natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det må undersøges, hvorvidt Domstolens ræsonnement i dommen af 12. februar 1992 i sagen Nederlandene m.fl. mod Kommissionen, hvorefter private virksomheder i forbindelse med anvendelsen af traktatens artikel 90, stk. 3, har en ret til at varetage deres interesser, kan gøre sig gældende i nærværende sag. Det bemærkes herom for det første, at sagsøgeren var den direkte begunstigede af den anfægtede statslige foranstaltning, som bestod i, at selskabet fik opretholdt sin privilegerede stilling på de pågældende to ruter, hvorved det i denne sammenhæng er ufornødent at undersøge, hvorvidt selskabet havde en retligt bindende eneret.
As regards the question whether the applicant's rights of defence were observed in the present case, the Court of First Instance held in Case T450/93 Lisrestal and Others ν Commission [1994] ECR 11-1177, which concerned the reduction in financial assistance which the European Social Fund had initially granted to the beneficiary undertakings in the course of a procedure in which the national authority had been the sole interlocutor of the Fund, that the applicant undertakings had a right to be heard and it pointed out that that right had not been upheld in dealings between the Commission and the beneficiaries or in those between the national authority and the beneficiaries.
Sagsøgerens økonomiske stilling ville således blive berørt af den anfægtede beslutning, som påbød de pågældende myndigheder at åbne de to ruter for konkurrence fra andre EF-luftfartsselskabers side.
The observations submitted by the French authorities dealt with the essential legal aspects of the present case, as they appear in the contested decision.
Sagsøgeren ville dermed direkte bære de økonomiske følger af den anfægtede beslutning.
They set out in particular the applicant's specific situation.
Det bemærkes endvidere, at sagsøgeren var nævnt ved navn i den pågældende nationale ordning, som selskabet påberåbte sig til støtte for sine trafikenerettigheder, dvs. 1985-aftalen, hvorved det i denne sammenhæng er ufornødent at undersøge, hvilke retsvirkninger denne aftale må tillægges.
The applicant has never claimed during the course of the proceedings before the Court that the observations submitted in that regard were incomplete or contrary to its interests.
Det fremgår endvidere af indholdet af den anfægtede beslutning, at sagsøgeren udtrykkeligt er nævnt flere gange heri.
If that had been the case, it would certainly not have failed to supplement the legal arguments submitted by the French authorities.
De betingelser, der fremgår af dommen i sagen Nederlandene m.fl. mod Kommissionen, jf. ovenfor, er derfor opfyldt i sagen.
In those circumstances, the applicant's rights of defence were respected. It follows that the plea of infringement of those rights cannot be accepted.
Det må herefter fastslås, at sagsøgeren havde et krav på at kunne varetage sine interesser, idet denne ret burde iagttages under forløbet af den procedure, der førte til vedtagelsen af den anfægtede beslutning, hvorved det er ufornødent at undersøge det rejste generelle spørgsmål om, hvorvidt der består en ret til at varetage sine interesser også i tilfælde, hvor en procedure iværksat i medfør af forordningens artikel 8, stk. 3, som skal være afsluttet inden for en måned, vil kunne få følger for et ikke klarlagt antal luftfartsselskaber.
In the present case it is therefore necessary to examine whether the applicant's rights of defence have been observed in a tangible way, either directly in its dealings with the Commission or indirectly through the French authorities, or through the combination of those two administrative channels.
Dette princip forudsætter, at den pågældende er blevet sat i stand til på hensigtsmæssig måde at tilkendegive sit synspunkt vedrørende de omstændigheder, på
It was the applicant itself which approached the Commission by sending the one letter of 7 March
Hvad nærmere angår spørgsmålet om, hvorvidt sagsøgerens ret til at varetage sine interesser er blevet iagttaget i sagen, bemærkes, at Retten i dommen af 6. december 1994, Lisrestal m.fl. mod
The pleas of infringement of the principle of audi alteram partem and of good faith as against the French Republic
Det må herefter undersøges, hvorvidt sagsøgerens ret til at varetage sine interesser konkret er blevet iagttaget, enten direkte i forholdet mellem sagsøgeren og Kommissionen, indirekte via de franske myndigheder eller under de pågældende to administrative forløb som helhed.
The plea of infringement of the principle of good faith as against the French Republic will be examined below in the context of the pleas of infringement of the relevant provisions of Regulation No 2408/92 and infringement of Article 90(2) of the Treaty.
Følgelig må anbringendet om, at der er sket en krænkelse af denne ret, forkastes.
