natgillin/translations-raw huggingface dataset:
De sidstnævnte opererer allerede på nationale markeder, som langt fra er afskærmede på grund af sagsøgerens omtvistede forretningspolitik, som det også fremgår af det niveau, som parallelimporten af Adalat til Det Forenede Kongerige antager. Heraf følger, at en midlertidig opretholdelse af den øjeblikkelige situation, indtil Retten har truffet afgørelse om påstanden i hovedsagen, ikke kan anses for at være en uacceptabel hindring for et integreret marked og den fri konkurrence.
«Where the competent court in a Member State has revoked a trade mark on the ground that it is liable to mislead consumers as to the nature of goods and has prohibited the use of the trade mark, a decision by another court in the same Member State prohibiting, on grounds of consumer protection, the sale of goods bearing the trade mark which have been imported from another Member State, in which the trade mark is valid, may in appropriate conditions be compatible with Article 30 of the Treaty and is not incompatible with Article 12(2)(b) of Council Directive 89/104/EEC.
I dette tilfælde har sagsøgeren en begrundet interesse i den begærede udsættelse af gennemførelsen for at kunne opretholde sin kontraktfrihed og status quo.
Advocate General N. Fennellv delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 6 June 1996.
Det hedder i kendelsens konklusion:
He proposed that the Court should reply as follows:
Afgøreben om sagens omkostninger udsættes.·
The period referred to in Article 209(2) of the Act concerning the conditions of accession of the Kingdom of
FORSLAG TIL AFGØRELSE henvisning til god retfærdiggøres med markedsføringsskik.«
Spain and the Portuguese Republic and the adjustments to the Treaties should be deemed to have come to an end on 1 January 1995.
Forenede sager C-267/95 og C-268/95 Merck & Co. Inc. m .fl. / Pri mecrown Ltd m.fl. Beecham Group pic / Europharm of Worthing Ltd Præjudiciel—Tribunaledi Chiavari —fortolkning af EF-traktatens artikel 30 og 36 og af artikel 12, stk 2, lura b), i direktiv 84/104/EØF: Rådets første direktiv om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker — lovlig markedsføring af en vare omfattet af en varemærkerettighed i en medlemsstat —forbud mod indførsel i en anden medlemsstat — toiletpapir markedsført under mærket »Cotonelle*
«Articles 6 and 52 of the Treaty must be interpreted as precluding the national legislation of a Member State from making the grant of family benefits to a resident self­employed person conditional upon his family being actually resident in the territory of the competent Member State.»
Generaladvokat F.G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet fDomstolens plenum) den 6. juni 1996.
Case C-32/95 Ρ Commission of the European Communities ν Lisrestal - Organização e Gestão de Restaurantes Colectivos, Ld.aand Others
Han foreslog følgende besvarelse:
This interpretation should have effect only from the date of the Court's judgment in the present cases.»
Præjudiciel—High Court of Justice (Queen'sBench Division) — fortolkning af artikel 47 og 209 i tiltrædelsesakten af 1985 —sidste anvendelsesdato for lægemidler indført fra Spanien eller fra Portugal eller bragt i omsætning i ¿tisse lande —fortolkning af EF-traktatens artikel 30 og 36 — spørgsmålet om, hvorvidt indehaveren af et patent i en medlemsstat har ret til at modsætte sig, at tredjemand indførerproduktet fra et land, hvor det første gang er blevet markedsført efter, at dette havde tiltrådt Fællesskaberne, på et tidspunkt, hvor der ikke kunne tages patent på produktet — betingelser
Appeal against the judgment of the Court of First Instance (First Chamber) on 6 December 1994 in Case T-450/93 — Decision reducing financial aid from the European Social Fund to a vocational training initiative — Rights of the defence — Statement of reasons
Generaladvokat N. Fennelly fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet fDomstolens plenum) den
Advocate General A La Pergola delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 6 June 1996.
Den i artikel 47, stk. 2, i akten vedrørende vilkårene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltrædelse og tilpasningerne af traktaterne anførte periode må anses for at udløbe den 7. oktober 1995.
Joined Cases C-4/95 and C-5/95 Fritz Stöber and José Manuel Piusa Pereira ν Bundesanstalt für Arbeit dismiss the Commission's appeal for the annulment of the judgment of the Court of First Instance of 6 December 1994 in Case T­450/93, in which the Court of First Instance annulled the Commission's decision reducing the aid granted by the European Social Fund under Project No 870844 PI;
Den i artikel 209, stk. 2, i akten vedrørende vilkårene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltrædelse og tilpasningerne af traktaterne anførte periode må anses for at udløbe den 1. januar 1995.
