natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den indbyrdes afhængighed mellem disse faktorer kommer faktisk til udtryk i direktivets tiende betragtning, ifølge hvilken det er nødvendigt at fortolke begrebet lighed på baggrund af risikoen for forveksling, som for sit vedkommende bl.a. må vurderes på grundlag af, i hvor høj grad mærket er kendt på markedet, og lighedsgraden mellem mærket og tegnet samt mellem de pågældende varer eller tjenesteydelser.
The interdependence of these factors is expressly mentioned in the tenth recital of the preamble to the Directive, which states that it is indispensable to give an interpretation of the concept of similarity in relation to the likelihood of confusion, the appreciation of which depends, in particular, on the recognition of the trade mark on the market and the degree of similarity between the mark and the sign and between the goods or services identified.
For det første fremgår det nemlig af direktivets artikel 2, at et varemærke skal være egnet til at adskille en virksomheds varer eller tjenesteydelser fra andre virksomheders; for det andet anføres det i direktivets tiende betragtning, at formålet med den af varemærket ydede beskyttelse navnlig er at sikre dets funktion som angivelse af oprindelse.
Indeed, Article 2 of the Directive provides that a trade mark must be capable of distinguishing the goods or services of one undertaking from those of other undertakings, while the tenth recital in the preamble to the Directive states that the function of the protection conferred by the mark is primarily to guarantee the indication of origin.
Det følger i øvrigt af Domstolens praksis, at der er større risiko for forveksling, jo større det ældre varemærkes adskillelsesevne er.
Furthermore, according to the case-law of the Court, the more distinctive the earlier mark, the greater the risk of confusion.
Eftersom beskyttelsen af et registreret varemærke ifølge direktivets artikel 4, stk. 1, litra b), afhænger af, at der er en risiko for forveksling, tilkommer der følgelig de varemærker, som har en stor adskillelsesevne, enten i sig selv, eller fordi de er kendt på markedet, en videre beskyttelse end de mærker, hvis adskillelsesevne er mindre.
Since protection of a trade mark depends, in accordance with Article 4(1) (b) of the Directive, on there being a likelihood of confusion, marks with a highly distinctive character, either per se or because of the reputation they possess on the market, enjoy broader protection than marks with a less distinctive character.
Det følger heraf, at ved anvendelsen af direktivets artikel 4, stk. 1, litra b), vil et varemærke kunne udelukkes fra registrering trods en lavere grad af lighed mellem de pågældende varer eller tjenesteydelser, såfremt ligheden mellem varemærkerne er stor, og det ældre varemærke har en stor adskillelsesevne og især et højt renommé.
It follows that, for the purposes of Article 4(l)(b) of the Directive, registration of a trade mark may have to be refused, despite a lesser degree of similarity between the goods or services covered, where the marks are very similar and the earlier mark, in particular its reputation, is highly distinctive.
Risikoen for, at det i omsætningskredsen kan antages, at de pågældende varer eller tjenesteydelser hidrører fra den samme virksomhed eller i givet fald fra økonomisk forbundne virksomheder, udgør herefter en risiko for forveksling i direktivets artikel 4, stk. 1, litra b)'s forstand.
The risk that the public might believe that the goods or services in question come from the same undertaking or, as the case may be, from economically-linked undertakings, constitutes a likelihood of confusion within the meaning of Article 4(l)(b) of the Directive.
Det er følgelig ikke tilstrækkelig til at udelukke den nævnte risiko for forveksling, at det blot påvises, at der ikke i omsætningskredsens bevidsthed er risiko for forveksling for så vidt angår det sted, hvor de pågældende varer eller tjenesteydelser produceres.
Consequently, in order to demonstrate that there is no likelihood of confusion, it is not sufficient to show simply that there is no likelihood of the public being confused as to the place of production of the goods or services.
Med henblik på anvendelsen af artikel 4, stk. 1, litra b), skal det imidlertid understreges, at også
'On a proper construction of Article 4(1) (b) of First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks, the distinctive character of the earlier trade mark, and m particular its reputation, must be taken
»Artikel 4, stk 1, litra b), i Rådets første direktiv 89/104/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker skal fortolkes således, at den adskillelsesevne, der er forbundet med det ældre varemærke, og navnlig dets renommé, skal tages i betragtning ved bedømmelsen af, om ligheden mellem varerne eller tjenesteydelserne, der er omfattet af de to varemærker, er tilstrækkelig til at fremkalde risiko for forveksling.
