natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Republik senere underrettede Kommissionen om, eller som følge af den kontrol, Kommissionen senere gennemførte, eller forhandlingerne i kommunalbestyrelsen i Napoli den 10. marts 1997.
As stated at paragraph 46 above, it is not for the Court to rule, in these proceedings, on whether the alleged default was remedied after the expiry of that time-limit, as a result of the measures subsequently notified to the Commission by the Italian Republic, the further investigations carried out by the Commission, or the deliberations of the Naples municipal council of 10 March 1997.
Heraf følger, at Kommissionens første klagepunkt om tilsidesættelse af artikel 4, stk. 1, i direktiv 75/442 som ændret skal lægges til grund, for så vidt som det vedrører henkastning af affald i det vandløb, som løber i San Roccodalen.
It follows that the Commission's first head of claim alleging infringement of the first paragraph of Article 4 of the amended directive must be upheld as regards the discharge of waste into the watercourse bisecting the San Rocco valley.
Det andet klagepunkt
The second head of claim
Kommissionen har med sit andet klagepunkt gjort gældende, at Den Italienske Republik har tilsidesat artikel 6 i direktiv 75/442 som ændret, idet de kompetente italienske myndigheder ikke har overholdt deres forpligtelser med hensyn til tilrettelæggelse af, tilladelse til og kontrol med bortskaffelse af affald i det omhandlede område.
In its second head of claim, the Commission considers that the Italian Republic has contravened Article 6 of the amended directive, inasmuch as the competent authorities did not discharge their obligations as to the organisation, authorisation and supervision of wastedisposal operations in the area in question.
Dette bekræftes af den forurening, der stadig forekommer i San Roccodalen, og som skyldes udledning af affald i vandløbet og tilstedeværelsen af en ulovlig losseplads.
That is borne out, it is submitted, by the pollution still prevailing in the San Rocco valley as a result of the discharge of waste into the watercourse and the presence of an illegal tip.
Kommissionen har bemærket, at den ulovlige losseplads fortsat modtog affald til trods for afspærringen af den i 1990, idet det af den italienske regerings besvarelse af den begrundede udtalelse fremgår, at det i september 1996 endnu en
The Commission points out that the illegal tip continued to receive consignments of waste, in spite of being placed under sequestration in 1990, since it is apparent from the Italian Government's reply to the reasoned opinion that, in September
KOMMISSIONEN MOD ITALIEN gang blev besluttet at afspærre den. For det første viser dette klart, at de trufne foranstaltninger har været virkningsløse.
1996, the tip was again placed under sequestration.
For det andet har afspærringsforanstaltningerne været utilstrækkelige, idet Den Italienske Republik på grund af forpligtelsen til at nå et bestemt resultat som fastlagt i direktiv 75/442 som ændret, er forpligtet ikke blot til at pålægge sanktioner for misbrug, men også til at genoprette en sund miljøsituation, der er i overensstemmelse med fællesskabs rettens krav.
On the other, those measures are inadequate because, by virtue of the obligation as to result imposed under the amended directive, the Italian Republic is obliged not only to penalise abuses but also to restore a sound environment in keeping with Community law.
Den italienske regering har gjort gældende, at det andet klagepunkt savner grundlag.
The Italian Government contends that the second head of claim is unfounded.
Herved anføres for det første, at de påberåbte bestemmelser kun fastlægger en pligt til at etablere eller udpege de myndigheder, der skal forestå affaldsforvaltningen.
First of all, the provisions relied on merely impose an obligation to designate the authorities entrusted with administrative functions in relation to the management of waste.
Den Italienske Republik har opfyldt denne forpligtelse, idet den har gennemført direktiv 75/442.
The Italian Republic has satisfied that obligation by transposing Directive 75/442 into national law.
Endvidere kan det ikke på grundlag af et enkelt konkret tilfælde afgøres, om den påståede forpligtelse er opfyldt.
Furthermore, it is contended, fulfilment of the alleged obligation cannot be assessed against the yardstick of a particular case.
Endelig har Kommissionen for at bevise overtrædelsen henholdt sig til forhold, der ikke er ført bevis for.
Finally, as evidence of the infringement, the Commission is said to rely on matters which are not substantiated by proof.
