natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det skal bemærkes, at Domstolen i dommen af 10. oktober 1978 i Hansen-sagen fastslog, at traktatens artikel 95 ikke gjaldt for DOM fra traktatens ikrafttræden.
In the judgment in Lancry, cited above, the Court specified that, by expressly authorising the Council to determine the conditions of application only of those Treaty provisions not listed in its first subparagraph, Article 227(2) excludes the possibility of derogating from the application in the French overseas departments of the provisions which are mentioned therein, including those relating to the free movement of goods.
Eftersom Rådet ikke vedtog beslutninger på forslag af Kommissionen i medfør af artikel 227, stk. 2, andet afsnit, blev derimod alle de andre bestemmelser i traktaten, herunder artikel 95, uden videre gældende for DOM.
To interpret Article 235 of the Treaty as allowing the Council to suspend, even temporarily, the application of Articles 9,12 and 13 of the Treaty in the French overseas departments would be to disregard the fundamental distinction established by Article 227(2) and to deprive its first subparagraph of its effectiveness.
I dom af 16. juli 1992, Legros m.fl., og af 9. august 1994, Lancry m.fl., kendte Domstolen for ret, at en afgift som den gamle særtold, der alene påhvilede importen til DOM, var en afgift med tilsvarende virkning som indførselstold.
The Court accordingly declared Decision 89/688 invalid in so far as Article 4 thereof authorised the French Republic to maintain the old octroi de mer arrangements in force until 31 December 1992.
I den ovennævnte dom i Lancry-sagen fastslog Domstolen, at da artikel 227, stk. 2, udtrykkeligt kun bemyndiger Rådet til at fastlægge betingelserne for anvendelsen af de traktatbestemmelser, som ikke opregnes i stk. 2, første afsnit, er det hermed udelukket at forsyne
It follows that the Council cannot, on any view, authorise a system of general or systematic exemptions which would amount to the reintroduction of a charge equivalent to a
Det bestemmes indledningsvis i artikel 2, stk. 3, første afsnit, i beslutning 89/688, at fritagelserne skal medvirke til fremme eller opretholdelse af en erhvervsaktivitet i DOM og indgå i den økonomiske og sociale udviklingsstrategi for hvert DOM under hensyn til den fællesskabsstøtteramme, der er fastsat herfor.
Next, under the second subparagraph of Article 2(3) of Decision 89/688, exemption arrangements are to be notified to the Commission, which is to define its position within two months on the basis of the conditions laid down in order to qualify for an exemption, thus allowing for strict control by the Commission of local production benefiting from the exemption.
de bestemmelser, som nævnes dér, med undtagelser vedrørende deres anvendelse i DOM, hvilket også gælder bestemmelserne om frie varebevægelser.
Whilst it is true that Article 226 of the Treaty applied, according to its terms, only during the transitional period, the third subparagraph of Article 227(2) refers back to the procedures for which it provides.
En fortolkning af traktatens artikel 235, hvorefter Rådet, også blot midlertidigt, ville kunne suspendere anvendelsen i DOM af traktatens artikel 9, 12 og 13, ville tilsidesætte den grundlæggende sondring, der opstilles i artikel 227, stk. 2, og fratage første afsnit dets tilsigtede virkning.
Article 226 specifies that urgent protective measures cannot be adopted unilaterally by the Member States but only with the intervention of the Community institutions, which may authorise only strictly necessary derogations for limited periods, giving priority to such measures as least disturb the functioning of the common market.
Endvidere bestemmes det i artikel 2, stk. 3, andet afsnit, i beslutning 89/688, at Kommissionen underrettes om fritagelsesordningen og tager stilling hertil inden for en frist på to måneder på grundlag af de betingelser, som en afgiftsfritagelse skal opfylde, og dette giver Kommissionen mulighed for nøje at kontrollere de lokale produktioner, der er omfattet af den nævnte fritagelse.
Finally, under the first subparagraph of Article 3 of Decision 89/688, the Commission must submit to the Council a report on the implementation of the exemption arrangements in order to ascertain their effect, in particular, on the free movement of products within the Community.
Heraf følger, at Rådet ikke under nogen omstændigheder kan give bemyndigelse til en ordning for afgiftsfritagelse af almindelig eller systematisk karakter, der kan medføre, at der på ny indføres en afgift med tilsvarende virkning som told i strid med traktatens artikel 9, 12 og 13.
Decision 89/688 must therefore be examined in order to determine whether it meets the above criteria.
