natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den 1. december 1992 indgik sagsøgeren en tilsvarende aftale med byen Wien, hvorved selskabet fik en yderligere støtte på 5%, dog maksimalt 225 mio. ÖS.
The fifth plea alleges infringement of the obligation under public international law not to defeat the object and purpose of a Treaty before its entry into force.
Den 21. december 1992 fremsendte generaldirektøren for Kommissionens Generaldirektorat for Eksterne Forbindelser (GD I) en skrivelse til den østrigske ambassadør i Bruxelles, hvori han meddelte, at General
The applicant claims that the EEA Agreement was part of the factual and legal situation existing at the time when the contested regulation was adopted on 20 December 1993 and that, by adopting that regulation a few days before the EEA Agreement entered into force, the Council infringed the principle of public international law ('the principle of good faith') according to which, pending the entry into force of an international agreement the signatories to an
Sagsøgeren kan derfor kræve den anfægtede forordnings lovlighed efterprøvet i forhold til de af EØS-aftalens bestemmelser, der efter aftalens ikrafttræden har direkte virkning.
international agreement may not adopt measures which would defeat its object and purpose.
Første led går ud på, at Rådet bevidst har foruddateret det nummer af De Europæiske Fællesskabers Tidende, hvori den anfægtede forordning er offentliggjort.
entry into force of the EEA Agreement, the application of those provisions of the Agreement prevails over that of the relevant provisions of the FTA
Endvidere er de særlige bestemmelser vedrørende statsstøtte i Fællesskabet medtaget i bilag XV til EØS-aftalen. Heraf følger, at EØS-aftalens bestemmelser efter aftalens ikrafttræden går forud for de pågældende bestemmelser i frihandelsoverenskomsten.
The Court holds in this connection, first that the principle of good faith is a rule of customary international law whose existence is recognized by the International Court of Justice and is therefore binding on the Community.
For det andet må det undersøges, om EØS-aftalens artikel 10 efter aftalens ikrafttræden kan have direkte virkning.
Secondly, it is necessary to consider whether Article 10 of the EEA Agreement is capable of having direct effect following the entry into force of that agreement
I dette tilfælde blev den anfægtede forordning vedtaget af Rådet den 20. september 1993, dvs. syv dage, efter at Fællesskaberne som de sidste af de kontraherende parter havde godkendt EØS-aftalcn og deponeret deres god ke ndelsesi nstru men ter.
In this case, the Council adopted the contested regulation on 20 December 1993, that is to say, seven days after the Communities, as the last Contracting Parties, had approved the EEA Agreement and deposited their instruments of approval.
Fællesskaberne havde således fra den 13. december 1993 kendskab til, hvornår EØS-aftalen ville træde i kraft.
Accordingly, as from 13 December 1993 the Communities were aware of the date on which the EEA Agreement would enter into force.
Endvidere bemærkes, at princippet om god tro i folkeretten svarer til princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, som efter retspraksis er en del af Fællesskabets retsorden.
The principle of good faith is the corollary in public international law of the principle of protection of legitimate expectations which, according to the case-law, forms part of the Community legal order.
Retten bemærker, at der ikke er holdepunkter for, at EØS-aftalen, som er indgået af Fællesskabet med hjemmel i EF-traktatens artikel 238, ikke er indgået i overensstemmelse med traktaten.
The Court observes that nothing in the case-file suggests that the EEA Agreement, which was concluded by the Community on the basis of Article 238 of the EC Treaty, was not concluded in conformity with the Treaty.
Fra aftalens ikrafttræden den 1. januar 1994 er dens bestemmelser herefter en integreret del af fællesskabsretten.
It follows that since the Agreement entered into force on 1 January 1994 the provisions of the Agreement form an integral part of the Community legal order.
Det bemærkes ligeledes, at det fremgår af EØS-aftalens artikel 10, første punktum, at told ved indførsel og udførsel og andre afgifter med tilsvarende virkning er forbudt mellem de kontraherende parter.
It should also be borne in mind that the first sentence of Article 10 of the EEA Agreement provides that customs duties on imports and exports and any charges having equivalent effect are prohibited between the Contracting Parties.
Ifølge andet punktum gælder dette forbud også finanastold, jf. dog ordningerne i aftalens protokol 5.
The second sentence of that article provides that, without prejudice to the arrangements set out in Protocol 5, customs duties of a fiscal nature are likewise prohibited.
Artikel 10 indeholder således en ubetinget og klar regel, hvortil der alene er knyttet en — ligeledes ubetinget og klar -undtagelse.
