natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Denne mængde smør var fuldt egnet til at blive forarbejdet til butteroil, som ville opfylde de gældende sovjetiske tekniske normer samt de i aftalen mellem Inter-Agra og Prodintorg fastsatte krav. Med virkning fra den 5. maj 1986 ændrede de sovjetiske myndigheder imidlertid kvalitetskravene for importeret butteroil, som havde været
That butter satisfied the requirements for conversion into butter oil laid down by the Soviet technical standards in force at that time, as well as the terms of the contract between Inter-Agra and Prodintorg.
Domstolen bemærkede indledningsvis, at begrebet force majeure ikke har et ensartet indhold inden for de forskellige områder af fællesskabsretten, hvor det anvendes. Begrebet skal således fastlægges i den juridiske sammenhæng, hvor det får betydning.
The Court considered that since the concept of force majeure did not have the same scope in the various spheres of application of Community law, its meaning had to be determined by reference to the legal context in which it was to operate.
Domstolen bemærkede herefter, at force majeure-begrebet i forbindelse med forordningerne inden for landbrugsområdet tager hensyn til det særlige offentligretlige forhold mellem de erhvervsdrivende og de nationale myndigheder og til formålene med den pågældende ordning.
The Court pointed out that the concept of force majeure adopted by the agricultural regulations takes into account the particular nature of the public-law relationships between traders and the national administration, as well as the objectives of those regulations.
Det fulgte af de relevante formål og af vedkommende bestemmelser i de pågældende forordninger, at force majeure-begrebet ikke er begrænset til absolut umulighed, men må forstås således, at det omfatter helt usædvanlige og uforudsigelige begivenheder, som den pågældende erhvervsdrivende ikke har haft nogen indflydelse på, og hvis følger - trods al den agtpågivenhed, som har kunnet forventes - kun kunne have været undgået ved uforholdsmæssigt store byrder.
It followed from those objectives as well as from the concrete provisions of the regulations in question that the concept of force majeure is not limited to absolute impossibility but must be understood in the sense of abnormal and unforeseeable circumstances outside the control of the trader concerned, the consequences of which, in spite of the exercise of all due care, could not have been avoided except at the cost of excessive sacrifice.
I et tilfælde som det i hovedsagen foreliggende kunne de øvrige betingelser, der fremgår af Domstolens praksis, dog ikke antages at være opfyldt.
However, in a case such as that in the main proceedings, the other conditions referred to in the Court's case-law could not be considered to have been met.
En begivenhed som den omhandlede måtte således anses som udtryk for en sædvanlig kommerciel risiko i forbindelse med handel med en organisation i et statshandelsland, som er direkte underlagt myndighederne i denne.
Such an occurrence constituted a usual commercial risk in commercial transactions with an organization of a State-trading country which is directly subject to the public authority of that State.
Erhvervsdrivende, der driver handel af denne art, løber den risiko, at det pågældende statshandelsland ved en statslig beslutning efterfølgende ændrer den lovgivning, der gælder for handelsorganisationens import af varer.
As the Commission had rightly observed, traders who engaged in such transactions ran the risk that the legislation governing the import of products sold to that State-trading organization would subsequently be altered by sovereign act of the State in question.
Endelig bemærkede Domstolen, at det ligeledes må påhvile en agtpågiven erhvervsdrivende - som ud fra en vurdering af sine interesser frit kan vælge sine handelspartnere - at træffe de nødvendige forholdsregler ved at foranledige en indsættelse af et passende vilkår i den pågældende kontrakt eller ved at tegne en særlig forsikring.
Furthermore, it was up to a prudent trader, who was, moreover, wholly at liberty to choose his trading partners on the basis of his perceived interest, to take appropriate precautions, either by inserting a suitable clause in the contract in question or by taking out specific insurance.
"De i de præjudicielle spørgsmål omtalte forhold er ikke udtryk for force majeure i fællesskabsrettens forstand og som forudsat i Kommissionens forordning (EØF) nr. 765/86 af 14. marts 1986 om nærmere bestemmelser for salg af smør fra interventionslagre med henblik på udførsel til visse bestemmelsessteder."
765/86 of 14 March 1986 laying down detailed rules for the sale of butter from intervention stock for export to certain destinations.^.
Generaladvokat C. Gulmann fremsatte forslag til afgørelse den 10. juni 1993.
Mr Advocate General Gulmann delivered his Opinion at the sitting of the Court on 10 June 1993.
