natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Præjudiciel—Bundesverwaltungsgericht Berlin -fortolkning af artikel 3a, stk 1, andet afsnit, i Rådets forordning (EØF) nr. 857/84 af 31. marts 1984 om almindelige regler for anvendelsen af den i artikel 5c i forordning (EØF) nr. 804/68 omhandlede afgift på mælk og mejeriprodukter som ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 1639/91 — tildeling af en særlig referencemængde for bedrifter, hvortil der er udbetalt en ikke-markedsførings- eller omstillingspræmie — situationen for en producent, som er blevet dømt til at tilbagebetale præmien på grund af uregelmæssigheder — udelukket?
Preliminary ruling — Bundesverwaltungsgericht Berlin — Interpretation of the second subparagraph of Article 3a(l) of Council Regulation (EEC) No 857/84 of 31 March 1984 adopting general rules for the application of the levy referred to in Article 5c of Regulation (EEC) No 804/68 in the milk and milk products sector as amended by Council Regulation (EEC) No 1639/91 — Granting of a specific reference quantity for holdings having been the subject of a non-marketing or reconversion premium — Situation of a producer ordered to repay the premium on account of irregularities — Whether excluded
Traktatbrudssøgsmål — EF-traktatens artikel 48 og 52 - artikel 7 i Rådets forordning (EØF) nr. 1612/58 af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet, artikel 7 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1251/70 af 29. juni 1970 om arbejdstageres ret til at blive boende på en medlemsstats område efter at have haft beskæftigelse dér, artikel 7 i Rådets direktiv
Failure of Member State to fulfil its obligations - Arts 48 and 52 of EC Treaty - Art. 7 of Council Regulation (EEC) No 1612/68 of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community, Art. 7 of Commission Regulation (EEC) No 1251/70 of 29 June 1970 on the right of workers to remain in the territory of a Member State after having been employed in that State, Art. 7 of Council Directive 75/34/EEC of 17 December 1974 concerning the right of nationals of a Member State to remain in the territory of another Member State after having pursued therein an activity in a self-employed capacity and Art 3 of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to self-employed
75/34/EØF af 17. december 1974 om retten for statsborgere i en medlemsstat til at blive boende på en anden medlemsstats område efter dér at have udøvet selvstændig erhvervsvirksomhed samt artikel 3 i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EØF) nr. 2001/83 af 2. juni 1983 - national ordning og administrativ praksis, som udelukker EF-arbejdstagere og familiemedlemmerne fra at få tildelt ydelser til børnerige familier
Case C-189/96 Rosalinda Marchionne persons and to members of their families moving within the Community, as amended and updated by Council Regulation (EEC) No 2001/83 of 2 June 1983 — National rules and administrative practice excluding Community workers and members of their families from the grant of benefits for large families
Se sag C-189/96
See Case C-189/96
Præjudiciel — Bundesfinanzhof — gyldigheden af artikel 4, stk 1, jf. artikel 3, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 3950/92 af 28. december 1992 om en tillægsafgift på mælk og mejeriprodukter — endelig afskaffelse af visse individuelle referencemængder (som tidligere blev suspenderet ved artikel 5c, stk. 3, litra g), i forordning (EØF) nr. 804/68 som ændret ved forordning (EØF)) nr. 816/92 — forenelighed med princippet om ejendomsrettens ukrænkelighed, ligebehandlingsprincippet samt princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, navnlig hvad angår den definitive ophævelse af kvoter, som er indkøbt i henhold til artikel 8 i forordning (EØF) nr. 3950/92
Preliminary ruling — Bundesfinanzhof — Validity of Art. 4(1) (in conjunction with Art. 3(1)) of Council Regulation (EEC) No 3950/92, of 28 December 1992, establishing an additional levy in the milk and milk products sector — Definitive withdrawal of certain individual reference quantities previously suspended by Art 5(b)(3)(g) of Regulation (EEC) No 804/68, as amended by Regulation (EEC) No 816/92 -Compatibility with the right to property, the principle of equality of treatment and the principle of the protection of legitimate expectations particularly as regards the definitive withdrawal of quotas purchased under Art 8 of Regulation (EEC) No 3950/92
Præjudiciel — Pretura circondariale di Roma, sezione distaccata di Tivoli — foreneligheden med EF-traktatens artikel 30 af en national ordning, som giver en offentligretlig virksomhed eneret til at forvalte ophavsrettigheder og tilladelse til at opkræve afgifter for sådanne rettigheder ved at tildele det visse prærogativer, herunder at pålægge strafferetlige sanktioner