Endelig bestemmes det i artikel 3, stk. 1, i beslutning 89/688, at Kommissionen skal forelægge Rådet en rapport om anvendelsen af fritagelsesordningen med henblik på en kontrol af dennes indvirkning på blandt andet varernes frie bevægelighed inden for Fællesskabet.
The imposition of the strict conditions laid down in Article 2(3) of Decision 89/688, interpreted in the light of the limits laid down in Article 226 of the Treaty for derogations from the provisions of the Treaty, must be held to be such as to ensure that the system of precisely determined exemptions is compatible with the Treaty.
Selv om traktatens artikel 226 efter sit eget indhold kun fandt anvendelse i overgangsperioden, må det bemærkes, at traktatens artikel 227, stk. 2, tredje afsnit, henviser til de i denne bestemmelse fastsatte fremgangsmåder.
The system of exemptions, as a support measure for local production, which encounters difficulties as a result of its isolation and distance from metropolitan France, is subject to strict conditions.
Det præciseres således i denne bestemmelse, at uopsættelige beskyttelsesforanstaltninger ikke må træffes ensidigt af medlemsstaterne, men forudsætter en indgriben fra Fællesskabets institutioner, der kun må give tilladelse til særordninger, der er ubetinget nødvendige og tidsmæssigt begrænsede, og idet der fortrinsvis vælges foranstaltninger, som mindst muligt forstyrrer fællesmarkedets funktion.
First, under the first subparagraph of Article 2(3) of Decision 89/688, the exemptions must contribute to the promotion or maintenance of an economic activity in the French overseas departments and be in line with the economic and social development strategy of each French overseas department, taking account of its Community aid framework.
Det må fastslås, at det som følge af de strenge betingelser, der pålægges i artikel 2, stk. 3, i beslutning 89/688, og som skal fortolkes i lyset af de grænser, traktatens artikel 226 fastsætter for at fravige traktatens bestemmelser, er muligt at sikre, at der er overensstemmelse mellem ordningen med præcist angivne afgiftsfritagelser og bestemmelserne i traktaten.
It follows that Decision 89/688, in so far it authorises a system of exemptions from the charge termed octroi de mer, provided that such exemptions are granted in accordance with the strict conditions which it lays down, is therefore not incompatible with Articles 9, 12 and 13 of the Treaty, and that the temporary derogations from Article 95 for which it provides are justified in accordance with Article 227(2), read in conjunction with Article 226, of the Treaty.
Det følger af det anførte, at beslutning 89/688 ikke er uforenelig med traktatens artikel 9,12 og 13, for så vidt som den giver bemyndigelse til en ordning med fritagelse for afgiften »octroi de mer«, forudsat at fritagelsen gives under overholdelse af de i beslutningen fastsatte strenge betingelser, og at de i beslutningen hjemlede midlertidige fravigelser af artikel 95 er berettigede i medfør af traktatens 227, stk. 2, sammenholdt med artikel 226.
'Consideration of Council Decision 89/688/EEC of 22 December 1989 concerning the dock dues in the French overseas departments, in so far as it authorises a system of exemptions from the charge termed octroi de mer subject to strict conditions which it lays down, has disclosed no factor of such a kind as to affect its validity.'
Det hedder i domskonklusionen:
He suggested that the Court reply as follows:
»Gennemgangen af Rådets beslutning 89/688/EØF af 21 december 1989 om særtoldordningen i de franske oversøiske departementer har intet frembragt, der kan rejse tvivl
'Article 2(3) of Council Decision 89/688/EEC of 22 December 1989 concerning the dock dues in the French overseas departments is invalid in so far as it authorises the introduction of a systme of tax
Generaladvokat G. Tesauro fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 20. marts 1997.
exemptions which is incompatible with Articles 9 and 12 of the Treaty, or else contrary to articel 95, and which is not permitted under Article 227(2).'
19. februar 1998 direktiv omsætningsafgift
19 February 1998
— bidrag til driften af handelskamre
Preliminary ruling
Præjudiciel »Artikel 33 i sjette ('Kammerumlage') « (Femte Afdeling)
(Article 33 of the Sixth Directive — Turnover taxes ­ Levy towards the functioning of chambers of commerce (Kammerumlage)) (Fifth Chamber)
Ved kendelse afsagt den 18. september 1996 har Verwaltungsgerichtshof stillet to præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 17 og 33 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF (herefter »sjette direktiv«).