Da Domstolen har fastslået, at Den Italienske Republik har undladt at opfylde sine forpligtelser i henhold til artikel 4, stk. 1, i direktiv 75/442 som ændret for så vidt angår henkastning af affald i det vandløb, der løber i San Roccodalen, er det ufornødent at tage stilling til spørgsmålet, om de italienske myndigheder også har tilsidesat deres forpligtelse ifølge artikel 6 i direktiv 75/442 som ændret til at overvåge bortskaffelsen af dette affald, idet denne overtrædelse allerede er fastslået i forbindelse med undersøgelsen af det første klagepunkt.
Since the Court has found that the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under the first paragraph of Article 4 of the amended directive as regards the discharge of waste into the watercourse bisecting the San Rocco valley, there is no need to adjudicate on the issue of whether the competent authorities have also failed to fulfil their obligation under Article 6 of amended Directive 75/442 to supervise disposal operations in respect of that waste, an infringement already established in the context of the examination of the first head of claim.
Spørgsmålet om, hvorvidt de kompetente italienske myndigheder har tilsidesat deres forpligtelse til at tilrettelægge og tillade bortskaffelse af affaldet og har udvist den fornødne omhu og effektivitet for at standse henlæggelsen af affald på
The question whether the competent authorities failed to fulfil their obligations concerning the organisation and authorisation of wastedisposal operations, and whether they showed the degree of care and efficiency needed in order to bring the illegal tipping of waste in the San Rocco valley to an end, substantially
Det er derfor ufornødent at tage stilling til det andet klagepunkt om tilsidesættelse af artikel 6 i direktiv 75/442 som ændret.
Consequently, there is no need to adjudicate on the second head of claim alleging infringement of Article 6 of the amended directive.
Det tredje klagepunkt
The third head of claim
100 Kommissionen har med det tredje klagepunkt gjort gældende, at de kompetente myndigheder ikke har overholdt deres forpligtelse til at føre tilsyn med de virksomheder, der sørger for transport, indsamling, oplagring, deponering og behandling af deres eget affald, samt med de virksomheder, der indsamler affald for fremmed regning, hvilket er i strid med artikel 13 i direktiv 75/442 som ændret.
100 In its third head of claim, the Commission considers that the competent authorities failed, in breach of Article 13 of the amended directive, to satisfy the obligation to supervise undertakings which transport, collect, store, tip or treat their own waste or which collect or transport waste on behalf of others.
101 Den italienske regering har anført, at dette klagepunkt er aldeles grundløst, navnlig fordi artikel 13 foreskriver en kontrol vedrørende de personer, som har fået tilladelse til at forestå de forskellige faser i håndteringen af affaldet.
101 The Italian Government considers this claim to be unfounded, in particular because Article 13 provides for supervision as regards the persons authorised to deal with the different stages of waste management.
Kommissionen har imidlertid ikke bevist, at den ulovlige losseplads kan sættes i forbindelse med personer, der var omfattet af denne kontrol.
The Commission has adduced no proof that the illegal tipping was carried out by persons subject to such supervision.
102 Det bemærkes herved, at artikel 13 i direktiv 75/442 som ændret bestemmer, at anlæg eller virksomheder, der varetager bortskaffelse af affald som nævnt i
102 In that connection, Article 13 of the amended directive provides that establish ments or undertakings which carry out the operations referred to in Articles 9 to
KOMMISSIONEN MOD ITALIEN direktivets artikel 9-12, regelmæssigt kontrolleres på passende vis af de kompetente myndigheder.
12 thereof are to be subject to appropriate periodic inspections by the competent authorities.
104 Herefter skal, da der ikke foreligger oplysninger, hvoraf det fremgår, at det på den ulovlige losseplads henkastede affald stammede fra virksomheder, der er underkastet kontrol af den kompetente myndighed i medfør af artikel 6 i direktiv 75/442 som ændret, klagepunktet om tilsidesættelse af artikel 13 i direktiv 75/442 som ændret forkastes.
104 Thus, in the absence of evidence that the waste discharged into the illegal tip came from undertakings subject to supervision by the competent authority mentioned in Article 6 of the amended directive, the claim alleging infringement of Article 13 thereof must be rejected.
Det fjerde klagepunkt
The fourth head of claim
105 Kommissionen har med det fjerde klagepunkt nedlagt påstand om, at det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 8, første led, i direktiv 75/442 som ændret, idet den ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger med henblik på, at koncessionshaveren for et tufstenbrud i flodsengsområdet San Rocco, der tidligere var blevet benyttet som ulovlig losseplads, overlod affaldet til en privat eller offentlig indsamler eller til en bortskaffelsesvirksomhed.
