natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den afgift, der pålægges i henhold til en afsætningsordning af den ovennævnte art, kan ikke kræves betalt af producenterne i den udstrækning afgiften anvendes til for­mål, som er uforenelige med traktatens bestemmelser om frie varebevægelser og med den fælles markedsordning.«
(a) to effect, from the proceeds of the receipts from the levy, the payment of bo­nuses for certain products intended to be marketed in the common market or ex­ported to non­member countries ;
1. »...de pågældende fællesskabsforordninger (nr.2759/75, 2763/75') og 1889/762) har] ikke... fastsat, hvilke organer i hver medlemsstat, der er kompetente til gennem­ førelsen af de foreskrevne interventionsforanstaltninger, men har overladt det til medlemsstaterne selv at udpege disse organer (jfr. artikel 4, stk. 3, i forordning nr. 2759/75).
1. "...Regulations [Nos2759/75, 2763/75' and 1889/762] did not determine which institutions in each Member State are competent to take the intervention measures envisaged [but] assigned to the Member States the task of designating the said institu­tions (see Article 4 (3) of Regulation No 2759/75).
Det tilkommer derfor hver medlemsstat at udpege de organer, som i det indenlandske retssystem er kompetente til at træffe foranstaltninger til gennemførelse af oven­nævnte fællesskabsforordninger.
It is accordingly for each Member State to determine the institutions which are em­powered within its domestic legal system to adopt measures in implementation of the above-mentioned Community regulations.
Da forordningerne ikke udtrykkeligt udelukker denne mulighed, kan medlemsstaterne overlade flere nationale organer at træffe de forskellige nødvendige gennemførelsesforanstaltninger.
Since the possibility was not expressly ex­cluded by the said regulations, the Member States may apportion amongst several na­tional institutions the task of adopting the various necessary implementing measures.
I sidstnævnte tilfælde påh­viler det dog disse nationale organer ved passende midler at sikre koordineringen af de foranstaltninger, som de vedtager, for ikke at bringe markedsordningens rette funktion i fare.«
In this latter case it is however incumbent on the said national institutions to ensure by appropriate means that the measures which they adopt are coordinated in such a way mat they do not jeopardize the proper functioning of the organization of the market"
Forordningens artikel 6, stk. 2, udelukker således kun oplagreren fra støt­te, såfremt hovedforpligtelserne ikke er fuldstændig opfyldt.
Thus Article 6 (2) of the regulation precludes the storer from claiming the aid only if the principal obligations have not been fulfilled in their entirety.
Det følger heraf, at selv om oplagreren ikke kan gøre krav på støtte, så længe han bl. a. ikke har sendt dokumentation for indlagringen til interventionsorganet, kan den blotte omstændighed, at disse dokumenter ikke er blevet indsendt inden for de fast­satte frister, ikke i sig selv medføre, at retten til støtte fortabes, når hovedforpligtel­serne i henhold til kontrakten er fuldstændigt opfyldt.«
It follows that, although the storer cannot claim payment of the aid if he has not in particular sent to the intervention agency the documents relating to the storage opera­tions, the mere fact that he did not do so within the prescribed period does not in it­self entail the loss of the right to aid where the principal obligations imposed in the contract have been fulfilled in their entirety."
') Rådets forordning (EØF) nr. 2763/75 af 29. oktober 1975 om fastsættelse af almindelige regler om ydelse af støtte til privat oplagring inden for svinekødssektoren (EFT 1975 L282, s. 19).
Regulation (EEC) No 2763/75 of the Council of 29 October 1975 laying down general rules for granting pri­vate storage aid for pigmeat (Official Journal 1975, L 282, p. 19).
2) Kommissionens forordning (EØF) nr. 1889/76 af 29. juli 1976 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende ydelse af støtte til privat oplagring af svinekød (EFT 1976 L 206, s. 82).
Regulation (EEC) No 1889/76 of the Commission of 29 July 1976 laying down detailed rules for granting pri­vate storage aid for pigmeat (Official Journal 1976, L 206, p. 82).