Preliminary ruling — Pretura circondariale di Roma, sezione distaccata di Tivoli -Compatibility with Art. 30 of the EC Treaty of national rules conferring on a public law company the exclusive right to manage copyrights and authorizing it to levy copyright dues, and granting it protection accompanied by penal sanctions
Traktatbrudssøgsmål — EF-traktatens artikel 5 og 48 samt artikel 7, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed .inden for Fællesskabet — national ordning eller administrativ praksis om tildeling af anciennitet og lønmæssig indplacering, som ikke tager hensyn til de tjenesteperioder, der er tilbagelagt i den offentlige forvaltning i en anden medlemsstat
Failure of Member State to fulfil its obligations - Arts 5 and 48 of the EC Treaty and Art 7(1) of Council Regulation (EEC) No 1612/68 of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community — National rules or administrative practice on the grading of seniority and remuneration not taking account of periods in the public service of another Member State
Præjudiciel — Nederlandenes Hoge Raad -fortolkning af Rådets forordning (EØF) nr. 259/93/EØF af 1. februar 1993 om overvågning af og kontrol med overførsel af affald inden for og til og fra Det Europæiske Fællesskab — begrebet husholdningsaffald og industrielt affald, bilag III — rettigheder og forpligtelser for de kompetente myndigheder i afsendelses- og bestemmelsesstaten, når der foreligger ulovlig
Preliminary ruling — Nederlandse Raad van State — Interpretation of Council Regulation (EEC) No 259Â8 of 1 February 1993 on the supervision and control of shipments of waste within, into and out of the European Community — Meaning of 'municipal wastes' and 'household wastes', Annex III — Rights and obligations of the competent authorities of dispatching State and the receiving State in the case of illegal traffic in waste — Interpretation of Council Directive 75/442/EEC on waste - Concept of storage for the purposes of one of the treatments referred to in Annex IIΒ
Annullation af Kommissionens beslutning C(96)1203 endel. om en statsstøtte fra Freistaat Bayern til jern-og stålvirksomheden Neue Maxhatte Stahlwerke GmbH
Annulment of Commission Decision C(96)1203 final concerning a State aid granted by the Free State of Bavaria to the ECSC undertaking Neue Maxhütte Stahlwerke. GmbH
Traktatbrudssøgsmål — artikel 5, stk 1, i Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar 1976 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår — forbud for kvinder mod natarbejde inden for industrien, men ikke et tilsvarende forbud for mænd (artikel L 213-1 i Code du Travail)
Failure of Member State to fulfil its obligations - Art 5(1) of Council Directive 76/207/EEC of 9 February 1976 on the implementation of the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training and promotion, and working conditions
Præjudiciel — Bundessozialgericht — fortolkning af artikel 73 i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EØF) nr. 2001/83 af 2. juni 1983 -arbejdstager, der ikke har gjort brug af sin ret til fri bevægelighed, og som ansøger om familieydelser til et barn bosat i udlandet —
Preliminary ruling — Bundessozialgericht — Interpretation of Art 73 of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to self-employed persons and to members of their families moving within the Community, as amended and updated by Council Regulation (EEC) No 2001/83 of 2 June 1983 -Worker who has not used his right of free movement for workers and applies for family benefits for a child resident abroad — Possible influence of the fact that the child resides with the other parent, who has made use of the right of free movement for workers — Interpretation of Art 2(3) of the regulation — Meaning of 'civil
Denne publikation udarbejdes af Domstolens Informationstjeneste (L-2925 Luxembourg) med henblik på en hurtig orientering om arbejdet ved Domstolen og Retten i Første Instans.
— Prohibition on industrial night working for women in the absence of an identical prohibition on men (Art L 213-1 of the Code du Travail)
Dommene og de fremsatte förslag til afgørelse offentliggøres senere i »Samling af Afgørelser«, som er eneste gyldige udgave.
This bulletin is issued by the Court's Information Service (L-2925 Luxembourg) to provide rapid information on the work of the Court However, it is only the text of the judgments and opinions published in the European Court Reports that is authentic.
Gengivelse kan ske med kildeangivelse.
This information may be reproduced provided the source is acknowledged
Originalsprog: fransk Redaktionen afsluttet den 8.7.1996 Katalognr.: DX-AC-96-019-IM-C
Original version: French Completed on 08.07.1996 Catalogue No: DX-AC-96-019-EN-C
Ugen 8. - 12. juli 1996
8 to 12 July 1996 n° 20/96
Statsstøtte
Court of Justice
Forenede sager C-71/94, C-72/94 og C-73/94 8 Eurim-Pharm Arzneimittel GmbH / Beiersdorf AG m.fl.
