natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Da direktivet ikke er blevet gennemført inden for den fastsatte frist, må det fastslås, at der som påstået af Kommissionen herved foreligger et traktatbrud.
Joined Cases C-129/97 and C-130/97 Procureur de la République ν Yvon Chiciak and Fromagerie Chiciak and Jean-Pierre Fol
Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 30. april 1997 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til traktaten og Rådets direktiv 92/74/EØF af 22. september 1992 om udvidelse af anvendelsesområdet for direktiv 81/851/EØF (herefter »direktivet«), idet det ikke har givet meddelelse om eller vedtaget de love eller administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet.
He proposed that the Court allow the application and: (1) Declare that, by failing to draw up a systematic plan of action for the improvement of surface water, as required by article 4(2) of Council Directive 75/440/EEC of 16 June 1975 concerning the quality required of surface water intended for the abstraction of drinking water in the Member States, the Portuguese Republic has failed to fulfil its obligations under Article 169 of the EC Treaty. 75/440/EEC;
Generaladvokat G. Cosmas fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Sjette Afdeling) den 15. januar 1998.
Advocate General J. Mischo delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 12 March 1998.
Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger.«
Case C-3/97 Regina ν John Charles Goodwin and Edward Thomas Un.s tea d of the European Federal Republic of
Europæiske Portugisiske
He proposed the following answer:
Sag C-214/97 Kommissionen Fællesskaber Republik
Case C-213/97 Commission of the European Communities ν Portuguese Republic
Traktatbrudssøgsmål - manglende rettidig gennemførelse af Rådets direktiv 75/440/EØFafl6. juni 1975 om kvalitetskrav til overfladevand, som anvendes til fremstilling af drikkevand i medlemsstaterne (EFT L 194, s. 26)
Failure of Member State to fulfil its obligations — Incomplete and erroneous transposition of Council Directive 86/280/EEC (as amended by 88/347/EEC) on limit values and quality objectives for discharges of certain dangerous substances included in List I of the Annex to Directive 76/4641EEC (OJ 1986 L 158, p. 35)
Generaladvokat D. Ruiz-Jarabo Colomer fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Sjette Afdeling) den 10. marts 1998.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 12 March 1998.
Han foreslog Domstolen at give sagsøgeren medhold og fastslå følgende:
He was of the opinion that the Court should:
- Det fælles merværdiafgiftssystem: Ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1) levering af forfalskede parfumeprodukter omfattet
(1) fulfil its obligations under the Treaty;
Generaladvokat P. Leucr Ircmsaite lorslag ul afgørelse i retsmødet (Første Afdeling) den 12 marts 1998.
declare that, by failing to adopt within the prescribed period the provisions necessary to implement Council Directive 86/280/EEC of 12 June 1986 on limit values and quality objectives for discharges of certain dangerous substances included in List I of the Annex to Directive 76/464/EEC, as amended by Council Directive 88/347/EEC of 16 June 1988 amending Annex II to Directive 86/280, Portugal has failed to
Han foreslog Domstolen at give følgende svar:
Case C-32/98 Commission ν Germany
»Artikel 2 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter - Det fælles merværdiafgiftssystem: Ensartet beregningsgrundlag, skal fortolkes således, at levering af forfalskede produkter, så som parfumer, er omfattet af moms.«
Failure of a Member State to fulfil obligations -Failure to transpose within the prescribed period Directive 94/19/EC of the European Parliament and of the Council of 30 May 1994 on depositguarantee schemes
Anmodning om præjudiciel afgørelse Tribunal de grande instance de Dijon fortolkning af Rådets forordning (EØF) nr. 2081192 af 14. juli 1992 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegneber for landbrugsprodukter for levnedsmidler (EFT L 208, s. 1) spørgsmål om residualkompetence for medlemsstaterne -fortolkningen af Kommissionens forordning (EF) nr. 1107/96 af 12. juni 1996 om registrering af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser efter proceduren i artikel 17 i Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 (EFT L 148, s. 1) rækkevidden af beskyttelsen for »Epoisses de Bourgogne*
13 of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to self-employed persons and to members of their families moving within the Community (OJ, English Special Edition 1971, p.
Generaladvokat A. La Pergola fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 12. marts 1998.
