natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Beslutningen fandtes således ikke at opfylde begrundelseskravet i EØF-Traktatens artikel 190 og måtte derfor annulleres.
As regards the conditions of guarantee required in the tender procedure No 7/90 EC the Commission is required to ensure that the sale of vinous alcohol does not disturb the market.
For så vidt angår de betingelser vedrørende sikkerhedsstillelse, der var fastsat for licitation nr. 7/90 EF, bemærkede Domstolen, at Kommissionen har pligt til at undgå, at afsætningen af vinalkohol forstyrrer markederne.
It follows that to require strict guarantees, necessarily implying the exclusion of undertakings which are not able to satisfy them, does not constitute an infringement of the principle of equality of treatment on which the applicant can rely.
Domstolen bemærkede endvidere, at en sikkerhedssstillelse på 90 ECU pr. hektoliter ikke er urimelig i forhold til de 80 ECU pr. hektoliter, der skulle stilles i forbindelse med de licitationer, som gennemførtes i 1986.
Furthermore, the amount of ECU 90 per hectolitre is not disproportionate in relation to the ECU 80 per hectolitre required for the tenders which were awarded in 1986.
Det fandtes herefter ikke godtgjort, at de betingelser vedrørende sikkerhedsstillelse, som var fastsat for licitation nr. 7/90 EF, var udtryk for forskelsbehandling eller urimelige.
In those circumstances it has not been established that the conditions relating to the guarantee in procedure No 7/90 EC were discriminatory or disproportionate.
"Kommissionens beslutning af 18. oktober 1990 vedrørende salg af alkohol ved særlig licitation nr. 5/90 EF annulleres.
The Commission's decision of 18 October 1990 relating to the sale of alcohol by special tender procedure No 5/90 EC is declared void.
I øvrigt frifindes Kommissionen.
For the rest, the application is dismissed;
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagens omkost ninger."
The Commission of the European Communities is ordered to pay the costs."
Generaladvokat F.G. Jacobs havde fremsat forslag til afgørelse i retsmødet (Sjette Afdeling) den 16. .januar 1992.
Mr Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting on 16 January 1992.
Han foreslog,
He was of the opinion that the Court should:
"at Kommissionens beslutning af 18. oktober 1990 om ikke at give til slag på de bud, der var modtaget i forbindelse med særlig licitation nr. 5/90, blev erklæret ugyldig;
declare void the decision adopted by the Commission on 18 October 1990, by which it decided not to take action in respect of special sale No 5/90;
at sagsøgte i øvrigt blev frifundet; og
dismiss the rest of the application;
8. april 1992 "Ansvar uden for kontraktforhold - fælles fiskeripolitik - præmie for definitiv oplægning af fiskefartøj ikke udbetalt" (Domstolens plenum)
In the light of those developments, the British Minister, who had waited for proof of the final use to which the vessel had been put, informed Mr Cato of his decision to reject the application for a grant.
Ved stævning indgivet den 7. marts 1990 havde James Joseph Cato anlagt en sag, idet han gjorde gældende, at Fællesskabet havde pådraget sig ansvar uden for kontraktforhold.
According to Mr Cato, the United Kingdom scheme added an extra condition to those provided for under the directive by requiring the owner to prove that the vessel in respect of which the grant was requested had been permanently withdrawn from all activity in the fishing industry.
Han nedlagde påstand om, at Kommissionen tilpligtedes at erstatte det tab, han angav at have lidt som følge af, at den i Rådets direktiv 83/515/EØF hjemlede præmie for definitiv oplægning af et fiskefartøj ved navn "Excelsior" ikke var udbetalt.
Furthermore, the United Kingdom scheme gave the Minister a discretion as to payment of the grant, which according to the Directive should instead be automatic once the conditions laid down have been satisfied.
Cato, som er erhvervsfisker, havde i forventning om at få udbetalt en oplægningspræmie solgt sit fartøj Excelsior til hr. og fru Hann, som ville anvende det til beboelse.
The Directive leaves it to the Member States to choose to introduce a system of financial aid for the reduction of production capacity in the fishing sector and to determine its form and details, providing that the latter are not at variance with the objectives of the Directive.
På baggrund af dette gav den britiske minister, som afventede bevis for fartøjets endelige anvendelse, Cato afslag på ansøgningen om præmie.
In that context, the fact that a national scheme requires the persons concerned to establish that the vessel would in future be used for purposes other than fishing is not at variance with the objectives of the Directive.