Uanset indholdet af denne bestemmelse finder artikel 4, stk. 2, litra b), i Rådets forordning nr. 2763/75, der indeholder hjemmelen til forordning nr. 1889/76 og ifølge hvilken sikkerhedsstillelsen fortabes helt eller delvis, hvis kontraktsforpligtel­serne ikke eller kun delvis opfyldes, fortsat anvendelse i den forstand, at det kompe­tente organ kan erklære sikkerheden for helt eller delvis fortabt alt efter kontraktbru­dens karakter.
Thus, notwithstanding the provisions of that article, Article 4 (2) (b) of Regulation No 2763/75 — pursuant to which Regulation No 1889/76 was adopted and under which the deposit is forfeited, in whole or in part, if the contractual obligations are not fulfilled or are only partially fulfilled — remains applicable in the sense that the competent authority may declare the deposit forfeit in whole or in part according to the gravity of the breach of contract.
(Forslag: Reischl, s.2152).
2150 (Opinion: Reischl, p. 2152).
1. »...artikel 15 i forordning nr.2759/75 [foreskriver] til sikring af fællesskabspro­dukternes konkurrencedygtighed på verdensmarkedet... ydelse af en eksportrestitu­tion til producenterne, der ifølge samme artikels stk. 2 'er den samme for hele Fælles­skabet'.
"...Article 15 of Regulation No2759/75, so as to ensure that Community prod­ucts are competitive on the world market, provides for the payment to producers of an export refund which, in the words of paragraph (2) of that article, must be 'the same for the whole Community'.
Denne bestemmelse forhindrer medlemsstaterne i at tillægge deres producen­ter en særfordel ved at yde dem en eksportpræmie udover den restitution, som eventu­elt skal oppebæres i henhold til forordningen, idet en sådan fordel kunne fordreje fæl­lesskabsproducenternes indbyrdes konkurrencevilkår på de ydre markeder.«
That provision prevents Member States from con­ferring a special advantage on their producers by granting them an export bonus in addition to any refund which may be received in pursuance of the regulation at the risk of thus distorting conditions of competition between Community producers on external markets."
Afsætningsregler ')
Marketing standards1
1 ) Rådets forordning (EØF) nr. 1619/68 af IS. oktober 1968 om handelsnormer for æg (EFT 1968II, s. 481) af­løst af forordning (EØF) nr. 2772/75 af 29. oktober 1975 (EFT 1975 L 282, s. 56).
Regulation (EEC) No 1619/68 of the Council of IS October 1968 on marketing standards for eggs (Official Journal, English Special Edition 1968 (II), p. 489), replaced by Regulation (EEC) No 2772/75 of 29 October 1975 (Official Journal 1975, L 282, p.
Kommissionens forordning (EØF) nr. 95/69 af 17. januar 1969 om gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1619/68 om handelsnormer for æg (EFT 1969 I, s. 6).
56); Regulation (EEC) No 95/69 of the Commission of 17 January 1969 implementing Regulation (EEC) No 1619/68 on marketing standards for eggs (Official Journal, English Special Edition 1969 (I), p. 7.)
Det fremgår af den omstændighed, at Fællesskabet har undladt at regulere priserne inden for rammerne af markedsordningen, at det ikke har tilstræbt en harmonisering af disse.
By not seeking to regulate prices in the context of that organization the Community has not sought to achieve uniformity of prices.
Det følger af forordningens almindelige systematik, at markedsordningen for de på­gældende produkter, for så vidt angår samhandelen inden for Fællesskabet, hviler på en fri samhandel under loyale konkurrencevilkår som følge af forbedringen af pro­dukternes kvalitet.«
From the general system of [the relevant Community legislation] it is clear that with regard to trade within the Community the organization of the market for the product in question is based on freedom of commercial transactions under fair competitive conditions, by way of an improvement in the quality of the product"
Afsætningsregler
Marketing standards
Rådets forordning nr. 1619/68, afløst af forordning nr. 2772/75, og Kommissio­nens forordning nr. 95/69 skal fortolkes således, at den skønsfrihed, som disse for­ordninger tillægger medlemsstaterne med hensyn til udformning og kontrol af afsæt­ningsreglerne for æg berettiger dem til at forbeholde det offentlige eneret til udarbej­delse og distribution af de banderoler og etiketter, som æg i store pakninger skal være forsynet med.
