natgillin/translations-raw huggingface dataset:
EU-institutionerne skal garantere den åbenhed og gennem sigtighed, der er en forudsætning for en udvikling, som vil påvirke dag ligdagen for os alle.
The European institutions must guarantee the openness and the transparency required by a development which will affect the everyday lives of each of us.
For at fremme en følelse af stolthed over deres fælles valuta blandt europæerne og tilskynde dem til fuldt og helt at tage del i bestræbelserne på at gøre den til virkelighed nedsatte Kommissionen i maj 1994 en ekspertgruppe om overgangen til den fælles valuta, der fik til opgave at
To help foster among Europeans a pride in their currency and to encourage them to play a full part in making it a reality, the Commission set up an expert group on the changeover to the single currency in May 1994 with the remit of advising the Commission on the technical preparations for introducing the single currency.
Kommissionen fremlagde en grønbog i juni 1995 og arrangerede høringer med forskellige erhvervskredse for at sikre, at indførelsen af den fælles valuta forløber så gnidningsløst som muligt.
In June 1995, the Commission presented its Green Paper and held hearings with different sectors of the economy in order to ensure the smoothest possible introduction of the single currency.
I januar 1996 blev der arrangeret en rundbordsdrøftelse om oplysningsindsatsen om den fælles valuta, hvor alle Implicerede parter havde lejlighed til at definere, hvilken kommunikationsstrategi der vil være den bedst egnede til at imødekomme den enkelte borgers behov.
The Round Table on communication on the single currency in January 1996 will lead all parties concerned in defining communication strate­gies that will best reply to every citizens needs.
De beslutninger, stats- og regeringscheferne traf på topmødet i Madrid den 15. og 16. december 1995, vil sætte yderligere skub i det nødvendige forberedende arbejde for overgangen til den fælles valuta.
The decisions taken by the Heads of State or Government at their meet­ing in Madrid on 15 and 16 December 1995 will impart momentum to the preparatory work necessary for the changeover.
De fjerne de den usikkerhed, der har været omkring den fælles valutas navn og tidsplanen og scenariet for dens indførelse.
The transition to the single currency will take place in three main phases, for which definite dates have been fixed
• Den 1. januar 1999 træder ØMU reelt i kraft i de udpegede lande, og omregningskursen mellem euroen og de deltagende valutaer låses uigenkaldeligt fast.
• On 1 January 1999 EMU will effectively start among the countries concerned, with the rates of conversion between the euro and the participating currencies being irrevocably fixed.
• Senest den 1. januar 2002 indføres de nye sedler og mønter, hvilket markerer den endelige overgang til euroen som den fælles valuta for de medlemsstater, der deltager i ØMU.
• By 1 January 2002 at the latest, introduction of the new banknotes and coins will signal the final changeover to the euro as the single currency of the Member States taking part in EMU.
Konkret vil de tre faser forløbe efter en nøje tilrettelagt plan og under behørig hensyntagen til tilpasningsevnen hos brugerne, således som det er beskrevet i scenariet, der blev vedtaget på topmødet i Madrid.
In practical terms, the three phases will proceed in an orderly fashion and with due regard for the adjustment capacities of users, in accor­dance with the scenario adopted in Madrid:
Lige så snart gruppen af lande, der deltager i ØMU, i begyndelsen af 1998 er kendt, vil Den Europæiske Centralbank blive oprettet.
In early 1998, as soon as the group of countries taking part in EMU is known, the European Central Bank will be set in place.
Betingelserne for gennemførelsen af den fælles penge- og valutapolitik vil blive fastlagt, og fremstillingen af eurosedler og euromønter kan begynde.
The conditions for conducting the single monetary and exchange­rate policy will be decided, and the production of euro banknotes and coins can begin.
Møntenhederne vil gå fra 0,01 EURO til 2 EURO, og sedlerne vil gå fra 5 EURO til 500 EURO.
Denominations will range from 0.01 to 2 euro in the case of coins and from 5 to 500 euro for banknotes.
Forberedelserne i de deltagende lande vil blive optrappet under hele denne fase, navnlig i de offentlige forvaltninger, bankerne og de finansielle institutioner.
Preparations in the participating countries will be stepped up through­out this phase, particularly in administrations, banks and financial insti­tutions.
Økonomien som helhed vil fortsætte med at fungere som hidtil, dvs. på basis af de nationale valutaer.
The economy as a whole will continue to function as before, in other words on the basis of the national currencies.
De deltagen­de nationale valutaer vil ikke længere blive noteret på valutamarke­derne.
pating national currencies will no longer be listed on the foreign exchange markets.