105 In its fourth head of claim, the Commission seeks a declaration that, by failing to take the steps necessary to ensure that, with regard to a tufaceous hollow in the San Rocco riverbed, which had in the past been used for fly-tipping, the quarry operator had the waste handled by a private or public waste collector or by a waste disposal undertaking, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations in breach of the first indent of Article 8 of the amended directive.
106 Selv om den ulovlige losseplads tilsyneladende ikke længere benyttes, har Kommissionen anført, at de italienske myndigheder ikke ses at have truffet de nødvendige foranstaltninger for at få den for den ulovlige losseplads' drift ansvarlige person til at overlade affaldet til en privat eller offentlig indsamler eller
106 Although fly-tipping would appear no longer to be carried on, the Commission points out that there is nothing to suggest that the Italian authorities have adopted the measures necessary to compel the operator of the unlawful tip to have the waste handled by a private or public waste collector. Consequently, the
Den Italienske Republik har derfor ikke opfyldt sine forpligtelser i henhold til artikel 8, første led, i direktiv 75/442 som ændret.
Commission claims, the Italian Republic has failed to comply with its obligations under the first indent of Article 8 of the amended directive.
107 Den italienske regering har gjort gældende, at det fjerde klagepunkt savner grundlag.
107 The Italian Government contends that the fourth head of claim is unfounded.
Herved anføres, at det forhold, at stenbruddet blev benyttet som ulovlig losseplads, ikke beviser, at Den Italienske Republik har tilsidesat den nævnte bestemmelse, men blot at de italienske bestemmelser på området er blevet overtrådt.
In its view, the fact that the quarry was used for fly-tipping demonstrates not that the Italian Republic infringed that provision but merely that the relevant Italian provisions were contravened.
Ved at afspærre lossepladsen har de italienske myndigheder truffet de foranstaltninger, der var nødvendige for at bringe den ulovlige situation til ophør.
By placing the tip under sequestration, the Italian authorities took the steps necessary to put an end to the abuse.
108 Det er i den forbindelse tilstrækkeligt at fastslå, at den for en ulovlig losseplads ansvarlige person, når han dér modtager affald, bliver indehaver af dette affald.
108 In that connection, suffice it to state that, on receiving consignments of waste, the operator of an illegal tip becomes the holder of that waste.
Den Italienske Republik er derfor efter artikel 8 i direktiv 75/442 som ændret forpligtet til over for ham at træffe de nødvendige foranstaltninger, med henblik på at dette affald overlades til en privat eller offentlig indsamler, når den ansvarlige person ikke er i stand til at sikre affaldets nyttiggørelse eller bortskaffelse.
Article 8 of the amended directive accordingly imposes on the Italian Republic the obligation, in regard to that operator, to take the steps necessary to ensure that that waste is handed over to a private or public waste collector or a wastedisposal undertaking, where it is not possible for that operator himself to recover or dispose of the waste.
109 Den Italienske Republik har således, da den blot har anordnet afspærring af den ulovlige losseplads og rejst en straffesag mod den for nævnte losseplads ansvarlige person, ikke opfyldt den særlige forpligtelse, som pålægges den ved artikel 8 i direktiv 75/442 som ændret.
109 Thus, by confining itself to ordering the sequestration of the illegal tip and prosecuting the operator of that tip, the Italian Republic did not satisfy the specific obligation imposed on it by Article 8 of the amended directive.
110 Kommissionens fjerde klagepunkt om tilsidesættelse af artikel 8, første led, i direktiv 75/442 som ændret skal derfor lægges til grund.
no The Commission's fourth head of claim alleging infringement of the first indent of Article 8 of the amended directive must therefore be upheld.
KOMMISSIONEN MOD ITALIEN at sikre, at det affald, der henkastes i det vandløb, som løber i San Roccodalen, bortskaffes uden at skabe fare for menneskers sundhed og uden at skade miljøet, og idet den ikke har truffet de foranstaltninger, der er nødvendige for, at det affald, der er modtaget på en ulovlig losseplads, overlades til en privat eller offentlig indsamler eller til en bortskaffelsesvirksomhed.
