natgillin/translations-raw huggingface dataset:
De øvrige sproglige versioner af direktivets titel støtter imidlertid ikke en sådan fortolkning. Udtrykkene »discharged« (den engelske version), »Ableitung« (den tyske version), »vertidas« (den spanske version), »scaricate« (den italienske version), »lançadas« (den portugisiske version), »udsläpp« (den svenske version) og »päästettyjen« (den finske version) synes således ikke nødvendigvis at forudsætte, at det pågældende stof er flydende.
However, the title of the directive in the other language versions does not support such an interpretation.
Det bemærkes, at begrebet »udledning« i henhold til artikel 1, stk. 2, litra d), i direktiv 76/464 er defineret som »enhver tilførsel til de i stk. 1 omhandlede vandområder af stoffer, der er opført på liste I og II i bilaget...«.
Under Article l(2)(d) of Directive 76/464, 'discharge' is defined as 'the introduction into the waters referred to in paragraph 1 of any substances in List I or List II of the Annex ...'.
Når henses til disse sproglige forskelle, må det undersøges, hvorvidt den af den franske regering forfægtede fortolkning stemmer overens med målsætningen med direktivet.
In view of those semantic differences, the Court must examine whether the interpretation put forward by the French Government is consistent with the purpose of the directive.
Begrebet »udledning« i artikel 1, stk. 2, i direktiv 76/464 skal forstås således, at det omfatter enhver handling, der kan tilskrives en person, og hvorved et af de farlige stoffer, der er opført på liste I eller II i bilaget til direktivet, direkte eller indirekte tilføres vand, som direktivet finder anvendelse på.
The term 'discharge' defined in Article 1(2) of Directive 75/464 must be understood as referring
overfladevand via en regnvandsledning, og hvorvidt det herved er af betydning, om regnvandsledningen tilhører den pågældende virksomhed eller en tredjemand.
An interpretation which restricted the scope of Directive 76/464 to discharges of dangerous substances which are in the liquid state would run counter to the objective of the directive, which, as may be seen from the first recital in its preamble, is to protect the aquatic environment of the Community from pollution, particularly that caused by certain persistent, toxic and bioaccumulable substances.
Det kan således ikke antages, at sådanne stoffer, der er nævnt i bilaget til direktivet, alene udgør en fare for Fællesskabets vandmiljø, når de optræder i flydende form.
By its second question the national court essentially asks whether the term 'discharge' in Article l(2)(d) of Directive 76/464 is to be interpreted as covering the emission of contaminated steam which is first precipitated on to land and roofs and then reaches the surface water via a storm water drain, and whether it is material in this respect whether the drain in question belongs to the establishment concerned or to a third party.
Det må følgelig fastslås, at direktiv 76/464 omfatter udledninger afalle de farlige stoffer, der er opført i bilaget, uanset i hvilken form de optræder.
It cannot be accepted that those substances, which are mentioned in the annex to the directive, are dangerous for the aquatic environment of the Community only if they are in the liquid state.
Ved det andet spørgsmål ønsker den nationale ret nærmere bestemt oplyst, hvorvidt begrebet »udledning« i artikel 1, stk. 2, litra d), i direktiv 76/464 skal fortolkes således, at det omfatter udslip af forurenet damp, der først fortættes på jorden og på tage og derefter kommer frem til
It must be held that the circumstance that the contaminated steam, after being precipitated on to land and roofs, reaches the surface water via a storm water drain, belonging either to the establishment concerned or to a third party, is not capable of precluding the pollution of those surface waters from being the consequence of an act attributable to a person, namely the wood impregnation process carried out by Van Aarle.
Det må fastslås, at det forhold, at den forurenede damp efter at være blevet fortættet på jorden og på tage kommer frem til det pågældende overfladevand via en regnvandsledning tilhørende enten den pågældende virksomhed eller en tredjemand, ikke er til hinder for, at forureningen af overfladevandet er et resultat at en handling, der kan tilskrives en person, nærmere bestemt den træimprægneringsproces, der finder sted hos Van Aarle.
It follows that Directive 76/464 applies to discharges of all the dangerous substances mentioned in the annex thereto, whatever their state.
