natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Sagsøgeren har anført, at ikke blot var det på ingen måde forudset, at et udenlandsk selskab af sammenlignelig størrelse, nemlig British Airways, kunne træde i sagsøgerens sted som aktionær med en delvis kontrollerende eller kontrollerende indflydelse på TAT EA, men at en sådan mulighed ville have udelukket, at en sådan aftale var blevet indgået.
The applicant stated that not only was it never envisaged that a foreign company of a comparable size, namely British Airways, could be substituted in its place as a shareholder having joint or sole control over TAT E.A, such a possibility would have made it impossible for the agreement to be concluded.
Sagsøgeren har herefter konkluderet, at Kommissionen ved at erklære fusionen mellem British Airways og TAT EA forenelig med fællesmarkedet i hvert fald for så vidt angår sidstnævntes indenlandske virksomhed har tilsidesat sin forpligtelse til at beskytte sagsøgerens berettigede forventning og dermed har overtrådt det almindelige fællesskabsretlige princip om beskyttelse af den berettigede forventning samt traktatens artikel 155, som begge har forrang for bestemmelserne i en forordning.
The applicant accordingly concluded that, by declaring the concentration between British Airways and TAT E.A compatible with the common market, the Commission failed, at least as regards the tatter's domestic operations, to fulfil its obligation to protect the applicant's legitimate expectations, thereby breaching the general principle of the protection of legitimate expectations enshrined in Community law and infringing Article 155 of the Treaty, both of which take precedence over the provisions of a regulation.
Retten bemærker, at det under alle omstændigheder i nærværende sag fremgår af sagens akter, at aftalen, der blev indgået mellem den franske regering, Air France og Kommissionen den 29. oktober 1990, kun indeholder forpligtelser for de to førstnævnte parter, idet Kommissionen for sit vedkommende ikke påtog sig nogen forpligtelse.
The Court found that the documents before it in the present case show in any event that the agreement concluded on 29 October 1990 between the French Government, Air France and the Commission only contains commitments on the part of the first two parties, the Commission, for its part, not entering into any commitment.
Det følger således ikke af selve bestemmelserne i den nævnte aftale eller af nogen anden omstændighed, der er påberåbt for Retten, at Kommissionen skulle have forpligtet sig til ikke at erklære en fusion mellem TAT og et konkurrerende selskab af samme størrelse som Air France forenelig med fællesmarkedet. Sagsøgeren har herefter ikke i fornødent omfang godtgjort, at der er opstået en berettiget forventning for selskabet.
There was nothing, therefore, either in the actual terms of that agreement or in any other matter relied on before the Court, to indicate in any way that the Commission undertook not to declare a concentration between TAT and a competitor of the same size as Air France compatible with the common market Consequently, the applicant has not established to the requisite legal standard that any legitimate expectations were created in its regard.
Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger såvel som de omkostninger, der er afholdt af sagsøgte og intervenienterne TAT og British Airways.
Orders the applicant to bear its own costs and to pay the costs of Ite of the interveners TAT and British Airways;
Det Forenede Kongerige bærer sine egne omkostninger."
Orders the United Kingdom to bear its own costs."
Sag T-465/93 Consorzio gruppo di azione locale "Murgia Messapica" mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Landbrug 19.5.1994 "Økonomisk og social samhørighed -- strukt urintervent ioner -- LEADER-progrannnet -- annul)'ation af stiltiende afslag på tilskud i henhold til programmet" (Første Afdeling)
CaseT-465/93 Consorzio Gruppo di Azione Locale ' Murgia Messapica' ν Commission of the European Communities Agriculture
Retten konstaterede, at reglerne om gennemførelse af den økonomiske og sociale samhørighed med hjemmel i EF-traktatens artikel 130A var fastsat i forordning nr. 2052/88 om strukturfondenes opgaver og forordning nr. 4253/88 om gennemførelses bes temme1 ser.
The rules governing action to achieve the economic and social cohesion referred to in Article 130a of the EEC Treaty are laid down in Council Regulation (EEC) No 2052/88 on the tasks of the Structural Funds the Structural Funds and Council Regulation (EEC) No 4253/88 of laying down provisions for implementing Regulation No 2052/88.
Fællesskabsaktionen udformedes inden for strukturudvikling således, at der var komplementaritet mellem den og de tilsvarende nationale aktioner.
Community operations in the field of structural development are to be such as to complement corresponding national operations.
