natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kære David, Deres afsked gør Retten fattigere; ikke alene kommer vi til at mangle Deres højt værdsatte evner som dommer, men også den forståelse og loyalitet, elskværdighed og optimisme, som De og Deres kone, Elizabeth, har vist, og som vi har haft det privilegium at opleve.
Dear David: with your departure,the Court of First Instance is now poorer. Notonly because of your highly appreciated qualities as a judge, but also because ofyours and your wife Elizabeth'sunderstanding and loyalty, kindness and optimismwhich we had the privilege of sharing.
Vi ønsker jer begge alt godt i det nye afsnit af jeres tilværelse.
We wish you both all the best in this newstep of your lives.
Heldigvis forlader David og Elizabeth os ikke fuldstændig, da David forbliver i institutionen som Sir Gordon Slynn's efterfølger som dommer i Domstolen.
As luck would have it, David and Elizabeth are not entirely abandoning usbecause David is stayingwithin the institution, as Judge at the Court of Justicereplacing Sir Gordon Slynn.
Jeg vil gerne som tidligere kollega og generaladvokat i Domstolen i tre år tilslutte mig præsident Due's ønske om al mulig medgang for Sir Gordon i House of Lords.
I would like to say from an old colleague's point ofview, having been Advocate General at the Court for three years, that I can onlyendorse the wishes already expressed by President Due to Sir Gordon in wishinghim every success at the House of Lords.
Forstemtheden ved at se David Edward forlade Retten forhindrer os på ingen måde i at byde hans efterfølger, Christopher Bellamy, hjertelig velkommen.
The sadness with which we see David Edward leave must in no way impede ourgiving a very warm welcome to his successor ChristopherBellamy. Bellamy.
En ny kollega bør altid bydes hjertelig velkommen. Og det er med så meget desto større glæde, at jeg ser den advokat, der som den første afgav indlæg i det allerførste retsmøde i Retten den 14. december 1989, tiltræde nu, hvor en dommerkappe for første gang gives videre.
The arrival of a new colleague must be warmly greeted, It is with even greaterpleasure that I seearrive in our midst, at what is the first 'rite of passage'in ourcourt, the advocate who first addressed the Court of First Instance in its first everhearing on 14 December 1989.
Christopher Bellamy er et kendt navn blandt dem, der interesserer sig for fællesskabsret og især for konkurrenceret.
Christopher Bellamy is a name that is well known by all those who are interestedin Community law and in competition law in particular.
Han er en anerkendt forfatter på dette vigtige område af Rettens kompetence, og det værk, han har skrevet sammen med Graham Child, »Common Market Law of Competition«, er et af de grundlæggende værker i konkurrencerettens bibliografi og har været det fra første udgave, der udkom så langt tilbage som i 1973.
He is an author who hasdedicated himself to the important field which falls within the jurisdiction of the Court of First Instance. The book he wrote in collaborationwith Graham Child,
garant for, at det ville have været vanskeligt at træffe et bedre valg ved besættelsen af det embede, som David Edward forlader.
His curriculum vitae shows that one could hardly have made abetter choice in order to fill the vacancy left by David Edward.
Kære Christopher, jeg vil gerne ønske Dem tillykke med Deres udnævnelse.
Dear Christopher, I would like to congratulateyou on your nomination.
Vi ser frem til at arbejde sammen med Dem og nyde godt af Deres betydelige erfaring som jurist.
We arealready looking forward to working in collaborationwith you and sharing yourconsiderable experience in the legal profession.
Der åbner sig nu et nyt kapitel i Rettens historie, og jeg er overbevist om, at Deres bidrag til dette kapitel vil have stor betydning.
It is a new chapter which isabout to commence in the history of the Court of First Instance and I amconvinced that your contribution to the writing of this chapter will be of greatvalue.
Jeg vil ligeledes ved denne lejlighed byde Deres charmerende kone, Deirdre, og Deres børn velkommen. Jeg håber, at de glæder sig til at bo her, og at de bliver lige så begejstrede for Luxembourg, som vi alle er.
I would also like to take this opportunity to welcome your charming wife,Deirdre, and your children and I hope that they will enjoy their move here andthat they will be as taken by Luxembourg as the rest of us.
Højtideligt retsmøde i Domstolen den 18. september 1992 i anledning af dommer Yeraris' fratræden og dommer Kalogeropoulos' tiltræden som dommer ved Retten.