»1) Begrebet 'udledning' i artikel 1, stk 2, Utra d), i Rådets direktiv 76/464/EØF af 4. maj 1976 om forurening, der er forårsaget af udledning af visse farlige stoffer i Fællesskabets vandmiljø, skal fortolkes således, at det omfatter udslip af forurenet damp, der fortættes og slår ned på overfladevand Afstanden mellem overfladevandet og det sted, hvor den forurenede damp suppes ud, er alene af betydning for vurderingen af, om det må lægges til grund, at vandforureningen efter almindelig erfaring ikke kan anses f or påregnelig, således at den ikke kan tilskrives den person, der supper dampen ud
The term 'discharge" in Article l(2)(d) of Council Directive 76/464/EEC of 4 May 1976 on pollution environment contaminated caused by certain dangerous substances discharged into the aquatic of the Community must be interpreted as covering the emission of steam which is precipitated on to surface water. The distance between those waters and the place of emission of the contaminated steam is relevant only for the purpose of determining whether the pollution of the waters cannot be regarded as foreseeable according to general experience, so that the pollution is not attributable to the person causing the steam.
Begrebet 'udledning i artikel 1, stk. 2, titra d), i direktiv 761464 skal fortolkes således, at det omfatter udslip af forurenet damp, der først fortættes på jorden og på tage og derefter kommer frem tü overfladevand via en regnvandsledning.
The term "discharge" in Article l(2)(d) of Directive 761464 must be interpreted as covering the emission of contaminated steam which is first precipitated on to land and roofs and then reaches the surface water via a storm water drain.
Det er herved uden betydning, om regnvandsledningen tilhører den pågældende virksomhed eller en tredjemand*
It is not material in this respect whether the drain in question belongs to the establishment concerned or to a third party.'
Generaladvokat A. Saggio fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet f Sjette Afdeling) den 25. februar 1999.
Advocate General A. Saggio delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 25 February 1999.
Præjudiciel »Miljø - direktiv 76/464/EØF, 76/769IEØF og 86/280/EØF - begrebet udledning - en medlemsstats beføjelse til at indføre strengere bestemmelser end bestemmelserne i direktiv 761464 — betydningen af direktiv 761769 for en sådan bestemmelse* (Sjette Afdeling)
Preliminary ruling (Environment - Directives 76/464/EEC, 76/769/EEC and 86/280/EEC Discharge -Possibility for a Member State to adopt more stringent measures than those provided for in Directive 76/464/EEC — Effect of Directive 76/769/EEC on such a measure) (Sixth Chamber)
Hvad for det første angår begrebet »udledning« bemærkes, at dette begreb i henhold til artikel 1, stk. 2, litra d), i direktiv 76/464 er defineret som »enhver tilførsel til de i stk. 1 omhandlede vandområder af de stoffer, der er opført på liste I og II i bilaget...«
76/464 as 'the introduction into the waters referred to in paragraph 1 of any substances in List I or List II of the Annex ...'.
Ved dom af 17. juni 1997 har Nederlandenes Raad van State forelagt seks præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af Rådets direktiv 76/464/EØF af 4. maj 1976, af Rådets direktiv 76/769/EØF af 27. juli 1976, som ændret ved Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 94/60/EF af 20. december 1994, og af Rådets direktiv 86/280/EØF af 12. juni 1986.
By judgment of 17 June 1997, the Nederlandse Raad van State (Council of State) referred to the Court for a preliminary ruling six questions on the interpretation of Council Directive 76/464/EEC of 4 May 1976, Council Directive 76/769/EEC of 27 July 1976, as amended by European Parliament and Council Directive 94/60/EC of 20 December 1994, and Council Directive 86/280/EEC of 12 June 1986.
Spørgsmålene er blevet rejst under en sag, som selskabet L. Nederhoff & Zn (herefter »Nederhoff«) har anlagt til prøvelse af den afgørelse, hvorved Dijkgraff en hoogheemraden van het Hoogheemraadschap Rijnland (herefter »den kompetente myndighed«) har afslået af give Nederhoff tilladelse til at anbringe pæle behandlet med creosot i et overfladevandområde. Ved bestemmelsen af, om denne definition dækker enhver kilde til forurening eller alene forurening, der er resultatet af en handling, må der tages hensyn til begrebet »forurening« som omhandlet i direktiv 76/464.
To determine whether that definition covers all sources of pollution or only pollution caused by an act, regard must be had to the concept of 'pollution' in Directive 76/464.
Begrebet »udledning« i henhold til dette direktiv kan således hvad angår spørgsmålet om de kilder til forurening, der er omfattet heraf, ikke have en anden udstrækning end begrebet »forurening« i samme direktiv.
The term 'discharge' within the meaning of that directive cannot, as regards the sources of pollution which are covered by it, differ in scope from the concept of 'pollution' within the meaning of the same directive.