Massebetalingssystemerne vil også operere i euro, ikke mindst via TARGET­systemet, der oprettes af ESCB.
Wholesale payment systems will also operate in euro, notably via the Target system set up by the ESCB.
Nye omsættelige offentli­ge gældsbeviser vil blive denominerei i euro.
New issues of tradeable public debt will be denominated in euro.
Hvad bankerne og de store virksomheder angår, vil overgangen til den fælles valuta primært markere sin begyndelse via den fælles penge­ og valutapolitik, kapitalmarkedet og de tilhørende betalingssystemer.
As far as banks and large firms are concerned, the transition to the single currency will begin chiefly via the single monetary and exchangerate policy, the capital market and the associated settlement systems.
Ban­kerne vil kunne udarbejde kontoudtog til kunderne i både euro og den nationale valuta. Mere generelt ventes de at benytte denne fase til at ori­entere deres kunder om, hvilke konsekvenser overgangen til den fælles valuta vil få for deres finansielle transaktioner.
Banks could draw up their customers' account statements in both euro and national currency.
De vil desuden benytte tiden under denne fase til at forberede deres medarbejdere på overgan­gen via uddannelseskurser og vil også kunne tilbyde visse produkter i euro afhængig af, hvilke retlige og tekniske muligheder der foreligger.
They will step up their staff training efforts to prepare for the changeover and could also offer certain products in euro, legal and technical constraints permitting.
Virksomhederne vil også kunne begynde at gennemføre transaktioner i euro.
Firms could also begin operating in euro.
De virksomheder, der er stærkt involveret i international og euro­pæisk handel, vil sandsynligvis vælge hurtigt at omlægge alle eller dele af deres transaktioner til euro.
Companies most heavily involved in international and European trade are likely to opt for early conversion of all or part of their operations.
De offentlige forvaltninger vil også aktivt skulle forberede deres egen omstilling.
Administrations will also have to prepare actively for their own change over.
De sørger for, at virksomhederne og forbrugerne får de nød­vendige oplysninger om Indførelsen af den fælles valuta.
They will provide operators and consumers with the necessary information on introduction of the single currency.
Deres transak­tioner med befolkningen vil dog for størstedelens vedkommende fortsat blive gennemført i den nationale valuta.
For the most part, however, their transactions with the public will remain in national currency.
Forbrugerne vil fortsætte med primært at benytte deres egen valuta, fordi der endnu ikke findes sedler og mønter i euro.
Public demand could, however, swiftly prompt some banks or firms to offer services in euro.
Pres fra kunderne vil dog kunne få nogle banker og virksomheder til at tilbyde serviceydelser i euro.
Banks, businesses and retailers will carry out their own information campaigns, in particular to explain to their customers the consequences of the changeover to the euro for the services they offer (transparency).
Gennem hele denne fase vil de vigtigste betalingsmidler i detailleddet (overførsler, betalingskort, check osv.) blive tilpasset, så det bliver muligt at håndtere betalinger i euro. Når dette er sket, hvilket senest skal være ved afslutningen af denne fase, vil lønninger kunne udbetales i euro.
Throughout this phase, the main retail payment systems (transfers, payment cards, cheques, etc.) will be adapted for processing payments in euro.
Den endelige overgang til euroen
Phase C Definitive changeover to the Euro
Senest den 1. januar 2002 vil de nye eurosedler og euromønter inden for et kort tidsrum (højst seks måneder) blive sat i omløb og de gamle nationale sedler og mønter taget ud af omløb.
By not later than 1 January 2002, and over a short period (not more than six months), the new euro banknotes and coins will be put into circulation and the old national currencies withdrawn.
Denne fase bør ikke vare længere end højst nødvendigt, så komplikationerne for brugerne ved, at de nationale valutaer forbliver i omløb i en længere periode sammen med den fælles valuta, mindskes mest muligt.
This phase should last no longer than is strictly necessary in order to minimize the complications for users that could be caused by national currencies remaining in circulation for an extended period alongside the single currency.
Den fysiske ombytning af den nationale valuta med euro skal forberedes grundigt.
The process of physically exchanging national currency for euro will have been thoroughly prepared.
I nogle tilfælde (kasseapparater, pengeautomater og betalingsterminaler) vil forberedelserne starte længe forinden, nemlig lige så snart der foreligger oplysninger om de tekniske specifikationer for sedler og mønter, så både programmel og maskinel tilpasses korrekt.
