natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I denne sammenhæng fremgår det klart af artikel 2, litra d), i direktiv 79/623, at den pågældende retsundergivne har adgang til at godtgøre, at misligholdelsen ikke har haft egentlige følger for det rette forløb af den pågældende toldprocedure, hvilket medfører, at de kompetente nationale myndigheder har en ubetinget og utvetydig forpligtelse til at vurdere de beviser, der herved fremlægges.
Lastly, it should be recalled that in Joined Cases 186/82 and 187/82 Esercizio Magazzini Generali and Mellina Agosta the Court held, albeit implicitly, that Article 4 of the directive, a similar provision to the one under consideration, had direct effect.
Endelig bemærkes, at Domstolen i dom af 5. oktober 1983 har anerkendt, selv om det er underforstået, at artikel 4 i direktivet, der svarer til den bestemmelse, der behandles her, har direkte virkning.
By this question, the national court is essentially asking whether Article 2(d) of Directive 79/623 is
I denne sag er den misligholdelse, som de berørte retsundergivne hævdes at have begået, langt mere alvorlig.
In this case, the seriousness of the irregularities of which the persons concerned are accused differs considerably.
Det påhviler de kompetente nationale myndigheder under de nationale domstoles kontrol sag for sag at vurdere, om de pågældende landbrugsbedrifter har kunnet godtgøre, at den pågældende misligholdelse ikke har haft egentlige følger for det rette forløb af den pågældende toldprocedure.
It is for the competent national authorities to determine, on a case-by-case basis, subject to review by the national courts, whether the agricultural undertakings in question could have proved that the irregularities in question had no significant effect on the operation of the customs arrangements in question.
Artikel 2, litra d), i Rådets direktiv 79/623/EØF af 25. juni 1979 om harmonisering af de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser om toldskyld har direkte virkning og giver private rettigheder, som de kan gøre gældende over for en medlemsstat, der ikke har gennemført direktivet i national ret, og som de nationale domstole skal beskytte.
Article 2(d) of Directive 79/623 is also applicable where Commission Regulation (EEC) No 612/77 of March 1977 laying down rules for the application of the special import arrangements in respect of certain young male bovine animals for fattening
Generaladvokat P. Léger fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Sjette Afdeling) den 7. marts 1996.
Advocate General P. Léger delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 7 March 1996.
•1) Artikel 2, litra d), i Rådets direktiv 79/623/EØF af 25. juni 1979 om harmonisering af de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser om toldskyld har et sådant indhold, at bestemmelsen kan finde umiddelbar anvendelse i den forstand, at den skaber rettigheder for borgerne, som disse kan gøre gældende over for en medlemsstat, når denne ikke har gennemført bestemmelsen i national ret.
Artide 2(d) of Council Directive 79/623/EEC of 25 June 1979 on the harmonization of provisions laid down by law, regulation or administrative action relating to customs debt meets the necessary criteria for direct applicability and for conferring rights on individuals, which they can rely upon against a Member State when it has not been transposed into the internal law of that State.
2) Undlader en importør af ungtyre bestemt til opfedning at iagttage det formelle krav i henhold til artikel 1, stk. 1, litra d), i Kommissionens forordning (EØF) nr. 612/77 af 24. marts 1977 om fastsættelse af gennemførelsesbestemmelser for den særlige importordning for visse ungtyre bestemt til opfedning, som ændret ved artikel 7, stk. 1, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1384/77 af 27. juni 1977, har dette egentlige følger for toldordningens gnidningsløse funktion, jf. artikel 2, litra d), i direktiv 79/623.«
Failure, by an importer of young male bovine animals intended for fattening, to observe the formality provided for in Article l(l)(d) of Commission Regulation (EEC) No 612/77 of 24 March 1977 laying down rules for the application of the special import arrangements in respect of certain young male bovine animals for fattening, as amended by Article 7(1) of Commission Regulation (EEC) No 1384/77 of 27 June 1977, has a significant effect on the correct operation of the customs regime in question, within the meaning of Article 2(d) of Directive 79/623.»