Den blev fastlagt ved et snævert samråd mellem Kommissionen, den pågældende medlemsstat og de kompetente myndigheder, som medlemsstaten måtte udpege.
They are to be established through close consultations between the Commission, the Member State concerned and the competent authorities designated by the latter.
Dette samråd, benævnt "partnerskab", omfattede forberedelsen, finansieringen, opfølgningen og evalueringen af aktionerne.
Those consultations — referred to as 'the partnership' — cover the preparation, financing, monitoring and assessment of operations.
Ansøgninger om støtte fra strukturfondene blev udarbejdet af de kompetente myndigheder, der udpegedes af medlemsstaterne, og blev forelagt Kommissionen af medlemsstaten eller af et af denne dertil udpeget organ.
Applications for assistance from the Structural Funds are to be prepared by the competent authorities designated by the Member States and submitted to the Commission by the Member State or any body it may designate to do so.
Kommissionen havde offentliggjort en meddelelse, hvori den opfordrede medlemsstaterne til at forelægge forslag om tilskud i forbindelse med et fællesskabsinitiativ vedrørende udvikling af landdistrikterne, benævnt "Leader" (liaison entre actions de développement de l'économie rurale, dvs. indbyrdes forbindelse mellem aktioner til erhvervsmæssig udvikling af landdistrikterne). Initiativet var baseret på et net af lokale aktionsgrupper.
The Commission published a notice inviting the Member States to submit proposals for assistance in the framework of a Community initiative for rural development That initiative, 'the Leader Initiative' (Links between actions for the development of the rural economy) was organized on the basis of local action groups.
De offentlige, private eller halvoffentlige organer, der skulle fungere som lokale aktionsgrupper, blev udvalgt i "partnerskab" mellem medlemsstaterne og Kommissionen på grundlag af bl.a. deres lokale beliggenhed, de økonomiske og sociale initiativtageres deltagelse i arbejdet og kvaliteten af det program for lokal udvikling, som forelagdes.
The public, private or mixed bodies which act as local action groups are selected by the Member States and the Commission in 'collaboration', taking account inter alia of their local presence, the participation of leading figures in the local economy and society in their operation and the quality of the local development programme chosen.
Sagsøgeren var en sammenslutning af erhvervsdrivende, hvis formål var at udvikle de erhvervsmæssige aktiviteter, særligt i landdistrikterne, i den italienske region Murgia Messapica og navnlig at gennemføre Kommissionens Leader-program.
The Consorzio is a group of entrepreneurs set up to develop economic activities, in particular rural activities, in the Italian Murgia Messapica region, and specifically to implement the Leader Programme launched by the Commission.
Med henblik herpå havde sagsøgeren i sommeren 1991 forelagt et projekt, der sammen med andre projekter var blevet udtaget ved den indledende udvælgelse, foretaget af det italienske land- og skovbrugsministerium.
To that end, in summer 1991 the applicant submitted a project which was among the first group selected by the Italian Ministry for Agriculture and Forests ('MAP).
Da Kommissionen var af den opfattelse, at sagsøgerens projekt i den sidste udgave stadig ikke var tilfredsstillende, havde den ikke godkendt det.
Considering that the applicant's project, in its latest version, was still unsatisfactory, the Commission did not approve it.
Vicegeneraldirektøren for DG VI havde oplyst, at der ved gennemgangen af såvel den første som den endelige udgave af projektet var fundet væsentlige svagheder og mangler.
The Deputy Director-General of DG VI stated that the examination of both the first and final versions of that project had disclosed considerable weaknesses and a lack of cohesion in numerous respects.
Det var på denne baggrund, at sagsøgeren anlagde nærværende sag til prøvelse a "beslutningen af 26. november 1992".
Under those circumstances, the applicant brought this action directed against the 'decision of 26 November 1992'.
Retten stillede under retsmødet et spørgsmål for at klarlægge, hvad sagens genstand var.
The Court asked a question at the hearing concerning the precise subject-matter of the application.
Påstanden vedrørende Kommissionens beslutning af 6. december 1991
The claims concerning the Commission decision of 6 December 1991
Sagsøgeren havde aldrig hævdet, at den første udgave af projektet burde have været godkendt af Kommissionen, og sagsøgeren havde senere flere gange foretaget ændringer i projektet.
At no time did the applicant claim that the first version of its project should have been approved by the Commission. The applicant subsequently amended its project on several occasions.
