natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Endvidere bemærkede Retten, at det forhold, at sagsøgerens eneforhandlere havde klaget til selskabet over Newitt's eksport, ikke var tilstrækkeligt til at fjerne den tvivl, der var med hensyn til, om overtrædelsen fortsatte fra 1977 til 1985.
First, the Court noted that although the reference made by the Commission to Ncwitt's role in marketing the applicant's products in support of its view that the general export ban necessarily concerned not only Ncwitt but also other purchasers of the applicant's products demonstrated the general scope of that prohibition, it did not on the other hand enable the beginning and the precise duration of that infringement to be identified, nor did it show that it continued without interruption between 1977 and 1985.
Påstanden om annullatimi af beslutningen
The applicant's alleged infringement was accordingly to be regarded as having started on a different date from that found by the Commission in the Decision.
Endelig bemærkede Retten, at det ganske vist kunne udledes af ordvalget i skrivelsen af 5. august 1985, som Kommissionen havde påberåbt sig, at sagsøgerens politik, der bestod i et generelt eksportforbud, var indledt forud for denne skrivelse, således som det fremgik af, at sagsøgeren med skrivelsen ville »bekræfte« denne politik Denne skrivelse kunne imidlertid heller ikke på tilstrækkelig præcis måde underbygge Kommissionens anbringende om, at det eksportforbud, som var indført i 1977, havde vedvaret uafbrudt til 1985.
In the abovementioned letter of 5 August 1985, the applicant sought to 'confirm' its policy of prohibiting exports to any world market where it had an exclusive distributor, which implied, as had been noted, that that prohibition already existed before 5 August 1985.
Retten bemærkede indledningsvis, at det krav om retssikkerhed, der gælder for virksomheder, indebærer, at når der anlægges sag om en overtrædelse af konkurrencereglerne, må Kommissionen, der har bevisbyrden for de overtrædelsen, den har fastslået, fremføre beviser, som er egnede til i tilstrækkeligt omfang at godtgøre, at de faktiske omstændigheder, der udgør overtrædelsen, foreligger.
Moreover, the Commission relied on two telexes of 1 February and 29 April 1985 which showed that the applicant's exclusive distributor in Benelux, AWS, was already noting the identification codes on Dunlop tennis rackets imported through parallel channels so that it could subsequently eliminate those imports in concert with the applicant.
Hvad specielt angår varigheden af en påstået overtrædelsen, indebærer retssikkerhedsprincippet, at hvis der ikke foreligger beviser, som direkte kan vise varigheden af en overtrædelse, må Kommissionen i det mindste fremføre beviser, som vedrører faktiske omstændigheder, som tillige tilstrækkeligt tæt på hinanden til, at det med rimelighed kan fastslås, at overtrædelsen har vedvaret uafbrudt mellem to præcise datoer.
That measure, which the applicant admitted to having taken in cooperation with AWS from early 1985, in the context of the applicant's policy of prohibiting parallel exports of its products covered by the contracts, supported the conclusion that the general export ban already existed in early 1985 and, at least, from 1 February 1985. The infringement was accordingly regarded as having started on 1 February 1985.
Retten fastslog på grundlag heraf, at da Kommissionen ikke kunne anføre beviser til støtte for, at den overtrædelse, der var påberåbt over for sagsøgeren, havde varet uafbrudt fra 1977 til 1985, havde denne ikke ført tilstrækkeligt bevis for, at overtrædelsen måtte anses for påbegyndt ved skrivelsen af 14. december 1977.
Secondly, the Court considered that the doubt as to whether the infringement continued between 1977 and 1985 could not be dispelled by the mere fact that the applicant's exclusive distributors complained to it about Ncwitt's exports.
Retten henviste i denne forbindelse til, at sagsøgerens skrivelse af 5. august 1985 måtte opfattes således, at selskabet ville »bekræfte« sin politik, der gik ud på at forbyde eksport mod et hvilken som helst marked i verden, hvor det havde en eneforhandler.
Accordingly the duration of the infringement which, as expressly provided in Article 15 of Regulation No 17, was one of the factors to be taken into consideration in deciding the amount of the fine to be imposed on the applicant, was reduced to a period of some five years.
Som det allerede var fastslået, var overtrædelsen dermed påbegyndt før den 5. august 1985.
