual relationships between producers who are not owners of all the land which they farm and the owners of that land, nor do they impose any obligations in that connection.
Generaladvokat G. Kosmas fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Tredje Afdeling) den 15. juni 1995.
Advocate General Cosmas delivered his Opinion at the sitting of the Third Chamber on 15 June 1995.
Han foreslog Domstolen at besvare det forelagte spørgsmål på følgende måde:
He proposed that the Court answer as follows: