natgillin/translations-raw huggingface dataset:
15 Den græske regering har anført, at bestemmelserne i lov nr. 1676/1986, der regulerer beskatningen af kapitaltilførsler i Grækenland, ikke indeholder bestemmelser om dispositioner, som er pålagt en kapitaltilførselsafgift, og som svarer til udvidelse af kapitalen ved omdannelse af overskud, reserver eller henlæggelser, jf. artikel 4, stk. 2, første afsnit, litra a), i direktiv 69/335.
15 The Greek Government points out that Law 1676/1986, which governs taxation on the raising of capital in Greece, makes no provision for capital duty to be imposed on any transaction corresponding to an increase in capital by capitalisation of profits or of permanent or temporary reserves, referred to in item (a) of the first subparagraph of Article 4(2) of Directive 69/335.
Derimod fritager lovens artikel 22, stk. 2, litra b), udtrykkeligt kapitaludvidelser ved omdannelse af overskud, reserver eller henlæggelser fra afgift.
On the contrary, Article 22(2)(b) of that Law expressly exempts increases in capital by the capitalisation of profits or of permanent or temporary reserves.
16 Artikel 42 i lov nr. 2065/1992 vedrører ifølge regeringen alene den direkte indkomstbeskatning og har ingen forbindelse med aktieselskabers udvidelse af deres kapital, der fortsat er afgiftsfri.
16 According to the Greek Government, Article 42 of Law 2065/1992 is concerned solely with the direct taxation of income and does not relate to increases in the capital of public limited companies, which remain free of tax.
Der er tale om en overgangsordning, der skyldes en ændring i opkrævningen af skat på den indkomst, som aktieselskabers overskud udgør, og som beskattes som sådan.
Article 42 is transitional, because of the alteration of the system for levying tax on income constituted by profits of public limited companies, which are taxable as such.
17 Den græske regering har dermed gjort gældende, at den pågældende afgift på 3% er en direkte indkomstskat. Direktiv 69/335 har imidlertid til formål at afskaffe indirekte afgifter, bortset fra kapitaltilførselsafgift, der har de samme kendetegn som denne. Det må derfor efter regeringens opfattelse konstateres, at den med direktivet tilsigtede harmonisering ikke angår direkte skatter, der — som indkomstbeskatningen af selskaber — henhører under medlemsstaternes egen
17 The Greek Government thus maintains that the duty of 3% at issue in the main proceedings is a direct tax on income.
HENKEL HELLAS kompetence (jf. dom af 26.9.1996, sag C-287/94, Frederiksen, Sml. I, s. 4581, præmis 21).
HENKEL HELLAS V GREEK STATE themselves (Case C-287/94 Frederiksen v Skatteministeriet [1996] ECR 1-4581, paragraph 21).
18 I denne henseende bemærkes for det første, som den græske regering har bekræftet, at Den Hellenske Republik ved gennemførelsen af direktiv 69/335 i national ret har gjort brug af sin valgmulighed i henhold til direktivets artikel 7, stk. 1, sidste afsnit, og udtrykkeligt har fritaget udvidelser af kapitalen i et kapitalselskab ved omdannelse af overskud, reserver eller henlæggelser for kapitaltilførselsafgift.
18 In that regard, it should be noted first of all that, as the Greek Government has confirmed, when Directive 69/335 was transposed into national law the Hellenic Republic made use of the power reserved to it by the final subparagraph of Article 7( 1 ) of that directive and expressly exempted from capital duty increases in the capital of a capital company by capitalisation of profits or of permanent or temporary reserves.
19 For det andet bemærkes, at for så vidt som en afgift som den i hovedsagen omhandlede opkræves af omdannelse af ikke uddelt overskud til selskabskapital i et kapitalselskab, rammer den en af de dispositioner, der i henhold til artikel 4, stk. 2, første afsnit, i direktiv 69/335 fortsat kan undergives kapitaltilførselsafgift.
