natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hensyn af rent økonomisk karakter, som f.eks. tabet af skatteindtægter, kan således ikke begrunde diskriminerende restriktioner, der henhører under traktatens artikel 52's anvendelsesområde15.
In any event, as the provisions at issue are discriminatory, it is sufficient to repeat that 'Article 52 of the EEC Treaty does not permit any derogation from the fundamental principle of freedom of establishment on such a ground'.14Considerations of a purely economic nature, such as loss of tax revenue, cannot justify restrictions of a discriminatory character which fall within the scope of Article 52 of the Treaty. 15
Den løsning, der netop er foreslået med hensyn til fortolkningen af de fællesskabs retlige bestemmelser om etableringsfriheden, danner allerede grundlag for et brug bart svar til den forelæggende ret.
That conclusion concerning the inter pretation of the Community rules on free dom of establishment is sufficient in itself to provide a useful answer to the question referred by the national court.
For fuldstændighedens skyld skal jeg imidlertid også gennemgå den anden del af Regerings rätten'sspørgsmål, der angår fortolkningen af traktatens bestemmelser om frie kapital bevægelser.
However, for the sake of completeness I shall now consider the second part of the question referred by the Regeringsrätten, concerning the interpretation of the Treaty provisions on free movement of capital.
Herefter vil jeg foreslå, at Domstolen besvarer det af Regeringsrätten forelagte spørgsmål med, at bestemmelserne i trak tatens artikel 52 og 58 skal fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning, som den her omhandlede sven ske lovgivning, hvorefter det er en betin gelse for, at koncernbidrag tillægges skattemæssig virkning, at det selskab, der yder bidraget, har hjemsted i indlandet, og at det selskab, der modtager bidraget, indehaves fuldt ud af det førstnævnte selskab eller af dette i fællesskab med et selskab i en
In the light of the foregoing considerations, I propose that the Court should answer the question referred by the Regeringsrätten to the effect that Articles 52 and 58 of the Treaty are to be interpreted as precluding national legislation, such as the Swedish legislation, under which tax relief in the event of intragroup transfers depends on the transferor having its seat in its territory and the transferee being wholly owned by the transferor or by the transferor together with a company of a
Det må konstateres, at EF-traktaten — hvori reglerne om kapital og betalinger findes i artikel 73 B til 73 G, ikke inde holder en definition af, hvad der skal forstås ved »kapitalbevægelser«.
It should be noted in this connection that the EC Treaty, in which Articles 73 b to 73g are concerned with capital and pay ments, contains no definition of the term 'capital movements'.
Domstolen har dog for nylig udtalt16, at da »EFtraktatens artikel 73 B... i det væsentlige gentager indholdet af artikel 1 i direktiv 88/361 — og uanset at direktivet er udstedt på grundlag af EØF-traktatens artikel 69 og artikel 70, stk. 1, som i mellemtiden er afløst af EF-traktatens artikel 73 B ff. — bevarer den nomenklatur for kapitalbevægelser, som er indeholdt i direktivets bilag, den vejledende værdi hvad angår definiti-
However, as the Court has recently stated:16'Inasmuch as Article 73 b of the EC Treaty substantially reproduces the contents of Article 1 of Directive 88/361/EEC and even though that directive was adopted on the basis of Articles 69 and 70(1) of the EEC Treaty, which have since been replaced by Article 73b et seq. of the EC Treaty, the nomenclature in respect of movements of capital annexed to Directive 88/361 still has the same indicative value, for the purposes of defining the notion of capital
16 —Dom af 16.3.1999, sag C-222/97, Trummer og Mayer, Smi. I, s. 1661, præmis 21.
14 — Judgment in Case 270/83 Commission v France, cited above, paragraph 25.
15 — Generaladvokat Tesauro's forslag til afgørelse i ICI-sagen, punkt 23.
15 — Advocate General Tesauro's Opinion in Case C-264/96 ICI, cited above, point 23.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT SAGGIO — SAG C-200/98 stat, kan kvalificeres som en kapitalbevægelse i den forstand, hvori begrebet er benyttet i traktatens artikel 73 B og i direktiv 88/361.
