natgillin/translations-raw huggingface dataset:
52 — I denne sag blev det lagt til grund, at moderselskabet ejede hele kapitalen i datterselskaberne, som var etableret i flere medlemsstater, og at datterselskabernes salgs- og marketingsvirksomhed blev ledet af en områdegruppe, som var udpeget af moderselskabet, og som navnlig kontrollerede salgsmål, bruttofortjeneste, salgsomkostninger, »cash flow« og varelagre. Denne områdegruppe fastlagde også, hvilket produktudvalg der skulle udbydes, kontrollerede reklamevirksomhed og gav instrukser vedrørende priser og rabatter.
52 — In these proceedings, it was found that the parent company owned 100% of the capital of its subsidiaries established in various Member States and that the sales and marketing activities of the subsidiaries were directed by an area team which was appointed by the parent company and which controlled, in particular, sales targets, gross margins, sales costs, cash flow and stocks.
Endelig har det sagsøgte selskab i hovedsagen i sit indlæg anført, at direktiv 77/187 ikke kan finde anvendelse på to selskaber som ACC og AMS, der begge er datterselskaber af AMCO, og som fungerer som en enkelt økonomisk enhed, der samarbejder om at nå fælles forretningsmæssige mål, og at de i relation til konkurrenceretten må betragtes som en enkelt virk somhed.
Finally, the respondent in the main proceedings claims, in its observations, that the Directive is not applicable to two companies such as ACC and AMS, both subsidiaries of AMCO, which functioned as a single economic unit working together towards common commercial objectives and that, for the purposes of competition law, they would be regarded as a single undertaking.
Desuden havde AMS ikke nogen reel selvstændighed ved fastlæggelsen af sin adfærd på markedet, men var alene et middel til at nå koncernens forretningsmæssige mål.
Moreover, AMS did not have real autonomy in determining its course of action in the market, being merely an instrument whereby the commercial objec­tives of the group were realised.
53 — Denne retspraksis er fastlagt i dom af 14.7.1972, sag 48/69, ICI mod Kommissionen, Sml. 1972, s. 151, præmis 133 og 134, org. ref.: Rec. s. 619, domme af 31.10.1974, sag 15/74, Sterling Drug, Sml. s. 1147, præmis 41, og sag 16/74, Winthrop, Sml. s. 1183, præmis 32, dom ar 4.5.1988, sag 30/87, Bodson, Sml. s. 2479, præmis 19, og af 11.4.1989, sag 66/86, Ahmed Saeed Flugreisen og Silver Line Reisebüro, Sml. s. 803, præmis 35.
53 — Case­law established in the judgments in Case 48/69 ICI ν Commission [1972] ECR 619, paragraphs 133 and 134; Case 15/74 Sterling Drug [1974] ECR 1147, paragraph 41; Case 16/74 Winthrop [1974] ECR 1183, paragraph 32; Case 30/87 Bodson [1988] ECR 2479, paragraph 19; and Case 66/86 Ahmed Saeed Flugreisen and Others [1989] ECR 803, paragraph 35.
50 — Denne opfattelse bekræftes af de svar, som repræsentanterne for sagsøgerne i hovedsagen og Det Forenede Kongeriges regering gav på de spørgsmål, jeg stillede dem under retsmødet.
50 — This analysis was confirmed by the replies given by the representatives of the applicants in the main proceedings and by the Government of the United Kingdom to the questions I put to them at the hearing.
54 — Dom af 12.7.1984, sag 170/83, Hydrotherm, Sml. s. 2999, præmis 11.
54 — Case 170/83 Hydrotherm [1984] ECR 2999, paragraph 11.
55 — Dom af 12.1.1995, sag T-102/95, Viho mod Kommissionen, Sml. II, s. 17, præmis 50.
55 — Case T­102/92 Vibo ν Commission [1995] ECR II­17, paragraph 50.
Det virksomhedsbegreb, som anvendes i konkurrenceretten i relation til EF-traktatens artikel 85 og 86 (nu artikel 81 EF og 82 EF), er således forskelligt fra det virk somhedsbegreb forstået som en økonomisk enhed, som Domstolen har fastlagt ved anvendelsen af direktiv 77/187, og er
As can be seen, the definition of under taking applied in competition law for giving effect to Articles 85 and 86 of the EC treaty (now Articles 81 EC and 82 EC) differs greatly from the definition of under taking as an economic entity developed by the Court of Justice for the purposes of the application of Directive 77/187, and is of no assistance in deciding whether there was a transfer of an undertaking, business or part of a business between two companies belonging to the same corporate group, even where they are wholly-owned subsidiaries of the same parent company.
