natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det fremgår af denne bestemmelse, at den omhandler en situation, hvor vedkom­mende handlende har påtaget sig en bestemt forpligtelse over for en kompetent myn­dighed og ifalder en sanktion, nemlig tab af en sikkerhedsstillelse, såfremt forpligtel­sen ikke opfyldes, medmindre han kan frigøre sig fra den kontraktmæssige forplig­telse under henvisning til en force majeure­klausul.
It is clear from the wording ofthat provision that it covers a situation where the per­son concerned has undertaken a specific commitment with respect to a competent agency and will, if that commitment is breached, be liable to a penalty in the form of loss of a security unless he is released from the obligation entered into under a. force majeureclause. clause.
Der foreligger en helt anden situation, hvis den pågældende ikke har forpligtet sig over for en kompetent myndighed og derfor ikke, såfremt en bestemt frist overskrides, udsættes for nogen sanktion, som han måtte fritages for i tilfælde af force majeure.
The situation is quite different where the person concerned has not committed him­self with respect to a competent agency and the expiry of a time-limit does not in con­sequence occasion any penalty in this connexion from which he should be exempted in the event of'force majeure.
På grund af denne væsentlige forskel er betingelserne for en analog anvendelse af den nævnte bestemmelse [på en importør, som på grund af force majeure er forhindret i at opfylde en kontrakt inden en mindre gunstig importordnings ikrafttræden], ikke opfyldt i det foreliggende tilfælde.«
Because of this material difference [there can be no application by analogy of the provision cited where an importer is prevented by force majeure from performing a contract before less favourable import arrangements come into force]."
Dom af 14. februar 1978: sag 68/77, IFG/Kommissionen, Sml. 1978, s. 353, 368 (Forslag: Capotorti, s. 370).
Judgment of 14 February 1978, Case 68/77, IFG ν Commhsion, [1978] ECR 353, 369 (Opinion: Capotorti, p. 371).
Spørgsmålet om, hvorvidt en ansøgning om tildeling af en importlicens i medfør af de for en fælles markedsordning gældende regler kan tilbagekaldes på grund af vildfarelse, samt hvilke virkninger en sådan tilbagekaldelse har, skal afgøres efter fællesskabsretten.
The question whether an application for an import licence, under the provisions concerning a common organization of the market, may be cancelled on the ground of mistake, and what the effects of such a cancellation are, must be decided on the basis of Community law.
1978, s. 2517, jfr. s. 2528 (Forslag: Reischl, s. 2530).
2529 (Opinion: Reischl, p. 2530).
Ved at foreskrive fuldstændig fortabelse af sikkerheden ved overskridelse af fristen for fremlæggelse af beviser for indførsel eller udførsel pålæg­ger overnævnte bestemmelse en fast sanktion for en langt mindre alvorlig overtræ­delse end tilsidesættelsen af forpligtelsen til at indføre eller udføre, der er sanktione­ret i et rimeligt forhold, og hvis opfyldelse selve sikkerhedsstillelsen skal garantere.
EEC ­ AGRICULTURE ­ COMMON ORGANIZATION OF THE MARKETS text of the system of import and export licences. In providing for the loss of the whole of the security in the event of non­observance of the period laid down for the furnish­ing of proof of importation or exportation, the said provision applies a fixed penalty to an infringement which is considerably less serious than the infringement (sanc­tioned by an essentially proportionate penalty) consisting in a failure to fulfil the obli­gation to import or export which the security itself is intended to guarantee.
Selv om Kommissionen for at undgå ulemperne ved en for sen fremlæggelse af bevi­serne var berettiget til at indføre en sådan frist, burde den kun have indført en sank­tion for overskridelse heraf, der var bedre tilpasset virkningerne af en sådan krænkel­se, og som var klart mildere end den fuldstændige fortabelse af sikkerheden.
Al­though, in view of the inconvenience caused by the belated production of proof, the Commission was entitled to lay down a time­limit in this connexion, it should have sanctioned failure to comply with that time­limit with a penalty considerably less on­erous for those concerned than the loss of the whole security and more closely allied to the practical effects of such an omission.