OPINION OF MR SAGGIO — CASE C-200/98
onen af begrebet kapitalbevægelser, som den havde, før disse bestemmelser trådte i kraft, idet den i nomenklaturen indeholdte liste, som anført i indledningen, ikke er udtømmende«.
Member State can be classified as capital movements within the meaning of Article 73b of the Treaty and Directive 88/361.
En sådan erhvervelse af kapitalandele vil bevirke, at selskaberne ikke kan opnå den skattemæssige behandling, som de kunne opnå, hvis alle selskaberne i koncernen var svenske eller hjemmehørende i en stat, der har indgået en dobbeltbeskatningsoveren skomst med Sverige.
movements, as it did before the entry into force of Article 73b et seq., subject to the qualification, contained in the introduction to the nomenclature, that the list set out therein is not exhaustive'.
Det fremgår af rubrik I (»Direkte investeringer«), punkt 1 og 2, i bilag I til Rådets direktiv 88/361/EØF af 24. juni 1988 om gennemførelse af traktatens arti kel 67 (EFT L 178, s. 5), at kapitalbevægelser bl.a. omfatter: »1.
It is apparent from points (1) and (2) of section I, 'Direct investments', in Annex I to that directive, that capital movements include: '1.
Etablering eller udvidelse af filialer eller nye virksomheder, som udelukkende tilhører investoren, og fuldstændig overtagelse af bestående virk somheder, og 2.
Establishment and extension of branches or new undertakings belonging solely to the person providing the capital, and the acquisition in full of existing undertakings; 2.
Erhvervelse af kapitalinteresser i nye eller bestående virksomheder med henblik på etablering eller opretholdelse af varige økonomiske forbindelser«.
Participation in new or existing undertakings with a view to establishing or maintaining lasting economic links'.
I det her foreliggende tilfælde er der tale om erhvervelse og afhændelse af kapitalinteresser i form af aktier i udenlandske selskaber.
The present case is concerned with the acquisition and sale of shares in foreign companies.
Hertil kommer, at Domstolen bl.a. har kvalificeret følgende forhold som kapital bevægelser: udførsel af pengesedler, hen læggelse af værdipapirer i depot i udlandet, erhvervelse af kapitalandele i udenlandske selskaber samt sikkerhed, bl.a. i fast ejendom, denomineret i andre medlemsstaters valuta17.
Moreover, the Court has classified various operations as 'capital move ments', including the export of bank notes, the deposit of securities abroad, investing in foreign companies, and mortgage and financial guarantees denominated in the currencies of other Member States.17
Under disse omstændigheder vil jeg mene, at et svensk selskabs erhvervelse af aktier eller kapitalandele i andre selskaber, der er hjemmehørende i en anden medlems
Legislation, such as the Swedish legislation, which imposes restrictions on freedom of establishment that are not justified under the terms of the Treaty, also constitutes a restriction on the free movement of capital in so far as it is such as to dissuade Swedish companies from investing in companies of other Member States, the result being to deprive them of the tax relief to which they would be entitled if all the companies involved in the group were Swedish or were established in a State with which Sweden had con cluded a doubletaxation agreement.
11.11.1981, sag 203/80, Casati, Smi. s. 2595, af 24.6.1986, sag 157/85, Brugnoni og Ruffinengo, Sml. s. 2013, af 3.2.1993, sag C- 148/91, Veronica Omroep Organisatie, Sml. I, s. 487, og af 28.4.1998, sag C-1 18/96, Safir, Sml. I, s. 1897.