Preliminary ruling—LandessozialgerichtNordrhein Westfalen — Interpretation of Council Regulation (EEC) No 1408/71 on the application of social security schemes to employed persons, to self-employed persons and to members of their f amities moving within the Community, as amended and updated by Council Regulation (EEC) No 2001/83 — Family benefits — Concept of a «self-employed person» for the purposes of Article 73 — Person satisfying the conditions of Article 1(a) (iv) but not those of the second indent of Article l(a)(ii), as specified by Annex I, Part I, point C, subheading (b)
EF-traktatens bestemmelser om varernes fri bevægelighed, herunder artikel 36, skal
Case C-117/95 Commission of the European Communities ν Italian Republic
En sådan afgørelse kan ikke
Advocate General A La Pergola delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 6 June 1996.
Sag C-32/95 Ρ Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Lisrestal - Organização e
Dismiss the Commission's application as inadmissible; and
Appel af Rettens dom (Første Afdeling) af 6. december 1994 i sag T-450/93 — beslutning om nedsættelse af tilskuddet fra Den Europæiske Socialfond til en erhvervsuddannehesforanstaltning — kontradiktion — begrundehe fortolkes således, at de ikke er til hinder for, at indehaveren af et patent på et lægemiddel, som sælger dette produkt i en medlemsstat, hvor det er patentbeskyttet og som ligeledes markedsfører produktet i et andet land på et tidspunkt, hvor det omhandlede produkt ikke kan patentbeskyttes, påberåber sig den ret, han i medfør af den første medlemsstats lovgivning har til at forbyde markedsføring i denne stat af produktet indført fra den anden medlemsstat. Denne fortolkning tillægges alene virkning efter afsigelse af Domstolens dom i de foreliggende sager.«
Failure of Member State to fulfil its obligations — Failure to transpose, within the prescribed timelimit, Council Directive 92/35/EEC laying down control rules and measures to combat African horse sickness and Council Directive 92/40/EEC introducing Community measures for the control of avian influenza
Generaladvokat A. La Pergola fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet fSjette Afdeling) den 6. juni 1996.
Advocate General N. Fennellv delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 6 June 1996.
Sag C-117/95 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Italienske Republik
Case C-148/96 Ρ (R) Anthony Goldstein ν Commission
Han foreslog Domstolen at besvare spørgsmålet således:
Case C-147/96 Netherlands ν Commission
Traktatbrudssøgsmål — manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist af Rådets direktiv 92/35/EØF om kontrol med ogforanstaltninger til békæmpehe af hestepest og Rådets direktiv 92/40/EØF om fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse afaviær influenza
Appeal against the interim order of the President of the Court of First Instance of 27 February 1996 in Case T-235/95 - Order rejecting an application for interim measures made in proceedings for a declaration that the General Medical Council, the body entrusted with regulation of the medical profession in the United Kingdom, had infringed Articles 85 and 86 of the EC Treaty.
Generaladvokat N. Fennelly fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet ("Sjette Afdeling) den 6. juni 1996.
Annulment of the Commission Decision (in the form of a letter addressed to the Minister President of the Netherlands Antilles) refusing to enter the Netherlands Antilles on the list of nonMember countries laid down in Article 23 of Council Directive 92/46/EEC laying down the health rules for the production and placing on
Han foreslog Domstolen: »1) at afvise sagen,
Death of Judge Fernand Schockweiler
Han blev udnævnt til dommer i Domstolen den 7. oktober 1985 og genudnævnt i 1991.
He became a Judge at the Court of Justice on 7 October 1985, and his mandate was renewed in 1991.
Denne publikation udarbejdes af Domstolens Informationstjeneste (L-2925 Luxembourg) med henblik pä en hurtig orientering om arbejdet ved Domstolen og Retten i Første Instans.
This bulletin is issued by the Court's Information Service (L-2925 Luxembourg) to provide rapid information on the work of the Court However, it is only the text of the judgments and opinions published in the European Court Reports that is authentic.