416) - Levying of the social debt repayment contribution on the employment income and subsiitutc income of workers resident in France but working in another Member State and thus subject to the social security legislation of the laller Stale
Han foreslog Domstolen at give følgende svar:
Case C-33/98 Commission ν Germany van
Dersom en medlemsstat har registreret en oprindelsesbetegnelse på grundlag af forordning (EØF) 2081/92, skal en ændring af betegnelsen obligatorisk ske efter den i denne forordning fastsatte procedure, men kan ikke ske ved en national lovgivningsakt.
Referente for a preliminary ruling Hoge Raad der Nederlanden Interpretation of Articles 1(1) and 6(1), in conjunction with point 1(2) of the Annex to Council Directive 88/361/EEC of 24 June 1988 for the implementation of Article 67 of the EC Treaty (OJ 1988 L 178, p. 5)
Anmodning om præjudicel afgørelse Bundesverwaltungsgericht -fortolkningen af artikel 10, stk 2, litra e), i Rådets forordning (EØF) nr. 1907/90 af 26 juni 1990 om handelsnormer for æg (EFT L 173, s. 5) — erklæringer, der kan vildlede forbrugeren — begrebet »forbruger*
Failure of a Member State to fulfil its obligations - Council Directive 88/361/EEC of 24 June 1988 for the implementation of Article 69 of the Treaty; Article 73b of the EC Treaty; and lhe Second Council Directive 77/780/EEC of 15 December 1989 on the coordination of laws, regulations and administrative provisions relating to the taking up and pursuit of the business of credit institutions - Statement of the Deutsche Bundesbank on the issue of securities in German marks by non-resident debtors - National measure - Measure intended to safeguard the use of a monetary policy insirumcnt (minimum reserve obligation).
Han foreslog Domstolen at give følgende svar:
Case C-36/98 Spain ν Council
Første spørgsmål
Case C-34/98 Commission ν France
Sag C-3/97 Regina, exparte: HM Customs & Excise / John Charles Goodwin og Edward Thomas Unstead Anmodning om præjudiciel afgørelse Court of Appeal Criminal Division London fortolkningen af artikel 2 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter
Annulment of Council Decision 97/825/EC concerning the conclusion of the Convention on cooperation for lhe protection and sustainable use of the river Danube Legal basis (Article
Fællesskabsretten ei imidlertid ikke til hinder for, al den nationale domstol foranstalter undersøgelser eller
Failure of a Member State to fulfil obligations -Articles 48 and 52 of the EC Treaty and Article
Tredje spørgsmål
Concept of
Han foreslog Domstolen følgende afgørelse:
Case C-38/98
1 øvrigt frifindes Forbundsrepublikken Tyskland.
130s(l) or Article 130s(2)) 'management of water resources'
Sag C-301/95 Kommissionen Fællesskaber Tyskland for
Régie Nationale des Usines Renault SA ν Maxicar SpA and Orazio Fermento
Sag C-213/97 Kommissionen Fællesskaber Republik
The Queen, ex parte: AbdulNasir Savas ν Secretary of State for the Home Department
Traktatbrudssøgsmål forsinket og mangelfuld gennemførelse af Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (EFT L 175, s. 40)
Reference for a preliminary ruling — Corte d'Appello, Turin - Interpretation of Article 27(1) of the Brussels Convention - Judgment, recognition of which is contrary to public policy in the State in which recognition is sought -Inclusion in the public policy of a Member State of rules of Community law - scope of Articles 30 to 36 of the EC Treaty and/or Article 86 of the EC Treaty - Conflict between the intellectual property rights of a car manufacturer in the whole or component parts of a car's bodywork and the rights of a manufacturer of spare parts
juni 1986 om grænseværdier og kvalitetsmålsætninger for udledninger af visse farlige stoffer, der er opført på liste I ι bilaget ni direktiv 76/464/EØF (EFT L 181, s. 16), som ændret ved Rådets direktiv 881347/EØF af 16. juni 1988 (EFT L 158, s. 35)
This bulletin is issued by the Court's Press and Information Division (I.-2925 Luxembourg) to provide rapid information on the work of the Court.
Generaladvokat F.G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Sjette Afdeling) den 12. marts 1998.
However, it is only the text of the judgments and opinions published in the European Court Reports that is authentic.