Formal sitting of the Court of Justice of L8 September 1992 on the occasion of the departure from the Court of First Instance of Judge Yerarisand of the entry into office of Judge Kalogeropoulos
Dommer Yeraris' afskedstale
Address by Jos6 Luis da Cruz Vilaga, President of the Court of First Instance, on the occasion of the departure from the Court of FirstInstance of Judge Yeraris lo7
Tale holdt af Domstolens præsident, Ole Due, i anledning af dommer Kalogeropoulos' tiltræden
Address by Ole Due,President of the Court of Justice, on theoccasionof the entryinto office at the Court of First Instance of r13
Tale holdt af Rettens præsident, José Luís da Cruz Vilaça, i anledning af dommer Yeraris' fratræden
Address by Josd Luis da Cruz Vilaga, President of the Court of First Instance, on the occasion of the departure from the Court of First Instance of Judge Yeraris
Hr. præsident, De herrer dommere, Deres excellencer, Kære kolleger, Mine damer og herrer.
Dear Colleagues,Ladies and Gentlemen.
Christos Yeraris er det andet medlem af det oprindelige dommerkollegium på tolv, der forlader Retten i Første Instans.
Christos Yeraris is the second member of the original college of twelve Judgesto leave the Court of First Instance.
Om end vi også for fremtiden kan glæde os over, at vores tidligere kollega, David Edward, er blevet i nærheden som medlem af Fællesskabets højeste retsinstans, deltager vi i dag i en »rigtig« afsked.
However. although we still have the good fortune to have our former colleague
Christos Yeraris forlader Retten ved udløbet af hans treårige embedsperiode som dommer ved Retten.
Christos Yeraris leaves us at the end of his term of oftice of three years as judgeat the Court of First Instance"
Vi beklager naturligvis overordentligt, at Christos Yeraris fratræder, idet han kun har været her i kort tid.
We greatlyregret, of course, the departure of Christos Yeraris who has only beenwith us a very short time.
En embedsperiode på tre år er meget kort, især når den falder sammen med oprettelsen og indkøringen af en retsinstans.
A term of office of three years is, indeed, very short,especially when it coincides with the creation and coming into operation of acourt.
I de første tre år, hvor Retten har arbejdet, blev der nemlig af alle dem, der er kommet for at deltage i oprettelsen og arbejdet — som dommere eller som tjenestemænd — krævet en væsentlig indsats i form af forberedelse og tilpasning samtidig med, at der allerede fra begyndelsen blev krævet en rytme i det juridiske arbejde, som bliver mere og mere omfattende.
The first three years of the Court of First Instance have required of allthose who came to set it up and who have worked in it either as Members orofficials, a very great effort in terms of preparation and adaptation,and have atthe same time imposed, from the start, an ever increasing rate of judicial business.
Christos Yeraris har på bemærkelsesværdig måde ydet denne indsats.
Christos Yeraris was remarkably successfulin making that effort of adaptation.
Udgangspunktet var fornemt: en omfattende erfaring som dommer, der førte ham til den højeste græske forvaltningsdomstol, hvor han successivt har været fuldmægtig, assessor og dommer, til den særlige Højesteret og andre særlige domstole, hvilket har medført en sikker beherskelse af administrative tvistemål;
He hadall the necessary assets: great experience as ajudge, which ledhimto the Greek State Council, where he was first Junior Member, then Member andsubsequently Senior Member, to the Superior Special Court and other specializedcourts; perfect mastery of administrative litigation acquired as a result of that
en tæt teoretisk og praktisk kontakt med fællesskabsretten, både som rådgiver for den græske forvaltning ved gennemførelsen af fællesskabsretten og som professor ved Den Græske Forvaltningshøjskole og Institut for Videreuddannelse.
experience; theoretical and practical exposureto Community law both as adviserto the Greek Government on the application of secondary Community legislation,as professor at the National School of Public Administration and the Institute for ContinuedTraining. Training.
Christos Yeraris har stillet disse færdigheder til rådighed for Retten og Fællesskabets retspleje.
Christos yeraris decided to employ those assets in the service of the Court of First Instance and of Community law.
Han har været specielt omhyggelig med udførelsen af sine dommeropgaver; han har således samvittighedsfuldt og detaljeret gennemgået de sager, han har fået betroet, og har stedse forsøgt at uddybe gennemgangen af de retlige rammer og den relevante retspraksis, idet han altid har søgt den mest korrekte, men også den mest afbalancerede løsning.
He has been especially diligent in carryingout his judicial work, conscientious and meticulous in each case entrusted to him,constantly seekingto go further in his analysis of the relevant legislation and case-law in the searchfor the best legal, and equitable,solution. solution.
Tilfældet har villet, at det kontor, hvor Rettens præsident har til huse, ligger meget tæt på Christos Yeraris' kontor.