19 Second, in so far as a tax, such as the tax at issue in the main proceedings, is levied on the capitalisation by a capital company of undistributed profits, it relates to one of the transactions which, according to the first subparagraph of Article 4(2) of Directive 69/335, may continue to be subject to capital duty.
20 Dels fremgår det af fast retspraksis, at det tilkommer Domstolen at kvalificere afgifter, gebyrer mv. i relation til fællesskabsretten efter deres objektive kende tegn, uden hensyn til, hvorledes de er betegnet i national ret (jf. bl.a. dom af 13.2.1996, forenede sager C-197/94 og C-252/94, Bautiaa og Société française maritime, Sml. I, s. 505, præmis 39).
20 It is settled caselaw that the nature of a tax, duty or charge must be determined by the Court, under Community law, according to the objective characteristics by which it is levied, irrespective of its classification under national law (see, in particular, Joined Cases C-197/94 and C-252/94 Bautiaa and Société Française Maritime [1996] ECR I-505, paragraph 39).
21 Dels skal det bemærkes, at medlemsstaterne i henhold til artikel 10, litra a), i direktiv 69/335, bortset fra kapitaltilførselsafgiften, ikke må opkræve andre skatter eller afgifter af nogen art på de i artikel 4 nævnte dispositioner, herunder udvidelse af kapitalen i et kapitalselskab ved omdannelse af overskud, reserver eller henlæggelser.
21 Also, Article 10(a) of Directive 69/335 provides that, apart from capital duty, the Member States may not charge any taxes whatsoever in respect of the transactions referred to in Article 4, such as increases in the capital of a capital company by capitalisation of profits or of permanent or temporary reserves.
Under disse omstændigheder må det fastslås, at direktiv 69/335 forbyder en medlemsstat, der har fritaget udvidelse af kapitalen i et kapitalselskab ved omdannelse af overskud, reserver eller henlæggelser for kapitaltilførselsafgift, at pålægge de samme dispositioner en anden afgift, uanset hvorledes den betegnes i national ret.
In those circumstances, it must be concluded that Directive 69/335 prevents a Member State which has exempted from capital duty increases in the capital of a capital company by capitalisation of profits or of permanent or temporary reserves from subjecting the same transactions to another tax, irrespective of its classification under national law.
Følgelig skal det første præjudicielle spørgsmål besvares med, at direktiv 69/335 skal fortolkes således, at det er til hinder for opkrævning af en afgift som den i hovedsagen omhandlede på omdannelse af ikke uddelt overskud til selskabskapital i et kapitalselskab.
The answer to the first question must therefore be that Directive 69/335 is to be interpreted as preventing a tax from being levied on the capitalisation by a capital company of undistributed profits, such as the tax at issue in the main proceedings.
Andet præjudicielle spørgsmål
Question 2
I betragtning af svaret på det første spørgsmål findes det ikke nødvendigt at behandle det andet spørgsmål.
Given the answer to the first question, there is no need to consider the second question.
25 De udgifter, der er afholdt af den græske regering og af Kommissionen, som har afgivet indlæg for Domstolen, kan ikke erstattes.
25 The costs incurred by the Greek Government and the Commission, which have submitted observations to the Court, are not recoverable.
Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagens omkostninger.
Since these proceedings are, for the parties to the main proceedings, a step in the action pending before the national court, the decision on costs is a matter for that court.
DOMSTOLEN (Sjette Afdeling) vedrørende de spørgsmål, der er forelagt af Diikitiko Protodikio Pirea ved kendelse af 29. maj 1998, for ret:
THE COURT (Sixth Chamber), in answer to the questions referred to it by the Diikitiko Protodikio, Piraeus, by order of 29 May 1998, hereby rules:
Rådets direktiv 69/335/EØF af 17. juli 1969 om kapitaltilførselsafgifter, som ændret ved Rådets direktiv 85/303/EØF af 10. juni 1985, skal fortolkes således, at det er til hinder for opkrævning af en afgift som den i hovedsagen omhandlede på omdannelse af ikke uddelt overskud til selskabskapital i et kapitalselskab.