Traktatbrudssøgsmål manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/19/EF om indskudsgarantiordninger (EFT L 135, s. 5)
Original version: French Completed on 13.3.1998 Catalogue No: DX-AC-98-008-EN-C
Sag T-183/95 Giuseppe Carraro / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Tjenestemandsvedtægten
Case T-183/95 Giuseppe Carraro v Commission of the European Communities Staff Regulations of Officials
Sag T-74/96 Georges Tzoanos / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Tjenestemandsvedtægten
Case T-74/96 Georges Tzoanos v Commission of the European Communities Staff Regulations of Officials
Sag T-83/96 Gerard van der Wal / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Regler for institutionerne
Case T-83/96 Gerard van der Wal v Commission of the European Communities Law governing the institutions
Kongeriget Spanien / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
Case C-l/96 5 The Queen v Minister of Agriculture, Fisheries and Food, ex parte: Compassion in World Farming Ltd Free movement of goods
Sag C-298/97 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Kongeriget Spanien
The Scotch Whisky Association ν Compagnie financière européenne de prises de participation (Cofepp) and Others
Sag C-323/96 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Kongeriget Belgien
Case C-323/96 Commission of the European Communities ν Kingdom of Belgium
17. marts 1998 i forbindelse med aftaler indgået uden for fast forretningssted
17 March 1998 in respect of contracts negotiated away from business premises
Præjudiciel »Forbrugerbeskyttelse kaution* (Femte Afdeling)
Preliminary ruling (Protection of the consumer Guarantee) (Fifth Chamber)
Ved kendelse af 11. januar 1996, har Bundesgerichtshof forelagt et spørgsmål om fortolkningen af Rådets direktiv 85/577/EØF af 20. december 1985.
By order of 11 January 1996, the Bundesgerichtshof (Federal Court of Justice) referred to the Court for a preliminary ruling a question concerning the interpretation of Council Directive 85/577/EEC of 20 December 1985.
Edgar Dietzingers forældre, for hvilke det samlede beløb androg over 1,6 mio. DM.
Mr Dietzinger's parents, which at that time totalled more than DM 1.6 million.
Banken afkrævede endvidere Edgar Dietzinger delbetaling af et beløb på 50 000 DM i henhold til kautionserklæringen.
It also sued Mr Dietzinger for payment of DM 50 000 under the guarantee.
Han er trådt tilbage fra sit løfte, idet han har gjort gældende, at han ikke var blevet oplyst om, at han havde ret til at opsige aftalen, hvilket er en overtrædelse af reglerne i Gesetz über den Widerruf von Haustürgechäften und ähnlichen Geschäften af 16. januar 1986 (den tyske dørsalgslov), som inkorporerer direktiv 85/577 i tysk ret.
Mr Dietzinger sought to renounce the guarantee, maintaining that he had not been informed of his right of cancellation, contrary to the Gesetz über den Widerruf von Haustürgeschäften und ähnlichen Geschäften (Law on the Cancellation of 'Doorstep' Transactions and Analogous Transactions) of 16 January 1986, which transposed Directive 85/577 into German law.
Sagsøgtes far driver et byggefirma, som banken bl.a. har indrømmet en kassekredit. Ved skriftlig erklæring af 11. september 1992 påtog Edgar Dietzinger sig at indestå som selvskyldnerkautionist for sine forældres forpligtelser over for banken for et beløb på højst 100 000 DM.
That question has been raised in proceedings between Bayerische Hypotheken­ und Wechselbank AG ('the Bank') and Edgar Dietzinger concerning the performance of a contract of guarantee concluded by Mr Dietzinger with the Bank.
Med dette spørgsmål ønsker Bundesgerichtshof reelt oplyst, om en kautionsaftale, der er indgået af en fysisk person, der ikke handler under udøvelse af erhvervsmæssig virksomhed, henhører under anvendelsesområdet for direktiv 85/577.
By its question, the Bundesgerichtshof is asking in effect whether a contract of guarantee concluded by a natural person who is not acting in the course of a trade or profession is covered by Directive 85/577.
Indgåelsen af kautionsaftalen fandt sted hjemme hos Edgar Dietzingers forældre, hvor en ansat fra banken kom til stede efter telefonisk aftale med Edgar Dietzingers mor.
Mr Dietzinger's father ran a building firm in respect of which the Bank, inter alia, granted a current account overdraft facility.
Edgar Dietzinger blev ikke oplyst om sin ret til at opsige aftalen.
On 11 September 1992, Mr Dietzinger gave a direct recourse written guarantee, for a sum not to exceed DM 100 000, covering his parents' obligations to the Bank.
I maj 1993 opsagde banken med omgående virkning samtlige kreditter, som den havde ydet
Mr Dietzinger was not informed of his right of cancellation.
