natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Betingelserne for bedømmelsen af, om den omtvistede handling har karakter af en skadetilføjelse, og betingelserne vedrørende beviset for, at der f oreligger en skade som hævdet af'den fornærmede, ogforskadens omfang henhørerikke underkonventionen, men er undergivet den materielle lov, der finder anvendelse i medfør af lovkonfliktreglerne i den nationale lovgivning, der er gældende for den ret, sagen er indbragt for, idet der dog ikke ved anvendelsen heraf må gøres indgreb i konventionens tilsigtede virkning.*
The criteria for assessing whether the event in question is harmful and the evidence required of the existence and extent of the harm alleged by the victim of the defamation are not governed by the Convention but by the substantive law determined by the national conflict of laws rules of the court seised, provided that the effectiveness of the Convention is not thereby impaired'
Generaladvokaterne M. Darmon op P. Léger fremsatte forslag til afgørelse, henholdsvis i retsmødet i Sjette Afdeling den 14. juli 1994 og i Domstolens plenum den 10. januar 1995.
Advocates General Darmon and Leper delivered their Opinions respectively at the sitting of the Sixth Chamber on 14 July 1994 and of the Full Court on 10 January 1995.
»Når der er tale om en ærekrænkelse i en avisartikel, der er blevet udbredt i flere kontraherende stater, skal artikel S, nr. 3, i Bruxelles-konventionen af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager, fortolkes således, at sagsøgeren kan anlægge sagen enten ved retten på det sted, hvor avisen trykkes, der har kompetence til at træffe bestemmelse om erstatning af hele den skade, der er forbundet med den retsstridige handling, eller ved retterne på de steder, hvor den udbredes, som kun har kompetence for så vidt angår den skade, der efter den lovgivning, der finder anvendelse på retsbruddet, er indtrådt i deres retskreds.
'In the case of defamation by a newspaper article circulated in more than one Contracting State, Article 5(3) of the Brussels Convention of 27 September 1968 on jurisdiction and the enforcement of judgments in civil and commercial matters must be interpreted as meaning that the plaintiff may sue either in the courts of the place of publication, which have jurisdiction to order compensation for the whole of the damage arising from the unlawful act, or in the courts of the places where the newspaper is distributed, which have jurisdiction solely in respect of the damage arising, according to the law applicable to the tort or delict, within their judicial district.
Risikoen for modstridende afgørelser som følge af, at flere retter har kompetence, kan ikke indvirke på kompetencen for nogen af de retter, ved hvilke der anlægges sag på grund af skaden.
The jurisdiction of any of the courts seised by reason of the damage suffered is not affected by the risk of conflicting decisions which may result from the multiplicity of courts having jurisdiction.
Den omstændighed, at sagsøgte bestrider, at der foreligger en skade som hævdet af sagsøgeren, kan ikke i sig selv bevirke, at den nationale retsinstans fratages sin kompetence i henhold til artikel 5, nr. 3.«
The fact that the defendant contests the existence of the factors constituting the tort or delict alleged by the plaintiff cannot in itself deprive the national court of its jurisdiction under Article 5(3).'
Generaladvokat Léger tilsluttede sig i sit forslag til afgørelse konklusionen i Generaladvokat Darmon's forslag til afgørelse.
Mr Léger adopted the operative part of Mr Darmon's Opinion.
Præjudiciel »Automobilafgift — intern afgift —forskelsbehandling* (Femte Afdeling) som forhindrer en medlemsstat i at indføre en generel intern afgiftsordning, der efter objektive kriterier anvendes på en kategori af bestemte varer, såsom den i nærværende sag omhandlede.
By a judgment of 20 May 1993, which was received at the Court on 6 July 1993, the Supremo Tribunal Administrativo (Supreme Administrative Court) referred to the Court of Justice for a preliminary ruling two questions concerning the interpretation of Articles 9, 12 and 95 of the EEC Treaty.
Ved dom af 20. maj 1993 indgået til Domstolen den 6. juli 1993 har Supremo Tribunal Administrativo i medfør af EØF-traktatens artikel 177 forelagt to præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af EØF-traktatens artikel 9,12 og 95.
However, in applying Article 95, and in particular when comparing the taxes applicable to imported second-hand cars with those applicable to second-hand cars purchased at home, which are similar or competing products, it is necessary to have regard not only to the rate of direct or indirect internal taxation on domestic or imported products but also to the basis of assessment and the detailed rules for levying the tax.