Council Directive 69/335/EEC of 17 July 1969 concerning indirect taxes on the raising of capital, as amended by Council Directive 85/303/EEC of 10 June 1985, is to be interpreted as preventing a tax from being levied on the capitalisation by a capital company of undistributed profits, such as the tax at issue in the main proceedings.
Sag C-453/98 P
Case C-453/98 P
Eugénio Branco Ld.a mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
Eugénio Branco Ld.a v Commission of the European Communities
»Appel — Den Europæiske Socialfond — nedsættelse af tilskud — medlemsstatens attestering — fejl i bedømmelsen af de faktiske forhold — berettiget forventning — retssikkerhed — proportionalitet«
(Appeal — European Social Fund — Reduction in financial assistance — Certification by the Member State — Misappraisal of the facts — Legitimate expectations — Legal certainty — Proportionality)
Domstolens kendelse (Fjerde Afdeling) af 12. november 1999
Order of the Court (Fourth Chamber), 12 November 1999
Sammendrag af kendelse
Summary of the Order
Appel — anbringender — anbringender og argumenter, som blot gentager det for Retten påberåbte — fejlagtig bedømmelse af faktiske omstændigheder — formalitetsmangel — afvisning
Appeals — Pleas in law — Mere repetition of the pleas in law and arguments submitted to the Court of First Instance — Plea alleging incorrect assessment of the facts — Inadmissible — Appeal must be dismissed
Socialpolitik — Den Europæiske Socialfond — tilskud til finansiering af erhvervs uddannelsesforanstaltninger — medlemsstaternes attestering af den faktiske og regn skabsmæssige rigtighed af anmodningerne om udbetaling af saldobeløbet — rækkevidde
Social policy — European Social Fund — Financial assistance for vocational training — Accuracy of facts and accounts in final payment claims to be certified by the Member States — Scope
(Rådets forordning nr. 2950/83, Rådets afgørelse 83/516, Kommissionens beslutning 83/673, art. 6)
(Council Regulation No 2950/83; Council Decision 83/516; Commission Decision 83/673, Art. 6)
Socialpolitik — Den Europæiske Socialfond — tilskud til finansiering af erhvervs uddannelsesforanstaltninger — medlemsstaternes attestering af den faktiske og regn skabsmæssige rigtighed af anmodningerne om udbetaling af saldobeløbet — rækkevidde og grænser — beslutning om nedsættelse af det oprindeligt bevilgede tilskud — støttemodtagernes berettigede forventning — tilsidesættelse — foreligger ikke (Rådets forordning nr. 2950/83, art. 6, stk. 1)
Social policy — European Social Fund — Financial assistance for vocational training — Accuracy of facts and accounts in final payment claims to be certified by the Member States — Scope and limits — Decision reducing assistance initially granted — Whether the beneficiaries have a legitimate expectation — Whether reduction of assistance is in breach of the principle of the protection of legitimate expectations — No such breach (Council Regulation No 2950/83, Art. 6(1))
Det fremgår af traktatens artikel 168 A (nu artikel 225 EF), af artikel 51 i statutten for Domstolen og af arti kel 112, stk. 1, litra c), i procesreglementet, at et appelskrift præcist skal angive, hvilke elementer der anfægtes i den dom, som påstås ophævet, samt de retlige argumenter, der særligt støtter denne påstand.
It follows from Article 168a of the Treaty (now Article 225 EC) and the first paragraph of Article 51 of the Statute of the Court of Justice and Article 112(l)(c) of the Rules of Pro cedure that an appeal must indicate precisely the contested elements of the judgment which the appellant seeks to have set aside, and also the legal arguments specifically advanced in support of the appeal.
Dette krav er ikke opfyldt, når appel skriftet — endog uden at indeholde en argumentation, hvormed den anfægtede dom særligt kritiseres — blot gengiver de anbringender og argumenter, der allerede er blevet fremført for Retten, herunder de anbringender, der var støttet på faktiske omstændigheder, som Retten udtrykkeligt afviste at lægge til grund. En sådan appel har nemlig i realiteten kun til formål at opnå, at de i stævningen for Retten fremsatte påstande pådømmes endnu en gang, hvilket falder uden for Dom stolens kompetence.