Joined Cases C-427/93, C-429/93 sind C-436/934
Sag C-232/94 11 MPA Pharma GmbH / Rhône-Poulenc Pharma GmbH Frie varebevægelser
Case C-44/9S Regina v Secretary of State for the Environment, ex parte Royal Society for the Protection of Birds Environment and consumers
Sag C­303/95 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Italienske Republik Tilnærmelse af lovgivningerne
Case C-25/95 27 Siegricd Otte v Federal Republic of Germany Freedom of movement for persons
Sag C­180/96 49 Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Landbrug
Case C-39/94 Syndicat français de l'Express international (SFEI) and Others v La Poste and Others
Sag T­482/93 Martin Weber et Maria Weber m.fl. / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Lt tidbrug
Commission of the European Communities ν Italian Republic Approximation of laws
Retten i»¿ i­271/94
Court of First Instance
Forenede sager T­528/93, T­542/93, T­543/93 og T­546/93 35 v·« < rnpole télévision SA m.fl. / Kommissionen fur De Europæiske Fællesskaber Konkurrence Sag T­52/96 Sogecable, SA / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Konkurrence
Joined Cases T­528/93, T­542/93, T­543/93 and T­546/93 35 Métropole télévision SA and Others ν Commission of the European Communities Competition
.,„ Γ 102/95 44 Jean­Pierre Aubineau / Kommissionen for De 'Jin\ > pæiske Fællesskaber Personalesag
Case T­146/95 Giorgio Bernardi ν European Parliament Law governing the institutions
Sag C­325/95 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Irland
Case C­85/95 John Rcisdorf ν Finanzamt Köln­West
11. juli 1996 lovgivning om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes artikel 36 — ompakning af mærkevarer*
Change in the composition of the Court of Justice and the Court of First Instance ...
første direktiv 89/104/EØF (herefter »direktivet«) og af EF-traktatens artikel 36.
Joined Cases C-427/93, C-429/93 and C-436/93 Bristol-Myers Squibb and Others v Paranova A/S Free movement of goods
Spørgsmålene er rejst under behandlingen af tre sager mellem henholdsvis lægemiddelproducenterne, selskabet Bristol-Myers Squibb, selskaberne CH.
Preliminary ruling (Directive 89/104/EEC to approximate the laws of the Member States relating to trade marks — Article 36 of the EC Treaty — Repackaging of trade-marked products) (Full Court)
Anvendelsen af direktivets artikel 7
The application of Article 7 of the directive
Med det første spørgsmål i sag C-436/93 ønsker Højesteret i det væsentlige oplyst, om det forhold, at en varemærkeindehaver påberåber sig sin varemærkeret for at forhindre, at en importør markedsfører et produkt, der er bragt i omsætning i en anden medlemsstat af varemærkeindehaveren eller med dennes samtykke, i tilfælde hvor importøren har ompakket produktet og genanbragt varemærket på det uden varemærkeindehaverens samtykke, skal bedømmes efter den nationale varemærkeret alene i samspil med direktivets artikel 7 eller tillige i samspil med traktatens artikel 36.
By orders of 22 October (C-427/93), 21 October (C-429/93) and 1 November 1993 (C-436/93), received at the Court respectively on 25 and 26 October and 4 November 1993, the Sø- og Handelsret i København (Maritime and Commercial Court of Copenhagen) (in Cases C427/93 and C-429/93) and the Højesteret (Supreme Court) (in Case C-436/93) referred for a preliminary ruling a number of questions on the interpretation of Article 7 of the First Council Directive (89/104/EEC) of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks (OJ 1989 L 40, p.
I denne forbindelse bemærkes indledningsvis, at når fællesskabsdirektiver foreskriver en harmonisering af de foranstaltninger, som er nødvendige for at sikre beskyttelsen af de hensyn, der nævnes i traktatens artikel 36, skal enhver national foranstaltning i denne sammenhæng bedømmes ud fra direktivbestemmelserne og ikke på grundlag af traktatens artikel 30-36.