The Court in the exercise of its unlimited jurisdiction therefore varied the Decision and reduced the
Selv om det fremgik klart af sagsøgerens skrivelser af 14. december 1977 og 5. august 1988 til Newitt - som Kommissionen havde påberåbt sig som bevis for, at der i eneforhandlingsaftalerne var tale om et generelt eksportforbud - at sagsøgeren på disse to datoer overtrådte Fællesskabets konkurrenceregler ved generelt at forbyde eksport af selskabets produkter, fastslog Retten, at det eneste bevis, Kommissionen havde fremført til støtte for, at denne overtrædelse var vedvaret mellem disse to datoer, dvs. i en periode på ca. syv år, i virkeligheden blot havde karakter af en formodning, som måtte undersøges.
Finally, the Court noted that although the wording of the abovementioned letter of 5 August 1985, relied on by the Commission, supported the conclusion that the applicant's policy consisting in a general export ban pre-dated that letter, as was clear from the fact
påberåbte sig to telexmeddelelser af 1. februar og 29. april 1985, hvoraf fremgik, at sagsøgerens eneforhandler i Benelux-landene, AWS, allerede var i gang med at lave en fortegnelse over identifikationsmærker på Dunlop-ketchere, der var indført ved parallelimport med henblik på sammen med sagsøgeren at forhindre denne import.
applicant and AWS, must also have been taken in 1985, as was clear from the abovementioned telex of 27 February 1986 in which AWS stated that it had agreed to support the applicant's pricing strategy of the previous year on the condition that it have its distribution network under control.
Denne foranstaltning, som sagsøgeren har erkendt at have gennemført i »samarbejde« med AWS fra begyndelsen af 1985, og som var et led i sagsøgerens politik, der gik ud på at forbyde paralleleksport af selskabets aftalevarer, viser, at det generelle eksportforbud allerede eksisterede i begyndelsen af 1985 og i hvert fald fra den 1. februar 1985. Overtrædelsen må derfor anses for at være begyndt den 1. februar 1985.
As for the date when the concertation ended, it must necessarily have been in April 1989, when AWS stopped being the applicant's exclusive distributor so that it could be assumed that concertation between them came to an end, and not in 1990, as the Commission implicitly maintained, given that it made no distinction between the general export ban and the other measures to eliminate parallel exports.
Påstandene om ophævelse eller nedsættelse af bøden
In assessing the amount of the fine which the applicant must pay by reason of the anti-competitive practices described above, account was therefore also taken of the fact that those measures stopped in 1989 and not in 1990 as the Decision incorrectly alleged.
AWS ifølge Kommissionens bevismateriale begyndte.
Those infringements were therefore held to have started on the date when, on the basis of the evidence adduced by the Commission, the concertation complained of between the applicant and AWS started.
Retten henviste i denne forbindelse til de to telexmeddelelser af 1. februar og 29. april 1985, som viser, at AWS var i gang med at lave en fortegnelse over identifikationsmærker på Dunlop-ketchere, der var indført ved parallelimport, som led i gennemførelsen af sagsøgerens og AWS' samordnede praksis, som gik ud på at forhindre parallelimport ved at identificere de artikler, som var genstand for parallelimport De forskellige overtrædelser, som Kommissionen havde gjort gældende over for sagsøgeren, måtte således anses for påbegyndt i begyndelsen af 1985.
The Court referred in this regard to two telexes of 1 February and 29 April 1985 which showed that AWS was noting the identification codes on Dunlop rackets imported through parallel channels in implementation of the concerted practices between the applicant and AWS seeking to eliminate parallel imports after identifying goods so imported.
Det følger af det anførte, at overtrædelsens varighed som i henhold til artikel 15 i forordning nr. 17 er et af de forhold, der skal tages i betragtning ved udmåling af bøden, var blevet reduceret til fem år.
Annuls Commission Decision 92/261/EEC of 18 March 1992 relating lo a proceeding pursuant to Article 85 of the EEC Treaty (IV/32.290 - Newitl/Dunlop Slazenger International and Others) in so far as it decides that:
Retten måtte derfor som led i sin fulde prøvelsesret ændre beslutningen og nedsætte den bøde, der var pålagt sagsøgeren, på de i det følgende nærmere fastsatte betingelser.
(a) the applicant's infringement consisting in a general export ban started on a dale before I February 1985;
Med hensyn til, hvornår samordningen ophørte, måtte det nødvendigvis være sket i april 1989, da AWS ophørte med at være sagsøgerens eneforhandler, hvorfor samordningen mellem dem også må være ophørt Samordningen var således ikke først ophørt i 1990 som antydet af Kommissionen, idet Kommissionen ikke havde sondret mellem det generelle eksportforbud og de andre foranstaltninger med henblik på at hindre paralleleksport.
