natgillin/translations-raw huggingface dataset:
- 10 - mælkebestanddele - 75% valleproteinkoncentrat - pulver fremstillet ved ultrafiltrering af valle indeholdende proteiner, mælkefedt og Laktose uden påviseligt sukkerindhold.
Ludwig Post GmbH ν Oberfinanzdirektion München - 7 March 1991 (Reference for a preliminary ruling) Bundesfinanzhof Interpretation of subheadings 0404 9033 and 0404 1011 of the Combined Nomenclature - Commission Regulation (EEC) No. 3174/88 amending Council Regulation (EEC) No. 2658/87 on the tariff and statistical nomenclature and on the Common Customs Tariff - Product consisting of natural milk constituents - 75% protein concentrate of whey - Powder obtained by ultrafiltration of whey containing proteins, fats and lactose without detectable sugar
Forenede sager C-90/90 og C-91/91 J. Neu m.fl. mod Secrétaire d'Etat à l'Agriculture et à la Viticulture
Joined Cases C-90/90 and C91-90
Anmodning om præjudiciel afgørelse fra Storhertugdømmet Luxembourgs Conseil d'Etat. Fortolkning af EØF-Traktatens artikler 39 og 110 og af artikel 7 i Rådets forordning (EØF) nr. 857/84 om almindelige regler for anvendelsen af den i artikel 5c i forordning (EØF) nr. 804/68 omhandlede afgift - mælkekvoteordning - gennemførelsesforanstaltninger i forbindelse med et skift til ny opkøber.
J. Neu and Others ν Secretary of State for Agriculture and Viticulture - 7 March 1991 (Reference for a preliminary ruling) Conseil d'Etat du Grand-Duché de Luxembourg Interpretation of Articles 39 and 110 of the EEC Treaty and of Article 7 of Council Regulation (EEC) No. 857/84 adopting general rules for the application of the levy referred to in Article 5c of Regulation (EEC) 804/68 -System of milk quotas - Measures in the event of a change of purchaser
7.3.1991 Anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht Düsseldorf. Fortolkning af Kommissionens forordning (EØF) nr. 926/80 som ændret ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 2899/81 om fritagelse for monetære udligningsbeløb i visse tilfælde -beregning af kursgevinsten på grundlag af den erhvervsdrivendes nationale fællesskabsvaluta eller på grundlag af en ikke-fællesskabsvaluta (US $).
An Bord Bainne, Irish Dairy Board Co-operative Ltd. ν Hauptzollamt Gronau - 7 March 1991 (Reference for a preliminary ruling) Finanzgericht Düsseldorf Interpretation of Commission Regulation (EEC) No. 926/80 as amended by Commission Regulation (EEC) No. 2899/81 on exemption from the application of monetary compensatory amounts in certain cases - Calculation of advantage on the basis of the domestic currency of the Community operator concerned or on the basis of a non-Community currency (US dollar)
Sag T-18/90 Jongen mod Kommissionen
Case T-18/90
(Tjenestemandssag) Udnævnelse - indplacering i lønklasse og på løntrin. (Tredje Afdeling)
Jongen ν Commission - 6 March 1991 (Staff case) Appointment - Classification in grade and step (Third Chamber)
Oversættelse
SUMMARY
Socialpolitik , Sag C-361/89 Anklagemyndigheden mod P. Di Pinto Miljd- og forbrugerspørgsmål Sag C-202/88 : ■ ; ■ · · · · ; - - * " " ·Den Franske Republik m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
Case C-361/89 Criminal proceedings against P. Di Pinto (Environment and consumers)
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien Frie varebevægelser
French Republic and Others ν Commission of the European Communities (Competition)
Landbrugsag c-205/89
Case C-32/89
Kommissionen For De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik
Hellenic Republic ν Commission of the European Communities (Agriculture)
Frie varebevægelser Sag C-310/89
Case C-205/89
Kommissionen for De Europæiske Fælleskaber mod Kongeriget Nederlandene
Commission of the European Communities ν Hellenic Republic (Free movement of goods)
* DENNE PUBLIKATION UDARBEJDES AF DOMSTOLENS INFORMATIONSTJENESTE HED HENBLIK PÄ EN HURTIG ORIENTERING OM ARBEJDET VED DOMSTOLEN OG RETTEN I FMSTE
THIS BULLETIN IS PREPARED BY THE INFORMATION SERVICE OF THE COURT OF JUSTICE IN ORDER TO SUPPLY READERS WITH RAPID INFORMATION ON THE WORK
DOMHENEOG DE FREMSATTE FORSLAG TIL AFGÍRELSE OFFENTLIGGØRES SENERE I "SAHLING AF AFG6RELSER", SOM ER ENESTE GYLDIGE UDGAVE.