Under disse omstændigheder måtte Kommissionen frifindes for påstanden vedrørende beslutningen af 6. december 1991, idet det var ufornødent at træffe afgørelse om formalitetsspørgsmålet.
Consequently, the claims concerning the decision of 6 December 1991 must be rejected as unfounded and it is unnecessary to rule as to their admissibility.
Påstanden vedrørende Kommissionens beslutning af 5. marts 1992
The claims concerning the Commission decision of 5 March 1992
Til støtte for påstanden havde sagsøgeren gjort fire anbringender gældende angående henholdsvis åbenbar faktisk vildfarelse, væsentlige formelle mangler, magtfordrejning og krænkelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning.
In support of the forms of order sought by it, the applicant puts forward four pleas in law: it alleges manifest errors of fact, infringement of essential procedural requirements, misuse of powers and breach of the principle of the protection of legitimate expectations.
Anbringendet om faktisk vildfarelse
The plea concerning errors of fact
De foranstaltninger, der var foreslået i det omtvistede projekt, fandtes ikke at have haft interesse for andre end de enkelte medlemmer af den sagsøgende sammenslutning og kunne således ikke gennemføres med støtte fra Leaderprogrammet.
The measures proposed in the project appeared advantageous only to the individual members of the Consorzio and could not therefore be put into effect under the Leader Programme.
Sagsøgeren havde ikke godtgjort, at Kommissionen ved vurderingen af udsigten til, at de foranstaltninger, der var foreslået i projektet, ville blive gennemført, skulle have baseret sig på et urigtigt faktisk grundlag, som kunne påvirke den samlede vurdering af dette.
The applicant had not shown, with regard to the 'cantierabilita' of its project, that the Commission committed any error concerning the possibility of implementing the measures proposed in its project which was liable to affect the overall assessment of it.
Ved fremlæggelsen af den sidste officielle udgave af det omtvistede projekt i februar 1992 havde der ikke været noget offentligt organ, der formelt var medlem, idet kun to kommuner havde tilkendegivet, at de havde til hensigt at deltage.
When the last official version of the project was lodged, in February 1992, no public body had formally become a member of it, only two municipalities having expressed their intention to join it.
Retten bemærkede derved, at Kommissionen havde et vidt skøn med hensyn til spørgsmålet, om betingelserne for at yde fællesskabsstøtte var opfyldt.
The Commission enjoys a wide discretion regarding the existence of conditions justifying the grant of Community financial assistance.
Sagsøgeren havde ikke anført faktiske eller retlige omstændigheder, der godtgjorde, at Kommissionens skøn var åbenbart urigtigt, da den gav afslag på støtte til det omtvistede projekt med den begrundelse, at den sagsøgende sammenslutning udelukkende repræsenterede enkeltinteresser, at der ikke blandt medlemmerne var et organ, der repræsenterede fællesinteresser, og at den blotte hensigtserklæring fra to kommuner om at støtte projektet var utilstrækkelig sammenlignet med de garantier, der forelå i forbindelse med andre italienske projekter.
However, the applicant had not adduced any matters of law or fact to show that the Commission's assessment of the project, which was negative on the ground that the Consorzio represented only individual interests, that none of its members was a body representing collective interests and that a mere declaration of intent by two municipalities to support the project was insufficient by comparison with the guarantees offered by other Italian projects, was vitiated by any manifest error.
Sagsøgeren havde under den mundtlige forhandling afstået fra at påvise sin repræsentativitet.
The applicant declined to show at the hearing, on the basis of the documentation for its project, that the project was representative.
Under disse omstændigheder fandt Retten, at anbringendet om åbenbar faktisk vildfarelse og om et urigtigt skøn skulle forkastes.
In those circumstances, the plea alleging manifest error of fact and the plea alleging an error of assessment cannot be upheld.
Anbringendet om væsentlige formelle mangler
The plea as to infringement of essential procedural requirements
For det første bemærkede Retten, at der i sagen kun kunne være tale om væsentlige formelle mangler som omhandlet i traktatens artikel 173, stk. 2, såfremt Kommissionen havde fraveget procedurereglerne for interventioner fra strukturfondene fastsat i de forordningerne og procedurereglerne, som Kommissionen selv havde fastlagt i Leader-meddelelsen.
It was clear in the first place that there could be no question in the present case of any infringement of essential procedural requirements within the meaning of the second paragraph of Article 173 of the Treaty unless the Commission disregarded the rules of procedure concerning the use of Structural Funds, that is to say the rules laid down by the relevant regulations and those which the Commission itself laid down in its Leader notice.