In the light of those considerations, I take the view that the acquisition by a Swedish company of shares or investments in other companies established in another
Herefter finder jeg, at artikel 73 B er til hinder for en national lovgivning, hvorefter det er en betingelse for, at koncernbidrag tillægges skattemæssig virkning, at det selskab, der yder bidraget, har hjemsted i indlandet, og at det selskab, der modtager bidraget, kontrolleres fuldt ud af et svensk selskab eller i fællesskab af et svensk selskab og selskaber i et land, med hvilket
I therefore consider that Article 73b precludes national legislation, under which the grant of tax relief in the event of intragroup transfers depends on the transferor having its seat in national territory and the transferee being wholly owned by a Swedish company or by that company together with companies of countries with which
De svenske retsregler vil således kunne afholde svenske selskaber fra at etablere eller erhverve kapitalandele i form af aktier i datterselskaber i andre medlemsstater.
The Swedish rules are such as to dissuade Swedish companies from esta blishing or investing in subsidiaries esta blished in the territory of other Member States.
Forslag til afgørelse
Conclusions
Sammenfattende foreslår jeg, at Domstolen besvarer det af Regeringsrätten forelagte spørgsmål således:
In the light of the foregoing observations, I propose that the Court should give the following answer to the question referred by the Regeringsrätten:
»Bestemmelserne i EF-traktatens artikel 52 (efter ændring nu artikel 43 EF), EF-traktatens artikel 73 B og 73 D (nu artikel 56 EF og 58 EF) skal fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning, hvorefter det er en betingelse for, at koncernbidrag tillægges skattemæssig virkning, at det selskab, der yder bidraget, har hjemsted i indlandet, og at det selskab, der modtager bidraget, kontrolleres fuldt ud af et svensk selskab eller i fællesskab af et svensk selskab og selskaber i en medlemsstat, med hvilken Sverige har indgået en dobbeltbeskatningsoverenskomst.« komst.«
Articles 52 (now, after amendment, Article 43 EC), 73b and 73d (now Articles 56 EC and 58 EC) of the EC Treaty are to be interpreted as precluding national legislation, such as the Swedish legislation, under which the grant of tax relief in the event of intragroup transfers depends on the transferor having its seat in its territory and the transferee being wholly owned by the transferor or by the transferor together with a company of a Member State with which Sweden has concluded a doubletaxation agreement.
Riksskatteverket, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af EF-traktatens artikel 52 (efter ændring nu artikel 43 EF), EF-traktatens artikel 53 (ophævet ved Amsterdamtraktaten), EF-traktatens artikel 54 (efter ændring nu artikel 44 EF), EF-traktatens artikel 55 (nu artikel 45 EF), EF-traktatens artikel 56 og 57 (efter ændring nu artikel 46 EF og 47 EF) samt EF-traktatens artikel 58, 73 B og 73 D (nu artikel 48 EF, 56 EF og 58 EF),
Riksskatteverket on the interpretation of Article 52 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 43 EC), Article 53 of the EC Treaty (repealed by the Treaty of Amsterdam), Article 54 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 44 EC), Article 55 of the EC Treaty (now Article 45 EC), Articles 56 and 57 of the EC Treaty (now, after amendment, Articles 46 EC and 47 EC) and Articles 58, 73b and 73d of the EC Treaty (now Articles 48 EC, 56 EC and 58 EC),
DOMSTOLEN sammensat af præsidenten, G.C. Rodríguez Iglesias, afdelingsformændene J.C. Moitinho de Almeida, D.A.O. Edward (refererende dommer), L. Sevón og R. Schintgen samt dommerne C. Gulmann, P. Jann, H. Ragnemalm og M. Wathelet, generaladvokat: A. Saggio justitssekretær: assisterende justitssekretær H. von Holstein, efter at der er indgivet skriftlige indlæg af:
THE COURT, composed of: G.C. Rodríguez Iglesias, President, J.C. Moitinho de Almeida, D.A.O. Edward (Rapporteur), L. Sevón, R. Schintgen (Presidents of Chambers), C. Gulmann, P. Jann, H. Ragnemalm and M. Wathelet, Judges,
— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved H. Michard og K. Simonsson, Kommissionens Juridiske Tjeneste, samt F. Riddy, der er udstationeret som national ekspert ved Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmægtigede, på grundlag af retsmøderapporten, efter at der i retsmødet den 20. april 1999 er afgivet mundtlige indlæg af den svenske regering ved kontorchef A. Kruse, Udenrigsministeriet, som befuldmægtiget, af den nederlandske regering ved afdelingschef M.A. Fierstra, Sekretariatet for EF-ret, Udenrigsministeriet, som befuldmægtiget, og af Kom missionen ved K. Simonsson og F. Riddy, og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse den 3. juni 1999,
— the Commission of the European Communities, by H. Michard and K. Simonsson, of its Legal Service, and F. Riddy, a national official on secondment to its Legal Service, acting as Agents, having regard to the Report for the Hearing, after hearing the oral observations of the Swedish Government, represented by A. Kruse, Departementsråd at the Ministry of Foreign Affairs, acting as Agent; of the Netherlands Government, represented by A. Fierstra, Head of the European Law Department at the Ministry of Foreign Affairs, acting as Agent; and of the Commission, represented by K. Simonsson and E Riddy, at the hearing on 20 April 1999, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 3 June 1999,
Ved kendelse af 29. april 1998, indgået til Domstolen den 22. maj 1998, har Regeringsrätten i medfør af EF-traktatens artikel 177 (nu artikel 234 EF) forelagt et præjudicielt spørgsmål om fortolkningen af EF-traktatens artikel 52 (efter ændring nu artikel 43 EF), EF-traktatens artikel 53 (ophævet ved Amsterdamtraktaten), EF-traktatens artikel 54 (efter ændring nu artikel 44 EF), EF-traktatens artikel 55 (nu artikel 45 EF), EF-traktatens artikel 56 og 57 (efter ændring nu artikel 46 EF og 47 EF) samt EF-traktatens artikel 58, 73 B og 73 D (nu artikel 48 EF, 56 EF og 58 EF).
By order of 29 April 1998, received at the Court on 22 May 1998, the Regeringsrätten (Swedish Supreme Administrative Court) referred to the Court for a preliminary ruling under Article 177 of the EC Treaty (now Article 234 EC) a question on the interpretation of Article 52 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 43 EC), Article 53 of the EC Treaty (repealed by the Treaty of Amsterdam), Article 54 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 44 EC), Article 55 of the EC Treaty (now Article 45 EC), Articles 56 and 57 of the EC Treaty (now, after amendment, Articles 46 EC and 47 EC) and Articles 58, 73b and 73d of the EC Treaty (now Articles 48 EC, 56 EC and 58 EC).
Spørgsmålet er blevet rejst under et søgsmål, som er anlagt af to svenske selskaber, X AB og Y AB, til prøvelse af en forhåndsbesked, der er givet af Skatterättsnämnden.
The question has been raised in proceedings brought by two Swedish companies, X AB and Y AB, against a preliminary decision delivered by the Skatterättsnämnden (Revenue Law Commission).
Efter svensk ret kan afgørelser, der træffes af Skatterättsnämnden, indbringes for Regeringsrätten (Sveriges øverste forvaltningsdomstol).
In the Swedish legal system, the Regeringsrätten is the body to which appeals against decisions of the Skatterättsnämnden may be made.
I henhold til lagen (1951:442) om förhandsbesked i taxeringsfrågor (den svenske lov om forhåndsbesked i spørgsmål om skatte- og afgiftsansættelse) har Skatterättsnämnden kompetence til, efter anmodning fra skatte- eller afgiftspligtige, at give bindende forhåndsbesked om anvendelsen af skatte- og afgiftslovgivningen, herunder om statslige eller kommunale skatter.
Under Lagen (1951:442) om Förhandsbesked i Taxeringsfrågor (Law on Preliminary Decisions on Tax Matters 1951:442), the Skatterättsnämnden has jurisdiction to deliver, upon application by taxpayers, binding preliminary decisions on the application of tax legislation, in particular national or local direct taxes.