Article 10 thus lays down an unconditional and precise rule, subject to a single exception which is itself unconditional and precise.
Fra EØS-aftalens ikrafttræden har artikel 10 således haft direkte virkning.
It follows that ever since the EEA Agreement entered into force Article 10 has had direct effect.
Når Fællesskaberne har deponeret deres godkendelsesinstrumenter vedrørende en international aftale og ikrafttrædelsesdatoen for
The provisions of the EEA Agreement concerned in this case govern the same subject-matter as the relevant articles of the FTA Moreover, the specific provisions applicable to State aid within the Community are taken up in Annex XV to the EEA Agreement Consequently, following the
med de relevante afgørelser, der er truffet af Domstolen og Retten forud for tidspunktet for undertegnelsen af aftalen.
changes and a decision-making procedure is provided to that end.
For det tredje må det undersøges, om den anfægtede forordning, hvorefter der genindføres en told på 4,9%, er i strid med EØS-aftalens artikel 10.
force of the EEA Agreement after the Communities had deposited their instruments of approval, the Council infringed the applicant's legitimate expectations.
Med henblik herpå har de kontraherende parter besluttet at fjerne enhver hindring for næsten al samhandel.
The principle of legal certainty requires that every measure of the institutions having legal effects must be clear and precise and must be brought to the notice of the person concerned in such a way that he can ascertain exactly the time at which the measure comes into being and starts to have legal effects.
Det følger af det anførte, at Rådet ved vedtagelsen af den anfægtede forordning i perioden, inden EØS-aftalen trådte i kraft, men efter at Fællesskaberne havde deponeret deres godkendelsesinstrumenter, har krænket sagsøgerens berettigede forventning.
By adopting the contested regulation on 20 December 1993 when it knew with certainty that the EEA Agreement would enter into force on 1 January 1994, the Council knowingly created a situation in which, with effect from January 1994, two contradictory rules of law would co-exist, namely the contested regulation, which is directly applicable in the national legal systems andre establishes a 4.9% import duty on F-15 gearboxes produced by the applicant; and Article 10 of the EEA Agreement, which has direct effect and prohibits customs duties on imports and any charges having equivalent effect.
I denne forbindelse udgør EØS-aftalen en omfattende integration, hvis mål går længere end en almindelig frihandelsoverenskomst.
The Court further finds that Article 10 of the EEA Agreement is identical in substance to Articles 12, 13, 16 and 17 of the EC Treaty which, with effect from the end of the transitional period, prohibit customs duties on imports or exports and any charges having equivalent effect between the Member States.
Formålet med EØS-aftalen er ligeledes at udstrække den ret, der består i Fællesskabet, til at gribe ind på de af aftalen omfattede områder til også at gælde for EØS i takt mcd, at EØS bliver skabt, udvikler sig og ændres, og der indføres med henblik herpå en beslutningsprocedure.
It is accordingly necessary to consider whether, following the entry into force of the EEA Agreement the contested regulation is contrary to Article 10 ofthat agreement when interpreted, pursuant to Article 6, in conformity with the relevant rulings of the Court of Justice and the Court of First Instance prior to the date of signature of the ÈEA Agreement.
Det fremgår af EØS-aftalens artikel 6, at de bestemmelser, der indholdsmæssigt er identiske med tilsvarende fællesskabsretlige bestemmelser, skal fortolkes i overensstemmelse med Domstolens og Rettens praksis fra tiden forud for undertegnelsen af aftalen.
Although those two infringements of general legal principles must be regarded as being in themselves sufficiently serious to warrant the annulment of the contested regulation, it should also be established whether, as the applicant alleges, the Council deliberately backdated the issue of the Official Journal in which the regulation was published.
Endvidere fremgår det af retspraksis, at fællesskabslovgivningen skal være klar, og at borgerne må kunne forudse dens anvendelse.
The measure introduced by the contested regulation. constitutes a pecuniary charge imposed unilaterally by the Community on F-15 gearboxes by reason of the fact that they cross a frontier.
Retssikkerhedsprincippet indebærer, at enhver retsakt, der udstedes af institutionerne, og som har retsvirkninger, er klar, præcis og bragt til den pågældendes kundskab på en sådan måde, at denne med sikkerhed kender det tidspunkt, hvor den omhandlede retsakt foreligger, og fra hvilken den har retsvirkninger.