There may be a likelihood of confusion within the meaning of Article 4(l)(b) of Directive 89/104 even where the public perception is that the goods or services have different places of production By contrast, there can be no such likelihood where it does not appear that the public could believe that the goods or services come from the same undertaking or, as the case may be, from economically-linked undertakings.'
Der kan foreligge en risiko for forveksling i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 4, stk 1, litra b), i direktiv 89/104, selv om det i omsætningskredsen antages, at de pågældende varer og tjenesteydelser har forskellige produktionssteder.
'In the assessment of the similarity of goods or services covered by two marks within the meaning of Article 4(l)(b) of First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks, account may be taken of the distinctive character, in particular the reputation, of the earlier mark in deciding whether there is sufficient similarity to give rise to a likelihood of confusion.
Derimod er en sådan risiko udelukket, hvis det ikke fremgår, at det i omsætningskredsen kan antages, at de pågældende varer eller tjenesteydelser hidrører fra den samme virksomhed eller i givet fald fra økonomisk forbundne virksomheder.*
However, there will only be a likelihood of confusion within the meaning of that provision if it is likely that the public will be confused into thinking that there is some sort of trade connection between the suppliers of the goods or services in question.'
Generaladvokat F.G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenuml den 2. april 1998.
Case C-263/97 The Queen ν Intervention Board for Agricultural Produce, ex parte: First City Trading Ltd and Others Agriculture
Han foreslog følgende besvarelse:
1996 and of Commission Regulation (EC) No 773/96 of 26 April 1996.
»Ved bedømmelsen af, om de varer eller tjenesteydelser, som er omfattet af to mærker som omhandlet af artikel 4, stk. 1, litra b), i Rådets første direktiv 89/104/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker, er af lignende art, kan mærkets særpræg, navnlig det tidligere mærkes bekendthed, tages i betragtning ved afgørelsen af, om der foreligger en tilstrækkelig lighed, som kan give anledning til risiko for forveksling.
By order of 26 March 1997, the High Court of Justice, Queen's Bench Division, referred to the Court for a preliminary ruling four questions on the interpretation of Articles 23 and 33 of Commission Regulation (EEC) No 3665/87 of 27 November 1987 and on the validity of Commission Decision 96/239/EC of 27 March
Imidlertid foreligger der kun en risiko for forveksling efter denne bestemmelse, såfremt det er sandsynligt, at offentligheden kan få opfattelsen af, at der foreligger en handelsmæssig forbindelse mellem leverandørerne af de pågældende produkter eller tjenesteydelser.«
By Decision 96/239, the Commission prohibited, inter alia, exports of meat of bovine animals from the United Kingdom to the other Member States or third countries.
Præjudiciel »Landbrug — fælles markedsordning — oksekød — eteportrestitutioner — britisk oksekød tilbagesendt til Det Forende Kongerige på grund af oplysninger og beslutninger om den såkaldte kogalskab — force majeure* (Første Afdeling)
According to the order for reference, First City Trading Ltd ('FCTL') and Meatal Supplies Ltd, two of the applicants in the main proceedings, are engaged in the export of beef from the United Kingdom. On 27 March 1996, when the ban imposed by the Commission came into effect, FCTL and Meatal were in the process of exporting 648 200 kg of beef.
I det foreliggende tilfælde nåede intet af FCTL's og Meatal's oksekød frem til et importland.
FCTL and Meatal applied for and were granted advance payments of export refunds.
Ved kendelse af 26. marts 1997 har High Court of Justice, Queen's Bench Division, forelagt fire præjudiciellespørgsmålvedrørendefortolkningen af artikel 23 og 33 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3665/87 af 27. november 1987 og gyldigheden af Kommissionens beslutning 96/239/EF af 27. marts 1996 og af Kommissionens forordning (EF) nr. 773/96 af 26. april 1996.