HOWEVER, ONLY THE COMPLETE TEXT OF THE JUDGMENTS AND OPINIONS PUBLISHED LATER IN THE REPORTS OF CASES BEFORE THE COURT IS AUTHENTIC.
Sag C-377/89: A. Cotter og N. NcDernott mod Minister for Social Welfare e.fl.
Case C-377/89:
(Præjudiciel) "Socialpolitik - ligebehandling med hensyn til social sikring - nationalt retsprincip om forbud mod ugrundet berigelse" (Domstolens plenum)
(Reference for a preliminary ruling) (Social policy - Equal treatment in matters of social security - Principle of national law prohibiting unjust enrichment) (Full Court)
Ved kendelse af 12. december 1989, indgået til Domstolen den 19. december s.a., havde Supreme Court of Ireland forelagt to præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 4 i Rådets direktiv 79/7/EØF om gradvis gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring.
By order of 12 December 1989, which was received at the Court on 19 December 1989, the Supreme Court of Ireland referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Article 4 of Council Directive 79/7/EEC of 19 December 1978 on the progressive implementation of the principle of equal treatment for men and women in matters of social security.
Spørgsmålene var blevet rejst under en sag vedrørende spørgsmålet, om A. Cotter og N. McDermott efter den 23. december 1984 - som var fristen for det omtvistede direktivs gennemførelse i medlemsstaterne - havde ret til forskellige sociale ydelser, som en gift mand i samme situation ville have ret til, men som de havde fået afslag på under henvisning til, at det ville stride mod et forbud mod ugrundet berigelse efter irsk ret, som i visse tilfælde kan begrunde, at en godtgørelse nedsættes eller afslås.
Those questions arose in proceedings for a declaration that after 23 December 1984, the date on which the directive should have been implemented in the Member States, Mrs Cotter and Mrs McDermott were entitled to various social security benefits to which married men in the same circumstances were entitled, which they had been refused on the ground that to allow the claims of the applicants would offend against the principle prohibiting unjust enrichment, which under Irish law constituted a ground for restricting or refusing relief in certain circumstances.
Artikel 4, stk. 1, i Rådets direktiv 79/7/EØF af 19. december 1978 skal fortolkes således, at det for det tilfælde, at gifte mænd efter udløbet af fristen for direktivets gennemførelse automatisk har modtaget forhøjelser af sociale ydelser på grund af forsørgerpligt for ægtefælle og børn uden at skulle godtgøre, at der faktisk bestod et forsørgelsesforhold, har gifte kvinder uden faktisk forsørgerpligt ret til samme forhøjelser, uanset om dette under visse omstændigheder vil medføre dobbelt udbetaling af forhøjelserne.
Article 4 (1) of Council Directive 79/7/EEC of 19 December 1978 must be interpreted as meaning that if, after expiry of the period allowed for implementation of the directive, married men have automatically received increases in social security benefits in respect of a spouse and children deemed to be dependants without having to prove actual dependency, married women without actual dependants are entitled to the same increases even if in some circumstances that will result in double payment of the increases.