Consequently, it must be held that the measure constitutes, at the very least, a charge having equivalent effect within the meaning of Article 10 of the EEA Agreement and it is unnecessary to determine whether it must be regarded as a customs duty on imports in the strict sense.
Det følger heraf, at EØS-aftalens artikel 6 skal fortolkes således, at når en bestemmelse i EØS-aftalen indholdsmæssigt er identisk med de tilsvarende regler i EF- og EKSF-traktaterne samt retsakter udstedt i medfør af disse to trakter, skal den fortolkes i overensstemmelse med de relevante afgørelser, der er truffet af Domstolen og Retten forud for tidspunktet for undertegnelsen af EØS-aftalen.
It is therefore clear that following the entry into force of the EEA Agreement the contested regulation was contrary to. that article.
Endvidere må det fastslås, at EØS-aftalens artikel 10 indholdsmæssigt er identisk med EF-traktatens artikel 12, 13, 16 og 17, hvorefter told ved ind- og udførsel og afgifter med tilsvarende virkning efter overgangsperiodens udløb er forbudt mellem medlemsstaterne.
It follows that, by adopting the contested regulation in the period preceding the entry into
Den anfægtede forordning kan herefter ikke anses for en klar fællesskabslovgivning, hvis anvendelse borgerne vil kunne forudse.
The issue of the Official Journal in which the contested regulation was published is dated 31 December 1993.
Rådet har således også tilsidesat retssikkerhedsprincippet.
According to Article 2, the regulation is to enter into force on the day of its publication in the Official Journal.
Det må herefter undersøges, om den anfægtede forordning efter EØS-aftalens ikrafttræden er i strid med aftalens artikel 10, således som denne efter artikel 6 må fortolkes i overensstemmelse
However, according to written replies from the Publications Office to questions put by the Court, the Official Journal of 31 December 1993 was not made available to the public at the head office of the
Selv om de to overtrædelser af almindelige retsgrundsætninger i sig selv må anses for tilstrækkelig alvorlige til, at den anfægtede forordning må annulleres, skal der yderligere tages stilling til, om Rådet, således som sagsøgeren gør gældende, bevidst har foruddatcrct det nummer af EF-Tidende, hvori forordningen er offentliggjort.
1993; that the Council confirmed that instruction when telephoned by the Publications Office and that the latter received the full regulation by fax on 6 January 1994.
Det må herefter fastslås, at Rådet bevidst har foruddateret det nummer af EF-Tidende, hvori den anfægtede forordning er offentliggjort.
In acting in that way, it again infringed the principle of legal certainty.
Der foreligger herved en yderligere tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet.
Publications Office in all the official languages of the Community until 4.45 pm on 11 January 1994.
Retten kan således tiltræde sagsøgerens første anbringende og andet led af det andet anbringende.
It follows from the foregoing that the first plea and the second part of the second plea considered in conjunction are well founded.
Herefter, og idet det findes ufornødent at tage stilling til sagsøgerens øvrige anbringender og argumenter, må den anfægtede forordning annulleres.
Consequently, the regulation at issue must be annulled, without its being necessary to rule on the other arguments and pleas raised by the applicant
Rådet bærer sine egne omkostninger og sagsøgerens.
The Council is ordered to bear its own costs and pay the applicant's costs;
Kommissionen og Republikken Østrig bærer deres egne omkostninger.*
The Commission and the Republic of Austria are ordered to bear their own costs.'
Forenede sager C-94/95 og C-95/95 Danila Bonifaci m.fl. og Wanda Berto m.fl. / Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)
Joined Cases C-94/95 and C-95/95 Danila Bonifaci, Wanda Berto Others ν Istituto nazionale previdenza sociale (INPS) for the bringing of a compensation action in circumstances such as those in the main proceedings, provided the procedural conditions for bringing the action in question are no less favourable than those for similar actions of a domestic nature.'
Præjudiciel — Pretura circondariale di Bussano del Grappa fortolkning og gyldighed af artikel 4, stk. 2, i Rådets direktiv 80/987/EØF af 20. oktober 1980 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om beskyttelse af arbejdstagere i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens — garantiinstitutionernes betalingspligt — medlemsstaternes mulighed for at fastsætte grænser en medlemsstats tilsidesættelse af forpligtelsen til al gennemføre et direktiv —forpligtelse til at erstatte det tab, som er påført borgerne — vilkår og betingelser
Preliminary ruling — Pretura Circondariale de Bassano del Grappa —Interpretation and validityof Art 4(2) of Council Directive 801987¡EEC of 20 October 1980 on the approximation of the laws of the Member States relating to the protection of employees in the event of the insolvency of their employer — Payment obligation on guaranteeing institutions —Ability of Member States to set limits — Infringement by Member State of its obligation to transpose a directive —Duty to compensatefor loss suffered by individuals — Detailed rules and conditions
Generaladvokat G. Cosmas fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Femte Afdeling) den 23. januar 1997.