Sammenfattende foreslår jeg Domstolen, at de af Industrial Tribunal, Leeds, stillede spørgsmål besvares således:
In the light of the foregoing arguments, I propose that the Court of Justice should reply to the questions referred for a preliminary ruling by the Leeds Industrial Tribunal as follows:
»1) Artikel 1, stk. 1, i Rådets direktiv 77/187/EØF af 14. februar 1977 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter skal fortolkes således, at direktivet finder anvendelse på to selskaber i samme koncern, som har ejere, ledelse, lokaler og arbejde til fælles, når de af Domstolen fastlagte kriterier for, at der kan være tale om en overførsel af en virksomhed, er opfyldt ved den pågældende overførsel.
(1) Article 1(1) of Council Directive 77/187/EEC of 14 February 1977 on the approximation of the laws of the Member States relating to the safeguarding of employees' rights in the event of transfers of undertakings, businesses or parts of businesses must be interpreted as meaning that the Directive is applicable to two companies which belong to the same corporate group, which have common ownership, management and premises and carry out the same work, provided that the transaction in question meets the criteria laid down by the Court of Justice for establishing that there has been a transfer of an undertaking.
2) Det tilkommer Industrial Tribunal, Leeds, at afgøre, om de pågældende kriterier er opfyldt i denne sag, og om der således er sket en overførsel af en økonomisk enhed, som har bevaret sin identitet.«
(2) It is for the Leeds Industrial Tribunal to determine whether, in the present case, the relevant criteria have been fulfilled and whether, therefore, an economic entity has been transferred and has retained its identity.
DOMSTOLENS DOM (Femte Afdeling) 2. december 1999*
JUDGMENT OF THE COURT (Fifth Chamber) 2 December 1999 *
I sag C-234/98, angående en anmodning, som Industrial Tribunal, Leeds (Det Forenede Kongerige), i medfør af EF-traktatens artikel 177 (nu artikel 234 EF) har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag,
REFERENCE to the Court under Article 177 of the EC Treaty (now Article 234 EC) by the Leeds Industrial Tribunal, United Kingdom, for a preliminary ruling in the proceedings pending before that court between
DOMSTOLEN (Femte Afdeling) sammensat af afdelingsformanden, D.A.O. Edward, og dommerne J.C. Moitinho de Almeida, C. Gulmann, J.-P. Puissochet (refererende dommer) og P. Jann, generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer justitssekretær: fuldmægtig L. Hewlett, efter at der er indgivet skriftlige indlæg af:
Advocate General: D. Ruiz-Jarabo Colomer, Registrar: L. Hewlett, Administrator, after considering the written observations submitted on behalf of:
— Det Forenede Kongeriges regering ved M. Ewing, Treasury Solicitor's Department, som befuldmægtiget, bistået af barrister K. Smith
— the United Kingdom Government, by M. Ewing, of the Treasury Solicitor's Department, acting as Agent, assisted by K. Smith, Barrister,
— den franske regering ved kontorchef K. Rispal-Bellanger og fuldmægtig A. de Bourgoing, begge Juridisk Tjeneste, Udenrigsministeriet, som befuldmægtigede tigede
— the French Government, by K. Rispal-Bellanger, Head of Subdirectorate at the Legal Affairs Directorate of the Ministry of Foreign Affairs, and A. de Bourgoing, Chargé de Mission in the same directorate, acting as Agents,
— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved de juridiske konsulenter C. Docksey og P. Hillenkamp, som befuldmægtigede, på grundlag af retsmøderapporten, efter at der i retsmødet den 16. juni 1999 er afgivet mundtlige indlæg af G.C. Allen m.fl., af Amalgamated Construction Co. Ltd, af Det Forenede Kongeriges regering og af Kommissionen, og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse den 8. juli 1999, afsagt følgende
— the Commission of the European Communities, by C. Docksey and P. Hillenkamp, Legal Advisers, acting as Agents, having regard to the Report for the Hearing, after hearing the oral observations of Mr Allen and other applicants, of Amalgamated Construction Co. Ltd, of the United Kingdom Government and of the Commission at the hearing on 16 June 1999, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 8 July 1999, gives the following
Ved afgørelse af 5. maj 1998, indgået til Domstolen den 3. juli 1998, har Industrial Tribunal, Leeds, i medfør af EF-traktatens artikel 177 (nu artikel 234 EF) forelagt to præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af Rådets direktiv 77/187/EØF af 14. februar 1977 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med
By decision of 5 May 1998, received at the Court on 3 July 1998, the Leeds Industrial Tribunal referred to the Court for a preliminary ruling under Article 177 of the EC Treaty (now Article 234 EC) two questions on the interpretation of Council Directive 77/187/EEC of 14 February 1977 on the approximation of the laws of the Member States relating to the safeguarding of
overførsel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter (EFT L 61, s. 26, herefter »direktivet«).