Sagsøgeren fandt, at Kommissionen ved i beslutning 84/17/EØF at godkende den engelske ordning, som ikke var i overensstemmelse med direktivets bestemmelser, havde foretaget en tilstrækkelig kvalificeret overtrædelse af en højere retsregel til beskyttelse af private.
Admittedly, Mr Cato argues that the United Kingdom scheme imposes an impossible evidential burden on him since no one can prove that a vessel intended to be used for other purposes will not, prior to its destruction, be used once again in the unforeseeable future for fishing within Community waters.
Ifølge Cato er der i den britiske ordning tilføjet en yderligere betingelse i forhold til direktivet, idet det pålægges fiskefartøjets indehaver at bevise, at det fartøj, som der er ansøgt om præmie for, definitivt er udelukket fra enhver aktivitet på fiskeriområdet.
Such a condition in this connection would amount to a prohibition of a reduction in production capacity of the fishing fleet by methods other than the scrapping of the vessel or its definitive transfer to a third country, whereas the Directive also envisages its assignment to purposes other than fishing in Community waters.
Endvidere har den britiske ordning tillagt ministeren på området et frit skøn med hensyn til præmiens ud betaling, som ifølge direktivet skulle finde automatisk sted, når de deri fastsatte betingelser er opfyldt.
Mr Cato, however, has been unable to refer to any specific provision in the United Kingdom scheme in support of his view and there is nothing in that scheme to suggest that it allows the national authorities to impose on an applicant for the grant such an impossible condition.
Domstolen bemærkede indledningsvis, at direktivet giver medlemsstaterne mulighed for at indføre så vel en finansiel støtteordning for foranstaltninger, der tager sigte på nedskæring af produktionskapaciteten på fiskeri området, som at fastsætte formen og de nærmere detaljer herfor, for så vidt som disse ikke er i strid med direktivets målsætning.
The fact that the actual conduct of the United Kingdom authorities in the course of events may not be entirely free of blame cannot, no matter how regrettable, be attributed to the Commission in the exercise of its power of prior verification.
"Sagsøgte frifindes.
The application is dismissed;
Generaladvokat Marco Darmon fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet fSiette Afdeling) den 18. iuni 1991.
Mr Advocate General Marco Darmon delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 18 June 1991.
"Jeg skal derfor foreslå, at Domstolen realitetsbehandler sagen og statuerer, at Fællesskabet har pådraget sig ansvar uden for kontraktforhold derved, at Kommissionen i beslutning 84/17/EØF af 22. december 1983 godkendte Fishing Vessels (Financial Assistance) Scheme 1983 i Det Forenede Kongerige i strid med artikel 7, stk. 1, i Rådets direktiv 83/515/EØF af 4. oktober 1983 om visse foranstaltninger med henblik på tilpasning af kapaciteten i fiskeriet,
Declare the application admissible and hold that there is non­contractual liability on the part of the Community, inasmuch as the Commission, by Decision 84/17/EEC of 22 December 1983, approved the United Kingdom Fishing Vessels (Financial Assistance) Scheme 1983, contrary to the provisions of Article 7(1) of Council Directive 83/515/EEC of 4 October 1983 concerning certain measures to adjust capacity in the fisheries sector;
pålægger parterne inden seks måneder efter domsafsigelsen at meddele Domstolen størrelse af de efter fælles aftale fastsatte erstatningsbeløb, og såfremt en sådan aftale ikke kommer i stand, inden samme frist at meddele Domstolen deres påstand opgjort i tal, og
Request the parties to submit to it, within a period of six months following delivery of the judgment, figures relating to the amount of compensation, determined by mutual agreement, or, in the absence of such an agreement, to submit to the Court, within the same period, their respective sets of figures;
udsætter afgørelsen om sagens omkostninger."
Case C-62/90: Commission ν Federal Republic of Germany
8. april 1992 "Frie varebevægelser - undtagelser - beskyttelse af den offentlige sundhed - privates indførsel af lægemidler - begrænsninger" (Domstolens plenum)
In the first place since the Commission's application is concerned only with pharmaceutical products authorized in the exporting Member State and in the importing Member State the products in question cannot in view of the provisions of Council Directive 65/65/EEC be regarded as dangerous to public health under normal conditions of the use.
Ved stævning indgivet den 12. marts 1990 havde Kommissionen anlagt sag med påstand om, at det blev fastslået, at Forbundsrepublikken har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EØF-Traktatens artikel 30, idet den for byder private at indføre lægemidler, der i en anden medlemsstat er ordineret af en læge og indkøbt på et apotek.