That requirement is not satisfied by an appeal confined to reproducing the pleas in law and arguments previously submitted to the Court of First Instance, including those based on facts expressly rejected by that Court; in so far as such an appeal does not contain any arguments specifically contesting the judgment appealed against, it amounts in reality to no more than a request for re-examination of the application submitted to the Court of First Instance, which the Court of Justice does not have jurisdiction to under take.
En medlemsstat kan stadig ændre sin bedømmelse af en anmodning om udbetaling af saldobeløb af tilskud fra Den Europæiske Socialfond, efter at den i overensstemmelse med artikel 5, stk. 4, i forordning nr. 2950/83 om gennemførelse af afgørelse 83/516/ EØF om Den Europæiske Socialfonds opgaver har attesteret den faktiske og regnskabsmæssige rigtighed af anmod ningen, når den bliver bekendt med retsstridige forhold, som der ikke tidligere forelå oplysninger om, og den kan benytte sig af en professionel revisor til at kontrollere rigtigheden af oplysningerne i anmodningen.
A Member State may still alter its assessment of a final payment claim in respect of funding from the Eur opean Social Fund after it has issued certification, pursuant to Article 5(4) of Regulation No 2950/83 on the implementation of Decision 83/516 on the tasks of the European Social Fund, that the facts and accounts in a final payment claim were accurate, if it considers that the claim contains irre gularities which had not been previously detected; it may also have recourse to a professional auditing body in order to check the accuracy of those facts and accounts.
En appel kan kun støttes på anbringender vedrørende tilsidesættelse af retsregler og ikke på anbringender vedrørende vurderingen af de faktiske omstændigheder.
An appeal may be based only on grounds relating to the infringement of rules of law, to the exclusion of any appraisal of the facts.
Det bemærkes, at artikel 6 i beslutning 83/673 vedrørende forvaltningen af Den Europæiske Socialfond indeholder
Article 6 of Decision 83/673 on the management of the European Social Fund provides that applications for
BRANCO MOD KOMMISSIONEN visse situationer være i tilskudsmodtagerens interesse.
BRANCO V COMMISSION
De nationale myndigheders attestering af en anmodning om udbetaling af saldobeløbet af tilskud fra Den Europæiske Socialfond kan ikke skabe en berettiget forventning hos modtageren af tilskuddet om, at Kommissionen vil tilslutte sig attesteringen.
The fact that a Member State has certified the accuracy of the facts and accounts in a claim for final payment of funding from the European Social Fund cannot give rise to a legitimate expectation on the beneficiary's part that the Commission will endorse that certification.
For det første er det ifølge artikel 6, stk. 1, i forord ning nr. 2950/83 om gennemførelse af afgørelse 83/516/EØF om Den Europæiske Socialfonds opgaver Kommissionen, der træffer den endelige beslutning vedrørende anmodningen om udbetaling af saldobeløbet, og som er retlig eneansvarlig for beslutningen over for modtagerne af tilskuddet.
First, under Article 6(1) of Regulation No 2950/83 on the implementation of Decision 83/516 on the tasks of the European Social Fund, it is the Commission which adopts the final decision and takes sole legal liability for such a decision as against the beneficiaries.
For det andet er denne beslutning ifølge den samme bestemmelse afhængig af, om modtageren har overholdt de betin gelser, der er fastsat for ydelse af tilskuddet.
Second, under the same provision, a decision to make final payment can be adopted only if the beneficiary has complied with the conditions governing the grant of financial assistance.
DOMSTOLENS KENDELSE (Fjerde Afdeling) 12. november 1999 *
ORDER OF THE COURT (Fourth Chamber) 12 November 1999 *
I sag C-453/98 P,
In Case C-453/98 P,
Eugenio Branco Ld.a, Lissabon (Portugal), ved advokat B. Belchior, Vila Nova de Gaia, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat J. Schroeder, 6, rue Heine, appellant, angående appel af dom afsagt den 15. september 1998 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Tredje Afdeling) i sag T-142/97, Branco mod Kommissionen (Sml.