COMMISSION V ITALY by not taking the measures necessary to ensure that waste stored in a fly-tip is handed over to a private or public waste collector or a wastedisposal undertaking, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under the first paragraph of Article 4 and the first indent of Article 8 of the amended directive.
112 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, pålægges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt påstand herom. Da Kommissionen har nedlagt påstand om, at Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger, og da denne i det væsentlige har tabt sagen, bør den tilpligtes at betale sagens omkostninger.
112 Under Article 69(2) of the Rules of Procedure, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs if they have been applied for in the successful party's pleadings.
På grundlag af disse præmisser udtaler og bestemmer
On those grounds,
Afsagt i offentligt retsmøde i Luxembourg den 9. november 1999.
Delivered in open court in Luxembourg on 9 November 1999.
Sag C-184/97
Case C-184/97
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tyskland
Commission of the European Communities v Federal Republic of Germany
»Traktatbrud — Rådets direktiv 76/464/EØF — forurening af vandmiljøet — manglende gennemførelse«
(Failure to fulfil obligations — Council Directive 76/464/EEC — Aquatic pollution — Failure to transpose)
Forslag til afgørelse fra generaladvokat J. Mischo fremsat den 10. juni 1999 I-7840 Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 11. november 1999 I-7856
Opinion of Advocate General Mischo delivered on 10 June 1999 Judgment of the Court (Sixth Chamber), 11 November 1999
Miljø — forurening af vandmiljøet — direktiv 76/464 — pligt til at fastsætte specifikke programmer med henblik på at formindske forureningen med visse farlige stoffer — rækkevidde — nødvendigheden af at fastlægge programmer og opstille kvalitetsmålsætninger sætninger
Environment — Water pollution — Directive 76/464 — Obligation to establish specific programmes to reduce the pollution caused by certain dangerous substances — Scope — Need to establish programmes and quality objectives
(Rådets direktiv 76/464, art. 6 og 7, og bilaget, liste I og II)
(Council Directive 76/464, Arts 6 and 7, and Annex, Lists I and II)
Miljø — forurening af vandmiljøet — direktiv 76/464 — pligt til at fastsætte specifikke programmer med henblik på at formindske forureningen med visse farlige stoffer — begrebet program
Environment — Water pollution — Directive 76/464 — Obligation to establish specific programmes to reduce the pollution caused by certain dangerous substances — Meaning of 'programme'
Miljø — forurening af vandmiljøet — direktiv 76/464 — pligt til at fastsætte specifikke programmer med henblik på at formindske forureningen med visse farlige stoffer — berørte vandområder — begreb (Rådets direktiv 76/464, art. 7, stk. 1) medlemsstaterne ikke kan sammenlignes med henblik på at blive harmoniseret, og dermed hindre den fulde anvendelse af direktivet.
Environment — Water pollution — Directive 76/464 — Obligation to establish specific programmes to reduce the pollution caused by certain dangerous substances — Waters affected — Meaning (Council Directive 76/464, Art. 7(1)) governing water protection in the Member States, thus preventing full implementation of the Directive.
De stoffer, som henhører under liste I i direktiv 76/464 om forurening, der er forårsaget af udledning af visse farlige stoffer i Fællesskabets vandmiljø, og for hvilke Rådet endnu ikke har fastsat grænseværdier for emission, således som det kræves i henhold til direktivets artikel 6, skal foreløbig behandles som stoffer, der henhører under liste II, og for hvilke de nærmere regler er fastsat i direktivets artikel 7.
Substances mentioned in List I of Directive 76/464 on pollution caused by certain dangerous substances discharged into the aquatic environment of the Community, in respect of which the Council has not yet determined emission limit values, as provided for in Article 6 of the Directive, must be provisionally treated as List II substances governed by Article 7 of the Directive.
Det følger navnlig af denne bestemmelse, at medlemsstaterne dels skal fastlægge programmer, der indeholder kvalitetsmålsætninger for vand, dels skal gøre enhver udledning af stoffer, der er opført på liste II, betinget af, at der meddeles en forud gående tilladelse, hvori der fastsættes emissionsnormer, som beregnes på grundlag af disse kvalitetsmålsætninger. ger.
Under that provision Member States are required, inter alia, to adopt programmes which include both water quality objectives and a require ment that any discharge of List II substances be subject to prior authorisation specifying emission standards calculated on the basis of those quality objectives.