Regulation (EEC) No 1619/68 of the Council (replaced by Regulation 2772/75) and Regulation No 95/69 of the Commission must be interpreted to mean that the discretionary power which those regulations confer upon Member States to organize and supervise marketing standards for eggs permits them to entrust exclusively to the public authorities the preparation and distribution of the bands and labels with which large packs of eggs have to be provided.
»...når fællesskabsordningen ikke indeholder nogen bestemmelse om finansie­ringsmåden for de med kontrolforanstaltningerne [ifølge fællesskabsforordningen] forbundne omkostninger, kan [medlemsstaterne] gøre udleveringen af banderoler og etiketter afhængig af betalingen af et vederlag for denne kontrol.
2. "... in the absence of any provision in the Community rules relating to the means of financing the costs arising from the supervision [imposed by those rules], the Member States may make the issue of bands and labels conditional on payment of a consideration in respect of that supervision.
De vederlag, som de godkendte pakkerier afkræves, må ikke overstige de faktiske omkostninger ved det pågældende kontrolsystem.
The consideration charged to the authorized packing centres must not exceed the real costs of the supervisory system in question.
Selv om omkostningerne ved kontrolforanstaltningerne og udleveringen af etiketter ikke kan være ens i alle medlemsstaterne, må det vederlag, som de godkendte pakke­rier afkræves, derimod ikke overstige omkostningerne ved de pågældende foranstalt­ninger i nogen af disse stater.
Whilst it is inevitable that the cost of undertaking the supervision and issuing labels will not be identical in all the Member States, the consideration charged to the autho­rized packing centres should not, on the other hand, exceed the costs of the opera­tions in question in each of those States.
Det tilkommer den nationale ret ved bedømmelsen af den grænse, som vederlaget ikke må overskride, at afgøre, om det krævede beløb er berettiget.«
It is for the national court to determine whether or not the amount charged is justified in order to assess the limits which the consideration must not exceed."
1. »... den omstændighed, at [forordning nr. 123/67] ikke indeholder hjemmel til for­anstaltninger, der i givet fald skal trække produkterne tilbage fra markedet, [beror ikke] på en undladelse eller et ønske om at overlade sådanne foranstaltninger til medlemsstaternes vurdering, men er resultatet af et velovervejet økonomisk­politisk valg, hvor man hovedsagelig lader markedskræfterne sikre den ønskede ligevægt mellem udbud og efterspørgsel.
"...the absence [from Regulation No 123/67] of measures concerning the with­drawal, where necessary, of products from the market does not stem from an omission or from an intention to leave measures of this nature to the appraisal of the Member States but is rather the consequence of a considered choice of economic policy of re­lying essentially on market forces to attain the desired balance.
Denne konklusion støttes ikke alene af forordningens artikel 13, hvorefter alle former for kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende virkning i Fæl­lesskabets interne handel er forbudt, men også af samme forordnings artikel 2, hvor­efter der kan træffes foranstaltninger for i erhvervslivet at fremme sådanne initiati­ver, som kan lette tilpasningen af udbudet til markedets krav, dog med undtagelse af initiativer 'der vedrører tilbagetrækning fra markedet'.
This conclusion is confirmed not only by Article 13 of the regulation in accordance with which any quantitative restriction or measure having equivalent effect is prohi­bited in the internal trade of the Community but further by Article 2 of the same regu­lation whereby measures may be taken in order to encourage action by trade and joint­trade organizations to facilitate the adjustment of supply to market require­ments, with 'the exception of action relating to withdrawal from the market'.