By its second question, the national court asks whether the general principles of Community law, and, in particular, those relating to force majeure, the protection of legitimate expectations, proportionality or equity, entitle exporters of beef from the United Kingdom to retain all or part of any export refunds paid in advance in circumstances where
Ved beslutning 96/239 indførte Kommissionen forbud mod udførsel af bl.a. oksekød fra Det Forenede Kongerige til medlemsstaterne og tredjelande.
(b) bans on the importation of beef from the United Kingdom have also been imposed by a number of third countries,
Med det første spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om artikel 23 og 33 i forordning nr. 3665/87, som affattet ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 1615/90 af 15. juni 1990, skal fortolkes således, at eksportøren, når produkter som følge af bl.a. force majeure ikke når frem til bestemmelseslandet, men tilbagesendes til eksportmedlemsstaten, er forpligtet til at tilbagebetale de eksportrestitutioner, der er udbetalt forskudsvis.
In the event, none of the FCTL beef or the Meatal beef entered the territory of any importing country. Since that normal precondition for payment of a differentiated export refund had not been satisfied, the Intervention Board for Agricultural Produce called upon the applicants in the main proceedings to repay the refund paid in advance.
Det fremgår af forelæggelseskendelsen, at to af sagsøgerne i hovedsagen, First City Trading Ltd (herefter »FCTL«) og Meatal Supplies Ltd, driver virksomhed med eksport af oksekød fra Det Forenede Kongerige.
(c) exporters of beef were in the process of carrying goods to third countries at the time when Decision 96/239 was adopted,
Den 27. marts 1996, da Kommissionens eksportforbud trådte i kraft, var FCTL og Meatal i færd med at gennemføre eksporten af 648 200 kg oksekød. Ca.
(d) those exporters were forced to repatriate the beef to the United Kingdom,
70% af FCTL's oksekød og hele Meatal's mængde oksekød havde forladt Det Forenede Kongeriges område kort før den 27. marts 1996, men var stadig under transport på denne dato.
By its first question, the national court is essentially asking whether Articles 23 and 33 of Regulation No 3665/87, in the version thereof resulting from Commission Regulation (EEC) No 1615/90 of 15 June 1990, must be interpreted as meaning that where, as a result, in particular, of force majeure, goods do not reach their country of destination but are repatriated to the Member State of export, the exporter is obliged to repay the export refunds paid in advance.
Oksekødet blev senere returneret til Det Forenede Kongerige.
the exporters had received, in accordance with Council Regulations (EEC) Nos 565/80 and 3665/87, advance payments of export refunds in respect of the export transactions in issue, and
De resterende 30% af FCTL's oksekød kom aldrig uden for Det Forenede Kongeriges område og kunne ikke lovligt eksporteres efter den 27. marts 1996.
(f) the exporters suffered loss as a result of their inability to sell their beef on the export markets in question.
Da den faktiske adgang til bestemmelsesstedets marked i princippet er betinget af, at der opfyldes formaliteter for overgang til forbrug i bestemmelseslandet, udelukker den omstændighed, at produktet ikke har nået dette bestemmelsessted og har måttet udføres til andre bestemmelsessteder på grund af force majeure, at det med henblik på udbetaling af den differentierede restitution kan anses for at være indført i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 5, stk. 1, i forordning nr. 3665/87.
Actual access to the market of destination is in principle conditional on completion of the formalities for release for consumption in the country of destination, the fact that the product did not reach that destination and, owing to force majeure, had to be exported to other countries rules out the possibility of its being regarded, for the purposes of payment of the differentiated refund, as having been imported within the meaning of Article 5(1) of Regulation No 3665/87.
Det samme må gælde, når produktet tilbagesendes til eksportmedlemsstaten.
exporters to retain all or part of any export refunds paid in advance.
I dette tilfælde er formaliteterne for overgang til forbrug i bestemmelseslandet således ikke afsluttet, og produktet kan ikke med hensyn til udbetaling af den differentierede restitution anses for at være indført i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i artikel 5, stk. 1, i forordning nr. 3665/87.
As to the argument that it would be inequitable to require exporters to repay export refunds paid in advance, the principle of equity cannot be regarded as allowing any derogation from the application of provisions of Community law, save as provided for by the legislation or where the legislation is itself declared invalid.