Artikel 4, stk. 1, i Rådets direktiv 79/7/EØF af 19. december 1978 skal fortolkes således, at det for det tilfælde, at en medlemsstat i en lovgivning til gennemførelse af artiklen, der er udstedt efter udløbet af fristen for direktivets gennemførelse, har indsat en overgangsbestemmelse - hvorefter gifte mænd har ret til kompensationsbeløb, når de har mistet retten til forhøjelse af sociale ydelser under hensyn til en ægtefælle, de formodes at have forsørgerpligt for, idet et faktisk forsørgelsesforhold ikke kan godtgøres at foreligge - har gifte kvinder i samme familiemæssige situation ret til de samme beløb, uanset om dette strider mod et princip i henhold til national ret om forbud mod ugrundet berigelse."
Article 4 (1) of Council Directive 79/7/EEC of 19 December 1978 must be interpreted as meaning that where a Member State has included in the legislation intended to implement that article, adopted after the expiry of the period allowed by the directive, a transitional provision providing for compensatory payments to married men who have lost their entitlement to an increase in their social security benefits in respect of a spouse deemed to be dependent because actual dependency cannot be shown to exist, married women in the same family circumstances are entitled to the same payments even if that infringes the prohibition on unjust enrichment laid down by national law".
Generaladvokat Jean Mischo fremsatte forslag til afgørelse den 29. november
Mr Advocate General Jean Mischo delivered his Opinion at the sitting on 29 November 1990.
Generaladvokaten foreslog følgende besvarelse af de forelagte spørgsmål:
He concluded as follows:
Artikel 4, stk. 1, i Rådets direktiv 79/7/EØF af 19. december 1978 om gradvis gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring skal fortolkes således, at i perioden mellem fristen for direktivets gennemførelse og den nationale gennemførelseslovgivnings ikrafttræden havde gifte kvinder ret til forhøjelser af sociale ydelser på grund af a) forsørgerpligt for ægtefælle og b) for børn selv om det var godtgjort, at der ikke bestod et faktisk forsørgelsesforhold, såfremt gifte mænd havde ret til de samme forhøjelser uden at skulle godtgøre et forsØrgelsesforhold.
Article 4 (1) of Council Directive 79/7 of 19 December 1978 on the progressive implementation of the principle of equal treatment for men and women in matters of social security must be interpreted as meaning that during the period between the date specified for the implementation of that directive and the date when the corresponding national legislation entered into force, married women were entitled to increases in Social Welfare benefits in respect of
Under henvisning til min besvarelse af det første spørgsmål, er det ufornødent at besvare det andet spørgsmål."
In view of the reply given to the first question, the second question is otiose."
Sag C-361/89: Anklagemyndigheden mod P. Di Pinto
Case C-361/89: Criminal proceedings against P. Di Pinto - 14 March 1991 (Reference for a preliminary ruling) (Environment and consumers - Consumer protection - Doorstep canvassing) (First Chamber)
Ved dom afsagt den 17. november 1989, indgået til Domstolen den 29. november 1989, havde Cour d'appel de Paris stillet to præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af Rådets direktiv 85/577/EØF.
By a judgment of 17 November 1989, which was received at the Court Registry on 29 November 1989, the Cour d'Appel de Paris referred two questions to the Court for a preliminary ruling on the interpretation of Council Directive 85/577/EEC.
Di Pinto havde ansat repræsentanter, som med henblik på tegning af disse annoncer opsøgte erhvervsdrivende, der ønskede at sælge deres forretning, enten på deres bopæl eller arbejdsstedet.
In order to obtain such advertisements, Mr Di Pinto's representatives visit traders, either at their homes or their business premises, who have expressed an intention to sell their business.
Uanset at det ifølge den franske lov om dørsalg er forbudt dørsælgere at modtage kontant betaling, før der er forløbet en fortrydelsesfrist på syv dage, skulle de af Di Pinto's repræsentanter indgåede aftaler ledsages af omgående betaling af annonceringsprisen.