In the first question in Case C-436/93, the Højesteret is essentially asking whether the reliance by a trade mark owner on his rights as owner in order to prevent an importer from marketing a product which was put on the market in another Member State by the owner or with his consent, in circumstances where that importer has repackaged the product and reaffixed the trade mark without the owner's authorization, is to be assessed on the basis of the combined provisions of national trade mark law and Article 7 of the directive only, or whether account must also be taken of Article 36 of the Treaty.
Der er i øvrigt intet grundlag for at antage, at direktivets artikel 7 sigter på at begrænse rækkevidden af den nævnte retspraksis. En sådan konsekvens ville i øvrigt være uantagelig, da et direktiv kun i det omfang, det tillades efter traktaten, kan begrunde hindringer for samhandelen inden for Fællesskabet.
Where Community directives provide for the harmonization of measures necessary to ensure the protection of the interests referred to in Article 36 of the Treaty, any national measure relating thereto must be assessed in relation to the provisions of that directive and not Articles 30 to 36 of the Treaty.
Direktivet skal imidlertid, som enhver bestemmelse i den afledte ret, fortolkes på baggrund af traktatens regler om frie varebevægelser, herunder artikel 36.
Those questions were raised in three disputes between, on the one hand, Bristol-Myers Squibb, CH.
Med det andet spørgsmål i sag C427/93 og C429/93, det tredje og fjerde spørgsmål i sag C427/93 samt det andet, tredje, fjerde og femte spørgsmål i sag C-436/93 har de nationale retsinstanser i det væsentlige anmodet om en præcisering af betingelserne for, at en varemærkeindehaver i medfør af direktivets artikel 7, stk. 2, kan modsætte sig fortsat markedsføring af et af importøren ompakket lægemiddel, hvorpå indehaverens varemærke er genanbragt.
Boehringer Sohn, Boehringer Ingelheim KG and Boehringer Ingelheim A/S (hereinafter «Boehringer»), and Bayer Aktiengesellschaft and Bayer Danmark A/S (hereinafter «Bayer»), which are pharmaceutical manufacturers, and, on the other hand, Paranova A/S (hereinafter «Paranova»), which imports into Denmark certain products manufactured by those companies.
genanbragt, skal træffes på grundlag af den praksis, Domstolens har udviklet vedrørende artikel 36.
of the exhaustion of trade mark rights for products traded in the Community.
traktatens artikel 36, er relevant for anvendelsen af direktivets artikel 7, stk. 2.
Therefore, national rules on the subject must be assessed in the light of that article.
Det fremgår af Domstolens praksis, at artikel 36 kun tillader, at det grundlæggende princip om de frie varebevægelser inden for det fælles marked fraviges i det omfang, dette er begrundet i hensynet til beskyttelse af de rettigheder, der udgør den pågældende industrielle og kommercielle ejendomsrets særlige genstand.
Like any secondary legislation, however, the directive must be interpreted in the light of the Treaty rules on the free movement of goods and in particular Article 36.
Ifølge direktivets artikel 7, stk. 2, kan indehaveren af en varemærkeret modsætte sig fortsat markedsføring af varerne, såfremt der foreligger en skellig grund, især i tilfælde, hvor varernes tilstand er ændret eller forringet, efter at de er markedsført.
The interpretation of Article 7(1) of the directive arc essentially asking for a definition of the circumstances in which a trade mark owner may, under Article 7(2) of the directive, oppose the further marketing of a pharmaceutical product which has been repackaged by the importer and to which the owner's trade mark has been reaffixed.
I overensstemmelse med denne retspraksis skal direktivets artikel 7, stk. 2, herefter fortolkes således, at en varemærkeindehaver lovligt kan modsætte sig fortsat markedsføring af et lægemiddel, når importøren har ompakket lægemidlet og genanbragt varemærket herpå, medmindre de fire betingelser, der er opstillet i Hoffmann-La Roche-dommen af 23. maj 1978 er opfyldt.
Article 7(2) of the directive provides that the owner of a trade mark may oppose the further commercialization of products where there is a legitimate reason for doing so, especially where the condition of the products has been changed or impaired since they were put on the market. The use of the word «especially» shows that the case envisaged is given only as an example.
Det må lægges til grund, at direktivets artikel 7, ligesom traktatens artikel 36, har til formål at forene de grundlæggende hensyn til beskyttelsen af varemærkerettigheder med de grundlæggende hensyn til de frie varebevægelser inden for det fælles marked, og at disse to bestemmelser, der tilsigter at nå det samme resultat, derfor skal fortolkes på samme måde.