Det fremgår klart af den almindelige opbygning af forordningens regler, at i Fælles­skabets interne handel hviler markedsordningen for det foreliggende produkt på princippet om fri handel på lige konkurrencevilkår.«
It thus follows from the general tenor of the regulation that, as regards the internal trade of the Community, the organization of the market in the product in question is based upon freedom of commercial transactions under conditions of genuine competition."
Selv om en vedtagelse af fællesskabsforanstaltninger ikke nødvendigvis indbærer, at gennemførelsen heraf i alle henseender skal være ens for hele fællesskabsområdet, udelukker den dog foranstaltninger, som træffes på erhvervslivets eget initiativ og inden for [dets] særlige nationale rammer, idet en ikke koordineret optræden kan medføre forskelsbehandling mellem producenter og forbrugere og forvridninger i medlemsstaternes samhandel.«
Whilst the adoption of Community measures does not necessarily imply that the im­plementing measures should be in all respects identical throughout the Community it nevertheless precludes measures adopted independently by trade and joint­trade or­ganizations each in a specifically national framework, since uncoordinated action would be likely to cause discrimination between producers and consumers and to dis­tort trade between the Member States.
Udsendelse l/mans 1983
¡ssue 1/March 1983
Selv om artikel 11, stk. 2, i forordningerne nr. 123/67 og nr. 2777/75 forbyder, at der i samhandelen med tredjelande med fersk fjerkrækød opkræves andre former for told eller afgifter med tilsvarende virkning end de i den fælles toldtarif foreskrevne, gælder dette forbud dog kun, medmindre andet bestemmes i disse forordninger, eller Rådet på forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal træffer afvigende bestem­melser.
Although Article 11 (2) of Regulations Nos 123/67 and 2777/75 prohibits the levy­ing, in trade with nonmember countries in fresh poultrymeat, of customs duties other than those laid down by the Common Customs Tariff or charges having equivalent effect, this prohibition only applies subject either to any provisions to the contrary contained in the said regulations or to any derogation therefrom decided by the Council acting by a qualified majority on a proposal from the Commission.
Da artikel 15 i Rådets direktiv 71/118 ') om sundhedsmæssige problemer i for­bindelse med fersk fjerkrækød udgør en afvigende bestemmelse i den i den oven­nævnte artikel forudsatte betydning, idet den har til formål at forhindre, at de natio­nale ordninger med sundhedskontrol, som midlertidigt er opretholdt for indførsler af fersk fjerkrækød fra tredjelande, er mindre strenge eller mindre byrdefulde end den i direktivet foreskrevne kontrol med samhandelen inden for Fællesskabet, kan forbudet mod afgifter med tilsvarende virkning som told ikke gøres gældende for at hindre medlemsstaterne i ved Fællesskabets ydre grænser at opkræve gebyrer for gen­nemførelsen af sundhedskontrol ved indførslen af fersk fjerkrækød hidrørende fra tredjelande.
Since Ar­ticle 15 of Council Directive No 71/118/E EC' on health problems affecting trade in fresh poultrymeat is in fact a derogation within the meaning of the aforesaid provi­sion, inasmuch as it is designed to prevent national arrangements for health inspec­tion, maintained provisionally in force in respect of imports of fresh poultrymeat from nonmember countries, from being less strict and less onerous than the system of health inspections laid down by the directive for intraCommunity trade, the pro­hibition of charges having an effect equivalent to customs duties may not be relied on for the purpose of preventing Member States levying at the external frontiers of the Community charges for the health inspections which they carry out on imports of fresh poultrymeat from nonmember countries.
En sundhedskontrol, som står i åbenbart misforhold til det tilsigtede for­mål, eller gebyrer, som åbenbart overstiger omkostningerne ved kontrollen, falder dog uden for anvendelsesområdet for de undtagelsesbestemmelser, der er hjemmel til i artikel 11, stk. 2, i de ovennævnte forordninger.