Ved afgørelsen af, om en kautionsaftale, der sikrer hovedskyldnerens opfyldelse af en kreditaftale, kan være omfattet af direktiv 85/577, må det erindres, at udover de undtagelser, der er opregnet i artikel 3, stk. 2, begrænser direktivet ikke sit anvendelsesområde på grundlag af arten af de varer eller tjenesteydelser, som er aftalens
In determining whether a contract of guarantee securing performance of a credit agreement by the principal debtor can fall within the scope of Directive 85/577, it should be noted that, apart from the exceptions listed in Article 3(2), the scope of the directive is not limited according to the nature of the goods or services to be supplied under a contract; the only requirement is that the goods or services must be intended for private consumption. The grant of a credit facility is indeed the provision of a service, the contract of
genstand, når blot disse varer eller tjenesteydelser er bestemt til privatforbrug.
guarantee being merely ancillary to the principal contract, of which in practice it is usually a precondition.
Det bemærkes, at et eventuelt ophør af en kaution, der er indgået uden for fast forretningssted i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i direktiv 85/577, kun er et særtilfælde blandt de tilfælde, for hvilke der kan stilles spørgsmål om konsekvensen for hovedforpligtelsen af tillægsaftalens eventuelle ugyldighed.
Moreover, the possible termination of a contract of guarantee concluded in the context of 'doorstep selling' within the meaning of Directive 85/577 is merely one particular situation where the question may arise as to the effect of the possible invalidity of an ancillary contract upon the principal contract.
Under disse omstændigheder kan man ikke udlede, at direktivet ikke finder anvendelse på kaution, blot fordi det ikke indeholder en bestemmelse, der præciserer vilkårene for hovedaftalen, såfremt kautionisten gør brug af sin ret til at opsige aftalen som bestemt i artikel 5.
In those circumstances, the mere fact that the directive contains no provision governing the fate of the principal contract where the guarantor exercises the right of renunciation conferred by Article 5 cannot be taken to mean that the directive does not apply to guarantees.
Der er endvidere intet i direktivets ordlyd, der kræver, at den person, der har indgået en aftale, i henhold til hvilken der skal leveres varer eller udføres tjenesteydelser, skal være modtageren af disse varer eller tjenesteydelser.
Furthermore, nothing in the wording of the directive requires that the person concluding the contract under which goods or services are to be supplied be the person to whom they are supplied.
Direktiv 85/577 tilsigter at beskytte forbrugerne ved at give dem mulighed for at træde tilbage fra en aftale, som ikke er indgået på kundens, men på den erhvervsdrivendes initiativ, idet kunden kan finde, at det er umuligt at forstå alle konsekvenserne af sin handling.
Directive 85/577 is designed to protect consumers by enabling them to withdraw from a contract concluded on the initiative of the trader rather than of the customer, where the customer may have been unable to see all the implications of his act.
Endvidere kan man ikke udelukke en aftale, som kommer tredjemand til gode, fra direktivets anvendelsesområde alene med den begrundelse, at de erhvervede varer eller tjenesteydelser er bestemt til denne tredjemands brug uden for det pågældende aftaleforhold.
Consequently, a contract benefiting a third party cannot be excluded from the scope of the directive on the sole ground that the goods or services purchased were intended for the use of the third party standing outside the contractual relationship in question.
Når henses til den snævre forbindelse, der består mellem kreditaftalen og kautionen, idet aftalens gennemførelse sikres, samt det forhold, at den person, der påtager sig at sikre tilbagebetalingen af en gæld, kan være en solidarisk medskyldner eller en kautionist, kan det ikke udelukkes, at
In view of the close link between a credit agreement and a guarantee securing its performance and the fact that the person guaranteeing repayment of a debt may either assume joint and several liability for payment of the debt or be the guarantor of its repayment, it cannot be excluded that the furnishing of a guarantee falls within the scope of the directive.
Imidlertid følger det af ordlyden af direktivets artikel 1 og af kautionens subsidiære karakter, at det alene er en kaution, der er subsidiær i forhold til en aftale, i henhold til hvilken en forbruger ved et dørsalg forpligter sig over for en erhvervsdrivende med henblik på fra ham at opnå varer eller tjenesteydelser, der kan være omfattet af direktivet.
However, it is apparent from the wording of Article 1 of Directive 85/577 and from the ancillary nature of guarantees that the directive covers only a guarantee ancillary to a contract whereby, in the context of 'doorstep selling', a consumer assumes obligations towards the trader with a view to obtaining goods or services from him.