Retten konstaterede, at der som led i den reform af strukturfondene, der fandt sted i 1988, var indført en "partnerskabsordning", der var kendetegnet ved et snævert samråd mellem Kommissionen, medlemsstaterne og de kompetente myndigheder, som medlemsstaterne skulle udpege.
When changes were made to the Structural Funds in 1988 the implementing regulation introduced a 'partnership' procedure characterized by close cooperation between the Commission, the Member States
Kommissionen skulle træffe den endelige afgørelse om ydelse af støtte. De lokale aktionsgrupper, der ansøgte om støtte fra strukturfondene, skulle på det formelle plan alene have kontakt med de nationale myndigheder.
and the competent authorities appointed by the latter.
Anbringendet om åbenbar vildfarelse
The plea alleging manifest errors
Retten bemærkede, at Kommissionen ikke med henblik på vedtagelse af beslutningen af 30. september 1992 havde foretaget en fornyet gennemgang af sagsøgerens projekt.
The Commission did not, with a view to the adoption of the decision of 30 September 1992, re-examine the project submitted by the applicant.
Det var derfor udelukket, at den kunne have baseret sig på urigtige faktiske omstændigheder eller have foretaget et urigtigt skøn ved bedømmelsen af det omtvistede projekt.
There was therefore no possibility that it could have committed errors of fact or of assessment in relation to the project.
Anbringendet om åbenbar vildfarelse måtte derfor forkastes.
The plea as to manifest errors must therefore be rejected as unfounded.
Anbringendet om væsentlige formelle mangler
The plea alleging breach of essential procedural requirements
Retten fandt at skulle undersøge, om Kommissionen havde tilsidesat de gældende procedureregler ved at udelukke enhver fornyet gennemgang af sagsøgerens projekt.
It was necessary to consider whether the Commission infringed the applicable procedural rules by excluding the applicant's project from any re-examination.
Den sidste officielle version af sagsøgerens projekt var blevet forelagt Kommissionen ved skrivelse af 14. februar 1992, hvorimod ændringerne af projektet, der blev foretaget den 6. maj s.a., kun var blevet meddelt en tjenestemand i Kommissionen af sagsøgeren.
The latest official version of the applicant's project was submitted to the Commission by letter of 14 February 1992, whereas the changes made to it on 6 May 1992 were notified by the applicant only to a Commission official.
I henhold til "partnerskabsordningen" skulle ansøgningerne om støtte fra strukturfondene forelægges Kommissionen af en enkelt kompetent national myndighed 1 hvert land.
The 'partnership' system provides that applications for assistance from the Structural Funds are to be submitted to the Commission only by the competent national authorities.
Kommissionen havde derfor ikke haft pligt - og end ikke hjemmel - til at tage de senere ændringer i betragtning, som sagsøgeren havde foretaget af det omtvistede projekt.
It follows that the Commission was not required, or even authorized, to take account of the changes subsequently made by the applicant to the project in question.
Kommissionen fandtes således ikke ved ikke at foretage en fornyet gennemgang af projektet at have tilsidesat reglerne om fremgangsmåden for tildeling af fællesskabsstøtte.
The Commission, by not re-examining the project in question did not contravene the procedure for the allocation of Community assistance.
Det hedder i domskonklusionen:
Dismisses the application;
Sagsøgeren betaler sagens omkostninger."
Orders the applicant to pay the costs."
Præjudiciel - Pretura circondariale di Ravenna - fortolkning af EØF-traktatens artikel 3, litra f), artikel 7, 30, 48, 52, 59, 84 og 130 R - retmæssigheden efter fæl1esskabsretten af nationale lovbestemmelser, hvorefter borgere på grundlag af deres nationalitet kan pålægges strafferetlige sanktioner og midlertidigt kan fortabe retten til at udøve deres erhvervsmæssige virksomhed -kaptajn på et tankskib, der er ansvarlig for forurening på det åbne hav ved udtømning af spildevand fra vaskning af skibstanke, der forinden har været lastet med kaust i sk soda - forbuddet mod forskelsbehandling og proportionalitetsprincippet - omvendt forskelsbehandling
Preliminary ruling - Pretura Circondariale di Ravenna - Interpretation of Articles 3(f), 7, 30, 48, 52, 59, 84 and 130r of the EEC Treaty - Compatibility with Community law of a national rule which prescribes criminal penalties and the temporary suspension of the right to exercise professional activity of a person by reason of his nationality - Master of a tanker accused of polluting the high seas by discharging water which had been used to flush tanks that had previously contained sodium hydroxide - Principles of non-discrimination and proportionality - Reverse discrimination
Hans forslag gik ud på følgende:
He proposed that the Court should reply as follows:
Artikel 3, litra f), i EØF-traktaten (artikel 3, litra g), i EF- traktaten) og artikel 84 og 130r i EØF-traktaten er ikke til hinder for en national bestemmelse, hvorefter det under strafansvar er forbudt i havet og også i havet uden for territorialfarvandet at udtømme skadelige stoffer.