I forbindelse med en reorganisation i en koncern anmodede det svenske moderselskab, X AB, og dets svenske datterselskab, Y AB, i juni 1996 Skatterättsnämnden om forhåndsbesked om anvendelsen på deres skatteansættelser for årene 1997-1999 af bestemmelserne om overførsler mellem selskaber i
As part of a group reorganisation, the Swedish companies X AB, which is the parent company, and Y AB, its subsidiary, applied in June 1996 to the Skatterättsnämnden for a preliminary decision on the application to them, for the years 1997 to 1999, of the provisions governing intragroup transfers
X OG Y en koncern (herefter »koncernbidrag«) i § 2, afsnit 3, i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt (den svenske lov om indkomstskat til staten, herefter »SIL« ), hvorefter sådanne overførsler på visse betingelser kan indebære skattelettelser.
X AND Y V RIKSSKATTEVERKET contained in Article 2(3) of Lagen (1947:576) om Statlig Inkomstskatt (Law on State Income Tax 1947:576, hereinafter 'the SIL'). This provides that, on certain conditions, transfers between companies belonging to the same group may benefit from tax relief.
I henhold til bestemmelsen kan koncernbidrag, i tilfælde hvor et svensk selskab ejer mere end ni tiendedele af aktierne i et andet svensk selskab, betragtes som en fradragsberettiget omkostning for det selskab, der yder bidraget, og som en skattepligtig indtægt for det modtagende selskab.
Under that rule, if a Swedish company owns more than nine tenths of the shares in another Swedish company, intragroup transfers between the first company and the second company are treated as deductible expenses for the transferring company and as taxable income for the transferee.
Formålet med bestemmelsen er at opnå, at skattebyrden ikke behøver at blive større, hvis en virksomhed drives af flere selskaber inden for en koncern, end hvis den drives af et enkelt selskab.
The aim of that group transfer rule is to prevent the tax burden borne by a business carried on by a number of undertakings in a group from being greater than if it is carried on by a single undertaking.
På det tidspunkt, da anmodningen blev fremsat, ejede koncernen 99,8% af aktierne i Y AB.
When the application for a preliminary decision was made, the group concerned owned 99.8% of the shares in Y AB.
X AB ejede ca. 58% af aktierne direkte, mens de resterende aktier i Y AB ejedes gennem forskellige helejede datterselskaber af X AB.
Approximately 58% of those shares was owned directly by X AB. Subsidiaries controlled entirely by the latter company held the rest of the share capital of Y AB.
I anmodningen begæredes der forhåndsbesked fra Skatterättsnämnden, bl.a. om muligheden for, i tre forskellige tilfælde, at opnå skattelettelser i henhold til SIL's § 2, afsnit 3.
A preliminary decision was sought from the Skatterättsnämnden on in particular the possibility of obtaining in three different cases the tax relief provided for by Article 2(3) of the SIL.
I det første tilfælde ejedes aktierne i Y AB udelukkende af X AB og dette selskabs helejede svenske datterselskab.
In the first case, the shares in Y AB would be owned exclusively by X AB and its Swedish subsidiary which it controls entirely.
I det andet tilfælde erhvervede X AB's helejede nederlandske datterselskab, Z BV, 15% af aktierne i Y AB.
In the second case, the company Z BV, a Netherlands subsidiary which X AB owns entirely, would acquire 15% of the shares in Y AB.
I det tredje tilfælde erhvervede Z BV og X AB's helejede tyske datterselskab, Y GmbH, hver 15% af aktierne i Y AB.
In the third case, Z BV and the company Y GmbH, which is a German subsidiary wholly owned by X AB, would each acquire 15% of the shares in Y AB.
Den 22. november 1996 afgav Skatterättsnämnden forhåndsbesked på foranledning af selskaberne X AB's og Y AB's anmodning.
On 22 November 1996, the Skatterättsnämnden delivered its preliminary decision on the application made by the companies X AB and Y AB.