Sag C-289/94 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Italienske Republik Tilnærmelse af lovgivningerne
Case C-289/94 Commission of the European Communities ν Italian Republic Approximation of laws
»Traktatbrud — pligt til at give information 83/189/EØF« (Sjette Afdeling)
Duty of prior notification under Directive 831189I EEC)
Kommissionen gør gældende, at disse fire dekreter skulle have været tilstillet den i udkast i henhold til artikel 8, stk. 1, i direktiv 83/189, som ændret ved direktiv 88/182 (»direktiv
The Commission takes the view that those four decrees should have been notified to it at the draft stage in accordance with Article 8(1) of Directive 83/189, as amended by Directive 88/182 («Directive 83/189»), which requires Member States to communicate any draft technical regulation to the Commission immediately, save where such regulation merely transposes the full text of an international or European standard, and to make a brief statement of the grounds which make the enactment of such a technical regulation necessary.
Ved stævning indleveret til Domstolen den 24. oktober 1994 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 8 og 9 i Rådets direktiv 83/189/EØF af 28. marts 1983 som ændret ved Rådets direktiv 88/182/EØF af 22. marts 1988, ved at vedtage sundhedsministerens fire dekreter nr. 256 og nr.
By application lodged at the Court on 24 October 1994, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by issuing four Ministry of Health Decrees, namely Nos 256 and 257 of 1 August 1990 and those of 1 September 1990 and 7 June 1991, without notifying them to the Commission at the draft stage, the Italian Republic failed to fulfil its obligations under Articles 8 and 9 of Council Directive 83/189/EEC of 28 March 1983, as amended by Council Directive 88/182/EEC of 22 March 1988.
Dekret nr. 257 af 1. august 1990 og dekretet af 1. september 1990
Decree No 257 ofl August 1990 and the Decree of 1 September 1990
Ministerielt dekret nr. 256 af 1. august 1990
Ministerial Decree No 256 of 1 August 1990
Den Italienske Republik har først gjort gældende, at dekret nr. 256 ikke er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 83/189, idet direktivets bestemmelser ikke er tekniske forskrifter i direktivets artikel 1, stk. 5's forstand.
In the first place, the Italian Republic considers that Decree No 256 does not fall within the scope of Directive 83/189, since the provisions it contains do not constitute technical regulations within the meaning of Article 1(5) of the directive.
Dekretet vedrører kvaliteten af det vand, hvori der produceres toskallede skaldyr, men ikke de egenskaber, der er en forudsætning for handel med dem.
The decree concerns the quality of the waters intended for the cultivation of edible lamel list branch molluscs and not the characteristics required for their marketing.
Den Italienske Republik har gjort gældende, at Rådets direktiv 91/492/EØF af 15. juli 1991 om sundhedsmæssige betingelser for produktion og afsætning af levende toskallede bløddyr blev vedtaget den 15. juli 1991, altså før Kommissionen den 2. december 1991 fremsendte den begrundede udtalelse vedrørende dekret nr. 257 af 1. august 1990 og dekretet af 1. september 1990.
The Italian Republic argues that Council Directive 91/492 of 15 July 1991 laying down the health conditions for the production and the placing on the market of live bivalve molluscs was adopted on 15 July 1991, prior to the dispatch by the Commission on 2 December 1991 of the reasoned opinion concerning Decree No 257 of 1 August 1990 and the Decree of 1 September 1990.
Den gør gældende, at disse to dekreter derfor er blevet til bestemmelser, der gennemfører direktiv 91/492, og at den således var fritaget for at give underretning om dem i medfør af artikel 10 i direktiv 83/189.
It therefore considers that those two decrees were transformed into provisions implementing Directive 91/492, and that it was therefore relieved of the obligation to notify them, pursuant to Article 10 of Directive 83/189.
Disse to dekreter havde ligesom dekret nr. 256 et begrænset formål, idet hensigten var at forhindre forekomsten af nye giftige mikroalger ved at udbygge de eksisterende og at indføre nye analysemetoder.
Like Decree No 256, those two decrees had a limited purpose, consisting in preventing the appearance of new toxic micro-algae by strengthening existing methods of analysis and introducing new ones.
Direktiv 91/492 indeholder langt mere vidtgående bestemmelser vedrørende afsætning ikke blot af toskallede bløddyr, men også af pighude, sækdyr og havsnegle.
Although Decree No 256 does concern certain aspects of the quality of the waters intended for edible lamellibranch molluscs, it nevertheless establishes, as the Commission has rightly pointed out, a very close correlation between the quality of waters used for such cultivation and the marketing of lamellibranch molluscs for human consumption.