Ved dette spørgsmål ønsker den nationale ret nærmere bestemt oplyst, hvorvidt begrebet »udledning« i artikel 1, stk. 2, litra d), i direktiv 76/464 skal fortolkes således, at det også omfatter forurening fra betydelige kilder, herunder flere forskellige og spredte kilder, som omhandlet i artikel 5, stk. 1, i direktiv 86/280.
Article l(2)(e) of that directive provides in this respect that 'pollution' means the discharge by man, directly or indirectly, of substances or energy into the aquatic environment, the results of which are such as to cause hazards to human health, harm to living resources and to aquatic ecosystems, damage to amenities or interference with other legitimate uses of water.
I henhold til artikel 1, stk. 2, litra e), i direktiv 76/464 skal ved »forurening« herved forstås af mennesker direkte eller indirekte foretaget udledning af stoffer eller energi i vandmiljøet, med så skadelige virkninger til følge, at den menneskelige sundhed bringes i fare, levende ressourcer og aquatiske økosystemer skades, rekreative værdier forringes, eller, at der lægges hindringer i vejen for anden retmæssig anvendelse af vandet.
By this question the national court essentially asks whether the term 'discharge' in Article l(2)(d) of Directive 76/464 is to be interpreted as including also the pollution from significant sources, including multiple and diffuse sources, referred to in Article 5(1) of Directive 86/280.
Det følger heraf, at begrebet »udledning« i artikel 1, stk. 2, litra d), i direktiv 76/464 skal forstås således, at det omfatter enhver handling, der kan tilskrives en person, og hvorved et af de farlige stoffer, der er opført på liste I eller II i bilaget til direktivet, direkte eller indirekte tilføres vand, som direktivet finder anvendelse på.
In order to answer the question, the Court must consider first the term 'discharge' in Directive 76/464 and then the concept of 'pollution' from significant sources, including multiple and diffuse sources, in Article 5(1) of Directive 86/280.
For at besvare det forelagte spørgsmål bør der i nævnte rækkefølge ske en undersøgelse af begreberne »udledning« i direktiv 76/464 og »forurening« fra betydelige kilder, herunder flere forskellige og spredte kilder, som omhandlet i artikel 5, stk. 1, i direktiv 86/280.
With respect, first, to the term 'discharge', that term is defined by Article l(2)(d) of Directive
Nederhoff i overfladevandet har anbragt træpæle, som er blevet behandlet med creosot.
Question 3 ensuring that Community limit values are complied with and laying down national emission standards.
Følgelig må spørgsmålet besvares med, at begrebet »betydelige kilder ... (herunder flere forskellige og spredte kilder)« i artikel 5, stk. 1, i direktiv 86/280 skal fortolkes således, at det ikke omfatter udvaskning af creosot fra træpæle anbragt i overfladevand, for så vidt den af dette stof forårsagede forurening kan tilskrives en person.
This question distinguishes two hypotheses which may in fact be reduced to a single phenomenon, namely the release into surface water of pollution-causing particles as a result of the placing in those waters by Nederhoff of wooden posts treated with creosote.
Rigtigheden af denne fortolkning støttes af den ordning, der blev indført ved direktiv 76/464, hvis artikel 3 og 7, stk. 2, fastsætter bestemmelse om, at enhver udledning af stoffer, der er opført på liste I eller Π i bilaget til direktivet, i vand omfattet af dettes artikel 1 forudsætter, at der er opnået en tilladelse, som skal sikre, at der sker en overholdelse af fællesskabsgrænseværdierne, og fastsætte de nationale emissionsnormer.
It follows that the significant sources of substances, including multiple and diffuse sources, mentioned in Article 5(1) of Directive 86/280 relate to cases where the pollution, precisely because of its diffuse nature, cannot be attributed to a person and therefore cannot be the subject of prior authorisation.
En ansøgning herom og i givet fald en meddelelse af en tilladelse må nødvendigvis forudsætte, at udledningen kan tilskrives en person.
Such a phenomenon constitutes a 'discharge' within the meaning of Article l(2)(d) of Directive 76/464, in that the pollution of surface water derives from an act attributable to a person, namely the placing in those waters of wooden posts treated with creosote, which on contact with the water is released from the wood in the form of pollution-causing particles.
Det følger heraf, at bestemmelsen i artikel 5, stk. 1, i direktiv 86/280 vedrørende betydelige kilder af stoffer, herunder flere forskellige og spredte kilder, sigter til tilfælde, hvor forureningen, netop på grund af sin spredte karakter, ikke kan tilskrives en person og dermed ikke kan være genstand for en forudgående tilladelse.