Originalsprog: fransk Redaktionen afsluttet den 12.6.1996 Katalognr.: DX-AC-96-015-DA-C
Original version: French Completed on 11-06-1996 Catalogue No: DX-AC-96-015-EN-C
FØRSTE INSTANS
10 to 14 June 1996 n° 16/96
Ugen 10.-14. juni 1996
CONTENTS pa*«*
Sag C-144/95 4 Ministère Public / Jean-Louis Maurin og Metro SA Regler for institutionerne
Case C144/95 Ministère Publie v Jean-Louis Maurin and Metro SA Law governing the institutions
FORSLAG TIL AFGØRELSE
Calogero Spataro Freedom of movement for persons
Sag C-303/95 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Italienske Republik
Case T-147/95 Genevieve Pavan ν European Parliamcnl Siali case
Sag C-172/95
Case C-303/95 Commission of the European Communities ν Italian Republic
Ved kendelse af 23. november 1993, indgået til Domstolen den 25. januar 1994, har College van Beroep voor het Bedrijftsleven stillet tre spørgsmål vedrørende fortolkningen af Rådets direktiv 69/335/EØF af 17. juli 1969 om kapitaltilførselsafgifter (EFT 1969 II, s. 405, herefter »direktiv 69/335«).
By order of 23 November 1993, received at the Court on 5 January 1994, the College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Administrative Court for Trade and Industry) referred to the Court for a preliminary ruling under Article 177 of the EC Treaty three questions on the interpretation of Council Directive 69/335/EEC of 17 July 1969 concerning indirect taxes on the raising of capital (hereinafter «Directive 69/335»).
vidt den skal betales årligt som følge af registrering af en virksomhed i et handels- og industrikammer, og denne formalitet ligeledes gælder som registrering af det kapitalselskab, der i givet fald er ejer af virksomheden, uden at denne der sker en forhøjelse af det pågældende gebyr.
The national court asks, essentially, whether a tax such as the Netherlands trade register levy, inasmuch as it is payable annually by virtue of the registration of an undertaking with a Chamber of Trade and Industry, and inasmuch as that operation also serves, where the undertaking is owned by a capital company, as registration of that company, but without that latter formality being accompanied by an increase in the levy in question, falls within the scope of Directive 69/335.
Disse spørgsmål er blevet rejst under sager vedrørende betaling af handelsregistergebyrer mellem selskaberne Denkavit Internationaal (herefter: Denkavit), Galveston, Heklicht Scheepvaartbelangen, C. Roeleveld Beheer, RJ. Schippefeit, Sigarenhandel Ben Sterk og J.H. van Werkhoven Holding Maarssen og de sagsøgte i hovedsagen, som er handels- og industrikamrene i Midden-Gelderland, Haag, Amsterdam og Utrecht og omegn.
The questions arose in proceedings between, on the one hand, the companies Denkavit Internationaal (hereinafter «Denkavit»), Galveston, Hcklicht Schccpvaartbclangen, C. Roclcvcld Beheer and Others, R.J. Schippcfclt, Sigarcnhandel Ben Sterk vol and J.H. van Werkhoven Holding Maarsscn, and, on the other, the defendants, which are the Chambers of Trade and Industry for Middcn-Geldcrland, The Hague, Amsterdam, and Utrecht and its environs, concerning the payment to the Chambers of a levy on registration.
Indledningsvis bemærkes, at artikel 10 i direktiv 69/335, fortolket på baggrund af den sidste betragtning til direktivet, bl.a. forbyder afgifter med samme kendetegn som afgiften på kapitaltilførsler.
It should be recalled at the outset that Article 10 of Directive 69/335, read in the light of the last recital in the preamble to the directive, prohibits in particular indirect taxes with the same characteristics as the capital duty.
Hermed sigtes der bl.a. til afgifter, som, uanset deres form, skal betales ved stiftelse af et kapitalselskab og udvidelse af dets kapital eller ved indregistrering eller andre formaliteter, der går forud for udøvelse af en virksomhed, og som et selskab kan pålægges på grund af dets juridiske karakter.
It thus envisages, inter alia, taxes in any form which are payable in respect of the formation of a capital company or an increase in its capital, or in respect of registration or any other formality required before the commencement of business, to which a company may be subject by reason of its legal form.
Handels- og industrikamrene i Nederlandene skal i henhold til artikel 1 i den ændrede handelsregisterlov af 26. juli 1918 (»herefter loven«) føre handelsregisteret for deres respektive områder.
In this case, the event which gives rise to the tax at issue consists, in Netherlands law, not in the registration of the company or the legal person
Der er tale om en byrde, som rammer alle enheder, som, uden for visse sektorer, deltager i det økonomiske liv med erhvervsformål, og som pålægges på grundlag af enhedernes egenmidler.