Nevertheless, if the inspections were clearly out of all proportion to the objective sought or if the charges were clearly to ex­ceed the cost of the inspections, they would be outside the scope of the derogation al­lowed by Article 11 (2) of the aforesaid regulations.
Dom af 22. januar 1980: sag 30/79, Land Berlin/Wigei, Sml. 1980, s. 151, Smdrg. 1, jfr. s. 163 f. (Forslag: Warner, s. 169).
Judgment of 22 January 1980, Case 30/79, Land Berlin ν Wigei, [1980] ECR 151, cf. p.
') Rådets direktiv 71/118/EØF af 15. februar 1971 (EFT 1971 I, s. 97).
Council Directive No71/118/EEC of 15 February 1971 (Official Journal, English Special Edition 1971 (I), p. 106).
EØF - LANDBRUG - FRUGT OG GRØNSAGER
EEC - AGRICULTURE - FRUIT AND VEGETABLES
Rådets forordning nr. 158/66/EØF af 25. oktober 1966 om anvendelse af kvalitetsnormer for frugt og grønsa­ger, der bringes i handelen inden for Fællesskabet (JO 1966, nr. 192, s. 3282).
Regulation No 158/66/EEC of the Council of 25 October 1966 on the application of quality standards to fruit and vegetables marketed within the Community (Official Journal 1966,192, p. 3282 ; not available in English).
»... kontrol med ... [frugt og grønsagers] kvalitet [kan] ikke i sig selv ... begrunde et krav om fremlæggelse af dokumenter verdrørende varernes oprindelse, dog med det forbehold, at den kontrollerende myndighed ved en kontrol kan kræve bevis for, at de obligatoriske oplysninger er korrekte.«
The rules relating to control of the quality of fruit and vegetables cannot of them­selves justify a requirement to produce documents concerning the origin of the products; however, when an inspection is carried out the inspector may require proof that the compulsory declarations are in accordance with the facts.
Dom af 30. november 1977: sag 52/77, Cayrol/Rivoira, Sml. 1977, s.2261, 2281 (Forslag: Warner, s. 2284).
Judgment of 30 November 1977, Case 52/77, Cayrol ν Rivoira, [197η ECR 2261, cf. p.
2. »Artikel 8 i forordning nr. 158/66 pålægger medlemsstaterne at sanktionere en­hver overtrædelse uden at sondre [efter] varens oprindelse; nationale foranstaltnin­ger, som indeholder sådanne sondringer, kan i givet fald anses som diskriminerende og derfor uforenelige med traktaten, navnlig dens artikel 30.«
"Article 8 of Regulation No 158/66 seeks to penalize any infringement, without distinction as to the origin of the product. National measures entailing such distinc­tions may ... be regarded as discriminatory and thereby incompatible with the Treaty, in particular Article 30."
Dom af 30. november 1977: sag 52/77, Cayrol/Rivoira, Sml. 1977, s. 2261, 2283 (Forslag: Warner, s. 2284).
Judgment of 30 November 1977, Case 52/77, Cayrol ν Rivoira, [1977] ECR 2261, 2284 (Opinion: Warner, p. 2285).
1. »...medlemsstaterne [kunne] i kraft af artikel 1 i forordning nr.2513/69'), jfr. ar­tiklerne 1 og 11 i bilag I til aftalen EØF­Spanien2) — fortsat i den del af året, som går fra 1. juli til 31. december,... anvende de inden forordning nr. 2513/69 gældende kvantitative restriktioner for druer til spisebrug med oprindelse i Spanien.«
"... having regard to the combined provisions of Article 1 of Regulation No 2513/69 ' and of Articles 1 and 11 of Annex I to the Agreement between the EEC and Spain,2 Member States could continue to apply to table grapes of Spanish origin during the part of the year between 1 July and 31 December quantitative restrictions in existence prior to Regulation No 2513/69."
Dom af 30. november 1977: sag 52/77, Cayrol/Rivoira. Sml. 1977, s. 2261, 2277 (Forslag: Warner, s. 2284).