Disse spørgsmål er blevet rejst under en tvist mellem Nunes Tadeu og de portugisiske afgiftsmyndigheder (Fazenda Pública), angående Tadeu's krav om tilbagebetaling af automobilafgift, som han har erlagt ved indførsel til Portugal af en brugt bil hidrørende fra en anden medlemsstat.
The questions arose in proceedings between the Portuguese tax authorities (the Fazenda Pública) and Mr Nunes Tadeu, who seeks reimbursement of the motor vehicle tax he was charged when he imported a second-hand car into Portugal from another Member State.
Ved anvendelsen af artikel 95, og navnlig med henblik på sammenligningen af afgiftsordningen for importerede brugte motorkøretøjer og afgiftsordningen for brugte motorkøretøjer, der købes på stedet, og som udgør lignende eller konkurrerende varer, skal der ikke alene tages hensyn til størrelsen af den interne afgift, der direkte eller indirekte rammer de indenlandske og indførte varer, men også til den pågældende afgifts beregningsgrundlag og opkrævningsvilkår.
The Portuguese court asks whether it is compatible with Article 95 of the Treaty for a Member State to charge on second-hand motor vehicles imported from other Member States a tax which is not applicable to second-hand cars purchased on its own territory.
Den forelæggende ret har med det første spørgsmål i det væsentlige spurgt, om en medlemsstats opkrævning af en afgift af brugte motorkøretøjer hidrørende fra en anden medlemsstat er forenelig med traktatens artikel 95, når en sådan afgift ikke pålægges brugte motorkøretøjer, der købes på det nationale område.
In that context, it is common ground that in the case of imported second-hand vehicles, the tax charged may not be less than 90% of the tax charged on a new car regardless of their age or condition, whereas the residue of the tax incorporated in the value of a second-hand car purchased in the national territory may be less than that since the residual value of the tax diminishes proportionately with the vehicle's depreciation.
Det er herved ubestridt, at for importerede brugte motorkøretøjer, uanset deres alder eller stand, kan den afgift, som opkræves i henhold til lovdekretet, aldrig være lavere end 90% af den afgift, der opkræves af et nyt motorkøretøj, mens residualværdien af automobilafgiften af et brugt motorkøretøj, købt på det nationale område, kan være lavere end dette beløb, idet residualværdien af afgiften falder proportionalt med køretøjets værdiforringelse.
As a result, a motor vehicle tax on imported second-hand vehicles which is not less than 90% of the tax charged on new cars is manifestly excessive for those vehicles compared with the residue of the tax in second-hand vehicles already registered, and purchased on the Portuguese market.
Den anfægtede afgift anvendes systematisk, uden forskel og efter objektive kriterier både på motorkøretøjer, der er samlet og fremstillet i Portugal, og på såvel nye som brugte importerede motorkøretøjer.
The disputed tax applies equally and on the basis of objective criteria to both vehicles assembled or manufactured in Portugal and those which are imported new or second-hand.
Automobilafgiften finder ikke anvendelse på interne transaktioner omfattende brugte motorkøretøjer, idet den kun opkræves én gang, nemlig ved køretøjets første registrering på det nationale område, og idet en del af afgiften fortsat er indeholdt i værdien af brugte motorkøretøjer, der allerede er registreret og købt på det portugisiske marked.
It does not apply to used car transactions within the country because it is charged only once, when the vehicle is first registered in the national territory, and part of it remains incorporated in the value of second-hand vehicles which have already been registered and purchased on the Portuguese market.
Det følger heraf, at opkrævningen af automobilafgift af importerede brugte motorkøretøjer, hvis beløb udgør mindst 90% af den afgift, der pålægges nye køretøjer, i almindelighed indebærer en klar merbeskatning af disse køretøjer i forhold til residualværdien af afgiften af brugte, i forvejen registrerede motorkøretøjer, som købes på det portugisiske marked.
Consequently, a rule which restricts the reduction in the amount of the tax charged on new cars to 10% without having regard to the vehicle's actual depreciation discriminates against imported second-hand cars.
Fællesskabsretten indeholder ikke på sit nuværende udviklingstrin nogen bestemmelse,
A motor vehicle tax applied without distinction to vehicles assembled or manufactured in the Member State where it is levied and to both new and used imported vehicles ¿y not a customs duty or a charge having an effect equivalent thereto within the meaning of Articles 9 and 12 of the EEC Treaty.
Det kan derfor tiltrædes, at en regel som begrænser afgiftsnedsættelsen til 10% af den
It is incompatible with Article 95 of the EC Treaty for a Member State to levy on second-hand cars from other Member States a tax which, calculated without taking
afgift, der pålægges nye køretøjer, uden at tage hensyn til køretøjets faktiske værdiforringelse, medfører en diskriminerende beskatning afimporterede brugte motorkøretøjer.
the vehicle's actual depreciation into account, exceeds the residual tax incorporated in the value of similar second-hand motor vehicles already registered in the national territory.'