In some cases (reprogramming of tills, cash dispensers and payment terminals, for example) preparations will begin long beforehand, with the technical specifications for coins and banknotes being widely disseminated to ensure that software and machinery are properly adapted.
Denne operation skal være af sluttet senest den 1. juli 2002, hvor eurosedler og euromønter bliver de eneste lovlige betalingsmidler.
The operation will end by 1 July 2002, when euro banknotes and coins will alone have legal tender status.
Fra begyndelsen af denne fase står det detailhandlerne frit for at tage imod den nationale valuta, men de skal også tage imod euroen, fordi den er lovligt betalingsmiddel.
From the beginning of this phase, retailers will be free to accept national currencies but will have to accept euro since they will be legal tender.
Alle pengetransaktioner i økonomien (lønninger, pensioner, bankkonti osv.) vil blive denomineret i euro.
All money-based transactions in the economy (wages and salaries, pensions, bank balances, etc.) will be denominated in euro.
Angivelser i den nationale valuta i kontrakter vil blive omregnet til euro til en uigenkaldeligt fast kurs, uden at der sker andre ændringer i kontraktvil-
References to national currencies in contracts will be converted into euro at irrevocably fixed conversion rates, without any other changes in terms and conditions.
Den fælles valuta vil bringe EU tættere på borgerne, styrke den euro pæiske enhed og yde et reelt bidrag til stabiliteten, freden og velstanden. den.
The single currency will bring Europe closer to the citizen, strengthen European unity and make a genuine contribution to stability, peace and prosperity.
Der vil blive opretholdt et velfungerende fælles marked mellem de lande, der deltager i ØMU, og de øvrige medlemsstater i Den Europæiske Union via en øget overordnet konvergens og mere stabile handelsforbindelser.
The smooth functioning of the single market between the countries taking part in EMU and the other Member States of the European Union will be preserved through closer overall convergence and more stable trading relationships.
I sidste ende bør Den Økonomiske og Monetære Union - med udgangspunkt i en stærkere europæisk solidaritet - omfatte alle de med lemsstater, der ønsker at deltage, under behørig hensyntagen til, om de opfylder traktatens kriterier.
Ultimately, economic and monetary union should include all the Member States that wish to join, with due regard to their ability to meet the criteria laid down by the Treaty and in a climate of stronger European solidarity.
Scenario for indførelsen af euroen
Introduction of single currency/sequence of events
I lobet af 1998
Start of the phase:
• Uigenkaldelig fastlåsning af de deltagende valutaer over for hinanden og over for euroen. • Ecuen ophorer med at være en valutakurv og bliver en selvstændig valuta under navnet euro. • Ikrafttrædelse af den lovgivning, der fastlægger euro ens og de deltagende valutaers status gennem perioden (på maksimalt 372 år) med sameksistens.
• Banks have completed the changeover (retail business payment systems)
Det er sandsynligt, at denne over gang i alt væsentligt vil blive nødt til at ske ved udgangen af den periode, hvor euroen og dens nationale denominatorer eksisterer side om side. • Forfølgelse, i ECB's og de nationale myndigheders regie, af massebetalingssystemernes overgang til euro (transfereringer, checks, bankkort...).
• Inter-bank, monetary, capital and exchange markets in euro
Mellem 1. januar 2002 og senest 1. juli 2002
• New government debt issued in euro
• Euromønter og -sedler sættes i omløb. • Offentlige myndigheder overgår fuldstændigt til at benytte euroen. • Nationale valutaer ophører med at være lovlige beta lingsmidler og trækkes ud af cirkulation.
• Corresponding wholesale payment systems in euro
Disse sedler og mønter kan omveksles til euro i centralbankerne.
• Banks and financial institutions continue the changeover
Fra senest 1. juli 2002
• Legal framewoork
• Udelukkende og udbredt brug af euroen inden for ØMU.
• Banking and financial Community changeover plan
Undertegnelsen af Rom-traktaten
Signature of the Treaty of Rome
I Rom den 25. marts 1957 undertegner ministrene for De Seks traktaterne om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab (EØF) og Det Europæiske Atomenergifællesskab (Euratom).
In Rome on 25 March 1957, the Ministers of the 'Six' sign the Treaties instituting the European Economic Community (EEC) and the European Atomic Energy Community (Euratom).
Fra venstre mod højre: P.H. Spaak og J. Ch. Snoy et d'Oppuers (Belgien), C. Pineau og M. Faure (Frankrig), K. Adenauer og W. Hallstein (Tyskland), A. Segni og C. Martino (Italien), J. Bech og L. Schaus (Luxembourg) og J. Luns og J. Linthorst Hornan (Nederlandene).