Det andet spørgsmål
The fourth question
Hvad angår bestemmelserne i forordning nr. 3665/87 om force majeure bemærkes, at begrebet force majeure efter fast retspraksis ikke har et ensartet indhold inden for de forskellige områder af fællesskabsretten, hvor det anvendes, idet begrebet skal fastlægges i den juridiske sammenhæng, hvori det får betydning.
As to the provisions of Regulation No 3665/87 concerning force majeure, it is settled case-law that, since the concept oí force majeure does not have the same scope in various spheres of application of Community law, its meaning must be determined by reference to the legal context in which it is to operate.
Forordning nr. 3665/87 er derfor ikke i strid med almindelige fællesskabsretlige principper, fordi virkningerne af force majeure ved forordningen nærmere fastlægges og begrænses med hensyn til eksportrestitutioner.
Therefore, Regulation No 3665/87 is not contrary to the general principles of Community law inasmuch as it specifies and limits the effects offorce majeure in the field of export refunds.
For så vidt angår tilsidesættelsen af proportionalitetsprincippet, er der ikke nogen forskel af betydning mellem den situation, at varer udføres til andre tredjelande, for hvilke der ikke er fastsat en eksportrestitution, og den situation, at varerne tilbagesendes til eksportmedlemsstaten.
There is no essential difference between a case in which goods are exported to other third countries attracting no export refund and a case in which the goods are repatriated to the Member State of export.
I begge tilfælde når de støtteberettigede produkter ikke frem til markedet i bestemmelseslandet med henblik på at blive bragt i omsætning i landet.
In both cases, the subsidised goods fail to reach their intended market and cannot be sold there.
c) at eksportørerne af oksekød på tidspunktet for vedtagelsen af beslutning 96/239 var i færd med at transportere varer til tredjelande d)
It should be noted that the applicants in the main proceedings in this case, who were interveners in the main proceedings in National Farmers' Union and Others, also participated, in that capacity, in the proceedings before the Court.
Heraf følger, at det står i rimeligt forhold til det tilstræbte formål at kræve tilbagebetaling af de forskudsvis udbetalte eksportrestitutioner, når varerne tilbagesendes til eksportmedlemsstaten.
Consequently, the rule requiring export refunds paid in advance to be repaid where the goods are repatriated to the Member State of export is proportional to the objective pursued.
at eksportørerne var tvunget til at tilbagesende oksekødet til Det Forenede Kongerige e) at eksportørerne for de omhandlede eksportforretninger havde modtaget forskud på eksportrestitutioner i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 565/80 af 4. maj 1980, og 3665/87, og
However, they have not in the present case put forward any submission which differs from those previously considered in National Farmers' Union and Others and which is such as to call in question the legality of Decision 96/239.
Med hensyn til tilsidesættelsen af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning har Domstolen fastslået, at bestemmelserne i forordning nr. 565/80 og 3665/87 ikke kan give anledning til nogen anden berettiget forventning end forventningen om at få ret til restitutionen inden for de grænser, der gælder for den.
As to breach of the principle of the protection of legitimate expectations, the Court has held that the provisions of Regulations Nos 565/80 and 3665/87 cannot give rise to any legitimate
Hvad angår argumentet om, at det er i strid med rimelighedsbetragtninger at forlange, at eksportørerne tilbagebetaler de forskudsvis udbetalte eksportrestitutioner, bemærkes, at fællesskabsbestemmelserne ikke kan fraviges ud fra rimelighedsbetragtninger, medmindre det følger af bestemmelserne, eller såfremt bestemmelserne erklæres ugyldige.
Articles 23 and 33 of Commission Regulation (EEC) No 3665/87 of 27 November 1987 laying down common detailed rules for the application of the system of export refunds on agricultural products, in the version thereof resulting from Commission Regulation (EEC) No 1615/90 of 15 June 1990, must be interpreted as meaning that where, as a result of, in particular, force majeure, goods do not reach their country of destination but are repatriated to the Member State of export, the exporter is obliged to repay any export refunds paid in advance.