"Artikel 6, stk. 1, i Kommissionens forordning nr. 765/86 af 14. marts 1986 skal fortolkes således, at den efter bestemmelsen stillede licitationssikkerhed ikke fortabes, hvis det godtgøres, at den manglende opfyldelse af de i bestemmelsen fastlagte licitationsbetingelser skyldes en ændring af de kvalitetskrav til den pågældende vare, der hidtil har været gældende i importlandet, under forudsætning af, at en klog og forsigtig erhvervsdrivende og dennes eventuelle medkontrahenter ikke havde eller burde have forudset ændringen, og under forudsætning af, at ændringernes virkninger ikke konkret kunne have været undgået trods al udvist agtpågivenhed.
"Article 6(1) of Commission Regulation No 765/86 of 14 March 1986 must be interpreted as meaning that the tendering security lodged under that provision is not to be forfeit if it can be established that the failure to comply with the tendering conditions set out in that provision was due to a change in the quality requirements for the goods in question which had previously been applicable in the country of importation, provided that a prudent and careful trader and any party to a contract with that trader had not foreseen, and had no reason to foresee, that change, and also provided that the effects of the change could not in fact have been avoided despite the exercise of all due care.
Det påhviler den nationale ret at afgøre, om disse forudsætninger er opfyldt i den foreliggende sag."
It is for the national court to determine whether those conditions have been satisfied in this case..!!.
Traktatbrud - nationale bestemmelser og praksis stridende mod Rådets for ordning (EØF) nr. 222/77 om fællesskabsforsendelser og mod Rådets forordning (EØF) nr. 3632/85 om fastlæggelse af betingelserne for, at en person kan udfærdige en toldangivelse - tilsidesættelse af EØF-traktatens artikel 9 og 12 - godkendelse af bindende tariffer for speditører.
Failure of a Member State to fulfil its obligations - National rules and practices contrary to Council Regulations (EEC) No 222/77 on Community transit and 3632/85 defining the conditions under which a person may be permitted to make a customs declaration - Infringement of Articles 9 and 12 of the EEC Treaty - Approval of mandatory professional charges of customs agents.
Generaladvokat M. Darmon fremsatte forslag til afgørelse den 13. oktober 1993.
Mr Advocate General Darmon delivered his Opinion at the sitting of the Court on 13 October 1993.
"- fastslår, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2 og 6 i Rådets forordning (EØF) nr. 3632/85 af 12. december 1985 om fastlæggelse af betingelserne for, at en person kan udfærdige en toldangivelse; i øvrigt frifinder sagsøgte;
"that the Court should rule that the Italian Republic had failed to fulfil its obligations under Articles 2 and 6 of Council Regulation (EEC) No 3632/85 of 12 December 1985 defining the conditions under which a person may be permitted to make a customs declaration;
- 13 - træffer bestemmelse om, at hver part bærer sine omkostninger."
13 that the remainder of the application should be dismissed; that the parties be ordered to bear their own costs.'±
Fortolkning af Kommissionens forordning (EØF) nr. 693/88 om definitionen af begrebet varer med oprindelsesstatus til brug ved anvendelsen af de told præferencer, der af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab indrømmes visse varer fra udviklingslande - angivelser på oprindelsescertifikatet -beklædningsgenstande fremstillet af læder indført til Fællesskabet og bestemt til Tjekkoslovakiet.
Interpretation of Commission Regulation (EEC) No 693/88 on the definition of the concept of originating products for purposes of the application of tariff preferences granted by the European Economic Community in respect of certain products from developing countries - References on the certificate of origin -Leather clothing imported into the Community and intended for Czechoslovakia.
Generaladvokat C. Gulmann fremsatte forslag til afgørelse for Domstolens Femte Afdeling den 13. oktober 1993.
Mr Advocate General Gulmann delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 13 October 1993.
Han foreslog heri følgende besvarelse:
He proposed that the Court should reply as follows:
"Retten til toldfritagelse i medfør af præferenceordningen mellem EF og udviklingslandene fortabes, når der i det ved eksporten udstedte oprindelsescertifikat, formular A, som bestemmelsesland er angivet et andet land end en medlemsstat i EF.
"The benefit of the preferential scheme is lost where the form A certificate of origin, issued on the export of the products, mentions as the country of destination a country other than a Member State of the European Community.
Dog kan importlandets myndigheder ikke nægte toldfritagelse, når der efter importen fremlægges et korrekt udfyldt oprindelsescerti fi kat, formular A, selv om et tidligere fremlagt certifikat på grund af særlige omstændigheder angav et andet bestemmelsesland end en medlemsstat i EF."