Artikel 3 i forordning nr. 499/76 er derfor ugyldig.
Article 3 of Regulation No 499/76 is therefore invalid.
Ovennævnte bestemmelse skal derfor fortolkes således, at en eksportør, der er blevet frastjålet en eksportlicens eller en forudfastsættelsesattest, ikke kan få udstedt en ny licens eller et tilsvarende dokument, der sætter ham i stand til at gennemføre de på­gældende eksportforretninger på de betingelser, som er fastsat i den stjålne licens.
Therefore the aforesaid provision must be interpreted as meaning that an exporter who has suffered the theft of an export licence or ad­vance­fixing certificate may not obtain a new licence or certificate or equivalent doc­ument permitting him to carry out the export transactions on the conditions laid down in the stolen document.
Dom af 26. juni 1980: sag 808/79, Pardini, Sml. 1980, s. 2103, Smdrg. 1, jfr. s. 2118 f.
Judgment of 26 June 1980, Case 808/79, Pardini, [1980] ECR 2103, Summary, para. 1, cf. p.
Når dette formål kræver, at eksport­ eller importforpligtelsen ifølge de udstedte licenser sikres overholdt ved passende midler, må der nødvendigvis også føres tilsyn med, at licen­serne kun anvendes til de ind­ og udførsler, som de er udstedt for.
Whilst that objective requires that the performance of the undertaking to export or import in accordance with the licences or certificates issued be ensured by appropriate means, it also makes it necessary to see that the documents are used only for the transactions covered thereby.
Ved licenser med forudfastsættelsesattester er dette endnu mere tvingende nødvendigt, eftersom anven­delse af disse licenser to gange ville give de erhvervsdrivende uberettigede fordele og dermed påføre Fællesskabet svære økonomiske belastninger.
In the case of advance­fixing cer­tificates, that need is all the more imperative since the use of such certificates twice may confer unjustified benefits upon traders and thus impose heavy financial burdens upon the Community.
') Kommissionens forordning (EØF) nr. 499/76 af 5. marts 1976 om ændring af forordning (EØF) nr. 193/75 om fælles gennemførelsesbestemmelser for import­ og eksportlicenser samt forudfastsættelsesattester for land­brugsvarer (EFT 1976 L59, s. 18).
Commission Regulation (EEC) No 499/76 of 5 March 1976 amending Regulation No 193/75 laying down com­mon detailed rules for the application of the system of import and export licences and advance­fixing certificates for agricultural products (Official Journal 1976, L 59, p. 18).
[Risikoen] ... hidrører i første række fra ordningen med forudfastsættelse, som er indført i handelens interesse, og som i reglen giver de erhvervsdrivende væsentlige fordele.
In the first place, the risk [derives] from the system of advance fixing, which was created in the interests of trade and which in normal cases gives traders considerable benefits.
Når de erhvervsdrivende opnår disse fordele ved forudfastsættelsen, er det også berettiget, at de må finde sig i de ulemper, som skyldes for Fællesskabet nødven­dige hensyn, at ethvert misbrug må undgås.
If by requesting advance fixing traders take advantage of those benefits, it is therefore just that they should bear the disadvantages which arise from the necessi­ty, on the part of the Community, of preventing any abuse.
Det må navnlig kunne forventes af licens­indehaverne, at de behandler licenserne med den størst mulige omhyggelighed, og at de sikrer sig mod uundgåelige risici på samme måde, som de sikrer sig mod andre ri­sici af handelsmæssig karakter.
In particular, it is reason­able to expect the titular holders of licences or certificates to take the greatest possible care of them and to ensure against the risks which cannot be eliminated, to the same extent to which they insure against other commercial risks.
Af disse grunde er der ikke noget misforhold mellem den risiko, som de erhvervsdri­vende må bære som følge af artikel 17, stk. 7, i forordning nr. 193/75, og de krav, der skyldes kontrollen.«
For those reasons, the risk borne by traders as a result of the provision contained in Article 17 (7) of Regulation No 193/75 is not disproportionate in relation to the need for control."