Although the French law on doorstep canvassing prohibits the acceptance by canvassers of payment in cash before the expiry of the seven day reflection period, the contracts concluded by Mr Di Pinto's representatives gave rise to an immediate payment of the price of publishing the advertisement.
Det fremgik i Øvrigt ikke af disse aftaler, at de forbrugere, som havde været udsat for dørsalg, havde mulighed for at træde tilbage fra aftalen inden udløbet af fortrydelsesfristen.
Moreover, the contracts did not mention the right of consumers canvassed to withdraw their consent to the contract before the expiry of the reflection period.
Di Pinto, som var blevet idømt fængselsstraf og 15.000 ffr. i bøde, appellerede dommen, idet han gjorde gældende, at dørsalg udført hos erhvervsdrivende med henblik på salg af en erhvervsvirksomhed ikke er omfattet af beskyttelsen i lov om dørsalg, og at denne lov i modsat fald er i strid med direktiv 85/577/EØF.
Sentenced to one year in prison and a fine of FF 15 000, Mr Di Pinto applied to have the judgment set aside on the ground that the traders canvassed in regard to the sale of their businesses did not enjoy the benefit of the protection provided by the law on canvassing and that if the situation were otherwise, the law would be contrary to Directive 85/577/EEC.
Domstolen besvarede de forelagte spørgsmål således:
The Court held that:
En erhvervsdrivende, der opsøges med henblik på indgåelse af en annonceringsaftale i forbindelse med salg af sin forretning, skal ikke anses som en forbruger, der er beskyttet af Rådets direktiv 85/577/EØF af 20. december 1985 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler indgået uden for fast forretningssted.
A trader canvassed with a view to the conclusion of an adverti sing contract concerning the sale of his business is not to be regarded as a consumer protected by Council Directive 85/577/EEC of 20 December 1985 to protect the consumer in respect of contracts negotiated away from business premises.
Direktivet er ikke til hinder for, at beskyttelsen i national lovgivning om dørsalg udstrækkes til også at gælde for erhvervsdrivende, når disse foretager dispositioner med henblik på salg af deres forretning."
That directive does not preclude national legislation on canvass­ing from extending the protection which it affords to cover trad­ers acting with a view to the sale of their business".
Generaladvokat Jean Mischo fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet i Første Afdeling den 12. december 1990.
Mr Advocate General Jean Mischo delivered his Opinion at the sitting of the First Chamber on 12 December 1990.
Hans forslag lød således:
He concluded as follows:
En erhvervsdrivende, der opsøges på sin bopæl eller arbejdssted i forbindelse med salg af sin forretning, er omfattet af forbrugerbeskyttelsen i Rådets direktiv nr. 85/577 af 20. december 1985.
A trader canvassed at home or at his business premises with a view to the sale of his business is entitled to the consumer protection provided by Council Directive 85/577 of 20 December 1985.
Direktivet skal fortolkes således, at det ikke er til hinder for en national lovgivning, der udvider forbrugerbeskyttelsen til erhvervsdrivende, der opsøges på deres bopæl eller arbejdssted, når en tjenesteydelse, som de har fået tilbudt, ikke indgår som *et normalt led' i den pågældende handelsvirksomhed."
The provisions of that directive must be interpreted as not precluding a provision of national law which grants consumer protection to traders canvassed at home or at their places of business where the service is not offered to them 'for the purposes' of carrying on the business concerned".
Sag C-202/88: Den Franske Republik e.fl. «od Kommissionen for De Europeiske Fællesskaber
Case C-202/88: French Republic and Others ν Commission of the European Communities - 19 March 1991 (Competition - Competition in the markets in telecommunications terminal equipment) (Full Court)
"Konkurrence - konkurrence på teleterminalmarkederne" (Plenum) Ved stævning, indgivet den 22. juli 1988, havde Den Franske Republik anlagt sag med påstand om annullation af artiklerne 2, 6, 7 og 9 i Kommissionens direktiv 88/301/EØF om konkurrence på teleterminalmarkederne.