The pleas of infringement of Regulation No 2408192
Tilsidesættelse af kontradiktionsprincippet og princippet om redelighed i forhold til Den Franske Republik
- Interpretation of Article 8(3) of the Regulation
Det bemærkes, at sagsøgeren har en retlig interesse i at gøre gældende, at der er sket en tilsidesættelse af kontradiktionsprincippet i forhold til Den Franske Republik, da anmodningen til den pågældende medlemsstat om, at denne fremsatte sine bemærkninger, var udtryk for en anvendelse af en væsentlig formforskrift, jf. traktatens artikel 173.
As to the issue whether the French Republic's rights of defence were observed, that is to say, whether it was placed in a position effectively to make known its views on the evidence relied upon by the Commission in adopting the contested decision, it should be noted that the procedure under Article 8(3) of the Regulation may be initiated by the Commission either at the request of a Member State or on its own initiative.
Det bemærkes herom, at sagsøgeren selv rettede henvendelse til Kommissionen ved skrivelse af 7. marts 1994, efter at selskabet den 4. marts havde deltaget i et møde med Kommissionen.
In the present case, the procedure at issue was initiated by the Commission solely on its own initiative.
I denne skrivelse redegjorde sagsøgeren for sin virksomhed, herunder navnlig for selskabets rutenet og dets aftaler med den franske stat, som havde overdraget selskabet at udføre tjenesteydelser af offentlig interesse.
Inasmuch as the applicant complains that the Commission adopted a decision under Article 8(3) of the Regulation instead of initiating the procedure for failure to fulfil obligations provided by Article 169 of the Treaty, the applicant has not contested that provision by raising a plea of illegality under Article 184 of the Treaty.
Sagsøgeren redegjorde for den vanskelige økonomiske situation, selskabet fandt sig i som følge af voksende konkurrence fra såvel andre luftfartsselskabers som jernbanetrafikkens side.
It does not therefore claim that the procedure established by Article 8(3) of the Regulation is incompatible as such with higherranking Community law, in particular with Article 169 of the Treaty.
Sammenfattende udtrykte sagsøgeren modstand mod en for pludselig og accelereret åbning for så vidt angår de vigtigste strækninger, som selskabet befløj med afgang fra og ankomst til Orlylufthavnen.
Consequently, examination of this complaint is limited to verifying whether the Commission correctly applied that procedural rule.
Sagsøgeren begrænsede sig ved denne lejlighed til at rejse »rent økonomiske« spørgsmål, således som Retten har nævnt ovenfor, men der var intet til hinder for, at sagsøgeren også kunne have fremsat retlige argumenter.
In those circumstances and in accordance with the principle laid down by the judgment in Netherlands and Others ν Commission, the Commission was required to communicate to the French Republic only a full and precise statement of the reasons for which it had initiated the procedure on its own initiative.
Grunden til, at selskabet ikke gjorde dette, kan kun være, at det skønnede, at Kommissionen var tilstrækkeligt underrettet for så vidt angår de retlige problemer.
As to TATs complaints, it could therefore choose to send them unabridged to the French Republic or to include their essential subject-matter in that statement.
Hvad nærmere angår spørgsmålet om, hvorvidt Den Franske Republiks ret til at varetage sine interesser blev iagttaget, dvs. spørgsmålet om, hvorvidt Den Franske Republik på formålstjenlig måde fik mulighed for at fremlægge sin opfattelse vedrørende de forhold, på grundlag af hvilke Kommissionen traf den anfægtede beslutning, bemærkes, at Kommissionen kan iværksætte proceduren i henhold til forordningens artikel 8, stk. 3, enten efter anmodning fra en medlemsstat eller på eget initiativ.
The Commission placed the French Republic in a position in which it could effectively make known its views on the essential evidence which it used for the purpose of adopting the contested decision. Moreover, the French Republic did in fact exercise its rights of defence by commenting on all the essential matters of fact and of law which were relevant for the conduct of the administrative procedure.
Kommissionen har således - under henvisning til det af de franske myndigheder anførte - uden på dette punkt at være blevet imødegået af sagsøgeren gjort gældende, at selskabet af de franske myndigheder blev holdt underrettet om
In that regard, it suffices to observe that TAT, which had already been allowed to provide a service on the Paris-Toulouse and Paris-Marseille routes to and from CDG, met with a refusal by the French authorities to allow access to Orly airport for the purposes of exercising traffic rights on the same routes, that refusal having been based on the fact that the provision of services on those routes from and to Orly was reserved solely for the applicant.