Da virkningerne af, at der foreligger force majeure, er klart og udtømmende fastlagt i forordning nr. 3665/87, må spørgsmålet forstås således, at det ønskes oplyst, om forordning nr. 3665/87, såfremt der under de af den
Regulation No 3665/87 does not contravene the general principles of Community law, in particular the principles efforce majeure, the protection of legitimate expectations,
Det bemærkes, at der ved forordning nr. 773/96 fastsættes særlige foranstaltninger, hvorved forordning nr. 3665/87 fraviges, men at eksportørerne ikke fritages for forpligtelsen til at tilbagebetale forskudsvis udbetalte eksportrestitutioner, når varerne ikke er blevet indført og bragt i omsætning i de tredjelande, hvortil de var bestemt.
(a) exports of beef from the United Kingdom to third countries have been prohibited by Commission Decision 96/239/EC of 27 March 1996 on emergency measures to protect against bovine spongiform encephalopathy,
Med det fjerde spørgsmål ønsker den forelæggende ret oplyst, om beslutning 96/239 og forordning nr. 773/96 er ugyldige, for så vidt som de ikke åbner mulighed for, at eksportørerne under de i det andet spørgsmål beskrevne omstændigheder kan beholde hele eller en del af eksportrestitutionen.
(b) bans on the importation of beef from the United Kingdom have also been imposed by a number of third countries,
Der er er i Domstolens domme af 5. maj 1998, National Farmers' Union m.fl. og Det Forenede Kongerige mod Kommissionen, taget stilling til lovligheden af denne beslutning.
(d) those exporters were forced to repatriate the beef to the United Kingdom,
Almindeligefællesskabsrethgeprincipper,navnlig force majeure-princippet, princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og proportionalitetsprincippet eller rimelighedsbetragtninger, indebærer ikke, at eksportører under de af den forelæggende ret beskrevne omstændigheder skal kunne beholde hele eller en del af de forskudsvis udbetalte eksportrestitutioner.
(e) the exporters had received, in accordance with Council Regulation (EEC) No 565/80 of 4 March 1980 on the advance payment of export refunds in respect of agricultural products and Commission Regulation (EEC) No 3665/87, advance payments of export refunds in respect of tire export transactions at issue, and
Det hedder i domskonklusionen:
He recommended to the Court that it reply as follows:
»1) Artikel 23 og 33 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3665/87 af 27. november 1987 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner f or landbrugsprodukter, som affattet ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 1615/90 af 15. juni 1990, skal fortolkes således, at eksportøren, når produkter som følge af bla. force majeure ikke når frem til bestemmelseslandet, men tilbagesendes til eksportmedlemsstaten, er forpligtet til at tilbagebetale de eksportrestitutioner, der er udbetalt forskudsvis.
(1) Articles 23 and 33 of Commission Regulation (EEC) No 3665/87 of 27 November 1987 laying down common detailed rules for the application of the system of export refunds on agricultural products should be interpreted as applying where goods in transit in the course of export to third countries are repatriated to the Member State of export;
Gennemgangen af det forelagte spørgsmål intet har frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af beslutning 96/239.
Consideration in the light of the grounds stated in the order for reference of Commission Decision 96/239/EC of 27 March 1996 on emergency measures to protect against bovine spongiform encephalopathy and of Commission Regulation (EC) No 773/96 of 26 April 1996 laying down special measures derogating from Regulations (EEC) No 3665/87, (EEC) No 3719/88 and (EEC) No 1964/82 in the beef and veal sector has disclosed no factor capable of affecting their validity.
Generaladvokat N. Fennelly fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Første Afdeling) den 14. maj 1998.
Preliminary ruling (Competition — Road transport —Mandatory interest and public interest) (Second Chamber) whose members are representatives of the economic operators concerned and which extends the mandatory tariffs applicable in the roadhaulage sector to other types of contracts, relating to different services, such as, in particular, contracts under invitations to tender and contracts for hire.
»1) Bestemmelserne i artikel 23 og 33 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3665/87 af 27. november 1987 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter skal fortolkes således, at de finder anvendelse i tilfælde af returnering til eksportmedlemsstaten af varer, der er under transport til tredjelande.
By order of 30 December 1996, the Giudice di Pace di Genova (Magistrates' Court, Genoa) referred to the Court for a preliminary ruling six questions on the interpretation of Articles 3(f) and (g), 5, 85 and 86 of the EC Treaty in order to enable it to rule on the compatibility with Community law of the Italian legislation relating to the fixing of road haulage tariffs.