(b) the various measures taken by the applicant to secure compliance with the requirement prohibiting the export of goods covered by the contract came to an end on a dale after 1989;
Disse overtrædelser måtte derfor anses for påbegyndt på det tidspunkt, hvor de anfægtede samordninger mellem sagsøgeren og
Reduces the fine imposed on the applicant from ECU 5 000 000 to ECU 3 000 000;
Det hedder i domskonklusionen:
Dismisses the remainder of the application;
Kommissionens beslutning 92/261¡EØF af 18. marts 1992 om en procedure i henhold til EØF-traktatens artikel 85 (W/32.290 - Newitt / Dunlop Slazenger International rn.fl) annulleres, for så vidt a) den overtrædelse, der er gjort gældende overfor sagsøgeren, og som består i et generelt eksportforbud, anses for påbegyndt før den 1. februar 1985, og
Orders the applicant to bear its own costs and half of the Commission's costs.'
Præjudiciel—Arbeitsgericht Bremen—fortolkning af EØF-traktatens artikel 199 og Rådets direktiv 75/117/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om gennemførelse af princippet om lige løn til mænd og kvinder — begrebet løn — kompensation ydet til en arbejdstager i vedkommendes egenskab af arbejdstage/repræsentant
Preliminary ruling — Arbeitsgericht Bremen — Interpretation of Article 119 of the EEC Treaty and Council Directive 75/117/EEC on the approximation of the laws of the Member States relating to the application of the principle of equal pay for men and women — Definition of 'pay' — Compensation granted to an employee by reason of his duties as staff representative
Generaladvokat M. Darmon fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Sjette Afdeling^ den 5. juli 1994.
Advocate General delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 5 July 1994.
De samme bestemmelser er til hinder, at den godtgørelse, der skal betales af en arbejdsgiver til de deltidsbeskæftigede medlemmer af personaleudvalg for deltagelse i kurser, som er nødvendige for udvalgenes arbejde, ifølge en national lovgivning, der finder anvendelse på et væsentligt højere antal kvinder end mænd, begrænses, således at den svarer til medlemmernes individuelle arbejdstid, mens de fuldtidsbeskæftigede medlemmer af udvalgene for deltagelse i de samme kurser oppebærer et vederlag, som svarer til deres arbejdstid.
The same provisions preclude national legislation applicable to a much larger number of women than men which limits, by reference to their individual working hours, the compensation to be paid by their employer to staff committee members working part-time, in respect of their participation in training courses providing them with the knowledge needed for the work of such committees, whilst the members of such committees who work full-time are compensated, in respect of their participation in the same courses, by reference to their working timetable.
Hverken princippet om kompensation for tabt arbejdsfortjeneste eller risikoen for en yderligere økonomisk byrde for arbejdsgiveren kan anses for en objektiv begrundelse herfor, som ikke har noget at gøre med forskelsbehandling på grundlag af køn.«
Case C-164/94 G. Aranitis ν Land Berlin recognition of higher-education diplomas awarded on completion of professional education and training of at least three years' duration — Concept of regulated profession — Entitlement to professional qualification and/or recognition of a diploma - Geologist
Den kompensation, der ydes af arbejdsgiveren til medlemmer af personaleudvalget, er 'løn' som omhandlet i EØF-traktatens artikel 119, stk 2, og Rådets direktiv 75/117/EØF af 10. februar 1975 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om gennemførelse af
Preliminary ruling - Oberverwaltungsgericht Berlin Interpretation of Council Directive 89/48/EEC on a general system for the
Traktatbrud - undladelse af inden for den fastsatte frist at gennemføre Rådets direktiv 91/173/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om begrænsning af markedsføring og anvendelse af visse farlige stoffer og præparater
Preliminary ruling - Juzgado Central de lo Penal de la Audiencia Nacional - Interpretation of Articles 73 B(l) and (2), 73 C(l) and 73 D(l)(b) of the EC Treaty — National legislation which makes the exportation of money in banknotes, coins or bearer cheques subject to a prior administrative declaration or authorization Criminal penalties on infringement
Præjudiciel — Juzgado Central de lo Penal de la Audiencia Nacional — fortolkning af EF-traktatens artikel 73 B, stk 1 og 2, artikel 73 C, stk 1, og artikel 73 D, stk 1, litra b) - national lovgivning, hvorefter der til udførsel af sedler, mønter og checks udstedt til ihændehaveren kræves en forudgående administrativ tilladelse — strafferetlig sanktion i tilfælde af overtrædelse