Secondly, as the Court has already held, the purchase of a medicinal preparation in a pharmacy in another Member State provides a guarantee equivalent to that which arises from the fact that the medicinal preparation is sold through a pharmacy in the Member State into which the medicinal preparation is imported by a private individual.
Forbundsrepublikken gjorde gældende, at det i tysk lovgivning fastsatte importforbud, som i praksis nu kun vedrører forsendelse af lægemidler pr. post, er nødvendigt for at sikre en effektiv beskyttelse af menneskers liv og sundhed. Når både etiketten og indlægsseddelen er affattet på et fremmedsprog, og den læge, der har ordineret lægemidlet, og det apotek, som har solgt det, ikke er i nærheden, er der efter regeringens opfattelse en risiko for, at det indførte lægemiddel ikke anvendes korrekt af køberen og således er sundhedsfarligt.
In the same way, in view of the harmonization effected by Council Directive 75/362 and 75/363/EEC in relation to the conditions of access to the medical profession and the conditions for its practice, the prescription of a medicinal product by the doctor of another Member State must be regarded as offering a guarantee equivalent to that which arises from the prescription of a medicinal product by a doctor of the importing State.
Domstolen bemærkede indledningsvis, at Kommissionens søgsmål kun vedrører medicinske specialiteter, der er godkendt i eksport- og importmedlemsstaten, og at de produkter, den foreliggende sag vedrører, på baggrund af bestemmelserne i Rådets direktiv 65/65/EØF derfor ikke kan antages at være farlige for den offentlige sundhed, såfremt de anvendes normalt.
Germany's argument that it is impossible to ensure that on crossing the frontier the medicinal products are imported only in quantities not exceeding personal needs without intruding into private life and in particular infringing the protection of medical secrecy must be dismissed.
Domstolen bemærkede dernæst, at den allerede har fastslået, at når et læge middel indkøbes på et apotek i en anden medlemsstat, indebærer det en garanti, der må sidestilles med den, som ville være en følge af, at det var købt på et apotek i den medlemsstat, hvortil det indføres af en privatperson, og at dette ikke mindst gælder, fordi betingelserne for adgangen til erhvervet som farmaceut og de nærmere bestemmelser om dettes udøvelse er reguleret i Rådets direktiver 85/432 og 85/433/EØF.
Although the right to privacy and the right to protection of medical secrecy are fundamental rights protected by the Community law, they are not absolute prerogatives but subject to restrictions provided that they in fact meet the objectives of general interest pursued by the Community and do not represent, in view of the object pursued, disproportionate and intolerable intervention adversely affecting their very substance. The objectives capable of justifying such restrictions include the protection of public health and human life.
Domstolen bemærkede endvidere, at henset til den harmonisering, der er gennemført ved Rådets direktiver 75/362 og 75/363/EØF med hensyn til betingelserne for adgang til erhvervet som læge og de nærmere bestemmelser for det tes udøvelse, må det forhold, at et lægemiddel ordineres af en læge i en anden medlemsstat, indebære en garanti, der må sidestilles med den, som ville være en følge af, at lægemidlet var ordineret af en læge i import staten.
The German Government has in no way shown that it is impossible to take measures of control meeting, in the German authorities' view, the requirements of the protection of public health and human life and not adversely affecting medical secrecy.
Domstolen anførte nærmere, at selv om retten til respekt for privatlivet og retten til beskyttelse af den lægelige tavshedspligt er grundlæggende ret tigheder, som er beskyttet af fællesskabsretten, kan de ikke antages at
By prohibiting individuals, subject to the exceptions provided for in indents 6 and 6a of Paragraph 73(2) of the Law on medicinal products [Arzneimittelgesetz) of 24 August 1976, as most recently amended by the Law of 11 April 1990, from importing, in quantities not exceeding normal personal needs, medicinal products which are available only on prescription in the Federal Republic of Germany and have been prescribed by a doctor and purchased in a pharmacy in another Member State, the Federal Republic of Germany has failed to fulfil its obligations under Article 30 et seq. of the Treaty.
"Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i hen hold til EØF-Traktatens artikel 30, idet den - bortset fra undtagelsesbestemmelserne i § 73, stk. 2, nr. 6 og 6 a, i Arzneimittelgesetz, senest ændret ved lov af 11. april 1990 - forbyder, at private ind fører en til et rimeligt personligt forbrug svarende mængde af læge midler, som i Forbundsrepublikken Tyskland udelukkende udleveres på recept, men som i en anden medlemsstat er ordineret af en læge og indkøbt på et apotek.