Eugénio Branco Ld.a, having its registered office in Lisbon (Portugal), represented by B. Belchior, of the Bar of Vila Nova de Gaia, with an address for service in
II, s. 3567), hvori der er nedlagt påstand om ophævelse af denne dom, den anden part i appelsagen:
APPEAL against the judgment of the Court of First Instance of the European Communities (Third Chamber) of 15 September 1998 in Case T-142/97 Branco v Commission [1998] ECR 11-3567, seeking to have that judgment set aside, the other party to the proceedings being:
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved T. Figueira og K. Simonsson, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i
Commission of the European Communities, represented by T. Figueira and K. Simonsson, of its Legal Service, acting as Agents, with an address for service in
Luxembourg hos C. Gómez de la Cruz, Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagnercentret, Kirchberg, sagsøgt i første instans, har
Luxembourg at the office of C. Gómez de la Cruz, also of its Legal Service, Wagner Centre, Kirchberg, defendant at first instance,
DOMSTOLEN (Fjerde Afdeling) sammensat af afdelingsformanden, D.A.O. Edward, og dommerne P.J.G. Kapteyn og H. Ragnemalm (refererende dommer), generaladvokat: J. Mischo justitssekretær: R. Grass, efter at have hørt generaladvokaten, afsagt følgende
THE COURT (Fourth Chamber), composed of: D.A.O. Edward, President of the Chamber, P.J.G. Kapteyn and H. Ragnemalm (Rapporteur), Judges,
Ved appelskrift indleveret til Domstolens Justitskontor den 11. december 1998 har selskabet Eugenio Branco Ld.ai medfør af artikel 49 i EF-statutten for
By application lodged at the Court Registry on 11 December 1998, the company Eugenio Branco Ld.alodged an appeal under Article 49 of the EC Statute of the
Domstolen iværksat appel af dom afsagt den 15. september 1998 af Retten i Første Instans (sag T-142/97, Branco mod Kommissionen, Sml. II, s. 3567, herefter »den appellerede dom«), hvori Retten frifandt Kommissionen for sagsøgerens påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(96) 3170 af 16. december 1996 (herefter »den anfægtede beslutning«).
Court of Justice against the judgment of the Court of First Instance of 15 September 1998 in Case T-142/97 Branco v Commission [1998] ECR 11-3567 ('the judgment under appeal'), in which that Court dismissed Branco's application for the annulment of Commission Decision C (96) 3170 of 16 December 1996 ('the contested decision').
Ved den anfægtede
Under that decision the Commis-
Relevante retsregler
Legislative framework
I artikel 1, stk. 2, litra a), i Rådets afgørelse 83/516/EØF af 17. oktober 1983 om Den Europæiske Socialfonds opgaver (EFT L 289, s. 38, herefter »afgørelse 83/516«) bestemmes det, at fonden deltager i finansieringen af foranstaltninger vedrørende erhvervsuddannelse og erhvervsvejledning.
Article l(2)(a) of Council Decision 83/516/EEC of 17 October 1983 on the tasks of the European Social Fund (OJ 1983 L 289, p. 38) provides for the ESF to participate in the financing of operations concerning vocational training and guidance.
I Rådets forordning (EØF) nr. 2950/83 af 17. oktober 1983 om gennemførelse af afgørelse 83/516/EØF (EFT L 289, s. 1) bestemmes det i artikel 5, stk. 1, at fondens godkendelse af en ansøgning om tilskud medfører udbetaling af et forskud på 50% af tilskuddet på den dato, der er anført for uddannelsesforanstaltningens begyndelse.