Advocate General G. Cosmas delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 23 January 1997.
»Fællesskabsretten er på sit nuværende udviklingstrin ikke til hinder for, at der fastsættes en forældelsesfrist for erstatningssøgsmål under omstændigheder som de i hovedsagen foreliggende, dog på den betingelse, at de formelle betingelser for indgivelse af det
Failure of Member State to fulfil its obligations — Incomplete transposition of Council Directive 85/374/EEC of 25 July 1985 on the approximation of the laws, regulations and administrative provisions of the Member States
Såfremt en medlemsstat, når den med forsinkelse vedtager gennemførelsesforanstaltninger til direktivet, fastsætter den garanti, der tilkommer arbejdstagerne, under udøvelse af den mulighed, som tilkommer den i henhold til direktivets artikel 4, stk. 2, skal dette stykke fortolkes således, at intet er til hinder for, al medlemsstaten vedtager, at den på denne måde fastsatte garanti udgør beregningsgrundlaget for den erstatning, der skal betales for den periode, hvor direktivet endnu ikke var gennemført, såfremt garantien selv er i overensstemmelse med direktivets bestemmelser og med forbehold af det i foregående afsnit anførte.
He proposed that the Court should reply as follows: concerning liability for defective products, and in particular of Article 7(e) thereof— Domestic legal provision laying down less strict liability than provided for in the directive
Generaladvokat G. Tesauro fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Femte Afdeling) den 23. januar 1997.
He proposed that the Court should dismiss the application and order the Commission to pay the costs.
Generaladvokat G. Cosmas fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Femte Afdeling) den 23. januar 1997.
Advocate General G. Tesauro delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 23 January 1997.
Han foreslog Domstolen følgende afgørelse:
Not available as at 31. 1. 1997
Præjudiciel — Supremo Tribunal Administrativo — fortolkning af EF-traktatens artikel 9, 12 og 95 og artikel 33 i Rådets sjette direktiv (77/388/EØF) af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag — afgifter pålagt slagtning eller indførsel af svine-, okse-, fåre- og gedekød samt forhandling af kød, bestemt til bekæmpelse af visse dyresygdomme
Preliminary ruling — Supremo Tribunal Administrativo — Interpretation of Arts 9, 12 and 95 of the EC Treaty and Art 33 of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonization of the laws of the Member States relating to turnover taxes - Common system of value added tax: uniform basL· of assessment — National charge on milk products affecting national production and imported products, payable to the Portuguese intervention agency (IROMA)
I forbindelse med denne undersøgelse skal den nationale ret tage hensyn til den omstændighed, at afgiftens provenu særligt er bestemt til at bekæmpe sygdomme hos kvæg opdrættet på det nationale område og/eller at regulere samhandelen med de øvrige medlemsstater med de afgiftsbelagte produkter.
Appeal against the judgment of the Court of First Instance (Fifth Chamber) of 7 March 1996 in Case T-362194 De Rijk ν Commission —Annulment of a decision refusing reimbursement of the difference between medical costs incurred in respect of a dependent child normally resident in a Community country and the amount of reimbursement under the general system
Det sjette momsdirektivs artikel 33 er ikke til hinder for, at medlemsstaterne
Advocate General G. Tesauro delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 23 January 1997.
Generaladvokat P. Léger fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Femte Afdeling) den 23. januar 1997.
Advocate General P. Léger delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 23 January 1997.