It so happens that the office intended for the President of the Court of FirstInstance ii very near that occupiedby Christos Yeraris.
Hvor mange gange har jeg ikke kunnet se ham gennem Erasmus' glaskarnapper, bøjet over en sag eller i færd med at diskutere med sin referendar — og hvor bølgerne er gået højt, hvis jeg ellers har forstået det — ofte som en god sydlænding efter klokken otte om aftenen, og mange gange i weekenden eller på fridage.
So I have often seenhim, through the windows of the Erasmusbuilding, poring over a file or in themidst of discussions-heated, if I understandcorrectly-with his Legal Secretary,often after 8 in the evening, as befits a man from southernclimes, and manytimes during the weekendor holidays.
Christos Yeraris' arbejde som dommer vidner om alvoren bag denne holdning og kvaliteten heraf.
The results of ChristosYeraris's work as a Judge bear witness to the seriousnessand quality of his approach.
Kære Christos, kære Djena, det er med bevægelse, at jeg på alle vore kollegers vegne skal sige farvel til jer.
Dear Christos,dear Djena, it is with emotion that I bid you farewell on behalf ofall our colleagues.
Djena's kunstneriske talenter vidner herom; og den er grundlaget for den gæstfrie og hyggelige stemning i jeres hjem.
That tradition can be seen in Djena's artistic talents, which havecontributed greatly to the welcoming and attractive atmosphere of your home.
Vi vil bevare en meget hjertelig erindring om jeres ophold sammen med os her i Luxembourg; jeg håber, at I vil opfriske den ved at besøge os fra tid til anden.
We will keep a very warm memory of your stay amongstus in Luxembourg' Ihope that you will keep it alive by returning to see us from time to time.
Jeg er overbevist om, at denne afrejse kun er en ren og skær flytning og bestemt ikke et brud.
I am sure that this parting will mean -between merely increased distance, and certainly nota complete ,.putätion, us.
Christos kan nemlig i sit hverv som dommer i den højeste
Indeed, as a judge in the highest Greek
administrative retsinstans i Grækenland fortsat yde et meget vigtigt bidrag til anvendelsen og udviklingen af fællesskabsretten og derigennem til opbygningen af Den Europæiske Union.
administrative court. Christos will be able to continue to make an extremelyimportant contribution to the application and development of Community law andthus to the construction of European union.
Vi er meget taknemlige for det bidrag til Rettens arbejde, som Christos Yeraris har givet i løbet af disse tre år.
We are very grateful to him for hiscontribution during the last three years to the work of the Court of First Instance.
Andreas Kalogeropoulos overtager herefter embedet.
Andreas Kalogeropoulos now takes up the baton.
Jeg vil gerne på Rettens medlemmers vegne tilslutte mig de ønsker, som præsident Due har henvendt til vores nye kollega, hvis juridiske kompetence og fællesskabsretlige indsigt anerkendes og påskønnes af alle.
Allow me to add the wishes of the Members of the Court of First Instance tothose which President Due will express to our new colleague whose qualities asa jurist and whose knowledge of Community law are unanimously recognized and appreciated.
Det er med glæde, at vi modtager Dem og Deres kone i Retten; Jeg er sikker på, at De vil føle Dem godt tilpas i vores kreds.
It is with joy that we welcome you and your wife to the Court of First Instance.I am sure that you will feel at home in our midst.
Velkommen Andreas Velkommen Rosine
[Welcome] Andreas[Welcome] Rosine
Dommer Yeraris' afskedstale
Address by Christos Yeraris,Judge at Court of First Instance of the the European Communities, on theoccasion occasion of of his his departure departure from from officeoffice
Hr. præsident for Domstolen, Hr. præsident for Retten.
Mr President of the Court of Justice,Mr President of the Court of First Instance,
Jeg takker Dem varmt for de elskværdige og venlige ord, som De netop har rettet til mig.
I thank you warmly for the kind and friendly remarks you have just made aboutme.
De reflekterer utvivlsomt den sædvanlige generøsitet på denne arbejdsplads, som jeg har haft den glæde at lære at kende.
This certainly reflectsthe traditional generosityof this place of work whichit has been my pleasureto know.
De herrer medlemmer af Domstolen, Deres excellencer, Kære kolleger, Mine damer og herrer.
Members of the Court,Your Excellencies,Dear Colleagues,Ladies and Gentlemen,
En afsked med Domstolen er på én gang et højtideligt øjeblik og samtidig et tidspunkt, hvor der ses tilbage.
It is a solemn occasion when one takes one's leave of the Court of Justice and,at the same time, a chance to stand back and take stock.