Dom af 26. juni 1980: sag 808/89, Pardini, Sml. 1980, s. 2103, 2120ff.
Judgment of 26 June 1980, Case 808/79, Pardini, [1980] ECR 2103, 2120 (Opinion: Reischl, p. 2123).
De enkelte fælles markedsordninger for landbrugsvarer
The various common organizations of the agricultural markets
Æg 4.
Eggs 4. Poultrymeat 5.
Frugt og grønsager 6. Vin 7. Mejeriprodukter 8.
Fruit and vegetables 6.
Oksekød [9. Ris] 10.
Beef and veal [9.
Olie og fedtstoffer 11.
Oih and fats 11. Sugar 12.
Produkter forarbejdet på basis af frugt og grønsager 14.
Products processed f rom f ruit and vegetables 14.
Produkter omfattet af forordning nr. 827/68 15. Isoglucose 16. Fisk
Products covered by Regulation No 827/68 15.
Præmie for denaturering af blød hvede
Denaturing premiums for common wheat
1. »...forordning nr. 120/67/EØF skal beskytte udviklingen af landbrugsproduktio­nen — hvorved der ikke nødvendigvis skal forstås de senere led med produktionen afbrød til forbrug — mod verdensmarkedets prissvingninger og herved sikre landbe­folkningen en rimelig levestandard, hvorfor de indgreb, en medlemsstat foretager for at bremse prisstigningen i forbrugerleddet for visse fødevarer, som er fremstillet af korn, ikke er uforenelige med den fælles markedsordning for korn, medmindre de truer denne ordnings formål eller funktion.«
1. "...since Regulation No 120/67 was intended to shield the development of agri­cultural production ... from fluctuations in world prices and thereby to ensure a fair standard of living for the agricultural community, interventions by a Member State to arrest the rise in prices of certain foodstuffs made from cereals (at consumer levels) are not incompatible with the common organization of the market in so far as they do not jeopardize the objectives or the operation of that organization."
Tærskelprisen for sorghum skal nemlig fastsættes således, at prisen på fællesskabs­produkter, der på grund af en tilsvarende næringsværdi konkurrerer med sorghum, dvs. majs og byg, på markedet i Duisburg når samme niveau som deres indikativpris.«
It is in fact necessary to fix the threshold price for sorghum in such a way that the prices of Community products which are in competition because of their similar nutritive value, in other words maize and barley, reach the target price fixed for the latter products on the Duisburg market"
4. »Som Domstolen [tidligere har udtalt] ... skal der gennem den ved forordning nr. 120/67 indførte fælles markedsordning for korn tilvejebringes et enhedsmarked for korn inden for Fællesskabet under fælles administration, og til dette formål ind­fører forordningen et regelsystem og en struktur, hvori 'prisreglerne' for produk­tions­ og engrosledet indtager en central plads.
"As the Court has already declared..., the common organization of the market in cereals established under Regulation No 120/67 is designed to achieve a single market in cereals within the Community, subject to common administration, and for that purpose it provides for a system of rules and a framework of organization wherein a central place is held by a 'price system' applicable at the production and wholesale stages.
En national priskontrolordning, der finder anvendelse på produkter, der er omfattet af en sådan fælles markedsordning, og ifølge hvilken der gælder et prisstop også i produktions­ og engrosledet, griber ind i et af markedsordningen reguleret område; den er derfor uforenelig med denne ord­
A national system of price control which applies to products subject to such a common organization of the market and includes a price freeze at both pro­duction and wholesale stages encroaches on an area covered by that organization
EØF ­ LANDBRUG ­ KORN ning i det omfang, den som gældende for priserne i senere omsætningsled efter den nationale rets skøn bringer markedsordningens målsætning eller funktion i fare.«
EEC - AGRICULTURE - CEREALS and is thereby incompatible with that organization if, in the opinion of the national court, by applying to prices at subsequent stages of the distribution process, it jeo­pardizes the objectives and functioning ofthat organization."