Selv om dekret nr. 256 vedrører forskellige spørgsmål i forbindelse med kvaliteten af det vand, der er bestemt til at modtage spiselige toskallede skaldyr, etableres der herved alligevel, som Kommissionen med føje har fremhævet, en meget snæver sammenhæng mellem kvaliteten af produktionsvandet og markedsføringen af toskallede skaldyr til konsum.
Thus, only molluscs grown in waters complying with the technical specifications laid down by Decree No 256 may be marketed. Compliance with those
Således kan alene skaldyr produceret i vand, der opfylder de tekniske specifikationer ifølge dekret nr. 256, bringes i handelen.
Directive 91/492 for its part contains much wider provisions on the marketing not only of bivalve molluscs but also of marine gastropods, tunicates and echinoderms.
Opfyldelsen af kravene ifølge sådanne tekniske specifikationer, som er obligatoriske, indvirker således direkte på handelen med de pågældende skaldyr, og dekret nr. 256 må derfor anses for at være en teknisk forskrift, der er omfattet af underretningspligten ifølge artikel 8 i direktiv 83/189.
specifications, which are binding, thus has a direct impact on the marketing of the molluscs, with the result that Decree No 256 must be regarded as a technical regulation subject to the notification requirement under Article 8 of Directive 83/189.
Dekretet af 7. juni 1991
The Decree of 7 June 1991
Den Italienske Republik har dernæst gjort gældende, at bestemmelserne i dekret nr. 256 som gældende for vandkvaliteten vedrører spørgsmål, der er reguleret ved Rådets direktiv 79/923/EØFaf 30. oktober 1979 om kvalitetskrav til skaldyrvande (EFT L 281, s. 47), som nævnes i betragtningerne til dekretet.
Secondly, the Italian Republic argues that, since they concern water quality, the provisions of Decree No 256 refer to a matter governed by Council Directive 79/923/EEC of 30 October 1979 on the quality required of shellfish waters (OJ 1979 L 281, p. 47), which is referred to in the preamble to the decree.
Den italienske regering er derfor af den opfattelse, at den ikke har været forpligtet til at give underretning om dette dekret, jf. artikel 10 i direktiv 83/189.
The Italian Government therefore considers that, pursuant to Article 10 of Directive 83/189, it was not required to notify that decree.
Den italienske regering har anført, at dekretet af 7. juni 1991 med bestemmelser om medicinske specialiteter, der er fremstillet af organer og væv af okser, skyldes frygten for smitsomme
In order to exclude viruses or specific pathogenic agents from those proprietary medicinal products, the Italian authorities preferred to require additional documentation and analyses going beyond what was submitted in support of applications for marketing
Det fremgår af artikel 1, stk. 1, i direktiv 83/189, at begrebet »tekniske specifikationer« omfatter fremstillingsmetoder og -processer for lægemidler som defineret i artikel 1 i direktiv 65/65.
authorization at the relevant time, rather than deciding upon a general suspension of those authorizations.
kvægsygdomme (navnlig bovin spongiform encephalopathy bedre kendt som »kogalskab«). For at hindre forekomsten af virus eller særlige sygdomsfremkaldende kim i disse medicinske specialiteter foretrak de italienske myndigheder at stille krav om flere oplysninger og analyseresultater end dem, der tidligere blev stillet krav om i ansøgninger om markedsføringstilladelse, i stedet for at træffe afgørelse om, at behandlingen af disse ansøgninger i almindelighed skulle udsættes.
It is plain from Article 1(1) of Directive 83/189 that the concept of technical specification includes production methods and procedures for medicinal products as defined in Article 1 of Directive 65/65.
Dekretet af 7. juni 1991, der indfører nye obligatoriske tekniske specifikationer med henblik på markedsføring af medicinske specialiteter, som er fremstillet af organer og væv fra okser, udgør derfor en teknisk forskrift efter betydningen i artikel 1, stk. 5, i direktiv 83/189, der som sådan skulle have været meddelt Kommissionen.
The Italian Government considers that such measures fall within the competences of Member States under Council Directive 65/65/EEC of 26 January 1965 on the approximation of provisions laid down by law, regulation or administrative action relating to proprietary medicinal products (OJ, English Special Edition 1965-1966, p. 20).