Domstolen besvarede de forelagte spørgsmål således :
He proposed that the Court should rule as follows:
En automobilafgift, der finder anvendelse uden forskel på motorkøretøjer, der er samlet eller fremstillet i den medlemsstat, hvori den opkræves, og på såvel nye som brugte importerede motorkøretøjer, kan ikke kvalificeres som en told eller afgift med tilsvarende virkning efter EØF-traktatens artikel 9 og 12
A motor vehicle tax which is charged on all cars registered in a Member State, whether manufactured in that State or imported new or second-hand, and the amount of which varies according to cylinder capacity, forms part of a general system of internal taxation and as such cannot be classified as a customs duty or charge having equivalent effect under Articles 9 and 12 of the Treaty.
En medlemsstats opkrævning af en afgift af brugte motorkøretøjer hidrørende fia en anden medlemsstat er i strid med EØF-traktatens artikel 95, når afgiftens størrelse, beregnet uden hensyn til køretøjets faktiske værdiforringelse, overstiger residualværdien af automobilafgiften af lusvarende brugte motorkøretøjer, der allerede er registreret i indlandet.*
The charging of such a tax on imported used cars infringes Article 95 of the Treaty in so far as the amount charged exceeds the amount of residual tax incorporated in the value of a used car of the same characteristics which is already on the market in the Member State in question.'
Generaladvokat F.G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Femte Afdeling) den 13. december 1994.
Joined Cases T-432/93 to T-434/93 Socurte — Sociedade de Curtumes a Sul do Tejo, Lda. and Others ν Commission of the
Han fastslog følgende afgørelse :
European Communities Social policy
»1) En automobilafgift, der opkræves af alle motorkøretøjer, der registreres i en medlemsstat, uanset om de er fremstillet i denne stat eller importeret som nye eller brugte, og hvis beløb varierer på grundlag af cylindervolumen, er et led i en generel intern afgiftsordning, og kan ikke som sådan kvalificeres som en told eller afgift med tilsvarende virkning efter traktatens artikel 9 og 12.
(European Social Fund —Decision reducing the amount of financial assistance —Application for annulment — Non-existence — Admissibility — Breach of an essential procedural requirement) (First Chamber)
2) Opkrævningen af en sådan afgift af importerede brugte biler udgør en tilsidesættelse af traktatens artikel 95, for så vidt som det opkrævede beløb overstiger residualværdien af afgiften af en brugt bil med samme karakteristika, som allerede befinder sig på den pågældende medlemsstats marked.«
During 1986, the Departamento para os Assuntos do Fundo Social Europeu (Department for European Social Fund Affairs, hereinafter 'DAFSE'), which comes under the authority of the Portuguese Ministry of Employment and Social Security, submitted an application for Fund assistance for a series of vocational training projects put forward by a number of undertakings, including the applicants.
Forenede sager T-432/93, T-433/93 og Τ-434/93 Socurte — Sociedade de Curtumes a Sul do Tejo, Ld.' m.fl. / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Socialpolitik
registered, respectively, as Cases C-252/91, C253/91 and C-254/91.
11986 indgav Departamento para os Assuntos do Fundo Social Europeu (Departementet for Anliggender vedrørende Den Europæiske Socialfond, herefter benævnt »DAFSE«), der hører ind under det portugisiske arbejds- og socialministerium, en ansøgning om støtte fra fonden til nogle erhvervsuddannelsesprojekter, der var fremlagt af en række virksomheder, herefter benævnt »sagsøgerne«.
On 18 March 1991, DAFSE sent the applicants a letter informing them that the Commission of the European Communities had 'approved the final payment claim' for Project 860012/P1 and that 'under the abovementioned decision of the Commission', the Fund participation in the operations carried out was ESC 17 977 037 for Socurte, ESC 30 977 827 for Quavi and ESC 49 500 000 for Stec. DAFSE considered that the contributions from national funds should be fixed accordingly at ESC 14 708 485 for Socurte, ESC 24 345 495 for Quavi and ESC 40 500 000 for Stec.
Ved skrivelse af 15. april 1991 bad sagsøgernes advokat DAFSE om at oplyse begrundelsen for anmodningen om tilbagebetaling af ovennævnte beløb og at tilsende ham en kopi af Kommissionens beslutning, som der henvistes til i skrivelsen fra DAFSE af 18. marts 1991.