Dom af 6. november 1979: foren, sager 16 til 20/79, Anklagemyndigheden/Danis, Sml. 1979, s. 3327, 3340 (Forslag: Mayras, s. 3342).
Judgment of 6 November 1979, Joined Cases 16 to 20/79, Openbaar Minuterie ν Joseph Danis, [1979] ECR 3327, 3339 (Opinion: Mayras, p. 3342).
1. »...den væsentlige og vedvarende ændring i prisen for de råstoffer [på verdens­markedet], som omhandledes i artikel 2 i forordning nr. 371 /67, som er blevet erstattet af artikel 7 i forordning nr. 1132/74 '), [ikke er det eneste i reglerne hjemlede grundlag for en ændring af forsyningsprisen, hvis beløb, fratrukket tærskelprisen for majs, be­stemmer produktionsrestitutionens størrelse] ... og ... ændringer i denne pris af andre grunde finder deres hjemmel i artikel 11, stk. 3, i forordning nr. 120/67.
"... the appreciable and persistent variations in the price of basic products [on the world market] referred to in Article 2 of Regulation No 371/67, which was replaced by Article 7 of Regulation No 1132/74,' do not constitute the sole legal basis for an alteration of the supply price [the difference between that price and the threshold price of maize determining the amount of the production refund] and ... alterations of the supply price based on other reasons are justified in law by Article 11 (3) of Reg­ulation No 120/67.
Det skal i øvrigt fremhæves, at den særlige ændring i forsyningsprisen, som omhand­les i artikel 2 i forordning nr. 371/67 og i artikel 7 i forordning nr. 1132/74, og den mere generelle ændring efter artikel 11, stk. 3, i forordning nr. 120/67 skal ske efter strengt identiske fremgangsmåder, idet Rådet i begge tilfælde træffer afgørelse på forslag fra Kommissionen i overensstemmelse med den i traktatens artikel 43, stk. 2, fastsatte afstemningsmåde, således at den pågældende bestemmelse i forordningerne nr. 371/67 og 1132/74 faktisk blot er udtryk for en konkret anvendelse af mere gene­relle beføjelser, som Rådet allerede havde i medfør af artikel 11, stk. 3, og artikel 26 i forordning nr. 120/67.
In addition it must be emphasized that the specific alteration of the supply price re­ferred to in Article 2 of Regulation No 371/67 and Article 7 of Regulation No 1132/ 74 and the more general alteration referred to in Article 11 (3) of Regulation No 120/ 67 must be enacted in accordance with strictly identical procedures, since in both those instances the Council acts in accordance with the voting procedure laid down in Article 43 (2) of the Treaty on a proposal from the Commission, so that the rele­vant provision in Regulation Nos 371/67 and 1132/74 in fact only constitutes a spe­cific application of a more general power which the Council already possessed under Articles 11 (3) and 26 of Regulation No 120/67.
Det kan ikke antages, at Rådet ved at udstede den særlige regel i de ovenfor nævnte artikler 2 og 7 ville begrænse udøvelsen af en almindelig kompetence, som det udtryk­keligt havde tiltaget sig, og hvis frie udøvelse var nødvendig af hensyn til en hensigts­mæssig forvaltning af den pågældende markedsordning.«
It cannot be conceded that, when the Council adopted the specific provisions in the above­mentioned Articles 2 and 7, it intended to restrict the exercise of a genereal power which it had expressly conferred upon itself and which it required to exercise freely for the proper administration of the relevant organization of the market"
Selv om artikel 11 i forordning nr. 120/67 som affattet ved forordning nr. 1125/74 tilsyneladende ikke gjorde ydelsen af produktionsrestitutionen fakultativ, gav artiklen dog Rådet beføjelse til at vurdere restitutionens størrelse under hensyn til de mål af almen interesse, som omhandles i traktatens artikel 39.
Whilst the wording of Article 11 of Regulation No 120/67, as amended by Regula­tion No 1125/74, does not appear to make the granting of the refund optional, it nevertheless confers upon the Council power to determine the amount of the refund in the light of the objectives of common interest listed in Article 39 of the Treaty.