Ifølge ordningen i henhold til den anvendte bestemmelse som helhed var TATs oprindelige klage og
Consequently, the Commission was authorized to rely on the powers conferred by Article 8(3) of the Regulation and to examine the application by the French authorities of Article 8(1).
supplementet til denne ikke nogen afgørende forudsætning for procedurens iværksættelse, men var omstændigheder blandt andre, som kunne give grundlag for Kommissionen til at skønne, at den burde tage initiativ til at iværksætte proceduren.
Furthermore, Regulation No 2408/92 was adopted on 23 July 1992. The Member States must therefore have been aware, from July 1992, of the possibility of Article 8(3) of that regulation being applied in the area of traffic distribution between airports within an airport system.
Sagsøgeren kan derfor ikke anses for at have gjort gældende, at den ved forordningens artikel 8, stk. 3, indførte procedure som sådan strider mod en trinhøjere fællesskabsregel, herunder navnlig traktatens artikel 169.
Since the subject-matter of the contested decision was limited in that way, all the applicant's arguments concerning consumer rights and environmental and safety requirements must be rejected as to no avail in the present context, which concerns Article 8(1) and (3) and Article 5 of the Regulation alone.
Følgelig må undersøgelsen af nærværende argument begrænses til en undersøgelse af, hvorvidt Kommissionen har anvendt den nævnte procedurebestemmelse korrekt.
— As regards the interpretation of Article 5 of the Regulation
Under disse omstændigheder og ifølge det princip, der fremgår af dommen i sagen Nederlandene m.fl. mod Kommissionen, jf. ovenfor, var Kommissionen alene forpligtet til at give Den Franske Republik en præcis og fuldstændig redegørelse for årsagerne til, at den havde taget initiativ til at iværksætte proceduren. Hvad angår TATs klager kunne Kommissionen således vælge enten at fremsende disse in extenso til Den Franske Republik eller at lade redegørelsen omfatte de væsentlige punkter i klagerne.
Finally, nothing in Article 8 supports the conclusion that the mere fact that a measure for distributing traffic within an airport system is part of a scheme of national exclusive concessions dating back over several decades, such as that upon which the applicant relies, can by itself take that measure outside the scope of the procedure provided for by that article.
Kommissionen gav Den Franske Republik lejlighed til på formålstjenlig måde at gøre sin opfattelse gældende vedrørende de væsentlige omstændigheder, på grundlag af hvilke Kommissionen traf den anfægtede beslutning.
The actual wording of Article 5 of the Regulation does not bear out the applicant's contention that, first, the article is essentially intended to leave in force national agreements conferring an exclusive concession and, second, that those agreements have a decisive influence on the interpretation of the article.
Den Franske Republik varetog aktivt sine interesser i form af, at den fremsatte bemærkninger vedrørende samtlige de væsentlige faktiske og retlige omstændigheder, der var relevante for forløbet af den administrative procedure.
It follows that the Commission neither misused the procedure in deciding to initiate the procedure at issue nor failed to observe the conditions for the application of Article 8(3) of the Regulation. Consequently, the applicant's first objection must be rejected.
Følgelig må anbringendet om, at der er sket en tilsidesættelse af kontradiktionsprincippet i forhold til Den Franske Republik, forkastes.
— The relationship between Article 8 and Article 5 of the Regulation
Det bemærkes herom blot, at de franske myndigheder over for luftfartsselskabet TAT, der allerede havde fået tilladelse til at beflyve strækningerne Paris-Toulouse og Paris-Marseille med afgang fra og ankomst til CDG-lufthavnen, traf afgørelse om, at selskabet ikke kunne få adgang til Orly-Iufthavnen med henblik på at udøve trafikrettigheder på de nævnte strækninger, idet denne afgørelse blev begrundet med, at beflyvningen af disse strækninger, med afgang fra og ankomst til Orly, var forbeholdt sagsøgeren.
Moreover, the Court of Justice has consistently held that the Community legal order does not in principle aim to define its concepts on the basis of one or more national legal systems without express provision to that effect.
Da de nævnte to lufthavne er en del af det parisiske lufthavnssystem i henhold til artikel 2, litra m), i og bilag II til forordningen, må de franske myndigheders afgørelse nødvendigvis ses som led i fordelingen af trafikken mellem lufthavnene inden for dette system, jf. forordningens artikel 8, stk. 1.
It follows that Article 5 of the Regulation calls for an independent interpretation which takes into account its wording, general scheme and purpose.