Judgment of 30 November 1977, Case 52/77, Cayrol ν Rivoira, [1977] ECR 2261, 2278 (Opinion: Warner, p. 2285).
Rådets forordning (EØF) nr. 2513/69 af 9. december 1969 om samordning og tilvejebringelse af ensartethed, for så vidt angår de importordninger for frugt og grønsager, som anvendes af de enkelte medlemslande over for tredjelande (JO 1969 L 318, s. 6).
Regulation (EEC) No 2513/69 of the Council of 9 December 1969 on the coordination and standardization of the treatment accorded by each Member State to imports of fruit and vegetables from third countries (Official Journal 1969, L 318, p. 6; not available in English).
Rådets forordning (EØF) nr. 1524/70 af 20. juli 1970 om indgåelse af en aftale mellem Det europæiske økono­miske Fællesskab og Spanien samt indførelse af gennemførelsesbestemmelser hertil (JO 1970 L 182, s. 1).
Regulation (EEC) No 1524/70 of the Council of 20 July 1970 on the conclusion of an Agreement between the European Economic Community and Spain and on the provisions for its implementation (Official Journal, Eng­lish Special Edition, Second Series, I. External Relations ( 1 ), p. 269).
') Rådets forordning (EØF) nr. 816/70 af 28. april 1970 om supplerende regler for den fælles markedsordning for vin (EFT 19701, s. 212).
Regulation (EEC) No 816/70 of the Council of 28 April 1970 laying down additional provisiona for the com­mon organization of the market in wine (Official Journal, English Special Edition 1970 (I), p.
Rådets forordning (EØF) nr. 817/70 af 28. april 1970 om fastlæggelse af særlige regler for kvalitetsvine fra be­stemte dyrkningsområder (EFT 19701, s. 228).
234); Regulation (EEC) No 817/70 of the Council of 28 April 1970 laying down special provisions relating to quality wines produced in specified regions (Official Journal, English Special Edition 1970 (ï), p. 254).
Frie varebevægelser 4.
Free movement of goods 4.
Støtte til privat oplagring og til destillation af bordvin 5.
Aids for private storage and for the distillation of table wines 5. Controh on vine planting 6.
Typebestemmelse af vine
Classification of wines
1. »Definitionen af vintyper i artikel 2 i forordning nr.945/70') er ... ikke optaget i fællesskabsreglerne med henblik på tarifering, men af hensyn til den prisordning, disse fællesskabsregler indførte.
"...the definition of types of wines contained in Article2 of Regulation 945/70' is to be viewed in the context of the Community rules not for the purposes of tariff classification but for those of the price system created by those rules.
Forordning nr. 945/70 blev nemlig især udstedt til gennemførelse af artikel 2 i forord­ning nr. 816/70, hvorefter der hvert år fastsættes en orienteringspris for hver type bordvin, der er repræsentativ for produktionen inden for Fællesskabet.
Regula­tion 945/70 was adopted in particular to implement Article 2 of Regulation 816/70 which provided that a guide price should be fixed annually for each type of table wine representative of Community production.
Den sondring mellem forskellige bordvintyper, som forordning nr. 945/70 indførte, hviler følgelig på særegenheder ved prisdannelsen på de forskellige markeder inden for Fællesskabet
The distinction between various types of table wines made in Regulation 945/70 is accordingly based on the characteristics of price­formation on the various markets of the Community.
Ud fra prisdannelsessynspunktet er det desuden i overensstemmelse med markedsbe­tingelserne inden for visse grænser at tillade, at vine af type AII ikke udelukkende stammer fra en enkelt vinstoksort.
From the point of view of price­formation it is moreover in accordance with market conditions within certain limits to allow wine of Type AII not to be produced exclu­sively from a single vine variety.
Da omfanget af den tilladte sammenstikning endnu ikke var fællesskabsretligt fastsat ... tilkom det medlemsstaterne at udstede de herfor gældende regler.«
Since Community law did not prescribe the permitted extent of coupage... it was for the Member States to adopt the appropriate provisions."