By order of 18 September 1996, the Austrian Verwaltungsgerichtshof (Administrative Court) referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Articles 17 and 33 of the Sixth Council Directive (77/388/EEC) (hereinafter 'the Sixth Directive').
Med sine spørgsmål ønsker den nationale ret reelt oplyst, om sjette direktiv, særligt artikel 17, stk. 2, og artikel 33, er til hinder for et bidrag som KU 1, der skal betales af de medlemmer af handelskamre, hvis omsætning overstiger et bestemt beløb, og som hovedregel beregnes på grundlag af den moms, der er inkluderet i prisen på de goder og tjenesteydelser, som er leveret til eller ydet dem, og ikke kan fradrages i den moms, de skal svare for de erhvervsmæssige transaktioner, de foretager.
Article 33 of the Sixth Directive accordingly permits a Member State to maintain or introduce taxes, duties or charges on the supply of goods, the provision of services or imports only if they cannot be characterised as turnover taxes.
Spørgsmålene er stillet i forbindelse med en tvist mellem SPAR Österreichische Warenhandels AG og Finanzlandesdirektion für Salzburg vedrørende SPAR's forpligtelse til at betale »Kammerumlage« som fastsat i artikel 57, stk. 16, i Handelskammergesetz (østrigsk lov om handelskamre (herefter »HKG«), normalt benævnt »Kammerumlage 1« (herefter »KU 1«).
Those questions were raised in proceedings between SPAR Österreichische Warenhandels AG and the Finanzlandesdirektion für Salzburg concerning the imposition on that company of the Kammerumlage, a levy provided for in Article 57(1) to (6) of the Handelskammergesetz (Austrian Law on Chambers of Commerce, (hereinafter the 'HKG'), referred to as the Kammerumlage 1 (hereinafter 'the KU Γ).
Det følger af sjette direktivs artikel 33, at en medlemsstat kun må opretholde eller indføre skatter og afgifter, der rammer levering af goder, udførelse af tjenesteydelser eller indførsler, såfremt de ikke har karakter af omsætningsafgift.
However, Community law, as it now stands, does not contain any specific provision excluding or limiting the power of Member States to introduce taxes, duties or charges other than turnover taxes. It is clear even from the terms of Article 33 of the Sixth Directive that Community law permits systems of taxation to exist concurrently with VAT.
KU 1 er et af de bidrag, der tjener til finansiering afhandelskamrene og forbunds handelskammeret. kammeret.
In that connection, the Court has stated that taxes, duties and charges must in any event be regarded as being imposed on the movement of goods and services in a way comparable to
momsbeløb, der direkte er blevet svaret af priserne på de forskellige elementer, der indgår i prisdannelsen.
VAT if they exhibit the essential characteristics of VAT.
Derimod indeholder fællesskabsretten på sit nuværende udviklingstrin ingen særlige bestemmelser, der udelukker eller begrænser medlemsstaternes mulighed for at indføre andre skatter eller afgifter end omsætningsafgifter.
The Court has consistently held that the principle of the common system of VAT consists, by virtue of Article 2 of the First Council Directive of 11 April 1967 on the harmonisation of legislation of Member States concerning turnover taxes, in the application to goods and services up to the retail stage of a general tax on consumption which is exactly proportional to the price of the goods and services, irrespective of the number of transactions which take place in the production and distribution process before the stage at which the tax is charged.
Det fremgår endog af artikel 33 i sjette direktiv, at fællesskabsretten giver mulighed for, at der ud over merværdiafgiftssystemet findes andre afgiftsordninger.
However, VAT is chargeable on each transaction only after deduction of the amount of VAT borne directly by the costs of the various price components.
Et bidrag som KU 1 pålægges imidlertid ikke omsætningen af goder og tjenesteydelser og rammer ikke den erhvervsmæssige omsætning på tilsvarende måde som moms.
The procedure for deduction is so arranged by Article 17(2) of the Sixth Directive that taxable persons are authorised to deduct from the VAT for which they are liable the VAT which the goods or services have already borne.
For det første beregnes det omtvistede nationale bidrag ikke på grundlag af den levering af goder og tjenesteydelser, som den afgiftspligtige har udført, og de indførsler, som han har foretaget, men derimod på grundlag af de transaktioner af denne art, som den afgiftspligtiges leverandører har foretaget i forhold til ham.
A levy such as the KU 1 is not imposed on the movement of goods and services and does not affect commercial transactions in a manner comparable to VAT.