Article 3(f) of the EEC Treaty (Article 3(g) of the EC Treaty), Articles 84 and 130r of that Treaty do not preclude a national rule which prohibits, on pain of criminal penalty, the discharge into the sea of harmful substances, even outwith territorial waters.
EØF-traktatens artikel 48 og 52 finder ikke anvendelse på forhold, der ikke har nogen form for tilknytning til et af fællesskabsretten omfattet forhold.
Articles 48 and 52 of the EEC Treaty do not apply to a situation which has no link whatsoever with the situations envisaged by Community law.
For så vidt angår et sådant forhold er de nævnte bestemmelser altså ikke til hinder for en anvendelse af bestemmelser af den under 1 omtalte art.
In such a situation, those provisions do not preclude the application of rules of the type described in Paragraph 1 above.
EØF-traktatens artikel 30 ff. finder ikke anvendelse på forhold, i hvilke de for udførelsen af tjenesteydelser og navnlig transportydelser gældende betingelser er fastlagt i regler, der er udstedt af en medlemsstat, når en eventuel hindring for godstransport som følge af sådanne regler blot afspejler den hindring, der er skabt for tjenesteydelser.
Articles 30 et seq of the EEC Treaty are not applicable to situations in which the rules of a Member State govern conditions which must be observed when services are being provided, in particular as regards transport, where the possible restrictions on the transport of goods brought about by such rules merely reflects the restrictions on the provision of services.
I et sådant tilfælde er EØF-traktatens artikel 30 ff. ikke til hinder for regler af den under 1. beskrevne art.
In such a case, Articles 30 et seq of the EEC Treaty do not preclude rules of the type described in Paragraph 1 above.
Rådet har på området for søtransport mellem medlemsstater og mellem medlemsstater og tredjelande med vedtagelsen af forordning (EØF) nr. 4055/86 indført princippet om fri bevægelighed for tjenesteydelser, jf. EØF-traktatens artikel 59, med virkning fra den 1. januar 1987.
With regard to maritime navigation between Member States and between Member States and nonmember countries, the Council has introduced the principle of freedom to provide services within the meaning of Article 59 of the EEC Treaty by adopting Regulation (EEC) No 4055/86 with effect from 1 January 1987.
Det tilkommer den nationale ret at efterprøve, om de transporter, der har givet anledning til de i hovedsagen omtvistede formodede overtrædelser var transporter mellem medlemsstater eller mellem medlemsstater og tredjelande.
It is for the national court to verify whether transport causing the alleged infringement at issue in the main proceedings involves transport between Member States or between Member States and nonmember countries.
Princippet om fri bevægelighed for tjenesteydelser, der er fastslået i forordning (EØF) nr. 4055/86 er i en situation som den i nærværende sag foreliggende til hinder for anvendelsen af bestemmelser af den under 1. beskrevne art, når det (af den forelæggende ret) er fastslået at disse bestemmelser, har mere byrdefulde virkninger for transporter fra eller til havne i andre medlemsstater end for andre transporter, navnlig transporter mellem havne i den medlemsstat, hvor rederen er hjemmehørende, og at disse bestemmelser ikke når henses til folkerettens bindende bestemmelser for den pågældende medlemsstat er passende eller nødvendige for at nå de mål, der tilstræbes inden for miljøbeskyttelsen.
The principle of the freedom to provide services laid down in Regulation (EEC) No 4055/86 precludes, in a situation such as that existing in the present case, the application of rules of the type described in Paragraph 1 above where it is established (by the national court) that: those rules have more restrictive economic effects on transport from or to ports of other Member States than for other transport, in particular transport between the ports of the Member State in which the owner of the vessel is established, those rules are not appropriate or necessary in order to achieve the objectives referred to in the field of the protection of the environment, taking account of the mandatory provisions of international law for the Member State in question.