natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Forum­nettet modtager støtte fra tjenestegrene inden för to generaldirektorater under Europa­Kommissionen, nemlig GD X (Information, Kommunikation, Kultur og AV­sektoren) og GD XI (Miljø, Nuklear Sikkerhed og Civilbeskyttelse);· l
DG X (Information, Communication, Culture . and Audiovisual Media) and DG XI (Environment, Nuclear Safety and Civil ..'·...: Protection) as well as by the Help Desk of the "Association Européenne de l'Information et du Développement Local" (AEIDL). '
O koordinering af nettet, blandt andet 'med tilrettelæggelse af sammenkomster, hvor medarbejdere fra de bymæssige fora kan udveksle oplysninger og erfaringer,
O regular provision of information and documentation about.European policy on environment and sustainable development;
O undervisning og uddannelse af Forum­medarbejdere, O regelmæssig formidling af information og dokumentation om den europæiske politik inden for mijjø og bæredygtig udvikling, O levering af oplysninger som svar på private henvendelser. ·.".■■..' '.·■
O provision of information in response to individual requests.
O mange års erfaring med byudvikling og informationsformidling,
IN THE VARIOUS CITIES THE URBAN FORUMS ARE HOUSED IN EXISTING INSTITUTIONS ;
O udstrakt viden om EU's politik, navnlig inden for miljø og bæredygtig udvikling, O gode og nære forbindelser med beslutningstagere, grupper og borgere, 'som til­' samm'en udgør bysamfundet.
These institutions have: ■ ./ / -' O lengthy experience of urban development and the provision of information; O a· good understanding of European Union policy; in particular with regard to the environment and sustainable development; '■..' . * - "'.':■,.
19 EUROPÆISKE BYFORA
19 EUROPEAN URBAN FORUMS
Beskyttelse mod straling som følge af jod-131-terapi
Radiation Protection following iodine-131 therapy
(Stråleudsættelse fra patienter i ambulant behandling eller fra udskrevne patienter)
(Exposures due to outpatients or discharged inpatients)
STRÅLEBESKYTTELSE 97
RADIATION PROTECTION 97
Beskyttelse mod stråling som følge af jod-131-terapi
Radiation protection following iodine-131 therapy
Luxembourg: Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer, 2000
Luxembourg: Office for Official Publications of the European Communities, 1998
© De Europæiske Fællesskaber, 2000 Eftertryk tilladt med kildeangivelse
© European Communities, 1998, Reproduction is authorised provided the source is acknowledged.
VIRKNINGER AF JOD-131 TERAPI
EFFECTS OF 1-131 THERAPY
DOSISBINDINGER
2.2 Doses to other people
Grænser for dosisbindinger for jod131 behandling
3.1 Dose Constraint levels for Iodine-131 treatment
BEHANDLING AF AMBULANTE PATIENTER OG UDSKRIVNING AF INDLAGTE PATIENTER
TREATMENT OF OUT-PATIENTS AND DISCHARGE OF IN-PATIENTS... 13
Patientforhold
4.1 Pregnancy
Europa-Kommissionens arbejde på området for strålebeskyttelse reguleres af Euratomtraktaten samt Rådets germemførelsesdirektiver.
The work of the European Commission in the field of radiation protection is governed by the Euratom Treaty and its implementing Council Directives.
Det mest betydende af disse direktiver er direktivet om grundlæggende sikkerhedsnormer for beskyttelse (Basic Safety Standards Directive (BSS)), der vedrører beskyttelse af arbejdstagerne og befolkningen mod bestråling (80/836/Euratom) som revideret i 1996 (96/29/Euratom).
The most significant of these is the Basic Safety Standards Directive (BSS) on the protection of exposed workers and the public (80/836/Euratom) revised in 1996 (96/29/Euratom).
I 1984 udstedte Rådet et direktiv, der supplerede BSS, om beskyttelse af personer mod faren ved medicinsk bestråling (84/466/Euratom).
In 1984, the Council of Ministers issued a Directive, supplementing the BSS, on the protection of persons undergoing medical exposures (84/466/Euratom).
Dette direktiv blev revideret i 1997 og blev kaldt direktivet om medicinsk bestråling (Medical Exposure Directive (MED)) (97/43/Euratom).