9 of Commission Directive 88/301/EEC of 16 May 1988 on competition in the markets in telecommunications terminal equipment.
Direktivet var blevet vedtaget i maj 1988 i henhold til EØF-Traktatens artikel 90, stk. 3, og bestemte bl.a., at medlemsstater, der havde indrømmet virksomheder særlige eller eksklusive rettigheder vedrørende import, afsætning, tilslutning, ibrugtagning og/eller vedligeholdelse af telekommunikationsterminaler, skulle sørge for disse rettigheders ophævelse samt underrette Kommissionen om, hvilke foranstaltninger de havde truffet, og hvilke udkast til lovgivning de havde udarbejdet med henblik herpå.
That directive was adopted in May 1988 under Article 90 (3) of the EEC Treaty and provided, inter alia, that Member States which had granted special or exclusive rights for the importation, marketing, connection, bringing into service of telecommunications terminal equipment and/or maintenance of such equipment were to ensure that those rights were withdrawn and to inform the Commission of the measures taken or draft legislation introduced to that end.
Den franske regering havde i sit første anbringende gjort gældende, at Kommissionen med urette havde vedtaget det anfægtede direktiv på grundlag af
In its first submission, the French Government complained that the Commission had adopted the contested directive under Article 90 (3) of the Treaty rather than following the procedure laid down in Article 169.
Hertil bemærkede Domstolen, at Traktatens artikel 90, stk. 3, giver Kommissionen hjemmel til generelt at præcisere de forpligtelser, som følger af artiklens stk. 1, ved hjælp af direktiver.
The Court noted that Article 90 (3) of the Treaty gave the Commission a general power to lay down, in directives, detailed provisions concerning the Member States' obligations under Article 90 (1).
Kommissionen anvender denne beføjelse, når den - uden hensyn til den enkelte medlemsstats særlige situation - tydeliggør de forpligtelser, der påhviler medlemsstaterne i henhold til Traktaten.
The Commission puts that power into practice when, without taking account of the particular situation existing in the various Member States, it makes detailed rules concerning their obligations under the Treaty.
En sådan beføjelse kan på grund af sit indhold ikke anvendes til at konstatere, at en medlemsstat har tilsidesat en bestemt forpligtelse, som påhviler den i henhold til Traktaten.
Of its very nature such a power could not be used to obtain a declaration that a Member State had failed to fulfil its obligations under the Treaty.
Det fremgik af det pågældende direktiv, at Kommissionen havde indskrænket sig til generelt at fastlægge de forpligtelser, som i henhold til Traktaten påhviler medlemsstaterne. Direktivet kunne derfor ikke fortolkes, som om det indeholdt en konstatering af bestemte medlemsstaters konkrete tilsidesættelser af forpligtelser, afledt af Traktaten, og den franske regerings anbringende kunne derfor ikke lægges til grund.
It could be seen from the contents of the directive at issue in this case that the Commission merely laid down general obligations to which the Member States are subject under the Treaty.
Den franske regering havde i sit andet anbringende gjort gældende, at Kommissionen havde overskredet sine overvågningsopgaver i henhold til Traktatens artikel 90, stk. 3, da den udstedte et direktiv, der uden videre ophævede særlige og eksklusive rettigheder vedrørende import, afsætning, tilslutning, ibrugtagning og/eller vedligeholdelse af terminaler.
In its second submission, the French Government argued that by adopting a directive providing purely and simply for the withdrawal of special or exclusive rights for the importation, marketing, connection, bringing into service of terminal equipment and/or maintenance of such equipment, the Commission exceeded the supervisory conferred on it by Article 90 (3) of the Treaty.
Regeringen var endvidere af den opfattelse, at en politik vedrørende omstrukturering af telekommunikationsområdet, som den fremgår af direktivet, henhørte under Rådets eksklusive kompetence i medfør af artikel 100 A.