For det afgående medlem er der tale om et tidspunkt mellem udført arbejde og fremtidig virksomhed, der er præget af eftertanke og bevægelse.
For the outgoing Member it is a contemplativeand emotional moment, suspended between thework which has been completed and the activity which awaits-
På det tidspunkt, hvor jeg forlader De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans for at genoptage mit virke ved den højeste græske forvaltningsdomstol, er jeg klar over, at tilfældet har spillet en afgørende rolle i min karriere siden 1971, hvor jeg begyndte som assessor.
As I leave the Court of First Instance of the European Communities, to take upmy duties again at the State Council, I am aware that Chance has played adecisive role in my career since IgTl when I was a Junior Member of the StateCouncil.
På dette tidspunkt havde jeg lejlighed til at behandle en sag, som for første gang rejste spørgsmål om anvendelse af visse fællesskabsretlige bestemmelser i henhold til associeringsaftalen mellem Grækenland og EØF.
It was at that time that I had to deal with a case which, for the firsttime, raised questions concerning the application of certain provisions of Community law in the context of the EEC-Greece Association Agreement.
Denne første kontakt med fællesskabsretten fik mig til at forstå de perspektiver, som en ny europæisk retsorden åbnede for Grækenland.
Thatfirst contact with Community law allowed me to understandthe prospect whichthe new European legal system opened up for Greece.
Visionen om Europa var dengang for Grækenland udtryk for et stort håb om frigørelse fra det totalitære styre, som var påtvunget landet.
The vision of Europeconstituted at that titni for my country a great hope that it would be freed fromthe totalitarian regime which had been imposed upon it.
Jeg ønskede en nærmere kontakt med dette fællesskabsfænomen, og det fik jeg ved hjælp af en uddannelsesorlov.
My desirefor much closer contact with the Community phenomenon was,utr.qu"ntly to be fulfilled while on studyleave.
Det var det år, hvor Domstolen afsagde Simmenthal-dommen, som var udtryk for en udvikling i retspraksis vedrørende forholdet mellem fællesskabsretten og medlemsstaternes nationale lovgivninger.
It was the year when the Courtdelivered the Simmenthaljudgment, marking a development in the case-law in t07t07
Den fasthed, hvormed Domstolen beskrev virkningerne af princippet om fællesskabsrettens forrang og begrebet direkte anvendelighed, gjorde et stort indtryk på mig.
I recall the extent to which I was impressed by the firmnesswith with which you describedthe effects of the principle of the primacy of Community lawand its direct applicability.
Disse studier har vist sig at være afgørende for mit senere virke som dommer.
Those studies subsequently proved to be decisive in the dischargeof my duties asa judge.
Da de græske myndigheder forelagde den øverste forvaltningsdomstol en anmodning om en udtalelse vedrørende de første udkast til dekreter om gennemførelse af fællesskabsdirektiver, blev jeg udpeget som refererende dommer.
When the Greek Government requestedthe State Council to deliver an Opinion on the early drafts of decreestransposing Community directives,I wasappointed Judge-Rapporteur.
På denne måde var jeg den første græske dommer, som havde lejlighed til i en lang rapport at behandle problemerne i forbindelse med gennemførelsen af den afledte fællesskabsret i den græske retsorden.
I was thus the first Greek judge to be involved ina long report on the problems linked to the implementation of secondary
Efter Grækenlands tiltrædelse af Fællesskaberne fulgte en periode, hvor de græske domstole ikke følte behov for at samarbejde med Domstolen i Luxembourg.
The accession of Greece to the Communities was followed by a period duringwhich Greek courts and tribunals did not feel the need to collaborate with the Court in Luxembourg.
Nogle nærede dengang mistanke om, at de græske retsinstanser var utilbøjelige til at anvende proceduren i EØF-traktatens artikel 177.
Some commentatorssuspected that the Greek courts wereill-disposed towards the mechanismof the Article 177 procedure of the EECTreaty.
Disse bekymringer forsvandt heldigvis, da de to første anmodninger om præjudicielle afgørelser blev indleveret til Domstolens Justitskontor i 1986.
Those fears were, fortunately, dispelled when, in 1985, the first tworequests for a preliminary ruling were lodged at the Court Registry.
Den ene hidrørte fra appelretten i Athen og den anden fra den øverste forvaltningsdomstol.
One wasfrom the Court of Appeal in Athens, the other from the State Council.
Jeg havde den ære at være refererende dommer i sidstnævnte sag.
I had the honour of being the Judge-Rapporteur in that second case.