Følgelig havde Kommissionen kompetence til at gøre brug af sine beføjelser i henhold til forordningens artikel 8, stk. 3, og til at undersøge spørgsmålet om, hvorledes de franske myndigheder havde anvendt artikel 8, stk. 1.
Applying those rules of interpretation, it must first be considered whether the exclusive concession on which the applicant relies on the Orly-Marseille and Orly-Toulouse routes was granted for domestic 'routes'.
Hvad angår anbringendet om, at der er sket en tilsidesættelse af princippet om redelighed i forhold til Den Franske Republik, vil dette blive undersøgt nedenfor i forbindelse med drøftelsen af anbringenderne om, at der er sket en tilsidesættelse af de relevante bestemmelser i forordning nr. 2408/92 og af traktatens artikel 90, stk. 2.
As regards the question whether the contested decision can withstand the other objections raised by the applicant in the alternative, it should be observed, first of all, that the power conferred by Article 8(1) of the Regulation on the Member States to regulate the distribution of traffic within an airport system is restricted in so far as they must do so Svithout discrimination on grounds of nationality or identity of the air carrier'.
Det bemærkes endvidere, at forordning nr. 2408/92 blev udstedt den 23. juli 1992.
The French authorities' refusal to grant TATs applications for access to Orly airport was based on Article 5 of the Regulation, on the ground that that provision authorized the continuation of the exclusive concession granted to the applicant on the Orly-Marseille and Orly-Toulouse routes.
Medlemsstaterne måtte derfor allerede i juli 1992 have været klar over, at forordningens artikel 8, stk. 3, ville kunne blive bragt i anvendelse i forbindelse med spørgsmålet om fordelingen af trafikken mellem lufthavne inden for et lufthavnssystem.
That refusal can therefore be considered to have been made without discrimination based on TATs identity only if exclusivity reserved to the applicant on the two routes in question was in fact authorized by Article 5 of the Regulation.
Tilsidesættelse af forordning nr. 2408/92
In any event, Article 1 of the contested decision merely states that the French Republic may not continue to refuse access on those two lines 'on the grounds that the French authorities were
- Fortolkningen af forordningens artikel 8, stk. 3
It is only on 'domestic routes', defined as traffic links between particular cities or regions, that an exclusive concession could possibly exist, under Article 5, in the applicant's favour.
Endelig bemærkes, at artikel 8 ikke indeholder noget til støtte for, at den omstændighed, at fordelingen af trafikken inden for et lufthavnssystem har sammenhæng med en ordning som den af sagsøgeren nævnte med nationale enekoncessioner, der har bestået i flere årtier, i sig selv kan medføre, at ordningen falder
However, even assuming that, under the 1985 Agreement and the 1990 Agreement, the applicant did in fact enjoy exclusivity from and to Orly airport on the Paris-Marseille and Paris-Toulouse routes, it is not disputed that even before the entry into force of the Regulation airlines other than the applicant served the same routes, even if only from and to CDG.
For så vidt sagsøgeren har anført, at Kommissionen i stedet for at vedtage en beslutning på grundlag af forordningens artikel 8, stk. 3, burde have iværksat traktatbrudsproecduren i traktatens artikel 169,
The 1985 Agreement authorized Air Afrique to operate on the Paris-Marseille route ('ligne'). Moreover, the applicant has not disputed the statement in the
uden for anvendelsesområdet for proceduren i henhold til bestemmelsen.
Article 90(2) of the Treaty excludes the application of the Treaty rules in so far as their application would obstruct the performance, in law or in fact, of the 'particular tasks' assigned to an undertaking 'entrusted with the operation of services of general economic interest'.
hvorefter denne bestemmelse i det væsentlige tilsigter fortsat at lade nationale aftaler om enekoncessioner bestå, og sådanne aftaler må have afgørende betydning for fortolkningen af bestemmelsen.
contested decision that the French authorities authorized TAT to operate on the two routes in question from and to CDG as from 1 March 1992 and have not since placed any obstacle in the way of other Community companies wishing to operate those same routes.
Det må følgelig fastslås, at Kommissionen hverken har gjort sig skyldig i procedurefordrejning ved at vælge at iværksætte den omtvistede procedure eller har handlet i strid med vilkårene for anvendelsen af forordningens artikel 8, stk. 3. Sagsøgerens første argument må herefter forkastes.
As Article 90(2) is a provision which thus permits derogation from the Treaty rules in certain circumstances, it must be strictly interpreted, and its application is not left to the discretion of the Member State which has entrusted an undertaking with the operation of a service of general economic interest.