Med hensyn til det første tilfælde fandt nævnet, at bestemmelsen i SIL's § 2, afsnit 3, stk. 1, ikke gav mulighed for at yde koncernbidrag med den i bestemmelsen omhandlede virkning, idet det kræves, at det svenske selskab ejer mere end ni tiendedele af
As regards the first case, it considered that the rule in the first subparagraph of Article 2(3) of the SIL did not allow an intragroup transfer to benefit from the relief provided for in that provision. That rule requires that the Swedish company must own
Derimod kunne der ydes koncernbidrag med skattemæssig virkning i henhold til fusionsreglen i bestemmelsens stk. 2, hvorefter der også kan opnås skattelettelser for koncernbidrag mellem et moderselskab og et delvist ejet datterselskab, hvis ejerforholdene i hele skatteåret har været af en sådan art, at datterselskabet ved en fusion med moderselskabet har kunnet bringes til at indgå i dette.
However, the transfer could benefit from those effects under the merger rule in the second subparagraph, which extends the tax relief to transfers made by a parent company to a subsidiary which it does not wholly own if throughout the tax year the ownership relationships were such that, as a result of the mergers between the parent company and the subsidiary, the latter could have been absorbed by the parent company.
Med hensyn til det andet tilfælde fandt Skatterättsnämnden, at den samme regel måtte gælde.
As regards the second case, the Skatterättsnämnden considered that the same rule was applicable.
Nævnet udtalte i denne henseende, at selv om kun svenske selskaber kunne være omfattet af reglen, fremgik det af Regeringsrättens praksis, at det ville stride mod forbuddet mod enhver forskelsbehandling på grund af ejerforhold i en dobbeltbeskatningsoverenskomst som den, der var indgået mellem Kongeriget Sverige og Kongeriget Nederlandene, at nægte selskaber med hjemsted i disse medlemsstater mulighed for at yde koncernbidrag med de dermed forbundne skattelettelser i henhold til SIL.
It explained that, although only Swedish companies could benefit from this rule, it was clear from the caselaw of the Regeringsrätten that it would be contrary to the clause prohibiting discrimination on grounds of ownership contained in a convention for the prevention of double taxation, such as that concluded between the Kingdom of Sweden and the Kingdom of the Netherlands, for companies established in those Member States to be refused the possibility of carrying out intragroup transfers with the related tax advantages provided for by the SIL.
10 Med hensyn til det tredje tilfælde udtalte Skatterättsnämnden imidlertid, at fusionsreglen ikke fandt anvendelse, idet det efter Regeringsrättens praksis ikke var tilladt samtidig at anvende to dobbeltbeskatningsoverenskomster som dem, der var indgået mellem på den ene side Kongeriget Sverige og på den anden side Forbundsrepublikken Tyskland og Kongeriget Nederlandene.
10 However, in the third case, the Skatterättsnämnden ruled that the merger rule did not apply.
Efter Regerings rättens praksis var en samtidig anvendelse af flere dobbeltbeskatningsoverenskomster udelukket, fordi bestemmelserne i hver enkelt dobbeltbeskatningsoverenskomst er bestemt til at blive anvendt udelukkende på virksomheder i de kontraherende stater og ikke på virksomheder i tredjelande.
This ruling was based on the fact that the caselaw of the Regeringsrätten prohibited the cumulative application of two doubletaxation agreements such as those which had been concluded between the Kingdom of Sweden, on the one hand, and the Federal Republic of Germany and the Kingdom of the Netherlands, on the other.
Skatterättsnämnden fandt i øvrigt ikke, at fællesskabsretten kunne have indvirkning på det resultat, det var nået frem til.
The Skatterättsnämnden also ruled out the possibility that the result at which it had arrived could be affected by Community law.
11 X AB og Y AB indbragte forhåndsbeskeden for Regeringsrätten.
11 The companies X AB and Y AB appealed against that preliminary decision to the Regeringsrätten.
De gjorde herved gældende, at Skatterättsnämndens afgørelse — for så vidt som der ikke kunne opnås skattelettelser for koncernbidrag i det tredje tilfælde — udgjorde en
They argued that, as regards the refusal of tax relief for intragroup transfers in the third case, the decision arrived at by the Skatterättsnämn-