Den vigtigste begivenhed i denne række har imidlertid været min udnævnelse som den første græske dommer i De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans. Udnævnelsen skete på det tidspunkt, hvor Fællesskabets judicielle organisation undergik den vigtigste ændring siden Domstolens oprettelse.
However, the most important fact in that sequence of eventswas my appointmentas first Greek Judge at the Court of First Instance of the European Communities.That appointment coincided with the greatest change in the judicial organization of the Community since the origin of the Court.
Uafhængigt af begrundelserne for denne reform, er det min opfattelse, at oprettelsen af Retten allerede har lagt grunden til den fremtidige struktur for Fællesskabets retsvæsen.
Irrespectiveof the reasons forthat reform, I believe that the creation of the Court of First Instance has alreadylaid down the foundations for the future structure of the Community judicial system.
Jeg har så haft det ganske særlige held at deltage i det første samarbejde i den nye fælles retsinstans og dermed slutte den interessante kreds af forbindelser med fællesskabsretlige spørgsmål.
It has therefore been a particular piece of good fortune for me to beinvolved in the first stages of the activity of the new Community court and thus to complete an interesting series of contactswith Community matters.
Det tilkommer naturligvis ikke et medlem af Retten at fastslå, at denne nye retsinstans i løbet af de første tre år har nået det mål, den satte sig ved oprettelsen. Det er Domstolen, som formelt fastslog dette, da den foreslog, at alle de retssager skulle overføres til Retten, som kunne overføres i henhold til artikel 168 A i EØF-traktaten og de tilsvarende bestemmelser i EKSF- og Euratomtraktaterne.
It is obviously not for a Member of the Court of First Instance to observe that,during the fiist three years of its existence,the new Court has succeeded inachieving the objective it had set itself at the time of its establishment.The Courtof Justice formally made that observationwhen it proposedto transfer to the Court of First Instance all the jurisdiction which could be transferred pursuant to Article l6ga of the EEC Treaty and the corresponding provisions of the ECSCand EAEC Treaties.
Derefter har medlemsstaterne tilsluttet sig denne opfattelse, da de i Maastricht blev enige om at udvide Rettens kompetence.
Subsequently,the Member States have confirmed thatassessment by agreeingat Maaitrichi to extendthe limits of the jurisdiction whichcould be transferred.
Jeg kan vist godt give min personlige forklaring på denne succes.
I believe I may give my personal interpretation of that success,which could notbe taken for granted when one considers that most of the Members and theirassistants had no direct judicial experience in community litigation.
Den kunne ikke på forhånd anses for sikker, når man husker på, at hovedparten af medlemmerne og deres medarbejdere ikke havde nogen direkte domstolserfaring vedrørende fællesskabstvister.
In my viewthere were three basic reasons for that success:
Efter min opfattelse er der tre egentlige grunde til denne succes, nemlig: a) For det første den atmosfære af intellektuel åbenhed, som har hersket mellem os kolleger allerede fra de første arbejdsdage i Retten.
First, the general climate of wiltingnessand intellectualopenness which hasreigned rin.. the very inception of the Court of First Instance.
Idet jeg vender mig til Dem personligt, hr. præsident, er det min opfattelse, at De har været den egentlige skaber af denne atmosfære.
To you peÄonally, Mr President, I must acknowledgethat you were the principalelement in creating that climate.
De har på en venlig og af og til diplomatisk måde givet os det indtryk, at vi har kendt hinanden længe, og at vi var samlet i Luxembourg for at udføre en konkret opgave.
You succeeded in a friendly, orsometimes diplomatic, manner in giving us the feeling that we had allknown each other for a long time and had come together at Luxembourgto fuIfil a particular mission.
b) For det andet den indsats, som medlemmerne og det samlede personale i kabinetterne og hos justitssekretæren har udfoldet i rigt mål.
Secondly, the selflessefforts of the Members, their staff and that of the Registry.
Arbejdstiden blev i Rettens første dage klart overskredet.
It must be admittedthat in the early days of the Court of First Insiance working hours were clearly exceeded.
Når omstændighederne krævede det, tøvede dommerne såmænd ikke med at give referendaren eller kabinettets eneste assistent en hjælpende hånd.
When circumstancesdictated, the Judge did not hesitateto share the tasks of his Legal Secretary,and even those of nit only assistant.
Der er også grund til specielt at nævne vores justitssekretær, Hans Jung, som i løbet af meget kort tid fik tilrettelagt arbejdet i Justitskontoret og hjalp os med at løse de forskellige problemer omkring behandlingen af sagerne.
Pleaseallow me to make specialmention of our Registrar, Mr Hans Jung, who was able to organize the Registry in a partiäularly short time and to help us resolve the variousproblems relating to the preparation of cases'