The applicants maintain that the contested decision, as contained in the letter of 10 July 1991, should be annulled on the ground of a breach of an essential procedural requirement, consisting of a failure to observe the procedure laid down in Article 6(1) of Regulation No 2950/83, under which the Commission, before deciding to suspend, reduce or withdraw Fund aid, must give the relevant Member State the opportunity to comment.
Sagsøgerne fik i overensstemmelse med forordning nr. 2950/83 udbetalt et forskud på 50% af det bevilgede fondstilskud.
By letter of 15 April 1991, the applicants' lawyer asked DAFSE to inform him of the reasons for the request for the repayment of the said sums and to provide him with a copy of the Commission decision referred to in DAFSE's letter of 18 March 1991.
Da uddannelsesforanstaltningerne var afsluttet, indgav sagsøgerne anmodning om betaling af saldobeløbet af tilskuddet fra fonden.
The submission by the relevant Member State of its comments prior to a decision reducing Fund assistance must therefore, as an essential procedural requirement, both precede that decision and be established with a sufficient degree of certainty and clarity, which precludes any proof by presumption.
Den 24. april 1991 fremsendte DAFSE en skrivelse til sagsøgerne, hvori det oplystes, at de beløb, sagsøgerne skulle tilbagebetale til DAFSE, havde vist sig at være lavere end anført i skrivelsen af 18. marts 1991.
On 24 April 1991, DAFSE sent the applicants a letter informing them that the sums to be paid back were in fact lower than those given in the letter of 18 March 1991.
DAFSE bemærkede, at nedsættelsen af de beløb, som sagsøgerne skulle tilbagebetale, skyldtes, at DAFSE i første omgang havde fortolket Kommissionens beslutning således, at fonden havde bevilget 379 373 605 ESC, men at der faktisk var bevilget 437 452 918 ESC
DAFSE explained that the reduction in the amounts to be paid back was due to the fact that it had initially interpreted the Commission's decision as meaning that the Fund had paid out ESC 379 373 605 instead of the ESC 437 452 918 actually granted.
Ved skrivelse af 30. juli 1991 tilsendte DAFSE sagsøgerne »en bekræftet kopi af meddelelsen (...) om Kommissionens beslutning om godkendelse« i sag nr. 860012/P1.
By letter of 30 July 1991, DAFSE sent the applicants 'a certified copy of the notification ... of the Commission's decision of approval' for Project 860012/Pl.
Ved skrivelse af 18. marts 1991 meddelte DAFSE sagsøgerne, at »Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber havde godkendt anmodningen om udbetaling af saldobeløbet i ovennævnte sag« (860012/P1), og at »i henhold til Kommissionens beslutning udgjorde fondens bidrag til foranstaltningerne«, der var gennemført af Socurte, 17 977 037 ESC, bidraget til foranstaltningerne, der var gennemført af Quavi, 30 977 827 ESC og bidraget til foranstaltningerne, der var gennemført af Stec, 49 500 000 ESC.
That document took the form of a letter from the Commission, signed by a Head of Unit, dated 10 July 1991 and addressed to DAFSE, informing it that, with regard to the final payment claims relating to Project 860012/Pl, the Fund's staff had concluded, from a series of relevant facts, that certain expenditure, amounting to ESC 423 853 516, was not eligible.
Ifølge DAFSE fastsattes tilskuddet af portugisiske offentlige midler derfor til 14 708 485 ESC for Socurte, 24 345 495 ESC for Quavi og 40 500 000 ESC for Stec Under hensyntagen til de beløb, de allerede havde fået
Those were the circumstances in which the applicants brought the present actions, by applications lodged at the Registry of the Court of Justice on 10 October 1991, where they were
Det dokument, der blev fremsendt til sagsøgerne, var en skrivelse fra Kommissionen, underskrevet af en kontorchef, dateret den 10. juli 1991 og stilet til DAFSE, hvorved det meddeltes, at fonden i forbindelse med anmodningerne om
The Court further considers that any political compromise which may have been reached in the discussions between the Portuguese Minister and the Vice-President of the Commission cannot in any event be a substitute for the specific formality in issue, provided for in Regulation No
Endvidere findes det politiske kompromis, som møderne mellem den portugisiske minister og Kommissionensnæstformand resulterede i, under alle omstændigheder ikke at kunne træde i stedet for det præcise formkrav, der stilles i henhold til forordning nr. 2950/83, således som dette er fortolket i Domstolens og Rettens praksis.
2950/83, as interpreted by the Court of Justice and the Court of First Instance.