Declare that the Federal Republic of Germany has infringed its obligations under Article 30 of the Treaty by restricting the right of individuals to import for their personal use medicinal products available in Germany only on prescription, where the products in question were purchased at a pharmacy in another Member State in accordance with a prescription issued by a doctor established in that other Member State;
Sagsøgte betaler sagens omkostninger."
Order the Federal Republic of Germany defendant to pay the costs."
Generaladvokat F.G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse den 13. marts 1992.
(Arbitration clause - non-performance of a contract) (Third Chamber)
Han foreslog,
The Court held:
at Forbundsrepublikken Tyskland dømtes til at betale sagens omkostninger."
The defendant is ordered to pay the applicant the sum of DM 72 000 together with default interest at the rate of 11.9% as from 18 January 1987;
"Voldgiftskiausui - manglende opfyldelse af en kontrakt" (Tredje Afdeling)
The defendant is ordered to pay the costs."
Sagsøgte betaler sagens omkostninger."
(preliminary rul ing) (Post-clearance recovery of customs duties) (Third Chamber)
Generaladvokat Carl Otto Lenz fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Tred/ie Afdeling) den 22. oktober 1991.
By order of 10 December 1990, which was received at the Court on 17 December 1990, the Tribunal fiscal Aduaneiro do Porto referred four questions to the Court for a preliminary ruling on the interpretation of Article 5(1) of Council Regulation (EEC) No 1697/79.
"Sagsøgte betaler til sagsøgeren 72 000 DM med renter 11,9% fra den 18. januar 1987.
When the authorities replied that the applicable rate was 6%, Beirafrio proceeded to import the fish.
Ved kendelse af 10. december 1990 indgået til Domstolen den 17. december 1990 havde Tribunal fiscal aduaneiro do Porto forelagt Domstolen fire præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 5, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 1697/79.
However, that condition constitutes a pre-requisite for the application of Article 5(2) of the regulation, a rule which traders may rely upon provided all the conditions laid down therein are satisfied, when the error is based on information which is not binding on the competent authorities.
Efter at myndighederne havde oplyst, at der skulle anvendes en sats på 6%, indførte Beirafrio den pågældende vare.
Mr Advocate General Giuseppe Tesauro delivered his Opinion at the sitting of the Third Chamber on 12 February 1992.
Domstolen besvarede de forelagte spørgsmål således:
He proposed that the Court should answer the questions as follows:
"Artikel 5, stk. 1, første led, i Rådets forordning (EØF) nr. 1697/79 af 24. juli 1979 om efteropkrævning af import- eller eksportafgifter, der ikke er opkrævet hos debitor for varer, der er angivet til en toldprocedure, som medfører en forpligtelse til at betale sådanne af gifter, skal fortolkes således, at spørgsmålet om, hvilke oplysning er, der kan være bindende for de kompetente myndigheder og de myndigheder, der har beføjelse til at meddele disse oplysninger, samt om, i hvilken form de skal gives, er omfattet af den berørte medlemsstats lovgivning, for så vidt der ikke var indeholdt bestemmelser herom i den fællesskabslovgivning, der var gældende forud for ikrafttrædelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 1715/90 af 20. juni 1990 om oplysning er fra medlemsstaternes toldmyndigheder vedrørende tarifering af varer i toldnomenklaturen.
The first indent of Article 5(1) of Council Regulation (EEC) No 1697/79 must be interpreted as meaning that, in the absence of specific Community rules at the relevant date, the determination of information which must be regarded as binding for the purposes of not recovering amounts normally due, the authorities empowered to provide such kind of information and the procedure to be followed to obtain it are solely matters for the relevant national law.
Ved anvendelsen af artikel 5, stk. 1, første led, i forordning nr. 1697/79 skal der ikke tages hensyn til den omstændighed, at en fejl, der var indeholdt i oplysningerne fra de kompetente myndigheder, ikke med rimelighed kunne opdages af debitor. Derimod udgør denne betingelse en forudsætning for anvendelsen af samme forordnings artikel 5, stk. 2, som erhvervsdrivende kan påberåbe sig, såfremt alle de heri fastsatte betingelser er opfyldt, når fejlen skyldes oplysninger, som ikke er bindende for de kompetente myndigheder."