From left to right: P. H. Spaak and J. CH.
Lanceringen af EMS på Det Europæiske Råds møde i Bruxelles, den 5. december 1978.
The launching of the SME at the European Council in Brussels, 5 December 1978.
Det Europæiske Råd i Madrid, den 15. og 16. december 1995.
Photo 4 European Council of Madrid, 15 and 16 December 1995
Forord af kommissær M. Wulf-Mathies
Community I measures in urban areas
Europas byer: de store udfordringer
Europe's cities: the main challenges
By og sociale modsætninger
The dysfunctional city
By og erhvervsliv
The urban economy
By og bæredygtig udvikling
Sustainable development in the city
2 Byernes Europa · Indhold
2 Europe's cities · Contents
Som vi nærmer os slutningen af det 20. århundrede er mange væsentlige sociale, økonomiske og miljomæssige problemer koncentreret i byerne.
As we approach the end of the twentieth century, our towns and cities are becoming the focus of a host of pressing social, economic and environmental problems.
Problemerne i forbindelse med social udstødelse truer selve vor samfundsmodel, som bygger på en vis fordeling af de rigdomme, der skabes af produktionsapparatet.
Social exclusion threatens the very basis of our society, founded as it is on a partial redistribution of wealth generated by the economy.
Forringelsen af miljøet i en lang række byer fører til en nedsat livskvalitet for byboerne, der udgør 80% af den samlede europæiske befolkning, svarende til ca. 280 millioner indbyggere.
Environmental degradation in many cities has undermined the quality of life for those living there, who total some 280 million people, or 80% of the population of the Union.
Byerne må derfor i dag påtage sig en væsentlig del af opgaven med at forene økonomisk konkurrenceevne, social samhørighed og bæredygtig udvikling.
This means that today's cities must bear a large part of the burden of reconciling economic competitiveness with social cohesion and sustainable development.
Personligt interesserer spørgsmålet om vore byers fremtid mig i mere end én forstand. Som kvinde føler jeg behov for at ændre en række forhold ved byerne for at tilpasse dem specielt til kvindernes behov.
I personally regard the future of our cities as an urgent issue for a number of reasons.
Som levende væsen er jeg stærkt generet af luftforurening og trafikpropper i byerne, og jeg værdsætter de bestræbelser, der udfoldes for at gøre det behageligt at færdes og leve i byerne.
As a human being, I too suffer as the cities choke and rejoice when steps are taken to clean up the air and make cities pleasant places to live in.
Som borger er jeg klar over betydningen af fattigdomsbekæmpelsen og beskæftigelsesforans­ taltningerne, en indsats der bør forstærkes og forbedres yderligere.
As a citizen, I am aware of the importance of measures to combat poverty and help create jobs and I should like to see more, and more closely targeted, measures.
Byerne frembyder i øvrigt en lang række muligheder på dette felt, som endnu ikke er udnyttet fuldt ud.
In this respect, our cities are a sea of potential which has not yet been tapped.
Endelig ved jeg i min egenskab af kommissær, at Unionen rent faktisk gor en indsats i byerne gennem en lang række aktioner.
As a Member of the Commission, I know what the Union is doing in cities through the large number of measures which it is promoting there.
Men disse aktioner indgår i regelen som led i større programmer og er derfor ikke særlig synlige.
But I also know that these schemes usually form part of larger programmes and are not very visible.
På et tidspunkt, hvor debatten om vore byers fremtid går ind i en afgørende fase, mener jeg, det er vigtigt at bidrage med klare og præcise oplysninger om det arbejde, der udøves af Unionen på dette område.
At this juncture, when discussions about the future of our cities are taking a decisive turn, I believe it is important to make a contribution by providing everybody with clear and concise information about what the Union is doing in this field.
Jeg håber i den forbindelse, at denne brochure vil udgøre et tilfredsstillende bidrag.
I hope this brochure will help achieve that aim.
Europas byer: de store udfordrin
Europe's cities: the main challen :es
Bybefolkninger
Urban populations
Knap 80% af hele den europæiske befolkning er byboere. Det gør Den Europæiske Union til det område i verden, hvor der er sket den kraftigste urbanisering.
Almost 80% of Europeans live in towns, which makes the European Union the most urbanised part of the world.
Ud over en række store byområder er Unionen karakteriseret ved et meget tæt netværk af små og mellemstore byer.
Apart from a few major urban centres, Europe comprises a dense network of small and medium-sized towns.