Revised in 1997, this was called the Medical Exposure Directive (MED) (97/43/Euratom).
MED skal gennemføres i national lovgivning senest den 13. maj 2000.
The MED is required to be transposed into national law no later than 13 May 2000.
I henhold til artikel 6, stk. 4, litra b), i BSS, gælder grænserne for dosis ikke bestråling af personer, som bevidst og af egen fri vilje (dog ikke som led i deres arbejde) hjælper og støtter patienter, der gennemgår medicinsk diagnose eller behandling.
According to Article 6.4.(b) of the BSS, dose limits shall not apply to exposure of persons as part of their own medical diagnosis or treatment nor to exposure of individuals knowingly and willingly helping (other than as part of their occupation) in the support and comfort of patients undergoing medical diagnosis or treatment.
Retfærdiggørelse og optimering af sidstnævnte srråleudsættelse er derfor endnu vigtigere end for andre typer udsættelse.
Justification and optimisation of the latter exposures are therefore even more important than for other exposures.
I forbindelse med optimering skal der fastlægges dosisbindinger for denne gruppe (artikel 7, stk. 2).
In the context of optimisation, dose constraints should be set for this group (Article 7.2).
Denne pjece har til formål at give vejledning i vurderingen af dosisbindinger ved behandling med radioaktivt jod (jod-131) og i udformningen af vejledning, som læger kan udlevere til patienterne eller deres værger, således at eksponering af pårørende og nære venner kan begrænses.
This booklet is designed to give guidance on the assessment of dose constraints in the case of treatment with radioactive iodine (1-131) and on the drafting of instructions which practitioners can hand out to patients or their legal guardians with the aim of limiting the exposure of family and close friends.
Den blev udarbejdet i samarbejde med gruppen af sundhedseksperter, der er nedsat i medfør af artikel 31 i Euratom-traktaten.
It was developed with the assistance of the group of health experts established under Article 31 of the Euratom Treaty.
Denne vejledning er ikke bindende for medlemsstaterne og har pr. definition kun et begrænset anvendelsesområde.
This guidance is not binding on Member States and has, by definition, a limited scope.
Den hævder på ingen måde at være en udtømmende videnskabelig rapport, der omhandler alle mulige sygdomme og behandlingsmetoder med jod-131.
It in no way claims to be an exhaustive scientific report dealing with all possible diseases and methods of treatment using iodine-131.
Den udgør en del af en række tekniske vejledninger, der er udarbejdet med det formål at lette gennemførelsen af MED.
It forms part of a number of technical guides drawn up to facilitate implementation of the MED.
En generel indledning med baggrundsinformation efterfulgt af et kapitel om vækningerne af 1311 behandling.
A general introduction providing background information to the document is followed by a chapter on the effects of I131 therapy.
I kapitel 3 foreslås metoder til udvikling af dosisbindinger, og kapitel 4 behandler en række relevante overvejelser omkring behandling af ambulante patienter med 1311, eller i forbindelse med udskrivning af patienter efter sådan behandling.
Chapter 3 proposes ways of developing dose constraints and Chapter 4 deals with a number of relevant considerations to be taken into account whilst treating outpatients with I131 or discharging in-patients after such treatment.
Endelig gives der i kapitel 5 en vejledning for læger i, hvorledes man skal instruere og informere patienter, der behandles med131I.
Finally, Chapter 5 gives guidance for medical practitioners on how to instruct and inform patients treated with I131.
I fire bilag gives der praktisk eller mere detaljeret information.
Four annexes provide practical or more detailed information.
Der gives krydshenvisninger i de foregående kapitler.
Cross-references are made in the preceding chapters
Det er mit håb, at denne vejledning kan være til nytte for de kompetente myndigheder i medlemsstaterne, læger, medicinsk-fysiske eksperter samt for alle, der direkte eller indirekte er involveret i jod131 behandling.
It is my hope that this guide can be of help to the competent authorities in the Member States, medical practitioners, medical physicists and all those directly or indirectly involved in iodine-131 treatment.