26, hereinafter 'the Directive').
Spørgsmålene er blevet rejst under sager, som G.C. Allen og 23 andre minearbejdere har anlagt mod Amalgamated Construction Co. Ltd (herefter »ACC«).
The questions arose in proceedings brought by Mr Allen and 23 other mineworkers against Amalgamated Construction Co. Ltd (hereinafter 'ACC').
Med henblik herpå udbyder mineejerne regelmæssigt nærmere angivne entrepriser i licitation.
For this purpose mine owners regularly issue invitations to tender for a defined package of work.
Selv om der ikke er nogen garanti herfor, er der en tendens til, at entrepriserne overdrages løbende, og ACC er ifølge det oplyste ikke på noget tidspunkt gået glip af en kontrakt i forbindelse med en ny licitation.
Although there is no guarantee of renewal, the contracts concluded tend to be renewed indefinitely, so that ACC has never lost a contract in a competitive tendering process.
ACC er et helejet datterselskab af AMCO Corporation plc (herefter »AMCOkoncernen«).
ACC is a wholly-owned subsidiary of AMCO Corporation plc (hereinafter 'the AMCO Group').
AMCO-koncernen omfatter ca. ti selskaber, herunder et andet helejet datterselskab, AM Mining Services Ltd (herefter »AMS«).
The AMCO Group comprises some 12 companies, which include one other wholly-owned subsidiary, AM Mining Services Ltd (hereinafter 'AMS').
AMS blev stiftet i 1993 med henblik på udførelse af arbejde i forbindelse med lukning af miner, såsom vedligeholdelse og opfyldning af skakter. Med henblik herpå ansatte AMS sin egen arbejdsstyrke, hvis arbejdsvilkår ikke var de samme som dem, der var gældende under ACC, idet de bl.a. var langt mindre gunstige for de ansatte.
AMS was set up in 1993 to carry out work connected with pit closures, such as maintenance and shaft filling.
Selv om ACC og AMS er særskilte juridiske enheder, har selskaberne de samme bestyrelsesmedlemmer, ligesom de er fælles med andre selskaber i AMCO-koncernen om administrative funktioner og støttefunktioner.
Although ACC and AMS are distinct legal entities, they have the same management and share administrative and support functions within the AMCO Group.
AMS udviklede sine aktiviteter og begyndte herved at få arbejde, som var forbundet med udgravning af underjordiske tilkørselsveje, som f.eks. rengøring
AMS progressively diversified its activities, obtaining work which was incidental to the underground driveage work, such as the cleaning and maintenance of
Selskabet udførte navnlig dette nye arbejde i Prince of Wales-kulminen i Yorkshire.
In particular, it took on such work at the Prince of Wales Collieries in Yorkshire.
ACC udførte allerede arbejder i denne mine, hvor selskabet anlagde minegange for det nationale britiske kulselskab British Coal og — efter at British Coal var blevet privatiseret og en del af aktiverne var blevet solgt — for RJB Mining (UK) Ltd (herefter »RJB«).
ACC already had a presence at that site where it carried out driveage work for the British national coal-mining company, British Coal, and, after the latter's privatisation and the sale of some of its assets, for RJB Mining (UK) Ltd (hereinafter 'RJB').
I august 1994 og derefter i marts 1995 afgav ACC, hvis kontrakter var ved at ophøre, tilbud i forbindelse med en licitation vedrørende anlægsarbejder i Prince of Wales-kulminen.
In August 1994 and again in March 1995, ACC, whose contracts were coming to an end, submitted bids for further contracts for driveage work at the Prince of Wales Collieries.
Alle tilbuddene indeholdt et vilkår, hvorefter arbejdet ville blive givet i underentreprise til AMS, hvis lønomkostninger var lavere end ACC's. ACC fik kontrakterne.
The terms of the bid in each case were that the work would be subcontracted to AMS whose labour costs were lower than those of ACC.
ACC afskedigede derfor en række af de af selskabets ansatte, der var beskæftiget i minen, idet de dog fik besked om, at de kunne blive ansat af AMS efter en afbrydelse på en weekend.
However, since the subcontracting of the work to AMS entailed a reduction in its own activities, ACC dismissed a number of its employees at the site, informing them that they could be taken on by AMS after a break of a weekend.