Den italienske regering har anført, at foranstaltninger af denne art henhører under den kompetence, der er tillagt medlemsstaterne ved Rådets direktiv 65/65/EØF af 26. januar 1965 om tilnærmelse af lovgivning om medicinske specialiteter med senere ændringer (EFT 19651966, s. 17). Medlemsstaterne har herefter også adgang til at suspendere og tilbagekalde
Accordingly, the Decree of 7 June 1991 introducing new compulsory technical specifications for the marketing of proprietary medicinal products made from cattle organs and tissues does constitute a technical regulation within the meaning of Article 1(5) of Directive 83/189, and should have been notified to the Commission.
Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 8 i Rådets direktiv 83/189/EØF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter, som ændret ved Rådets direktiv 88/182/EØF af 22. marts 1988 ved at vedtage sundhedsministerens fire dekreter nr. 256 og nr. 257, begge afl. august 1990, samt derefter dekret afl. september 1990 og dekret af 7. juni 1991, uden forinden at have tilstillet Kommissionen disse dekreter i udkast
By adopting f our Ministry of Health Decrees, namely No 256 of 1 August 1990, No 257 of 1 August 1990 and those of 1 September 1990 and 7 June 1991, without notifying them to the Commission at the draft stage, the Italian Republic failed to fulfil its obligations under Article 8 of Council Directive 83/189/EEC of 28 March 1983 laying down a procedure f or the provision ofinformation in the field of technical standards and regulations, as amended by Council Directive 88/182/EEC of 22 March 1988.
Generaladvokat D. Ruiz-Jarabo Colomer fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet CSjette Afdeling") den 25. april 1996.
Advocate General D. Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 25 April 1996.
Sag C-236/95 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Hellenske Republik Regler for virksomhederne
Case C-236/95 Commission of the European Communities ν Hellenic Republic Company law
»Traktatbrud — manglende gennemførelse af direktiv 89/6651EØF inden for den fastsatte frist — klageprocedurer i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter* (Femte Afdeling) udkast til et præsidentielt dekret, som blev meddelt Kommissionen den 22. juli 1994, og som er ved at blive endeligt underskrevet.
(Failure by a Member State to fulß its obligations — Failure to implement Directive 89/665/EEC within the prescribed period — Review procedures relating to public supply and public worL· contracts) (Fifth Chamber) delay in adopting the draft decree is attributable to formal and procedural difficulties and to recent changes in the case-law of the judicial division of the Council of State.
Denne argumentation kan ikke godtages.
That argument cannot be accepted.
Ved stævning indleveret til Domstolen den 6. juli 1995 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser efter EØF-traktaten og Rådets direktiv 89/665/EØF af 21. december 1989 (herefter »direktivet«), ved ikke inden for den foreskrevne frist at have vedtaget eller meddelt Kommissionen de love og administrative bestemmelser, som var nødvendige for at efterkomme direktivet fuldt ud.
By application lodged at the Court on 6 July 1995, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by not adopting or not notifying to it within the prescribed period the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply fully with Council Directive 89/665/EEC of 21 December 1989 (hereinafter «the directive»), the Hellenic Republic has failed to fulfil its obligations under the EC Treaty and that directive.
Det må først fastslås, at sagen kun vedrører den manglende gennemførelse af direktivets bestemmelser om indgåelse af offentlige indkøbskontrakter.
Admittedly, the Council of State interprets Article 52 of the presidential decree in conformity with the directive and holds that any interested party has the capacity to seek suspension of operation of measures of contracting authorities.
Ganske vist fortolker Symvoulio tis Epikrateias artikel 52 i det omhandlede præsidentielle dekret i overensstemmelse med direktivet og anerkender, at enhver berørt borger har mulighed for at anmode om, at gennemførelsen af de beslutninger, som træffes af de ordregivende myndigheder, udsættes.
It should first be observed that the action relates only to the failure to transpose the provisions of the directive on the award of public supply contracts.
Som det imidlertid fremgår af Domstolens faste praksis, er det af hensyn til retssikkerheden særlig vigtigt, at de privates retsstilling er klar og præcis, så de har mulighed for at være helt klar over deres rettigheder og i givet fald kan påberåbe sig dem ved de nationale domstole.
However, the Court has consistently held that it is particularly important, in order to satisfy the requirement for legal certainty, that individuals should have the benefit of a clear and precise legal situation enabling them to ascertain the full extent of their rights and, where appropriate, to rely on them before the national courts.