Appel iværksat til prøvelse af dom afsagt den 7. marts 1996 af De Ewropæhke Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-362/94, de Rijk mod Kommissionen — annullation af en afgørelse om, at de Rijk ikke kunne få godtgjort forskellen mellem udgifterne i anledning afsygdom hos et barn, over for hvem han har forsørgerpligt,
Preliminary ruling — Supremo Tribunal Administrativo — Interpretation of Arts 9, 12 and 95 of the EC Treaty and Art 33 of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonization of the laws of the Member
Forenede sager C-4/95 og C-5/95 Fritz Stöber (C-4/95) og José Manuel Piosa Pereira (C-5/95) / Bundesanstalt für Arbeit Fri bevægelighed for personer
Joined Cases C-4/95 and C-5/95 Fritz Stöber (C-4/95) and José Manuel Piosa Pereira (C-5/95) v Bundesanstalt für Arbeit Freedom of movement for persons
Sag T-7/94 Hilde Adriaenssens m.fl. / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Personalesag
Case T-297/94 Joëlle Vanderhaeghen v Commission of the European Communities Staff case
Sag T-297/94 13 Joëlle Vanderhaeghen / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Personalesag
Case T-117/95 14 N. Corman SA v Commission of the European Communities Agriculture
Sag T-117/95 Ν. Corman SA / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Landbrug
Case C-323/95 David Charles Hayes and Jeannette Karen Hayes ν Kronenberger GmbH, in liquidation
Ved dom af 21. december 1994, indgået til Domstolen den 29. december 1994. har Nederlandenes Hoge Raad stillet en række præjudicielle spørgsmål om fortolkningen af artikel 14a og 14c i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EØF) nr. 2001/83 af 2. juni 1983 (herefter »forordningen«).
Preliminary ruling (Social security for migrant workers of employed and self-employed) (Fifth Chamber) of a person in Mr de Jaeck's situation constitutes employment or self-employment for the purposes of Articles 14a and 14c of the regulation. That question raises the more general issue of the interpretation of the terms 'employed' and 'selfemployed' in Title II of the regulation, concerning the determination of the legislation applicable.
Med sit første spørgsmål ønsker den forelæggende ret oplyst, om virksomhed udøvet i Nederlandene af en person i de Jaeck's situation skal anses for lønnet beskæftigelse eller selvstændig beskæftigelse ved anvendelsen af forordningens artikel 14a og 14c Dette spørgsmål vedrører i bredere forstand fortolkningen af begreberne »lønnet beskæftigelse« og »selvstændig beskæftigelse«, som findes i forordningens afsnit II om bestemmelse af, hvilken lovgivning der skal anvendes.
By judgment of 21 December 1994, received at the Court on 29 December 1994, the Hoge Raad der Nederlanden (Supreme Court of the Netherlands) referred to the Court for a preliminary ruling several questions on the interpretation of Articles 14a and 14c of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971, as amended and updated by Council Regulation (EEC) No 2001/83 of 2 June 1983 (hereinafter 'the regulation').
Disse spørgsmål er blevet rejst under en sag mellem de Jaeck og Staatssecretaris van Financiën vedrørende betaling et bidrag til den almindelige sociale forsikringsordning i Nederlandene.
The questions were raised in proceedings between Mr de Jaeck and the Staatssecretaris van Financiën concerning payment of contributions to the Netherlands national insurance scheme.
Forordningens personelle anvendelsesområde er fastlagt i artikel 2, der er indeholdt i de almindelige bestemmelser i afsnit I. Ifølge artikel 2, stk. 1, finder forordningen navnlig anvendelse »på arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, som er eller har været omfattet af lovgivningen i en eller flere medlemsstater, og som er statsborgere i en af disse stater«.
The scope ratione personae of the regulation is defined in Article 2 of the general provisions in Title I. According to Article 2(1), the regulation applies, in particular, 'to employed or selfemployed persons who are or have been subject to the legislation of one or more Member States and who are nationals of one of the Member States'.
De Jaeck, der er belgisk statsborger, udøvede i 1984 en dobbelt erhvervsvirksomhed. Foruden virksomhed som selvstændig på belgisk område, hvor han var bosat, var han enedirektør og anpartshaver i et anpartsselskab i Nederlandene, hvor han normalt opholdt sig to dage om ugen.
In 1984 Mr de Jaeck, a Belgian national, worked in two capacities: he was selfemployed in Belgium, where he resided, and he was the director of, and sole shareholder in, a limited company in the Netherlands at which he was present generally two days a week.
På grundlag af sidstnævnte virksomhed skulle han betale et bidrag til den almindelige nederlandske sociale sikringsordning.
In respect of the latter activity he was required to pay contributions to the Netherlands national insurance scheme.
I modsætning til bestemmelserne i afsnit I omtaler bestemmelserne i afsnit Π ikke henholdsvis arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, men personer, der udøver en
The provisions of Title II, unlike those of Title I, refer not to employed or selfemployed persons ('travailleurs salariés'/'non-salariés') but to persons who are employed (or engaged in paid employment) and persons who are selfemployed ('personnes qui exercent une activité salariée'/'non-salariée'). However, the two latter concepts are not defined by the regulation.