In the first question in Cases C427/93 and C429/93, the Sø- og Handelsret is essentially asking whether, save in the circumstances specified in Article 7(2), Article 7(1) of the directive precludes a trade mark owner from relying on his rights as owner to prevent an importer from marketing a product which was put on the market in another Member Slate by the owner or with his consent, even if that importer has repackaged the product and reaffixed the trade mark without the owner's authorization.
Denne retspraksis bør dog præciseres under hensyn til de argumenter, der er fremført i de foreliggende sager og i sagerne Eurim-Pharm Arzneimittel (forenede sager C-71/94, C-72/94 og C-73/94) og MPA Pharma (sag C232/94), hvori Domstolen i dag har afsagt dom.
Article 7 of the directive, like Article 36 of the Treaty, is intended to reconcile the fundamental interest in protecting trade mark rights with the fundamental interest in the free movement of goods within the common market, so that those two provisions, which pursue the same result, must be interpreted in the same way.
Det følger heraf, at afgørelsen af, om en varemærkeindehaver i medfør af direktivets artikel 7, stk. 2, kan modsætte sig markedsføring af ompakkede produkter, hvorpå varemærket er
The Court's caselaw on Article 36 of the Treaty shows that the owner's exclusive right to affix a trade mark to a product must in certain circumstances be regarded as exhausted in order to allow an importer to market under that trade mark products which were put on the market in another Member State by the owner or with his consent.
»1) Det forhold, at en varemærkeindehaver påberåber sig sin varemærkeret for at forhindre, at en importør markedsfører et produkt, der er bragt i omsætning i en anden medlemsstat af varemærkeindehaveren eller med dennes samtykke, i tilfælde hvor importøren har ompakket produktet og genanbragt varemærket på det uden varemærkeindehaverens samtykke, skal bedømmes efter den nationale varemærkeret i samspil med artikel 7 i Rådets første direktiv 89I104IEØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker, som fortolket på baggrund af traktatens artikel 36.
To accept the argument that the principle of exhaustion under Article 7(1) cannot apply if the importer has repackaged the product and reaffixed the trade mark would therefore imply a major alteration to the principles flowing from Articles 30 and 36 of the Treaty.
Det er derimod ikke §nødvendigtat angive, atompakningen er foretaget uden varemærkeindehaverens samtykke,
In the second question in Cases C427/93 and C429/93, the third and fourth questions in Case C427/93 and the second, third, fourth and fifth questions in Case C-436/93, the national courts
— det ompakkede produkts præsentationsmåde ikke er af en sådan karakter, at den kan være skadelig for varemærkets eller varemærkeindehaverens omdømme. Emballagen må således ikke være defekt, af ringe kvalitet eller fremtræde ufærdigt, og
In accordance with that case-law, Article 7(2) of the directive must therefore be interpreted as meaning that a trade mark owner may legitimately oppose the further marketing of a pharmaceutical product where the importer has repackaged it and reaffixed the trade mark, unless the four conditions set out in Case 102/77
Generaladvokat F.G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 14. december 1995.
cases, and in the cases of Eurim-Pharm ν Beiersdorf (C­71/94, C­72/94 and C­73/94) and AIPA Pharma ν Rhône-Poulenc (C­232/94), in which the Court has also given judgment today,
Det er herefter min opfattelse, at de for Domstolen forelagte spørgsmål skal besvares som følger:
That case­law must, however, be clarified further in the light of the arguments raised in these
For så vidt angår lægemidler skal den person, der foretager ompakningen af varerne, principielt underrette varemærkeindehaveren og give denne et eksemplar af det ompakkede produkt.
The reliance by a trade mark owner on his rights as owner in order to prevent an importer from marketing a product which was put on the market in another Member Stale by the owner or with his consent where that importer has repackaged the product and reaffixed the trade mark without the owner's authorization, is to be assessed on the basis of the combined provisions of national trade mark law and Article 7 o f the First Council Directive (89/1041EEC) of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks, interpreted in the light of Article 36 of the EC Treaty.
Han skal endvidere på det ompakkede produkt oplyse, at han er ansvarlig for ompakningen, men behøver ikke at angive producenten af varerne eller at oplyse, at indehaveren af varemærket ikke har givet tilladelse til ompakningen.
Save in the circumstances defined in Article 7(2), Article 7(1) of Directive 89/104 precludes the owner of a trade mark from relying on his rights as owner to prevent an importer from marketing a product which was put on the market in another Member Stale by the owner or with his consent, even if that importer repackaged the product and reaffixed the trade mark to it without the owner's authorization.