Rådets forordning nr. 371/67/EØF af 25. juli 1967 om fastsættelse af produktionsrestitutioner for korn­ og kartoffelstivelse og kvældemel (EFT 1967, s. 196), ophævet ved forordning (EØF) nr. 1132/74 af 29. april 1974 om produktionsrestitutioner inden for kornsektoren (EFT 1974 L 128, s. 24).
Regulation No371/67/EEC of the Council of 25 July 1967 fixing production refunds on starches and quell­mehl (Official Journal, English Special Edition 1967, p.
Rådets forordning (EØF) nr. 3113/74 af 9. december 1974 om ændring af forordning (EØF) nr. 1132/74 om produktionsrestitutioner inden for kornsektoren (EFT 1974 L332, s. 1).
219), repealed by Regulation (EEC) No 1132/74 of the Council of 29 April 1974 on production refunds in the cereals and rice sectors (Official Journal 1974, L 128, p. 24).
Forskellen i behandlingen af henholdsvis kartoffelstivelsesindustrien og majsstivel­sesindustrien i henseende til produktionsrestitutionens beregning efter ændringen i basisproduktets forsyningspris er objektivt begrundet, hvorfor den ved artikel 1 i forordning nr. 231 /75 ') trufne overgangsforanstaltning for produktionsrestitutionen til kartoffelstivelse ikke er udtryk for en forskelsbehandling af producenterne af majsstivelse.
There are objective grounds for the difference between the treatment accorded to potato­starch producers and that accorded to maize­starch producers in the calcula­tion of the production refund following a change in the supply price of the basic prod­uct, so that the transitional measure enacted by Article 1 of Regulation No 231/752 in connexion with the production refund for potato starch does not constitute discrimi­nation against maize­starch producers.
Artikel 11 i Rådets forordning nr. 120/67 i den formulering, der gælder fra 1. august 1974 efter den ved artikel 5 i forordning nr. 1125/74 foretagne ændring, som er gentaget i senere forordninger, er uforenelig med lighedsgrundsætningen for så vidt den underkaster kvældemel og kvældestivelse forskelsbehandling med hensyn til ydelse af produktionsrestitutioner.
The provisions of Article 11 of Regulation No 120/67, as worded with effect from 1 August 1974 following the amendment made by Article 5 of Regulation No 1125/74 and repeated in subsequent regulations, are incompatible with the principle of equality in so far as they provide for quellmehl and pre­gelatinized starch to receive different treatment in respect of production refunds for the maize used in the manu­facture of those two products.
Kvældemel og stivelse indtager tilsvarende stillinger, navnlig derved at stivelse kan anvendes i stedet for kvældemel inden for dettes særlige og traditionelle anvendelsesområde til konsum, og i lang tid har nydt godt af en ligestilling med hen­syn til produktionsrestitution.
Quellmehl and starch are in a comparable situation, particularly in the sense that starch can be substituted for quellmehl in the specific use to which the latter product is traditionally put in food for human consumption; and they have, over a long peri­od, enjoyed equality of treatment as far as production refunds are concerned.
Ophævelsen af restitutionen til kvældemel i medfør af forordning nr. 1125/74 samtidig med opretholdelsen af restitutionen til majsstivelse indebærer derfor en tilsidesættelse af lighedsgrundsætningen.
Hence the abolition, resulting from Regulation No 1125/74, of the refund on quellmehl, while the refund on maize starch was maintained, amounts to a disregard of the prin­ciple of equality.
— dom af 28. marts 1979: sag 90/78, Granaria/'Rådet og Kommissionen, Sml. 1979, s. 1081, 1091 (Forslag: Capotorti, s. 1094), og
See also: — Judgment of 28 March 1979, Case 90/78, Granaria v Council and Commhsion, [1979] ECR 1081, 1091 (Opinion: Capotorti, p. 1094)
) Kommissionens forordning (EØF) nr. 231/75 af 30. januar 1975 om produktionsrestitutionen for kartoffelsti­velse og om ændring af bilaget til forordning (EØF) nr. 1980/74 (EFT 1975 L 24, s. 42).