Idet det herefter er ufornødent at tage stilling til de andre procedurefejl, som ifølge sagsøgerne er begået, eller til sagsøgernes øvrige anbringender til støtte for annullation, findes Kommissionen ikke at have opfyldt sin forpligtelse til i henhold til artikel 6, stk. 1, i forordning nr. 2950/83 at give den berørte medlemsstat adgang til at fremkomme med sine bemærkninger, inden den vedtog den anfægtede beslutning om at nedsætte tilskuddet fra fonden. Beslutningen skal derfor annulleres.
observed its obligation under Article 6(1) of Regulation No 2950/83 to give the relevant Member State an opportunity to comment before taking the contested decision to reduce the Fund aid and that the decision in question must therefore be annulled.
Det følger heraf, at dette væsentlige formkrav ikke kan være blevet opfyldt under nogen af
It follows from all the foregoing, without there being any need to examine the other allegations of procedural defects or the other pleas in annulment put forward by the applicants, that the Commission cannot be considered to have
Kommissionens beslutning om at nedsætte tilskuddet fru Den Europæiske Socialfond til projekt nr. 8600121PI vedrørende erhvervsuddannelsesforanstaltninger i Portugal i 1986 annulleres.
Declares void the Commission's decision reducing the amount of the European Social Fund's contribution to Project No 860012/Pl, relating to vocational training in Portugal in 1986;
I øvrigt frifindes Kommissionen.
Dismisses the remainder of the application;
•Konkurrence — begæring om oplysninger i form af en beslutning i henhold til artikel 11, stk 5, i forordning nr. 17 — begrundelse — retten til kontradiktion* (Fjerde Afdeling)
By letter of 23 October 1992, the Commission pointed out that, in the context of the procedure which it had opened on 19 July 1990 following the request submitted by Eurocheque International for a renewal of the exemption for the Package Deal Agreement, it was important for Société Générale to answer the questions put to it so that the Commission could have a clear view of the current situation following the abandonment of the Helsinki Agreement, which should have put an end to the distinction between three categories of Eurocheques, on which Société Générale continued to rely.
Sagens faktiske omstændigheder
The Commission concluded by requesting Société Générale to answer the questions put to it within three weeks from receipt of the letter.
Ved skrivelse af 12. september 1992 fremsatte Kommissionen, under henvisning til »sagerne nr. IV/30.717-A-Eurocheque: Helsinki-aftalen og nr. IV/30.717-B-Eurocheque: Package Deal-aftalen« en begæring til Société Générale om oplysninger i henhold til artikel 11 i Rådets forordning nr. 17 af 6. februar 1962, første forordning om anvendelse af bestemmelserne i traktatens artikler 85 og 86.
when they abandoned the Helsinki Agreement in 1991, had put an end to that unjustified differentiation between three categories of Eurocheques which, in its view, was in no way envisaged in the Package Deal Agreement and concluded that all foreign Eurocheques made out in France should from then on be dealt with only under the rules laid down in the Package Deal Agreement, provided that they were for an amount below the maximum clearing limit above which Eurocheques are no longer dealt with under the Eurocheque system but are treated as foreign bank transfers.
Imidlertid havde en fransk modtager af en udenlandsk eurocheck, som var trukket på en tysk bank, henvendt sig til Kommissionen for at beklage sig over, at Société Générale havde opkrævet et gebyr på 92,50 FF, skønt den pågældende ifølge Package Dealaftalen intet skulle have betalt til banken.
But the French payee of a foreign Eurocheque, drawn on a German bank, had complained to the Commission on being charged a commission of FF 92.50 by Société Générale when, under the Package Deal Agreement, there should have been no charge to her.
Efter at have fremsat ønske om en forklaring fra Société Générale's side præciserede Kommissionen, at begæringen om oplysninger havde »til formål at gøre det muligt for Kommissionen at supplere de oplysninger, som den råder over fra klageren, med henblik på at kunne vurdere, om de pågældende aftaler eller den pågældende adfærd er i overensstemmelse med EØFs konkurrenceregler, på grundlag af et fuldstændigt kendskab til de faktiske omstændigheder og deres virkelige økonomiske baggrund«.
The Commission asked Société Générale for an explanation, specifying that the purpose of that request for information was 'to enable the Commission to supplement the information provided by the complainant, in order to be in a position to assess, in the full light of the facts and their true economic context, whether the agreements or conduct in question were compatible with EEC competition rules.'
De ønskede oplysninger skulle afgives på et spørgeskema, som var vedlagt begæringen.
The information requested was indicated in a list of questions appended to the letter.