Preliminary ruling - Corte d'Appello de Salerno - Interpretation of Articles 9, 12, 13 and 38 of the EC Treaty and Article 15 of Council Directive 69/73/EEC on the harmonization of provisions laid down by law, regulation or administrative action in respect of inward processing — National legislation which provides for default interest for the time between the date of temporary importation and the date of definitive importation
Se sag C-168/94
Case C-171/94 A. Mcrckx ν Ford Motors Company Belgium
Traktatbrud — undladelse af inden for den fastsatte frist at gennemføre Rådets direktiv 90/219/EØF om indesluttet anvendelse af genetisk modificerede mikroorganismer og 90/220/EØF om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer
Preliminary ruling - Cour du Travail de Bruxelles - Interpretation of Council Directive 77/187/EEC on the approximation of the laws of the Member States relating to the safeguarding of employees' rights in the event of transfers of undertakings, businesses or parts of businesses — Definition of transfer of undertaking — Undertaking which has dismissed most of its staff and decided that the remaining staff would work in an undertaking with which it has no agreement but which has a sales agency previously held by it
Præjudiciel — Corte d'appello di Salerno — fortolkning af EF-traktatens artikel 9,12, 13 og 38 og artikel 15 i Rådets direktiv 69/73/EØF om harmonisering af lovgivning om aktiv forædling - national lovgivning, hvorefter der pålægges morarenter for tidsrummet mellem den midlertidige og den endelige indførsel
Preliminary ruling — Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Sueca - Interpretation of Articles 2, 3, 9, 35, 36, 37, 86 and 90 of the EC Treaty, Articles 2, 9, 35 and 51 of the 1985 Act of Accession and of the Treaty on European Union - Criminal legislation in the matter of smuggling - Compatibility of Spanish tobacco monopoly with Community law
førstnævnte virksomhed
Court of First Instance
Annullation af Kommissionens beslutning 94/258/EKSF om Spaniens støtte til den offentlige stålvirksomhed, Corporación de la Siderugia Integral (CSI) og annullation af Kommissionens beslutning 94/259/EKSF om Italiens ydelse af statsstøtte til offentlige virksomheder (stålkoncernen Ilva)—mulighed for at fravige det femte kodeks vedrørende statsstøtte inden for jern- og stålindustrien med hjemmel i EKSF-traktatens artikel 95 - berettiget forventning — proportionalitetsprincippet
Annulment of Commission Decision 94/258/ECSC concerning aid to be granted by Spain to the public integrated steel company Corporación de la Siderurgia Integral (CSI) and annulment of Commission Decision 94/259/ECSC concerning aid to be granted by Italy to the public steel sector (Ilva group) - Option of derogating from the fifth code concerning State aid granted in the steel sector by way of Article 95 of the ECSC Treaty - Legitimate expectations - Proportionality
Den Hellenske Republik mod Rådet for Den Europæiske Union Landbrug
Case C-353/92 13 Hellenic Republic ν Council of the European Union Agriculture
Sag C-379/92 Matteo Peralta Fri bevægelighed for personer
Case C-379/92 Matteo Peralta Freedom of movement for persons
Sag C-314/93 Francois Rouffeteau og Robert Badia Frie varebevægelser
Case C-314/93 François Rouffeteau and Robert Badia Free movement of goods
Sag 0130/92 OTO SpA mod Ministero delle Finanze Frie varebevægelser
Case C-130/92 OTO SpA ν Ministero delle finanze Free movement of goods
Sag C-385/92 18 Den Hellenske Republik mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Landbrug
Case C-385/92 Hellenic Republic ν Commission of the European Communities Agriculture
Sag C-91/92 Paola Faccini Dori mod Recreb Sri Miljø- og forbrugerbeskyttelse
Case T-534/93 Arlette Grynberg and Eileen Hall ν Commission of the European Communities Staff Case
Sag C-351/92
Case C-17/93 J.J.J. van der Veldt Free movement of goods
Sag T-17/93 40 Matra Hachette SA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Konkurrence
Case C-381/93 43 Commission of the European Communities ν French Republic
Sag C-314/93 François Rouffeteau og Robert Badìa Frie varebevægelser
Case C-314/93 François Rouffeteau and Robert Badia Free movement of goods
Præjudiciel »EØF-traktatens artikel 30 - direktiv 88/301/EØF telefonapparater, der ikke er typegodkendt — reeksport«. (Domstolens plenum)
Preliminary ruling (Article 30 of the EEC Treaty - Directive 8813011EEC — Telecommunications Prohibition on telephones which have not been approved — Re-export)
Ved dom af 18. maj 1993, indgået til Domstolen den 14. juni s.a., havde Tribunal de grande instance de Reims (Frankrig) forelagt Domstolen et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af traktatens artikel 30 og Kommissionens direktiv 88/301/EØF af 16. maj 1988 om konkurrence på teleterminalmarkederne.