Forholdet mellem forordningens artikel 8 og 5
In the light of those principles it is necessary to examine whether the applicant is entitled to rely on Article 90(2) of the Treaty in the present case.
Følgelig må der anlægges en selvstændig fortolkning af forordningens artikel 5 under inddragelse af bestemmelsens ordlyd, de reale hensyn bag den og dens formål.
The applicant is opposed to the application of Articles 5 and 8 of Regulation No 2408/92, adopted under Article 84 of the Treaty, as those articles have been interpreted above.
I overensstemmelse med disse fortolkningsregler bør det for det første undersøges, hvorvidt den enekoncession på strækningerne Orly-Marseille og Orly-Toulouse, som sagsøgeren påberåber sig, er blevet indrømmet for »indenrigsrurer«.
Article 5 covers specifically the situation of an exclusive concession granted on a route between two cities, neither of which forms part of an airport system, such as the Marseille-Ajaccio or the Nice-Calvi routes, provided that another adequate and uninterrupted form of transport does not exist.
De franske myndigheders afgørelse om ikke at imødekomme TATs ansøgning om at få adgang til Orlylufthavnen blev truffet under henvisning til forordningens artikel 5, med den begrundelse, at denne bestemmelse skabte grundlag for at opretholde sagsøgerens enekoncession på ruterne Orly-Marseille og Orly-Toulouse.
Finally, the applicant's argument that if Article 5 were not applicable to the two routes in question, the particular French system of internal cross-subsidy of tariffs could be totally undermined is irrelevant in the context of pleas alleging infringement of the Regulation alone.
Denne afgørelse ville følgelig kun kunne anses for at være truffet uden forskelsbehandling på grundlag af TATs identitet, såfremt sagsøgerens eneret på de nævnte to ruter rent faktisk havde et tilstrækkeligt retsgrundlag i forordningens artikel 5.
Article 5 of the Regulation provides for a 'route by route' examination, to the exclusion of any 'network approach' and of any cross-subsidy of tariffs linked to such a network concept.
Det var kun på »indenrigsruter« forstået som trafikforbindelser mellem bestemte byer eller regioner, at en enekoncession for sagsøgeren eventuelt ville kunne opretholdes i medfør af artikel 5.
TAT, which was refused access to Orly airport, has been discriminated against on grounds of its identity within the meaning of Article 8(1) of the Regulation, since that refusal could not be justified under Article 5 of the Regulation.
Luftfartsselskabet Air Afrique fik således på grundlag af 1985-aftalen tilladelse til at beflyve »strækningen« Paris-Marseille.
Consequently, any claim that there was no such discrimination must be rejected.
Endvidere har sagsøgeren ikke bestridt rigtigheden af det i den anfægtede beslutning anførte, hvorefter de franske myndigheder med virkning fra den 1. marts 1992 gav luftfartsselskabet TAT tilladelse til at beflyve de to ruter, med afgang fra og ankomst til CDG-lufthavnen, og ikke lagde nogen hindringer i vejen for andre EF-luftfartsselskabers beflyvning af de samme ruter.
It follows from all the foregoing that the pleas of infringement of the Regulation, and also the plea of lack of good faith as against the French Republic, must be rejected.
I artikel 1 i den anfægtede beslutning hedder det under alle omstændigheder blot, at Den Franske Republik ikke længere kan nægte at give adgang til disse to ruter »med den begrundelse, at de franske myndigheder anvender bestemmelserne i artikel 5 ... på disse ruter«.
In that regard, the applicant merely asserts that the organization of domestic air transport was based on a system of cross-subsidy between profitable routes and unprofitable routes and that the exclusivity which had been granted to it on the Orly-Marseille and Orly-Toulouse routes was justified by its obligation to operate the unprofitable routes regularly and at tariffs that were not prohibitive, in order to contribute to regional development.
Når henses til denne afgrænsning af genstanden for den anfægtede beslutning, kan der ikke i nærværende sammenhæng, der alene omfatter forordningens artikel 8, stk. 1 og 3, og artikel 5, lægges vægt på sagsøgerens argumenter vedrørende forbrugerrettigheder samt miljø- og sikkerhedshensyn.
It does not put a figure on the probable loss of revenue if other air carriers are allowed to compete with it on the two routes in question. Nor has it shown that that loss of income will be so great that it will be forced to abandon certain routes forming part of its network.
- Fortolkningen af forordningens artikel 5
In any event, the domestic air network system combined with the internal cross-subsidy system to which the applicant refers in support of its