In the Netherlands, Chambers of Trade and Industry are responsible under Article 1 of the Trade Register Law of 26 July 1918, as amended, for keeping and maintaining the trade register for their respective areas.
om en byrde, som rammer alle enheder, som, uden for visse sektorer, deltager i det økonomiske liv med erhvervsformål, og som pålægges på grundlag af enhedernes egenmidler.
which owns an undertaking but in the registration of the undertaking itself.
Den omtvistede afgift kan følgelig ikke være knyttet til formaliteter, som kapitalselskaber skal opfylde på grund af deres juridiske karakter.
What is concerned is a levy which affects, on the basis of their capital employed, all entities which, outside certain sectors, engage in trading and pursue as one of their objects the making of profits.
Omvendt skal et selskab, som ikke driver nogen virksomhed, ikke betale afgift, og et selskab, som ikke ejer en virksomhed i det handels- og industrikammers område, hvor det
That charge was levied specifically on the registration of companies in the register of commercial companies and levied annually thereafter merely for retaining their registration.
Det omtvistede nederlandske gebyr adskiller sig under disse omstændigheder fra det italienske gebyr, som der var tale om i dommen af 20. april 1993, Ponente Carni og Cispadana Costrucioni.
Such a levy is unrelated to the legal form of the entity which owns the undertaking in respect of which the levy is due. It may just as well be a natural person as a legal person, or a partnership as a capital company.
Det sidstnævnte blev nemlig specielt opkrævet ved registreringen af selskaber i handelsselskabsregisteret og dernæst hvert år blot for opretholdelse af deres indregistrering.
Conversely, a company which does not own any undertaking is not subject to the levy, and a company which docs not own an undertaking within the geographical area of the Chamber of Trade and Industry in which it has its registered office is not required to make payment to that Chamber.
»Artikel 10, litra c), i Rådets direktiv 691335¡EØF af 17. juli 1969 om kapitaltilførselsafgifter skal fortolkes saledes, at det ikke forbyder en afgift, som skal betales årligt for registrering af en virksomhed ved et handels- og industrikammer, selv hvis denne formalitet ligeledes gælder som registrering af det kapitalselskab, som i givet fald er ejer af virksomheden, uden at der sker en forhøjelse af den pågældende afgift. «
^Article 10(c) of Council Directive 69/335/EEC of 17 July 1969 concerning indirect taxes on the raising of capital must he interpreted as not prohibiting a levy which is payable annually hy virtue of the registration of an undertaking with a Chamber of Trade and Industry, even if that operation also serves, where the undertaking is owned by a capital company, as registration ofthat company, without that latter formality being accompanied by an increase in the levy in question.»
Generaladvokat F.G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet ("Domstolens plenum) den 7. marts 1996.
Advocate General F.G.Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 7 March 1996.
»Artikel 10 i Rådets direktiv 69/335 skal fortolkes således, at en afgift som den, de nederlandske handelskamre årligt opkræver hos virksomhederne som følge af disses registrering ved handelskamrene, på grundlag af den arbejdende formue i den pågældende virksomhed, ikke er omfattet af forbuddet i nævnte bestemmelse.
«Article 10 of Council Directive 69/335/EEC is to be interpreted to the effect that a charge such as that imposed annually by Netherlands Chambers of Trade and Industry on undertakings by reason of their registration with a Chamber on the basis of the capital employed in the undertakings does not fall within the scope of the prohibition set out in that article.
Dette gælder også, selv om registreringen tillige, uden at afgiften herved stiger, er udtryk for en indregistrering, der går forud for udøvelsen af et selskabs virksomhed, jf. direktivets artikel 10, litra c).«
That is so even where such registration also serves, without any increase in the charge, as the registration required before a company commences business within the meaning of Article 10(c) of the directive.»
Spørgsmålet er blevet rejst under en straffesag mod Jean-Louis Maurin, der er tiltalt til straf for overtrædelse af artikel 18 i dekret nr. 84-1147 af 7. december 1984 om anvendelse af lov af 1. august 1905 om vildledende og forfalskede angivelser i forbindelse med varer og tjenesteydelser for så vidt angår mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler ved at have udbudt levnedsmidler til salg, hvis angivne sidste anvendelsesdato var overskredet.
By judgment of 4 April 1995, received at the Court on 10 May 1995, the Tribunal de Police (Local Criminal Court), Toulouse, referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of the principles concerning observance of the rights of the defence and of the adversarial nature of proceedings.
Derimod indeholder direktivet ingen nærmere bestemmelser vedrørende salg af levnedsmidler, der opfylder direktivets krav med hensyn til mærkning, hvorfor direktivet ikke opstiller nogen forpligtelser for medlemsstaterne for så vidt angår tilfælde som det i hovedsagen omhandlede, hvor der er tale om salg af varer, som er i overensstemmelse med direktivet, men hvis sidste anvendelsesdato er overskredet.