Nevertheless, the authorities of the importing country cannot refuse tariff exemption where a new form A certificate of origin, correctly completed, is issued after import, even if because of special circumstances the certificate originally issued mentioned a destination other than a Member State of the European Community.^
Præjudiciel - Tribunal d'instance de Saint-Denis (Réunion) - gyldigheden af artikel 4 i Rådets beslutning 89/688/EØF om særtoldordningen i de franske oversøiske departementer - fortolkning af EØF-traktatens artikel 9-17 og artikel 227, stk. 2 - spørgsmålet, om Rådet har hjemmel til at træffe en foranstaltning på grundlag af EØF-traktatens artikel 227, stk. 2, som fra viger princippet om forbud mod afgifter med tilsvarende virkning som told -spørgsmålet, om en afgift, der rammer handel med varer mellem forskellige dele af en enkelt medlemsstat, er forenelig med princippet om, at Fællesskabet er et enkelt toldområde.
Case C-407/93 Dindar Confort ν Conseil Régionale and Another Preliminary ruling - Tribunal d'Instance (District Court) of Saint-Denis (Réunion) - Validity of Article 4 of Council Decision 89/688/EEC concerning the dock dues in the French overseas departments - Interpretation of Articles 9 to 17 and 227(2) of the EEC Treaty - Council's power to adopt a measure under Article 22(2) of the EEC Treaty derogating from the principle of the prohibition of taxes having an equivalent effect to customs duties -Compatibility with the principle of the unified nature of the Community customs territory of a duty on the movement of goods between different parts of one and the same Member State
Se sag C-407/93.
Régional and Another
Præjudiciel - Tribunal de commerce de Paris - fortolkning af EØF-traktatens artikel 30, 85, 5 og 3, litra f), og af Rådets direktiv 89/552/EØF om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne ved rørende udøvelse af TV-radiospredningsvirksomhed i henseende til en national lovgivning, der udelukker virksomheder i distributionsleddet fra at annoncere i fjernsynet.
Case C-412/93 Ledere-Sipiec ν TF1 Publicité and Another Preliminary ruling - Tribunal de Commerce (Commercial Court), Paris -Interpretation of Articles 30, 85, 5 and 3(f) of the EEC Treaty and Council Directive 89/552/EEC on the co-ordination of certain provisions laid down by law, regulation or administrative action in Member States concerning the pursuit of television broadcasting activities in view of national legislation excluding the distribution sector from television publicity
Præjudiciel - Pretura circondariale di Trapani - fortolkning af EØF-traktatens artikel 7, 30, 59, 62 og 130 R og af proportionalitetsprincippet i henseende til en national lovgivning om strafferetlige sanktioner over for og faglig suspension af førere af skibe, der sejler under italiensk flag, som er ansvarlige for forurening på det åbne hav - ingen tilsvarende lovgivninger i andre medlemsstater.
Case C-413/93 Criminal Proceedings against Mr Peralta Preliminary ruling - Pretura Circondariale (District Magistrate's Court), Trapani - Interpretation of Articles 7, 30, 59, 62 and 130R of the EEC Treaty and the principle of proportionality with regard to national rules which provide for criminal penalties and a ban on the right to exercise his profession against the master of a vessel flying the Italian flag responsible for pollution on the high seas - No comparable laws in the other Member States
Præjudiciel - College van Beroep voor het Bedrijfsleven - fortolkning af artikel 3 og 5 i Rådets forordning (EØF) nr. 1101/89 om strukturel sanering inden for indenlandsskibsfarten og af artikel 1, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1102/89 - ophugningspræmie - oprettelse af to eller tre særskilte afdelinger uden mulighed for overførsel.
Case C-414/93 F.D. Teirl i nek ν Minister van Verkeer en Vaterstaat Preliminary ruling - College van Beroep voor het Bedrijfsleen (Administrative Court for Trade and Industry) - Interpretation of Articles 3 and 5 of Council Regulation (EEC) No 1101/89 on structural improvements in inland waterway transport and Article 1(2) of Regulation (EEC) No 1102/89 - Scrapping premium - Opening of two or three separate accounts without the possibility of transfer
ARBEJDET VED DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS DOMSTOL OG RET I FØRSTE INSTANS ' Ugen 18. - 22. oktober 1993 Nr. 29/93
18 to 22 October 1993 No 029/93 CONTENTS page
FORSLAG TIL AFGØRELSE
Free movement of persons
Retten
Page 2
Ved kendelse af 18. december 1991 indgået til Domstolen den 9. januar 1992 havde præsidenten for Tribunale di Genova forelagt Domstolen en række præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af Rådets sjette direktiv 77/388/EØF.