Under hensyn til affattelsen af artikel 52 i nævnte præsidentielle dekret, som synes at begrænse søgsmålsadgangen til offentligretlige juridiske personer, kan en praksis som den, der følges af Symvoulio tis Epikrateias, dog under alle forhold ikke opfylde de nævnte krav til retssikkerheden.
Having regard, however, to the wording of Article 52 of the presidential decree, which seems to confine the capacity to bring proceedings to legal persons governed by public law, case-law such as that of the Council of State cannot, in any event, satisfy those requirements of legal certainty.
Den Hellenske Republik har erkendt, at den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige foranstaltninger til formel gennemførelse af direktivet på området for offentlige indkøbskontrakter.
The Hellenic Republic admits that it failed to adopt within the prescribed period the measures necessary formally to transpose the directive in the field of public supply contracts.
Den anfører imidlertid, at de nugældende græske lovregler om offentlige bygge- og anlægs- samt indkøbskontrakter,sammenholdt medlovreglerne om civil retspleje og administrativ sagsbehandling samt vedtægterne for Statsrådet, Symvoulio tis Epikrateias, der også er Grækenlands højeste forvaltningsdomstol, navnlig artikel 52 i præsidentielt dekret nr. 18/89 om »Kodificering af lovbestemmelser om Symvoulio tis Epikrateias«, yder tilstrækkelig retsbeskyttelse i forhold til direktivets krav, hvilken retsbeskyttelse er blevet yderligere forstærket i kraft af den seneste praksis ved Symvoulio tis Epikrateias.
It argues nevertheless that the Greek legislation in force on public works and supply contracts, considered together with the provisions of the Code of Civil and Administrative Procedure and the Statutes of the Council of State, more particularly Article 52 of Presidential Decree No 18/89 entitled «Codification of legislative provisions relating to the Council of State», already affords sufficient judicial protection to meet the requirements of the directive, bearing in mind that that protection has been further reinforced by recent case-law of the Council of State. In addition, the Greek Government states that a draft presidential decree was drawn up and notified to the Commission on 22 July 1994 and is now at the stage of final signature.
Desuden bemærkes, at den nationale lovgivning ikke indeholder nogen som helst regler om den
Moreover, the national legislation referred to contains no provision on damages, as provided for in Article 2(l)(c) of the directive, for persons harmed in the event of an infringement of Community law in the field of public procurement or national rules implementing that law.
Den nationale lovgivning indeholder heller ingen bestemmelser til gennemførelse af direktivets artikel 3, som foreskriver en procedure for, hvorledes Kommissionen kan intervenere over for de kompetente myndigheder i en medlemsstat og en ordregivende myndighed, når den finder, at der under en procedure om indgåelse af en
Neither does the national legislation mentioned transpose Article 3 of the directive, which organizes the procedure for the intervention of the Commission with the Member State's competent authorities and the contracting authority in question if it considers that a clear and manifest infringement has been committed during a procedure for the award of a public contract.
Hvad endelig angår de formelle og processuelle vanskeligheder, som Den Hellenske Republik har påberåbt sig til retfærdiggørelse af den forsinkede vedtagelse af det omhandlede udkast til dekret, bemærkes, som Domstolen gentagne gange har fastslået, at en medlemsstat ikke kan påberåbe sig bestemmelser, fremgangsmåder eller forhold i sin nationale retsorden til støtte for ikke at overholde de i et direktiv fastsatte forpligtelser og frister.
Lastly, as regards the formal and procedural difficulties referred to by the Hellenic Republic in order to justify the delay in adopting the draft presidential decree, it should be observed that, as the Court has repeatedly held, a Member State may not plead provisions, practices or circumstances existing in its internal legal system in order to justify a failure to comply with the obligations and time-limits laid down in a directive.
Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser efter artikel 5 i Rådets direktiv 89/665/EØF af 21. december 1989 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de love og administrative bestemmelser, som var nødvendigefor at efterkomme direktivet fuldt ud.
Declares that, by not adopting within the prescribed period the tows, regulations and administrative provisions necessary to comply fully with Council Directive 89/665/EEC of 21 December 1989 on the coordination of the laws, regulations and administrative provisions relating to the application of review procedures to the award of public supply and public works contracts, the Hellenic Republic has failed to fulfil its obligations under Article 5 ofthat directive;