I 1994 og 1995 fik de arbejdstagere, ACC havde afskediget, udbetalt fratrædelsesgodtgørelser, og de blev derefter ansat af AMS.
In 1994 and 1995, the workers dismissed by ACC received redundancy payments and were then engaged by AMS.
Da forholdet imidlertid var det, at ACC først afsluttede sit eget anlægsarbejde, efter at AMS havde påbegyndt sit, var det i denne overgangsperiode vanskeligt at afgøre, om de berørte arbejdstagere arbejdede for det ene eller det andet selskab.
However, since on each occasion ACC did not complete its driveage work until after AMS had commenced its own, it was difficult, during that transitional period, to ascertain for which of the two companies the workers concerned were working.
Som underentreprenør på anlægsarbejderne fik AMS stillet hele det anlæg og alt det udstyr til rådighed, som først British Coal og derefter RJB indtil da havde
As subcontractor for the driveage work, AMS was able to use all the plant and equipment which first British Coal and then RJB had previously made available
RJB blev imidlertid på et tidspunkt betænkelig med hensyn til de løn- og arbejdsvilkår, som forskellige entreprenører, herunder AMS, tilbød, idet de pågældende vilkår efter RJB's opfattelse var demotiverende for de ansatte i de pågældende selskaber.
Subsequently, however, RJB expressed concern about the terms and conditions of employment being provided by its various contractors, including AMS, believing that they were the reason for lack of motivation of employees of those undertakings.
På opfordring af RJB besluttede ACC derefter ikke at give den nye kontrakt, selskabet havde fået, i underentreprise til AMS, men at udføre arbejdet selv. Med henblik herpå genansatte ACC sine tidligere ansatte, der var gået over til AMS, hvis underentreprisekontrakter var ved at udløbe. Blandt disse ansatte var G.C. Allen m.fl.
At RJB's suggestion, ACC decided not to subcontract to AMS the new works contract which it had been awarded but to carry it out itself.
Genansættelsen skete på løn- og arbejdsvilkår, der var bedre end hos AMS, men ikke lige så gunstige som dem, der var gældende hos ACC før 1994 eller 1995.
They were engaged under terms of employment which were better than those which they had had at AMS but worse than those to which they were accustomed at ACC before 1994 or 1995.
10 G.C. Allen m.fl. mente at have krav på de samme løn- og arbejdsvilkår, som de havde hos ACC, indtil de blev ansat hos AMS, og anlagde derfor sag ved Industrial Tribunal. Til støtte for søgsmålet gjorde de gældende, at der i henhold til Transfer of Undertakings (Protection of Employment) Regulations 1981, hvorved direktivet blev gennemført i national ret, var sket en dobbelt overførsel af virksomheder, nemlig først mellem ACC og AMS og derefter mellem AMS og ACC.
10 Mr Allen and his co-workers thought that they were entitled to the conditions of employment which ACC had provided before they left for AMS and brought an action before the Industrial Tribunal.
Heroverfor anførte ACC, at der ikke var sket nogen overførsel.
ACC denied that such a transfer had taken place.
11 Industrial Tribunal, Leeds, fandt, at afgørelsen af tvisten afhang af en fortolkning af direktivet. Retten besluttede derfor at udsætte sagen og at forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
11 Taking the view that the case depended on the interpretation of the Directive, the Leeds Industrial Tribunal decided to suspend proceedings and to refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Det ønskes navnlig oplyst, om der kan være tale om overførsel af en
In particular, can there be a transfer of an
Det ønskes navnlig oplyst, om en overførsel af en virksomhed har fundet sted under følgende omstændigheder: a) I løbet af en vis periode er de berørte arbejdstagere blevet afskediget fra selskab A, angiveligt af driftsmæssige grunde, og blevet tilbudt beskæfti­gelse i koncernselskabet B, der udfører en geografisk adskilt virksomhed eller del af selskab A's virksomhed, nemlig anlæg af minegange.
(a) over a period of time the workers involved have been dismissed from Company A, purportedly for redundancy, and offered employment with associated Company Β carrying out a geographically distinct undertaking or part of the undertaking of Company A, namely the driving of mine tunnels;
b) Der er ikke sket overførsel af lokaler, ledelse, infrastruktur, materiel eller aktiver fra selskab A til selskab B, og hovedparten af de betydningsfulde aktiver, der anvendes af begge selskaber ved anlæg af de væsentligste minegange, leveres af en tredjemand, nemlig det selskab, som forestår driften af minen.
(b) no transfer of premises, management, infrastructure, materials or assets occurred between Company A and Β and the majority of significant assets used by both companies in the work of driving main tunnels is supplied by a third party, the mine operator;
c) Selskab A forbliver enekontrahent i forhold til tredjemand, nemlig kunden, som har engageret det til at arbejde på anlægsprojekter, som blev udført 'løbende'.