It also considers that that a policy of restructuring the telecommunications sector such as that envisaged by the directive comes solely within the powers of the Council acting under Article 100a.
Til det første argument bemærkede Domstolen indledningsvis, at Kommissionens overvågningsopgaver også gav den en mulighed for i henhold til artikel 90, stk. 3, at fastlægge de forpligtelser, der følger af Traktaten.
With regard to the first argument, it regarded it as sufficient to point out first that the Commission's supervisory power included the possibility of defining, under Article 90 (3), the obligations flowing from the Treaty.
Omfanget af denne beføjelse afhang derfor af rækkevidden af de regler, som skulle sikres overholdelse.
Consequently, the extent of that power depended on the scope of the rules to be enforced.
Domstolen bemærkede derefter, at selv om bestemmelsen forudsætter, at der findes virksomheder med visse særlige og eksklusive rettigheder, følger det ikke deraf, at samtlige særlige og eksklusive rettigheder er forenelige med Traktaten.
The Court also noted that even though that article presupposed the existence of undertakings enjoying special or exclusive rights, it did not thereby follow that all special or exclusive rights were necessarily compatible with the Treaty.
For så vidt angår indsigelsen om, at Kommissionen havde tiltaget sig kompetence, som var forbeholdt Rådet i henhold til Traktatens artikler 87 og 100 A, bemærkede Domstolen, at den kompetence, som Kommissionen har i henhold til artikel 90, stk. 3, har et andet og mere specifik indhold end Rådets kompetence har i henhold til de nævnte artikler; at Rådet i medfør af sine almindelige beføjelser efter andre artikler i Traktaten måtte vedtage bestemmelser, som vedrører det særlige område i artikel 90, kan ikke hindre Kommissionen i at udøve sin kompetence i henhold til den sidstnævnte artikel.
With regard to the complaint that the Commission had sought to exercise powers attributed to the Council by Articles 87 and 100a of the Treaty, the Court noted that the purpose of the powers conferred on the Commission by Article 90 (3) was different and more specific than the powers conferred on the Council under the abovementioned articles and the possibility that the Council might lay down, in the exercise of a general power conferred on it by other articles of the Treaty, rules which include provisions which effect the domain specific to Article 90 did not prevent the Commission exercising the powers conferred on it by the latter article.
For så vidt angår artikel 2 konstaterede Domstolen, at Kommissionen var berettiget til at kræve eksklusive rettigheder vedrørende import, afsætning, tilslutning, ibrugtagning og/eller vedligeholdelse af telekommum'kationsterminaler ophævet.
7 - marketing, connection, bringing into service of telecommunications terminal equipment and/or maintenance of such equipment.
Med hensyn til de særlige rettigheder fastslog Domstolen imidlertid, at det hverken af direktivets bestemmelser eller betragtninger fremgår, hvilken type rettigheder, der konkret er omfattet, og hvorfor sådanne rettigheder er i strid med Traktatens forskellige bestemmelser.
With regard to special rights, the Court considered that neither the provisions of the directive nor the recitals in the preamble thereto provided any details as to the precise rights referred to or in what way the existence of those rights were contrary to the various provisions of the Treaty.
Domstolen fastslog, at Kommissionen således ikke havde begrundet medlemsstaternes forpligtelse til at ophæve de særlige rettigheder vedrørende import, afsætning, tilslutning, ibrugtagning og/eller vedligeholdelse af telekommunikationstermi naler.
It followed that the Commission had not provided a justification for the obligation to withdraw the special rights for the importation, marketing, connection, bringing into service of terminal equipment and/or maintenance of such equipment.
For så vidt angår artikel 6 bemærkede Domstolen, at et marked med frie konkurrencevilkår forudsatte, at de forskellige erhvervsdrivende er sikret lige muligheder.
With regard to Article 6, the Court pointed out that a system of undistorted competition of the kind provided for by the Treaty is possible only if equality between the various economic operators is ensured.