For the purposes of applying the first indent of Article 5(1) of Regulation No 1697/79, the fact that the mistake in question could or could not be reasonably discovered by the tax payer is relevant; that condition is one of the requirements for the application of Article 5(2) of the regulation and the trader may rely on it provided that all the conditions provided for therein are satisfied where the mistake is based on information which is not binding.
Han foreslog Domstolen at besvare spørgsmålene således:
- 14 - himself as a person seeking work in Spain prior to returning to the United Kingdom, he could not avail himself of Article 67 or Article 69 of Regulation No 1408/71.
"Artikel 5, stk. 1, første led, i Rådets forordning (EØF) nr. 1697/79 skal fortolkes således, at afgrænsningen af, hvilke oplysninger, der kan anses for bindende, således at sædvanligt skyldige beløb undlades opkrævet, hvilke myndigheder, der kan meddele sådanne oplysninger, samt proceduren herfor, udelukkende skal foretages på grundlag af den dagældende nationale ret på dette område, såfremt der på tidspunktet for de faktiske omstændigheder ikke fandtes særlige bestemmelser herom i fællesskabsretten.
When Mr Gray's appeal against the Adjudication Officer's decision came before the Social Security Appeal Tribunal the Tribunal was in doubt as to whether those provisions were compatible with Article 51 of the Treaty in so far as they constitute obstacles to freedom of movement for workers. The majority of its members consider that the conditions laid down by the provisions in question in order to maintain entitlement to unemployment benefits may involve financial disadvantages for workers who cease working in one Member State and then go directly to work in another Member State.
Ved anvendelsen af artikel 5, stk. 1, første led, i forordning nr. 1697/79 er det uden betydning, at den pågældende fejl ikke med rimelighed kunne forventes opdaget af debitor; denne betingelse er dog en forudsætning for anvendelsen samme forordnings artikel 5, stk. 2, som erhvervsdrivende kan påberåbe sig, såfremt alle de heri fastsatte betingelser er opfyldt, når fejlen skyldes oplysninger, som ikke er bindende."
As regards the entitlement to unemployment benefits of workers seeking employment in a Member State other than that in which they last worked or paid contributions, the Council considered it necessary that such entitlement should be subject to conditions designed to encourage such persons to seek work in the Member State in which they were last employed, to make that State bear the burden of providing the unemployment benefits, and, finally, to ensure that those benefits are granted only to those actually seeking employment.
Ved kendelse af 25. januar 1991 indgået til Domstolen den 13. februar s.a. havde Bognor Regis Social Security Appeal Tribunal (Det Forenede Kongerige) stillet to præjudicielle spørgsmål vedrørende gyldigheden af artikel 67, stk. 3, og 69, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71.
Mr Advocate General Giuseppe Tesauro delivered his Opinion at the sitting of the Third Chamber on 16 January 1992.
Gray, der er britisk statsborger, bosatte sig, efter at have arbejdet i Det Forenede Kongerige, i 1971 på Gran Canaria (Spanien), hvor han arbejdede indtil januar 1990.
He suggested the Court should answer the question as follows:
Efter at være vendt tilbage til Det Forenede Kongerige ansøgte han om ydelser ved arbejdsløshed fra den 28. februar 1990. Denne ansøgning blev afslået af Adjudication Officer med den begrundelse, at da Gray ikke havde til bagelagt sin seneste forsikringsperiode i Det Forenede Kongerige, og da han ikke havde ladet sig registrere som arbejdssøgende i Spanien, før han vendte tilbage til Det Forenede Kongerige, kunne han hverken påberåbe sig artikel 67 eller artikel 69 i forordning nr. 1408/71.
"Consideration of the matter submitted for a preliminary ruling has disclosed no factor of such a kind as to affect the validity of Article 67(3) and Article 69(1) of Council Regulation (EEC) No 1408/71; in particular, they are not incompatible with Article 51 of the EEC Treaty."
Domstolen bemærkede hertil, at Traktatens artikel 51, ikke forbyder fælles skabslovgiver at sætte betingelser for adgang til de fordele, som den giver med henblik på at sikre arbejdskraftens frie bevægelighed, eller at fastsætte begrænsninger herfor.
By order of 17 January 1991 which was received at the Court on 18 March 1991, the Tribunal Administratif de Paris (Administrative Court, Paris) requested a preliminary ruling on the validity of the Commission's notice of 11 March 1981 on import and export licences and advance-fixing certificates for agricultural products.