By judgment of 18 May 1993, received at the Court on 14 June 1993, the Tribunal de Grande Instance (Regional Court), Reims (France), referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Article 30 of the Treaty and of Commission Directive 88/301/EEC of 16 May 1988 on competition in the markets in telecommunications terminal equipment.
Spørgsmålet var blevet rejst under en straffesag mod Rouffeteau og Badia, der var sat under tiltale for, i september 1991, at have været i besiddelse af og udbudt telefonapparater til salg — første tiltalte tillige for at have reklameret for de pågældende telefonapparater — uden at de var i besiddelse af en typegodkendelse eller anden dokumentation for, at apparaterne opfyldte de krav, der stilles til apparater, der kan tilsluttes det offentlige telekommunikationsnet. Disse forhold er strafbare i henhold til dekret 85-712 og lov 89-1008.
charged with advertising, possessing and offering for sale, and the latter with possessing and offering for sale telephone equipment in September 1991 without obtaining type approval or any other document certifying compliance with the specifications required in respect of equipment capable of being connected to the public network, being offences contrary to Decree No 85-712 and Law No 89-1008.
Rouffeteau og Badia havde gjort gældende, at disse bestemmelser var i strid med traktatens artikel 30 og ovennævnte direktiv 88/301.
That question was raised in criminal proceedings against Mr Rouffeteau and Mr Badia, the former
»Hverken traktatens artikel 30 eller direktiv 88/301 er til hinder for en national ordning, hvorefter det under straf er de erhvervsdrivende forbudt at importere ikke-typegodkendt terminaludstyr, at opbevare det med henblik på salg, at sælge og distribuere det samt at reklamere for det, selv om det klart tilkendegives af importøren, indehaveren eller sælgeren, at udstyret udelukkende er bestemt til reeksport, såfremt der ikke består sikkerhed for, at det rent faktisk reeksporteres og derfor ikke skal tilsluttes det offentlige net«
"Neither Article 30 of the EEC Treaty nor Directive 88/301/EEC precludes national rules which prohibit traders, with penalties for infringement, from importing terminal equipment which has not been approved for release for consumption, possessing it with a view to sale, selling, distributing or advertising it, even if the importer, holder or vendor has clearly stated that such equipment is intended solely for re-export, where there is no certainty that it will actually be re-exported, and is therefore not suitable for connection to the public network."
Generaladvokat G. Tesauro fremsatte forslag til afgørelse den 19. april 1994.
Advocate General Tesauro delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 19 April 1994.
»Direktiv 88/301/EØF og traktatens artikel 30 er ikke til hinder for anvendelse af en national lovgivning som den, der findes i det franske dekret nr. 85-712 samt i den franske lov nr. 89-1008, der forbyder såvel forhandling af ikke-godkendt terminaludstyr som reklamering herfor uden at fastsætte en undtagelse fra disse forbud for det tilfælde, at den handlende klart har underrettet køberen om, at dette udstyr er bestemt til reeksport, og at det derfor ikke kan anvendes med henblik på at blive forbundet med det nationale telekommunikationsnet.«
"Directive 88/301/EEC and Article 30 of the Treaty do not preclude the application of national rules, such as those laid down in France by Decree No 85-712 and by Law No 89-1008, which prohibit both the marketing and advertising of terminals which have not been granted type approval, without providing for a derogation from such prohibitions where the trader has clearly informed the purchaser that such equipment is intended for re-export and may not, for that reason, be used for connection to the national telecommunications network."
Sag C-130/92 OTO SpA mod Ministero delle Finanze Frie varebevægelser
Case C-130/92 OTO SpA ν Ministero delle finanze Free movement of goods
Præjudiciel »National afgift på audiovisuelle og fotooptiske uforenelighed med fællesskabsretten« (Sjette Afdeling)
The Ministero delle Finanze adopted a decree in implementation of Law No 53.
Ved kendelse af 19. februar 1992 havde Corte suprema di cassazione forelagt Domstolen et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af traktatens artikel 12 for at kunne afgøre, om en national forbrugsafgift på audiovisuelle og fotooptiske produkter er i overensstemmelse med denne traktatbestemmelse, når denne afgift finder anvendelse ved indførsel af sådanne produkter, der direkte hidrører fra tredjelande.
By order of 19 February 1992, received at the Court on 22 April 1992, the Corte Suprema di Cassazione referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Article 12 of the EEC Treaty to enable it to determine whether a national consumption tax ("imposta erariale di consumo") on audiovisual and photooptical products was compatible with that article in so far as that tax applied to direct imports of those products from nonmember countries.