Således tæller 21 byer mere end 1 mio. indbyggere, 344 byer mere end 100.000 indbyggere og 458 byer mere end 50.000 indbyggere.
The population of 21 of its cities is over one million, while 344 cities have over 100 000 inhabitants and 458 have over 50 000.
Med henholdsvis 8.5 mio. og over 10 mio. indbyggere udgør Paris og London de to eneste megalopoler i Unionen.
Paris, with 8.5 million people, and London, with over 10 million, are the only two mega-cities.
De store byer har det til fælles, at de tiltrækker erhvervsliv, højteknologi og international konkurrence.
The largest cities seem to share a common outlook - business, advanced technology and international competition.
Deres kulturelle og økonomiske betydning er så omfattende, at de optræder som selvstændige partnere i de internationale fora.
Their cultural and economic impact is such that they can claim a seat at international discussions in their own right.
Det er imidlertid i storbyerne, der er de største problemer med fattigdom, kriminalitet, trafikpropper og forurening.
However, it is these major cities which suffer the most acute problems of poverty, crime, traffic congestion and pollution.
Hvad angår de mellemstore byer, er de i stand til at udnytte stordriftsfordelene, samtidig med at de ikke har nået mæthedspunktet på det økologiske, sociale og økonomiske område.
Medium-sized cities, lying part-way between the largest urban areas and small centres, are large enough to benefit from the economies of scale which cities can enjoy without becoming over-congested in environmental, social or economic terms.
I de lande, hvor der foregår en decentralisering, placeres nye offentlige institutioner ofte i de mellemstore byer, hvilket er med til at sætte ekstra skub i udviklingen.
Where countries are decentralising, such cities can host new public institutions and this reversal of concentration gives a boost to fresh development or redevelopment.
Det lader således til, at de mellemstore byer forener nyt og gammelt, innovation og tradition.
So these cities become places where modern life and comfort meet and innovation and tradition interact.
Dog har de mellemstore byer vanskeligt ved at tiltrække internationale institutioner og virksomheder, hvilket betyder, at de ikke har en central plads i international sammenhæng.
However, they find it very difficult to attract international institutions or multinational companies and so do not operate on a global scale.
I erkendelse af disse forskelle har Den Europæiske Union bl.a. støttet et forskningsarbejde, der specielt tager sigte på en afbalanceret udvikling af de mellemstore
Because of these differences, it has supported specific research on the balanced development of medium-sized towns and encourages cooperation between them.
Kilde: UNEP, 1993
Source : UNEP, 1993
Udvikling i %
% change
4 Byernes Europa · Europas byer: de store udfordringer
4 Europe's cities · The main challenges
De anforte territoriale grænser svarer til NUTS 2­niveauet. Kilde: EUROSTAT. Kartografi: EK­GDXVIGIS og GISCO, XVI­A.4.
The territorial boundaries shown are those used for NUTS 2 purposes.
Kort udgave: 12 1996
Edition 12/1996.
5 Byernes Europa · Europas byer: de store udfordringer
5 Europe's cities · The main challenges
Fællesskabets indsats tager også sigte på en harmonisk udvikling af fællesskabsarealet inden for rammerne af "Det europæiske fysiske og funktionelle udviklingsperspektiv" (EFFU)", der bl.a. sigter mod et harmonisk netværk af byområder.
- called the European Spatial Development Perspective (ESDP) - one of whose key components is a balanced network of urban centres.
Antal virksomhedshovedsæder (bankernes Top 500)
Top 500 banks : location of head offices
I den nuværende situation med en globalisering af Ökonomien og den dermed folgende internationale konkurrence, er især de store byer oftere konkurrenter end partnere. Eller rettere sagt partnere på visse områder, men konkurrenter på andre.
The city as marketplace In the present context of a global economy and the international competition which it generates, cities, particularly the largest ones, often find that they are competitors rather than partners, or perhaps it would be more accurate to say that they are partners in some areas but competitors in others.
For at tiltrække erhvervslivet konkurrerer de indbyrdes inden for samme felt: erhvervsservice, højt kvalificeret personalegrundlag, gode kommunikationsinfrastrukturer og erhvervslokaler.
In seeking to attract economic activity, they are fighting over the same prizes: business services, the supply of well-qualified personnel, modern communications infrastructure and business zones.
De valg kommunerne må træffe for at opnå gode resultater på dette område, tvinger dem til at skære ned på andre - ofte stærkt relevante - udgiftsposter.
The choices they are required to make to achieve excellence in this field force them to cut down on expenditure elsewhere, which may be urgent.