Article 5(1) of Council Regulation (EEC) No 2950/83 of 17 October 1983 on the implementation of Decision 83/516 (OJ 1983 L 289, p. 1) provides that approval by the ESF of an application for financial assistance is to be followed by payment of an advance of 50% of the assistance on the date on which the training operation is scheduled to begin.
I artikel 5, stk. 4, i forordning nr. 2950/83 bestemmes det dels, at anmodninger om udbetaling af saldobeløb skal indeholde en detaljeret redegørelse for indholdet, resultaterne og finansieringen af den pågældende foranstaltning, dels, at medlemsstaten skal attestere den faktiske og regnskabsmæssige rigtighed af de i udbetalingsanmodningerne indeholdte oplysninger.
Article 5(4) of Regulation No 2950/83 provides that final payment claims must contain a detailed report on the content, results and financial aspects of the relevant operation and requires the Member State concerned to certify the accuracy of the facts and accounts in payment claims.
Såfremt tilskuddet fra fonden ikke anvendes på de i godkendelsesbeslutningen fastsatte betingelser, kan Kommissionen i medfør af artikel 6, stk. 1, i forordning
Article 6(1) of Regulation No 2950/83 provides that when ESF assistance is not used in conformity with the conditions set out in the decision granting approval
BRANCO MOD KOMMISSIONEN nr. 2950/83 suspendere, nedsætte eller lade tilskuddet bortfalde efter at have givet den pågældende medlemsstat lejlighed til at fremkomme med sine bemærkninger.
BRANCO V COMMISSION the Commission may suspend, reduce or withdraw the aid after giving the relevant Member State an opportunity to comment.
I henhold til artikel 6, stk. 2, i forordning nr. 2950/83 skal de udbetalte beløb, som ikke er blevet anvendt på de i godkendelsesbeslutningen fastsatte betingelser, tilbagebetales.
Under Article 6(2) of Regulation No 2950/83, sums paid which are not used in accordance with the conditions laid down in the decision granting approval must be refunded.
I henhold til artikel 7, stk. 1, i forordning nr. 2950/83 kan Kommissionen med forbehold af den kontrol, der foretages af medlemsstaterne, foretage revision på stedet.
Article 7(1) of Regulation No 2950/83 provides that the Commission may, without prejudice to any controls carried out by the Member States, make on-the-spot checks.
I Kommissionens beslutning 83/673/EØF af 22. december 1983 vedrørende forvaltningen af Den Europæiske Socialfond (EFT L 377, s. 1) bestemmes det i artikel 6, at medlemsstaternes anmodninger om udbetaling af saldobeløb skal tilgå Kommissionen inden for en frist på ti måneder efter foranstaltningernes afslutning.
Article 6 of Commission Decision 83/673/EEC of 22 December 1983 on the management of the European Social Fund (OJ 1983 L 377, p. 1) requires Member States' final payment claims to reach the Commission within 10 months of the date of completion of the operations concerned.
Det anføres nærmere, at der ikke udbetales tilskud på grundlag af anmodninger, som er indgivet efter denne frists udløb.
It is stated that no payment may be made in respect of aid for which the application is submitted after the expiry of that period.
De faktiske omstændigheder, således som de fremgår af den appellerede dom, er de følgende.
The facts, as set out in the judgment under appeal, are as follows.
10 Departamento para os Assuntos do Fundo Social Europeu (Departementet for Anliggender vedrørende Den Europæiske Socialfond, herefter »DAFSE«) er den portugisiske stats repræsentant i spørgsmål vedrørende fonden.
10 The Departamento para os Assuntos do Fundo Social Europeu (Department of European Social Fund Affairs) ('DAFSE') represents the Portuguese State in matters relating to the ESF.
11 Den 31. juli 1987 indgav sagsøgeren en ansøgning til DAFSE om tilskud fra fonden til en erhvervsuddannelsesforanstaltning, der skulle gennemføres i perioden fra den 4. juli til den 30. december 1988.
11 On 31 July 1987 the appellant submitted to the DAFSE an application for financial assistance for a vocational training programme to be run over the period from 4 July 1988 to 30 December 1988 ('the application for assistance').