Regulation (EEC) No3113/74 of the Council of 9 December 1974 amending Regulation (EEC) No 1132/74 on production refunds in the cereals and rice sectors (Official Journal 1974, L 332, p. 1).
2) Rådets forordning (EØF) nr. 1955/75 af 22. juli 1975 om produktionsrestitutioner i korn­ og rissektoren (EFT
Commission Regulation (EEC) No 231/75 of 30 January 1975 concerning production refunds on potato starch and amending the Annex to Regulation (EEC) No 1980/74 (Official Journal 1975, L 24, p. 42).
Rådets forordning nr. 1955/752) ... og de senere forordninger, som har afløst den, er uforenelig med lighedsprincippet, i det omfang den underkaster majsgritz bestemt til ølbrygning og majsstivelse en forskellig behandling i henseende til ydelsen af pro­duktionsrestitutioner.«
"The provisions of Article 11 of Regulation No 120/67 EEC..., as worded with effect from 1 August 1975 following the amendment made by Article 3 of Regulation (EEC) No 665/75 ... and repeated in Regulation (EEC) No 2727/75.... in conjunc­tion with Regulation (EEC) No 1955/75 '... and the subsequent regulations which re­placed it, are incompatible with the principle of equality in so far as they provide for a difference of treatment in respect of production refunds between maize groats and meal for the brewing industry and maize starch."
Dom af 19. oktober 1977: foren, sager 124/76 og 20/77, Moulins Pont­å­Mousson/ Office interprofessionnel des céréales, Sml. 1977, s. 1795, 1812 f. (Forslag: Capotorti, s. 1772).
Judgment of 19 October 1977, Joined Cases 124/76 and 20/77, Moulins Pont­à­Mousson ν Office National Interprofessionnel des Céréales, [197η ECR 1795, 1814 (Opinion: Capotorti, p. 1773).
Jfr. tilsvarende: Domme af 4. oktober 1979: ­ foren, sager 241, 242, 245­250/78, DGV/Rådet og Kommissionen, Sml. 1979, s. 3017, 3036, og — foren, sager 64 og 113/76, 167 og 239/78, 27, 28 og 45/79, Dumortier frères/ Rådet, Sml. 1979, s. 3091, 3111 f. (Forslag: Capotorti, s.2976).
See also: Judgments of 4October 1979: — Joined Cases 241, 242, 245 to 250/78, DGV ν Council and Commhsion, [1979] ECR 3017, 3036 — Joined Cases 64 and 113/76, 167 and 239/78, 27, 28 and 45/79, Dumortier Frères ν Council, [1979] ECR 3091, 3111 (Opinion: Capotorti, p. 2976).
»Det er ubestridt, at der ikke eksisterer nogen konkurrence mellem stivelse og iso­glucose og de andre produkter, som er fremstillet af stivelse, undtagen muligvis glu­cose.
"It is clear that there is no competition between starch and isoglucose or between isoglucose and the other products derived from starch except possibly glucose.
... de væsentlige forskelle mellem sødekraften for isoglucose og glucose medfører, at de to produkter har forskelligt anvendelsesområde, hvilket udelukker, at de befinder sig i en ensartet konkurrencesituation.
... the considerable differences in the sweetening powers of isoglucose on the one hand and glucose on the other mean that the two products have different applications so that they cannot be in a comparable competitive situation with regard one to the other.
Da isoglucose desuden er et produkt, der i det mindste delvis kan substituere sukker, kan opretholdelsen af produktionsrestitutionen til fordel for isoglucosefabrikanterne på et senere stadium have udgjort en forskelsbehandling af sukkerproducenterne, der ikke nyder en tilsvarende fordel.
Furthermore, as isoglucose is a product which is at least partially interchangeable with sugar, the maintenance of the production refund in favour of manufacturers of isoglucose might at a subsequent stage have constituted discrimination against manu­facturers of sugar who, for their part, do not enjoy an equivalent advantage.