Da direktivet endvidere kun tilsigter at beskytte forbrugere, kan en kautionist kun være omfattet af dette, hvis han i overensstemmelse med direktivets artikel 2, stk. 1, første led, forpligter sig til et formål, der må anses at ligge uden for hans erhvervsmæssige virkefelt.
Furthermore, since the directive is designed to protect only consumers, a guarantee comes within the scope of the directive only where, in accordance with the first indent of Article 2, the guarantor has entered into a commitment for a purpose which can be regarded as unconnected with his trade or profession.
»Artikel 2, første led, i direktiv 85/577 af 20. december 1985 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler indgået uden for fast forretningssted skal fortolkes saledes, at en kautionsaftale, der er indgået af en fysisk person, der ikke handler under udøvelse af erhvervsmæssig virksomhed, ikke er omfattet af direktivets anvendelsesområde, såfremt aftalen garanterer tilbagebetalingen af en gæld, der er påtaget af en anden person, der for sit vedkommende handler under udøvelse af sin erhvervsmæssige virksomhed.*
'On a proper construction of the first indent of Article 2 of Directive 85/577/EEC of 20 December 1985 to protect the consumer in respect of contracts negotiated away from business premises, a contract of guarantee concluded by a natural person who is not acting in the course of his trade or profession does not come within the scope of the directive where it guarantees repayment of a debt contracted by another person who, for his part, is acting within the course of his trade or profession.'
Generaladvokat F.G. Jacobs fremsatte forslap til afgørelse i retsmødet (Femte Afdeling) den 20. marts 1997.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 20 March 1997.
»En kaution til et kreditinstitut, der til sikring af et lån, som dette institut har ydet til en tredjemand, er stillet af en person, der ikke handler som led i sin erhvervsvirksomhed, henhører ikke under anvendelsesområdet for Rådets direktiv 85/577/EØF fra 1985 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler indgået uden for fast forretningssted.«
A guarantee given to a financial institution by an individual who is not acting in the course of his trade or profession, in order to secure a loan by that institution to a third party, is not within the scope of Council Directive 85/577/EEC of 20 December 1985 to protect the consumer in respect of contracts negotiated away from business premises.
17. marts 1998
17 March 1998
Præjudiciel »Sociale bestemmelser inden for vejtransport — undtagelse for køretøjer, der anvendes af offentlige myndigheder til egen kørsel, som ikke konkurrerer med erhvervstransportvirksomheder —førerens pligt til at medføre et uddrag af arbejdstidsplanen* (Femte Afdeling)
Preliminary ruling (Social legislation relating to road transport — Exception granted for vehicles used by public authorities to provide public services which are not in competition with professional road hauliers - Obligation on the driver to carry an extract from the duty roster) (Fifth Chamber) general scheme, Article 13 may not be interpreted broadly.
Ved kendelse af 22. november 1996, har Svea hovrätt forelagt to præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 13 og 14 i Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 af 20. december 1985.
By order of 22 November 1996, Svea Hovrätt (the Svea Court of Appeal) referred to the Court for a preliminary ruling two questions concerning the interpretation of Articles 13 and 14 of Council Regulation (EEC) No 3820/85 of 20 December 1985.
om en undtagelse fra forordningens almindelige ordning, kan artikel 13 ikke fortolkes udvidende. Endvidere bør rækkevidden af de undtagelser, der foreskrives, bestemmes under hensyntagen til forordningens målsætning.
However, the point of the requirement that there must be no competition with professional road hauliers is both to provide a better guarantee of road safety and to prevent disruption to competition caused by a single haulier being exempted from compliance with the provisions of Regulation No 3820/85.
Det første spørgsmål må forstås således, at det ønskes oplyst, om den undtagelse, der er hjemlet i artikel 13, stk. 1, litra b), i forordning nr. 3820/85 for køretøjer, der anvendes af offentlige myndigheder til egen kørsel, som ikke konkurrerer med erhvervs t ransporivi rksom heder, finder anvendelse på køretøjer, der tilhører en virksomhed, som ejes af en offentlig myndighed, og som udfører kollektiv personbefordring i henhold til en kontrakt, der i et bestemt tidsrum giver virksomheden en eneret.
The first question must be understood as asking whether the exception in respect of vehicles used by public authorities to provide public services which are not in competition with professional road hauliers, provided for in Article 13(l)(b) of Regulation No 3820/85, applies to vehicles belonging to an undertaking which is wholly owned by a public authority and which operates a public passenger service under a contract granting it an exclusive right for a specified period.