By order of 18 December 1991, which was received at the Court on 9 January 1992, the President of the Tribunale di Genova referred to the Court several questions for a preliminary ruling on the interpretation of the Sixth Council Directive 77/388/EEC.
Disse spørgsmål var blevet rejst under en sag vedrørende betaling af et acontobeløb til foreløbig afregning af moms.
Those questions arose in the course of proceedings concerning interim payments of VAT.
Balocchi er ejendomsadministrator i Italien og som sådan momspligtig.
Mr Balocchi is engaged in the administration of real property in Italy and, as such, is liable to VAT.
Han tilhører den gruppe afgiftspligtige, hvis årsomsætning ikke overstiger 360 mio. LIT, og er derfor omfattet af ordningen med kvartalsmæssige indbetalinger, der betegnes "den forenklede ordning".
Since Mr Balocchi falls under the category of taxpayers whose annual turnover is below LIT 360 million he benefits from the "simplified" scheme of quarterly payments.
Han skal herefter i henhold til artikel 33 i præsidentdekret nr. 633/72 periodisk foretage indbetalinger før den femte dag i den anden måned i de tre første kvartaler af året.
Consequently, pursuant to Article 33 of Presidential Decree No 633/72, he must make periodic payments by the fifth day of the second month after each of the first three quarters of the year.
Fra 1991 har han for hvert fjerde kvartal senest den 20. december skullet indbetale det i artikel 6, stk. 2, i lov nr. 405/90 omhandlede acontobeløb.
Since 1991 he has been required to pay by 20 December at the latest the payment on account for the fourth quarter provided for by the Article 6(2) of Law No 405/90.
Betingelserne for lovligheden af et krav om indbetalingen af acontobeløb
The legality of interim payment schemes
Med forelæggelseskendelsen ønskedes der først og fremmest en afgørelse af, om de relevante bestemmelser i sjette direktiv er til hinder for, at nationale lovbestemmelser pålægger de afgiftspligtige at indbetale et beløb i moms på 65% af det samlede beløb, der forfalder til betaling for en endnu ikke afsluttet afgiftsperiode.
The order for reference essentially seeks to ascertain, in the first place, whether the relevant provisions of the Sixth Directive preclude national law from requiring taxable persons to pay an amount of VAT equal to 65% of the total amount payable in respect of a tax period which has not yet elapsed.
Efter den omtvistede italienske lovbestemmelse, der findes i artikel 6 i lov nr. 405/90, skal de afgiftspligtige indbetale et acontobeløb på 65% af den moms, der skal erlægges i årets sidste måned eller kvartal, selv om disse perioder endnu ikke er afsluttet.
The contested Italian rule, as provided for in Article 6 of Law No 405/90, requires taxable persons to make an interim payment, before the last month or quarter of the year has elapsed, of 65% of the VAT in respect of that complete period.
Sagsøgeren 1 hovedsagen og Kommissionen gjorde gældende, at dette acontobeløb medfører et krav til de afgiftspligtige om at betale moms af endnu ikke gennemførte transaktioner, hvorfor bestemmelsen om denne acontoindbetaling er i strid med sjette direktivs artikel 10, stk 2.
The applicant in the main proceedings as well as the Commission contended that the effect of that interim payment is to require taxable persons to pay VAT in respect of transactions which have not yet taken place and that the provision which provides for that interim payment is consequently contrary to Article 10(2) of the Sixth Directive.
Domstolen fremhævede, at der må skelnes mellem begreberne afgiftspligtens indtræden og afgiftens forfaldstid, jf. direktivets artikel 10, på den ene side, og betaling af afgiften på den anden side.
The Court emphasized that there was a distinction between, on the one hand, the concepts of chargeable event and the charge to tax, referred to in Article 10 and, on the other, that of payment of VAT.
De bestemmelser i sjette direktiv, der vedrører ordningen om indbetaling af moms, er, bemærkedes det, ikke blevet nævnt i forelæggelseskendelsen.
The provisions of the Sixth Directive which are of relevance to the scheme of interim payment
Ifølge samme artikels stk. 4 indgives angivelsen efter udløbet af afgiftsperioden inden for en af medlemsstaterne fastsat frist, der højst må være på to måneder.