Domstolen har i den forbindelse fastslået, at skatter og afgifter, der har momsens væsentligste kendetegn, under alle omstændigheder må anses for at ramme omsætningen af varer og tjenesteydelser på tilsvarende måde som moms.
First, the national levy at issue in the main proceedings is calculated not on the basis of the supply of goods, the provision of services and imports by the taxable person but, on the contrary, on the basis of those made on his behalf by his suppliers.
For det andet udgør grundlaget for opkrævningen af et bidrag som KU 1 derfor ikke det beløb, der er opnået eller skal opnås som modydelse for økonomiske transaktioner, som den afgiftspligtige har foretaget.
Second, the basis of assessment of a levy such as the KU 1 is not therefore the amount obtained or to be obtained by way of consideration for the business operations carried out by the taxable person.
Bidraget er heller ikke proportionalt med prisen for de goder eller tjenesteydelser, som er leveret af den afgiftspligtige.
Nor is the levy proportional to the price of the goods and services supplied by the taxable person.
Endelig opkræves et bidrag som KU 1 ikke i alle produktions- og handelsled.
Finally, a levy such as the KU 1 is not charged at all stages of production and distribution.
Særligt er det sidste led, hvor der sker et salg til forbrugeren, ikke berørt.
In particular, it does not affect the final stage of the sale to the consumer.
Det bemærkes endvidere, at da KU 1 ikke har momsens væsentlige kendetegn, kræver artikel 17, stk. 2, i sjette direktiv ikke, at den afgiftspligtige skal kunne fradrage bidraget i sit afgiftstilsvar.
Furthermore, since the KU 1 does not exhibit the essential characteristics of VAT, Article 17(2) of the Sixth Directive does not require that the taxable person should be able to deduct it from the tax which he is liable to pay.
•Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, særlig direktivets artikel 17, stk. 2, og artikel 33, er ikke til hinder for et bidrag som Kammerumlage, som fastsat ved artikel 57, stk 16, i Handelskammergesetz, der skal betales af de medlemmer af handelskamre, hvis omsætning overstiger et bestemt beløb, og som hovedregel beregnes på grundlag af den merværdiafgift, der er inkluderet i prisen på de goder og tjenesteydelser, som er leveret til etter ydet dem, og ikke kan fradrages i den merværdiafgift, de skal svare for de erhvervsmæssige transaktioner, de foretager.«
'The Sixth Council Directive (77/388/EEC) of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment, and in particular Articles 17(2) and 33 thereof, does not preclude a levy such as the Kammerumlage, provided for in Article 57(1) to (6) of the Handelskammergesetz, which is payable by members of chambers of commerce whose turnover exceeds a certain amount, is calculated in principle on the basis of the VAT included in the price of the goods and services supplied to them, and à not deductible from the VAT payable by them on the commercial transactions which they carry out.'
Generaladvokat S. Alber fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Femte Afdelingl den 20. november 1997.
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 20 November 1997.
»Artikel 33 i Rådets sjette direktiv (77/388/EØF) af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, indebærer ikke et forbud mod, at en medlemsstat opkræver en afgift, som udmåles efter en fast sats på følgende beregningsgrundlag: a) den omsætningsafgift, som skal svares på grund af leveringer eller andre ydelser til den afgiftspligtige til brug i dennes virksomhed fra andre virksomheder, når bortses fra virksomhedsoverdragelser, og b) den omsætningsafgift, som skal svares af den afgiftspligtige på grund af indførsel af goder til brug for dennes virksomhed eller på grund af en erhvervelse inden for Fællesskabet til brug for denne virksomhed.
Article 33 of the Sixth Council Directive (77/388/EEC) of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes - Common system of value added tax: uniform basis of assessment does not preclude an Member State from levying a fixed-rate tax on the following basis of assessment:
Det er dermed ufornødent at undersøge spørgsmålet om artikel 17 i det sjette direktiv.«
On that interpretation, there is no need to consider Article 17 of the Sixth Directive
Sag C-309/95 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Rådet for Den Europæiske Union Statsstøtte
Case C-309/95 Commission of the European Communities ν Council of the European Union State aid
»Ekstraordinær støtte til producenter af bordvin i Frankrig« (Sjette Afdeling)
(Exceptional aid to producers of table wine in France) (Sixth Chamber)
Da beslutningen ikke er blevet offentliggjort i De Europæhke Fællesskabers Tidende og heller ikke er meddelt Kommissionen i dennes egenskab af adressat, har to-månedersfristen i forhold til Kommissionen først kunnet begynde at løbe fra den dag, hvor Kommissionen fik kendskab til beslutningen.