The directive provides that the date of minimum durability or, in the case of foodstuffs which, from the microbiological point of view, are highly perishable, the date by which the product has to be used must be indicated on the labelling of foodstuffs.
Det må følgelig fastslås, at tiltalen mod Maurin som grundlag har nationale bestemmelser, der ligger uden for fællesskabsrettens anvendelsesområde.
The directive also provides that Member States must prohibit trade in those products which do not comply with its provisions.
De bestående fællesskabsretlige bestemmelser på det pågældende område på tidspunktet for de forhold, som tiltalen mod Maurin angår, fremgår af Rådets direktiv 79/112/EØF af 18. december 1978 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler bestemt til den endelige forbruger samt om reklame for sådanne levnedsmidler, som ændret ved Rådets
That question was raised in the course of criminal proceedings brought against Mr Maurin, who is charged with selling food products after the expiry of their use-by date, thereby infringing Article 18 of Decree No 84-1147 of 7 December 1984 applying the Law of 1 August 1905 on frauds and falsifications relating to products or services concerning the labelling and presentation of food products.
Domstolen besvarede det følgende spørgsmål således:
In contrast, the directive does not regulate the sale of foodstuffs complying with its requirements in respect of labelling and does not therefore impose any obligation on Member States where, as in the present case, there is a sale of products which comply with the directive but whose use-by date has expired.
»Domstolen savner kompetence til at tage stilling til, hvorvidt procedureregler, der finder anvendelse i forbindelse med overtrædelser af nationale bestemmelser, som tigger uden for fællesskabsrettens anvendelsesområde, måtte stride mod principperne om ret til forsvar og til kontradiktion.*
The provisions of Community law in the area under consideration at the lime of the facts in respect of which Mr Maurin has been charged arc to be found in Council Directive 79/112/EEC of 18 December 1978 on the approximation of the laws of the Member States relating to the
Generaladvokat Antonio La Pergola fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Tredje Afdeling) den 25. april 1996.
It follows that the offence with which Mr Maurin is charged involves national legislation falling outside the scope of Community law.
»Det påhviler Domstolen at sikre, at der inden for fællesskabsrettens særlige anvendelsesområde sker en overholdelse af grundrettighederne, men Domstolen kan ikke tage stilling til, hvorvidt en national lovgivning, der som den i sagen omhandlede ligger uden for fællesskabsrettens anvendelsesområde, er forenelig med principperne om ret til forsvar og til kontradiktion.«
•The Court does not have jurisdiction to determine whether procedural rules applicable to offences under national legislation which falls outside the scope of Community law may be in breach of the principles concerning observance of the rights of the defence and of the adversarial nature of proceedings.»
Præjudiciel »Social sikring — ydelser ved arbejdsløshed (Tredje Afdeling)
Preliminary ruling (Social security — Unemployment (Third Chamber)
1963 om beskæftigelse og herefter den kongelige
period, to live in Belgium, where he found work at the beginning of 1986.
20. december arbejdsløshed, »anordning«).
However, a few weeks later he became unemployed again and applied for unemployment benefit.
Ved dom af 15. maj 1995, indgået til Domstolen den 6. juni samme år, har Belgiens Cour de cassation forelagt et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 69, stk. 4, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 som ændret og ajourført ved Rådets forordning nr. 2001/83 af 2. juni 1983.
The Office National de l'Emploi rejected his application on the ground that he had not worked in Belgium again for three months as required by Article 69(4) of the Regulation.
Spataro anlagde sag til prøvelse af denne afgørelse ved Tribunal du travail de Liège, som tog hans påstand til følge.
It also considered that he had not completed the qualifying period laid down by Belgian law (Article 118 et seq. of the Royal Decree of 20 December 1963 on Employment and Unemployment, hereinafter «the Royal Decree»).
Spørgsmålet er blevet rejst under en sag mellem Office national de l'emploi (herefter »Onem«) og Calogero Spataro om tildeling af ydelser ved arbejdsløshed.
That question was raised in proceedings between the Office National de l'Emploi (National Employment Office) and Mr Spataro concerning payment of unemployment benefit.
Onem appellerede herefter til Belgiens Cour de cassation, som har besluttet at udsætte sagen og at forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
Mr Spataro successfully challenged that decision in an action before the Tribunal du Travail (Labour Court), Liège (Belgium).