That is why Article 5(1) of Directive 86/280, since no obligation of authorisation is conceivable, requires the Member States to avoid or eliminate pollution of that kind by means of specific programmes and why, as appears from the tenth recital in the preamble to that directive, the necessary powers to take action to that end derive not from Directive 76/464 but from Article 235 of the Treaty.
Dette er årsagen til, at artikel 5, stk. 1, i direktiv 86/280 - idet en forpligtelse til at indhente en tilladelse savner genstand — pålægger medlemsstaterne at søge at undgå eller fjerne den nævnte form for forurening ved hjælp af særlige programmer, og til, at det nødvendige retsgrundlag — således som det fremgår af tiende betragtning til direktiv 86/280 — ikke er indeholdt i direktiv 76/464, men i traktatens artikel 235.
By this question, the national court asks whether Article 3 of Directive 76/464, taken if appropriate in conjunction with Article 10 thereof, permits Member States to make the authorisation of a discharge subject to additional requirements not provided for in that directive, such as the obligation to investigate or choose alternative solutions which have less impact on the environment, and if so, whether such a requirement may have the effect of making the grant of authorisation impossible or altogether exceptional.
Et sådant forhold udgør en »udledning«, som forudsat i artikel 1, stk. 2, litra d), i direktiv 76/464, for så vidt forureningen af overfladevandet hidrører fra en handling, der kan tilskrives en person, nærmere bestemt anbringelsen i overfladevandet af træpæle behandlet med creosot, der ved kontakt med vandet bliver udskilt fra træet i form af forurenende partikler.
It follows that Community law has established two distinct systems for combating pollution of surface water by dangerous substances: first, a system of authorisation under Articles 3 and 7 of Directive 76/464, applicable where the pollution derives from an act attributable to a person in the form of a discharge, and, second, a system of specific programmes under Article 5 of Directive 86/280, applicable where the pollution cannot be attributed to a person because it derives from multiple and diffuse sources.
Det femte spørgsmål
Question 2
Det må herefter fastslås, at der ved fællesskabsretten er blevet indført to selvstændige ordninger med henblik på at forhindre forurening af overfladevand med farlige stoffer, nemlig for det første en ordning med krav om tilladelse, jf. artikel 3 og 7 i direktiv 76/464, som finder anvendelse, når der er tale om forurening forårsaget af en handling, der kan tilskrives en person, og som har form af en udledning, og for det andet en ordning med fastlæggelse af særlige programmer, jf. artikel 5 i direktiv 86/280, som finder anvendelse, når der er tale om forurening, der ikke kan tilskrives en person, fordi forureningen hidrører fra flere forskellige og spredte kilder.
It should be observed that under Article 3 of Directive 76/464 all discharges of substances in List I of the annex to that directive into the waters referred to in Article 1 of the directive are subject to prior authorisation, laying down emission standards, by the competent authority of the Member State concerned.
Ved dette spørgsmål ønsker den nationale ret oplyst, hvorvidt medlemsstaterne i henhold til artikel 3 i direktiv 76/464, eventuelt sammenholdt med artikel 10, kan gøre en meddelelse af en tilladelse til at foretage en udledning betinget af, at der sker en opfyldelse af supplerende krav, der ikke er fastlagt i direktivet, som f.eks. en pligt til at undersøge mulighederne for eller vælge andre og mindre miljøbelastende løsninger, og i bekræftende fald, hvorvidt et sådant krav må føre til, at der aldrig eller kun helt undtagelsesvis kan meddeles en tilladelse.
In order to answer this question, it must be noted that, as appears from the facts of the main proceedings, the escape of creosote and hence the pollution of surface water is the consequence of the introduction into those waters by Nederhoff of wooden posts treated with creosote.
Det bemærkes herom, at enhver udledning af stoffer, der er opført på liste I i bilaget til direktiv 76/464, i de i direktivets artikel 1 omhandlede vandområder i henhold til artikel 3 forudsætter meddelelse af en forudgående tilladelse fra den kompetente myndighed i den
It follows that Directive 76/464 permits Member States to make the authorisation of a discharge subject to additional requirements not provided for in that directive in order to protect the aquatic environment of the Community against pollution caused by certain dangerous substances.
Med henblik på at besvare dette spørgsmål, må det bemærkes, at det fremgår af de faktiske omstændigheder i hovedsagen, at udvaskningen af creosot og dermed den pågældende overfladevandforurening er en følge af, at
Consequently, the answer to this question must be that the expression *significant sources ... (including multiple and diffuse sources)' in Article 5(1) of Directive 86/280 is to be interpreted as not including the escape of creosote from wooden posts placed in surface water, where the pollution caused by that substance is attributable to a person.