For så vidt angår nødvendigheden af, at kvalitetsmålsætninger overholdes, er Rådet ved direktivets artikel 6, stk. 2, pålagt en forpligtelse til at opstille sådanne målsætninger for de stoffer, der er opført på liste I, og medlems staterne er efter artikel 7, stk. 3, pålagt en tilsvarende forpligtelse med hensyn til de stoffer, som er opført på liste II.
As regards the need to respect quality objectives, although Article 6(2) of the Directive requires the Council to lay down the quality objectives for List I substances, Article 7(3) of the Directive imposes the same obligation on Member States with regard to List II substances.
Fællesskabslovgiver har således lagt særlig vægt på, at der opstilles kvalitetsmålsætninger for samtlige de stof fer, som er omfattet af direktivet.
The Community legislature therefore attaches particular impor tance to the laying down of quality objectives for all the substances refer red to in the Directive.
Heraf følger, at en medlemsstats fast læggelse af grænseværdier for emission af de stoffer, der er opført på liste II til direktivet, ikke i sig selv er tilstrækkelig til, at den fritages for at fastlægge programmerne i henhold til direktivets artikel 7.
Accordingly, the specification by a Member State of limit values for emissions of List II substances is not sufficient to exempt that Member State from drawing up the programmes pro vided for in Article 7 of the Directive.
Henset til, at der skal fastlægges pro grammer og opstilles kvalitetsmålsætninger, fritager den omstændighed, at det tilstræbte resultat eventuelt er opnået gennem en forbedring af vand kvaliteten, ikke en medlemsstat fra at træffe de foranstaltninger, som følger af direktivets artikel 7.
In view of the need to draw up programmes and quality objectives, the fact that the result sought by the Directive may be attained by an improvement in water quality does not dispense a Member State from its obligation to adopt the measures pro vided for in Article 7 of the Directive.
En medlemsstats manglende fastlæggelse af sådanne programmer kan medføre, at de forskellige ordninger om beskyttelse af vandområderne i
Failure by a Member State to draw up such programmes may undermine the comparative examination for the purposes of harmonising the different rules
De programmer, som medlemsstaterne er forpligtet til at fastlægge i henhold til
The programmes to be drawn up by Member States under Article 7 of
KOMMISSIONEN MOD TYSKLAND
COMMISSION V GERMANY
Eftersom programmerne i henhold til artikel 7, stk. 1, i direktiv 76/464 har til formål at formindske forureningen af vandområderne, omfatter forpligtelsen til at fastlægge sådanne program mer således også de vandområder, der er berørt af udledninger af stoffer eller energi, som henhører under udtrykket »forurening« i direktivets artikel 1, stk. 2, litra e).
Since the purpose of the programmes referred to in Article 7(1) of Directive 76/464 is to reduce water pollution, the requirement to draw up those pro grammes extends to waters affected by discharges of substances or energy coming within the definition of 'pollution' in Article l(2)(e) of the Directive.
artikel 7 i direktiv 76/464, skal være specifikke, dvs. at de skal fastlægge en overordnet og sammenhængende politik, der indebærer en konkret og detaljeret planlægning, som dækker hele det nationale område og vedrører formindskelse af forurening forårsaget af samt lige de stoffer, som er opført på liste II, og som er relevante for de særlige forhold i hver enkelt medlemsstat, på grundlag af kvalitetsmålsætninger for recipientvande, som er fastsat i disse programmer.
Directive 76/464 must be specific, that is to say, they must embody a comprehensive and coherent approach, cover ing the entire national territory and providing practical and coordinated arrangements for the reduction of pollution caused by any of the substances in List II which are relevant in the particular context of the Member State concerned, in accordance with the quality objectives fixed by those pro grammes for the waters affected.
Det følger heraf, at medlemsstaternes forpligtelse til at fastlægge program mer, som indeholder kvalitetsmålsætninger, ikke er betinget af, at det konstateres, om vandområderne faktisk er forurenet med stoffer, der er opført på liste II, og som er omfattet af reglerne i direktivets artikel 7, men af, at disse stoffer udledes i vandmiljøet.
Consequently, neither general rules nor ad hoc measures adopted by a Member State which, though comprising a wide range of water-protection standards, none the less do not lay down quality objectives relating to a given water course or area of water can be deemed to constitute a programme within the meaning of Article 7 of the Directive.