According to Article 22(4), the return must be submitted at the end of the tax period within an interval to be determined by each Member State which may not exceed two months.
Det udtaltes, at de afgiftspligtige på momsområdet imidlertid handler på statens vegne som afgiftsopkrævere, og det er derfor - med henblik på at undgå, at betydelige beløb, der tilkommer det offentlige, ophobes hos dem i en afgiftsperiode · i sjette direktivs artikel 22, stk. 5, fastsat, at medlemsstaterne kan gøre undtagelse fra bestemmelsen om, at indbetaling skal ske samtidig med indgivelse af den periodiske angivelse, og opkrave acontobeløb.
Nonetheless, in view of the fact that, in the field of VAT, the trader acts as a tax-collector on behalf of the State and in order to prevent large sums of public money accumulating in their hands in the course of a tax period, Article 22(5) of the Sixth Directive authorizes Member States to derogate from the rule that payment must be made on submission of the return and to demand interim payments.
Da regnskabet for den pågældende periode på tidspunktet for indbetalingen af disse acontobeløb normalt ikke er afsluttet, kan medlemsstaterne ifølge Domstolen bestemme, at omsætningen i samme periode det foregående år skal benyttes til fastlæggelse af et referencebeløb.
Since, at the moment when payment is made on account, the accounts for the period in question have generally not yet been audited, Member States are allowed to provide as a reference point the turnover in respect of the corresponding period of the previous year.
Ganske vist kan dette omsætningsbeløb overstige det, der faktisk er opnået i den periode, for hvilken acontobeløbet erlægges, også selv om der kun er tale om en mindre nedgang i forhold til det foregående år.
It is of course possible that that figure might exceed the actual figure for the period covered by the interim payment even where there is only a slight fall in turnover by comparison with the preceding year.
Med henblik på at undgå uheldige virkninger heraf må medlemsstaterne blot give de afgiftspligtige personer adgang til at fastsætte det acontobeløb, som skal indbetales på grundlag af den omsætning, der efter deres vurderinger faktisk vil blive tale om ved udløbet af afgiftsperioden, og således udlade en forøgelse af afgiftsbyrden i tilfælde af, at de afgiftspligtige personer i god tro har undervurderet det beløb, der faktisk vil skulle erlægges.
In order to guard against that risk, it is sufficient for Member States to give taxable persons the option of determining the payment on account to be made in relation to the turnover which, according to their calculations, they would actually realize at the end of the period, and not to impose a surcharge where they have underestimated in good faith their actual liability.
Det særlige ved den Italienske lovgivning er, udtaltes det, at de afgiftspligtige, der ikke ønsker som reference at benytte den moms, der er erlagt for den samme periode det forudgående år, derefter er forpligtet til at indbetale et acontobeløb, beregnet efter den omsætning, som vil blive opnået i en endnu ikke afsluttet periode.
The peculiarity of the Italian legislation resides in the fact that it requires taxable persons who do not wish to take as a reference VAT paid in respect of the corresponding period of the previous year to make an interim payment calculated in relation to the turnover which will be realized in the course of a period which has not yet elapsed.
En sådan ordning kan medføre, at afgiftspligtige, som f.eks. hotelbranchen, der har en væsentlig del af sin omsætning i årets elleve sidste dage, må betale moms af transaktioner, der endnu Ikke er gennemført.
Such a system can lead to taxable persons who realize a large part of their turnover in the last eleven days of the year, as is the case of the hotel industry, having to pay VAT on transactions which have not yet taken place.
Den kritiserede italienske lovbestemmelse medfører for disse afgiftspligtige personer, at acontobeløbene kommer til at svare til forskud, som strider mod direktivets regel om, at medlemsstaterne kun må opkræve moms for transaktioner, der har fundet sted.
For those taxable persons, the contested provision of Italian law transforms payments on account into advances which are contrary to the rule of the directive which is that Member States should demand payment of VAT only for transactions which have actually been carried out.
At acontoindbetalingerne således får karakter af forskud er særlig indlysende, hvor der er tale om afgiftspligtige, som skal foretage månedlige indbetalinger.
It was particularly obvious to the Court that interim payments thus become advances in cases where taxable persons are required to make monthly payments.
For disse svarer det acontobeløb, der skal indbetales, i procent omtrent til den del af måneden, der er forløbet mellem den 1. og 20. december, nemlig 64,5%.
For those persons, the amount of the payment corresponds to a percentage almost identical with the number of days of the month between 1 and 20 December, namely 64.5%.