Endelig bemærkes, at medlemsstaterne mere generelt i henhold til artikel 10 i direktiv 76/464 er beføjet til at fastsætte bestemmelser, der er strengere end direktivets.
The obligation to investigate or choose alternative solutions which have less impact on the environment constitutes such a requirement, and Member States may therefore legitimately make the grant of authorisation of a discharge conditional on compliance with that obligation.
Medlemsstaterne er således for så vidt angår de stoffer, der er opført på liste II, som minimum forpligtet til at formindske forurening, men de kan derudover i henhold til direktivets artikel 10 fastsætte strengere bestemmelser med henblik på at eliminere forurening, der er forårsaget af disse stoffer, hvilket så meget mere gælder, for så vidt det pågældende stof kun midlertidigt er omfattet af ordningen vedrørende stoffer opført på liste II.
Even if the effects of a national measure such as that at issue in the main proceedings may be regarded as an obstacle to the free movement of products containing creosote, as regulated by Directive 76/769, it is sufficient to note that, in accordance with Article 1 thereof, that directive applies "without prejudice to the application of other relevant Community provisions'.
Det følger af de nævnte bestemmelser, at medlemsstaterne i henhold til direktiv 76/464 kan gøre en meddelelse af en tilladelse til at foretage en udledning betinget af, at der sker en opfyldelse af supplerende krav, som ikke er fastlagt i direktivet, med det formål at beskytte Fællesskabets vandmiljø mod forurening forårsaget af visse farlige stoffer.
As to whether such an additional requirement may have the effect of making the grant of authorisation quite exceptional or even impossible, it must be observed that the substance concerned in the main proceedings, creosote, belongs to the families and groups of substances in List I of the Annex to Directive 76/464 in respect of which, under Article 2 of that directive, the Member States are obliged to take the appropriate steps to eliminate pollution.
En forpligtelse til at undersøge mulighederne for eller vælge andre og mindre miljøbelastende løsninger er udtryk for et sådant krav, og medlemsstaterne kan derfor gøre en meddelelse af en tilladelse til at foretage en udledning betinget af, at en sådan forpligtelse opfyldes.
Such are the provisions of Directive 76/464, Article 10 of which permits Member States to adopt measures concerning discharges which may go so far as to make the grant of authorisation for a discharge impossible or altogether exceptional, and consequently also to make the actual use of the dangerous substance connected with the discharge impossible or altogether exceptional.
Ved dette spørgsmål ønsker den nationale ret oplyst, hvorvidt de begrænsninger for anvendelsen af creosot, der fremgår af punkt 32 i bilag I til direktiv 76/769, som ændret ved direktiv 94/60, er til hinder for, at en myndighed i en medlemsstat anvender sådanne bedømmelseskriterier, at denne form for anvendelse af stoffet aldrig eller kun helt undtagelsesvis kan ske.
Thus, even if the additional requirement at issue has the effect of making the grant of authorisation altogether exceptional or even impossible, such a consequence is consistent with the objective pursued by the directive for substances of that kind.
Hvad angår spørgsmålet om, hvorvidt et sådant supplerende krav må føre til, at der kun helt undtagelsesvis eller ligefrem aldrig kan meddeles en tilladelse, bemærkes, at det i hovedsagen omhandlede stof, nemlig creosot, tilhører de familier og grupper af stoffer, der er opført på liste I i bilaget til direktiv 76/464, og i forbindelse med hvilke medlemsstaterne i henhold til direktivets artikel 2 er forpligtet til at træffe egnede foranstaltninger for at eliminere forurening.
The circumstance that, since the Council has not fixed the limit values for creosote, it comes provisionally under the rules for the substances in List II of the Annex to Directive 76/464, in respect of which Member States are obliged merely to reduce pollution, not to eliminate it, cannot alter that conclusion.
Det bemærkes herom blot, at selv om det forudsættes, at virkningerne af en national ordning som den i hovedsagen omhandlede kan anses for at opstille hindringer for den frie bevægelighed for produkter indeholdende creosot, som reguleret ved direktiv 76/769, er forholdet det, at dette direktiv ifølge artikel 1 gælder »med forbehold af anvendelse af andre fællesskabsbestemmelser inden for området«.
While Member States are in any event, with respect to substances in List II, obliged to reduce pollution, they may also, in accordance with Article 10 of the directive, take more stringent measures with a view to eliminating pollution caused by those substances, all the more so where the substance in question is subject only provisionally to the rules for substances in List II.