(c) company A remains the sole contractor with the third party client which engaged it to work on construction projects which were undertaken on a "rolling" basis;
d) Flytningen af arbejdstagerne fra selskab A til selskab Β fandt ikke eller kun i ubetydeligt omfang sted samtidig med, at de kontrakter, i henhold til hvilke arbejdet blev udført, begyndte og/eller ophørte.
(d) there was little or no contemporaneity between the movement of the workers from Company A to Company Β and the beginning and/or end of the contracts under which the work was performed;
e) Selskab A og selskab B har samme ledelse og lokaler.
(e) company A and company Β share the same management and premises;
f) Efter at være blevet ansat af selskab Β udfører arbejdstagerne arbejde for både selskab A og Β alt efter behovet hos den lokale ledelse, som er ansvarlig for begge selskaber.
(f) after being employed by Company Β the employees carry out work for both Companies A and Β as needed by the local management who are responsible for both companies;
g) Arbejdet var fortløbende, idet aktiviteterne ikke på noget tidspunkt blev afbrudt, og der ikke var ændringer i den måde, hvorpå de blev udført.«
(g) the work undertaken was continuous, there was no suspension of activities at any time or any change in the manner in which they were conducted?'
Første del af det første spørgsmål
The first part of the first question
12 Med den første del af det første spørgsmål ønsker den forelæggende ret oplyst, om direktivet finder anvendelse på en overførsel mellem to selskaber i samme koncern, som har ejere, ledelse, lokaler og arbejde til fælles.
12 By the first part of its first question, the referring court asks whether the Directive can apply to a transfer between two companies in the same corporate group which have the same ownership, the same management and the same premises and are engaged in the same work.
13 Sagsøgerne i hovedsagen, den franske regering, Det Forenede Kongeriges regering samt Kommissionen har foreslået, at dette spørgsmål besvares bekræftende.
13 Mr Allen and the other applicants, the French Government, the United Kingdom Government and the Commission propose that this question should be answered in the affirmative.
De har nærmere anført, at der i henhold til direktivets artikel 2 ved »overdrager« og »erhverver« forstås enhver fysisk eller juridisk person, der som følge af en overførsel ophører med at være henholdsvis bliver indehaver af den pågældende
They point out that Article 2 of the Directive defines a 'transferor' and a 'transferee' as, respectively, any natural or legal person who, by reason of a transfer, ceases to be, or becomes, the employer in respect of the
Selv om to datterselskaber tilhører samme koncern, udgør de alligevel to forskellige juridiske enheder, som påtager sig særskilte forpligtelser over for deres respektive arbejdstagere.
Although belonging to the same group, the two subsidiaries are none the less distinct legal entities with separate obligations towards their respective employees.
14 Heroverfor har ACC anført, at direktivet ikke kan finde anvendelse på en overførsel mellem to selskaber, der har ejere, ledelse og ydre rammer til fælles, og som ikke har nogen reel indbyrdes selvstændighed med henblik på at afgøre, hvilken markedspolitisk linje de vil føre.
14 ACC, on the other hand, contends that the Directive cannot apply to a transfer between two companies which have the same ownership, management and supervisory staff and do not enjoy real autonomy from one another in determining their course of action on the market.
I relation til fællesskabsretten betragtes sådanne selskaber som en enkelt virksomhed (jf. dom af 24.10.1996, sag C-73/95 P, Viho mod Kommissionen, Sml. I, s. 5457).
Such companies are considered to be a single undertaking in competition law (Case C-73/95 Ρ Viho ν Commission [1996] ECR I-5457).
15 Hertil bemærkes, at direktivet i henhold til artikel 1, stk. 1, finder anvendelse på overførsel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter til en anden indehaver som følge af overdragelse eller fusion.
15 According to Article 1(1), the Directive it is to apply to the transfer of an undertaking, business or part of a business to another employer as a result of a legal transfer or merger.
Ifølge direktivets artikel 2, litra a) og b), forstås der ved »overdrager« og »erhverver« enhver fysisk eller juridisk person, der som følge af en overførsel som omhandlet i artikel 1, stk. 1, ophører med at være henholdsvis bliver indehaver af virksomheden, bedriften eller en del af bedriften.
Article 2(a) and (b) of the Directive define a 'transferor' and a 'transferee' as any natural or legal person who, by reason of a transfer within the meaning of Article 1(1), ceases to be, or respectively becomes, the employer in respect of the undertaking, business or part of the business.