By application lodged at the Court Registry on 29 September 1995, the Commission of the European Communities brought an action for the annulment of the Council's decision of 22 June 1995 on the granting of exceptional aid to producers of table wine in France (hereinafter 'the Decision').
Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 29. september 1995 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber nedlagt påstand om annullation af Rådets beslutning af 22. juni 1995 om ydelse af en ekstraordinær støtte til producenter af bordvin i Frankrig (herefter »beslutningen«).
Since the Decision was neither published in the Official Journal of the European Communities nor notified to the Commission as addressee, the period of two months could begin to run with regard to that institution only as from the day on which the Decision came to its knowledge.
EF-traktatens artikel 173, stk. 5, bestemmer, at de i denne artikel omhandlede klager skal indgives inden to måneder, efter at retsakten, alt efter sin art, er offentliggjort eller meddelt klageren, eller i mangel heraf senest to måneder efter, at klageren har fået kendskab til den.
Under the fifth paragraph of Article 173 of the EC Treaty, the proceedings provided for in that article are to be instituted within two months of the publication of the measure, or of its notification to the applicant, or, in the absence thereof, of the day on which it came to the knowledge of the latter, as the case may be.
Det bemærkes, at det fremgår af Domstolens praksis, at er en retsakt hverken offentliggjort eller meddelt, skal den, som er bekendt med, at retsakten berører ham, selv inden for en rimelig frist begære retsaktens fuldstændige ordlyd meddelt, og at søgsmålsfristen først løber fra det tidspunkt, da den berørte tredjemand erhverver et så nøjagtigt kendskab til retsaktens indhold og begrundelse, at han kan gøre brug af sin søgsmålsret.
According to the case-law of the Court, in the absence of publication or notification, it is for the party which has knowledge of a decision concerning it to request the whole text thereof within a reasonable period and the period for bringing an action can begin to run only from the moment at which the third party concerned acquires precise knowledge of the content of the decision in question and of the reasons on which it is based in such a way as to enable it to exercise its right of action.
Det er ubestridt, at beslutningen ikke er blevet offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
It is common ground that the Decision was not published in the Official Journal of the European Communities.
Kommissionen har haft nøjagtigt og detaljeret kendskab til beslutningen senest den 23. juni 1995. Den frist, Kommissionen herefter havde til at anlægge sag, begyndte derfor at løbe den 24. juni 1995 og udløb den 26. august 1995, inklusive forlængelse under hensyn til afstanden.
Under Article 191(3) of the Treaty decisions other than those which, pursuant to Article 191(1), are to be published in the Official Journal of the European Communities are to be notified to those to whom they are addressed and are to take effect upon such notification.
Da stævningen er indleveret den 29. september 1995, må sagen afvises.
According to Article 2 of the Decision, its addressee was the French Republic.
Ifølge beslutningens artikel 2 var beslutningen rettet til Den Franske Republik.
Since the application was lodged on 29 September 1995, the application must be dismissed as inadmissible
Det hedder i domskonklusionen:
Dismisses the application as inadmissible;
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagens omkostninger.
Orders the Commission to pay the costs;
Den Franske Republik bærer sine egne omkostninger.«
Orders the French Republic to bear its own costs.'
Generaladvokat G. Posmas fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet ("Sjette Afdeling) den 24. april 1997.
Advocate General G. Cosmas delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 24 April 1997.
»1) Rådet for Den Europæiske Union frifindes
He suggested that the Court should:
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagens omkostninger.«
(1) dismiss the action brought by the Commission;
Sag C-8/97 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Hellenske Republik Regler for virksomhederne
Case C-8/97 Commission of the European Communities ν Hellenic Republic Company law
19. februar 1998 manglende gennemførelse«
19 February 1998
»Traktatbrudssøgsmål — direktiv 90/434/EØF (Sjette Afdeling) nødvendige for at gennemføre direktivet.
Directive 90/434/EEC - Failure to
Den gør gældende, at et udkast til lov til om inkorporering af direktivets bestemmelser i den græske retsorden er i begreb med at blive vedtaget i det hellenske parlament.
(Failure by a Member State to fulfil obligations transpose) (Sixth Chamber) that the draft law incorporating the provisions of the Directive in the Greek legal system is about to be adopted by the Greek Parliament.