Suzanne Frigren Direktør Nuklear Sikkerhed og Civilbeskyttelse
Suzanne Frigren Director Nuclear Safety and Civil Protection
I direktivet om grundlæggende sikkerhedsnormer (96/29/EURATOM) hedder det, at dosisgrænserne for enkeltpersoner i befolkningen ikke gælder "bestråling af enkeltpersoner, som bevidst og af egen fri vilje (dog ikke som led i deres arbejde) hjælper og støtter ambulante eller hjemsendte patienter, der gennemgår medicinsk diagnose eller behandling" (artikel 6, stk. 4, litra b)).
The Basic Safety Standards Directive (96/29/EURATOM) states that dose limits for members of the public do not apply to "exposures of individuals, who are knowingly and willingly helping, other than as part of their occupation, in the support and comfort of in-patients or outpatients undergoing medical diagnosis or treatment" (Article 6.4(b)).
Men der gælder også andre grundlæggende principper, såsom retfærdiggørelse af praksis og optimering af strålebeskyttelse.
However, other basic principles such as justification of practices and optimisation of radiological protection do apply.
En af de hyppigste anvendelsesområder inden for medicin, der giver anledning til stråleudsættelse af pårørende, nære venner og andre (som i denne lovgivning betegnes som "tredjepersoner") er behandling af thyreoideasygdomme, hvor der anvendes radioaktivt jod.
One of the most frequent applications in medicine giving rise to exposures to family, close friends and others (referred to in the legislation as "third persons") is the treatment of thyroid diseases using radioactive iodine.
Der bør sondres mellem131I thyreoideabehandling for cancer og behandling for andre sygdomme, såsom hyperthyreoidisme.
thyroid treatment for cancer and treatment for other
I førstnævnte tilfælde kan udskrivning af patienter direkte efter indgift af radionukliden i de fleste tilfælde ikke retfærdiggøres, fordi både udskillelse og ekstern stråling (hvor patienten er strålekilden) vil give anledning til store doser til andre personer, der er i kontakt med patienten i nogle fa dage.
In the former case, sending patients home immediately after the administration of the radionuclide cannot be justified in most situations because both excretion and external radiation (the patient is a source) will give rise to high doses to other individuals in contact with the patient for a few days.
Derudover har patienten sædvanligvis behov for medicinsk behandling i denne første periode.
Besides, the patient usually needs medical care during this initial period.
Efter to eller tre dage vil patientens restaktivitet være tilstrækkeligt lav til, at det kan forsvares at udskrive patienten fra hospitalet.
After two or three days, however, the patients' residual activity will be sufficiently low to justify their discharge from the hospital.
I sidstnævnte tilfælde må det retfærdiggøres, at pårørende og andre enkeltpersoner udsættes for eksponering, selv om det ikke direkte er til gavn for deres helbred, dette af sociale, økonomiske og psykologiske årsager, hvor disse aspekter skal afvejes mod den risiko, som disse personer udsættes for på grund af eksponeringen.
In the latter case, the exposure of family and other individuals deriving no direct health benefit from the exposure has to be justified on social, economic and psychological grounds, weighing these aspects against the risk incurred by these persons as a result of the exposure.
Findes der ikke et særligt beskyttet rum på hospitalet, er det indlysende, at hvis man beholder den behandlede patient, kan det give anledning til, at man udsætter andre patienter for bestråling.
If no specially protected room is available in the hospital, it is clear that keeping the treated patient may give rise to exposure of other patients.
Derfor bliver hyperthyreoidisme- patienter i nogle medlemsstater behandlet ambulant.
Accordingly, hyperthyroidism patients are treated as outpatients in some Member States.
Naturligvis spiller det økonomiske aspekt - det er dyrt at beholde en patient på hospitalet - en vigtig rolle i denne beslutning.
Of course, the economic aspect - keeping treated patients in the hospital is costly - plays an importimi role in this decision.
Endelig skal det nævnes, at kun meget få mennesker vil blive udsat for bestråling fra en behandlet patient mere end én gang i deres liv.
Finally, it should be mentioned that only very few individuals will be exposed by a treated patient more than once in their life time.
Ud over retfærdiggørelse er der helt klart et behov for at optimere beskyttelsen af andre personer, således at man holder dosis så lav som overhovedet muligt.
Apart from justification, there is obviously a need to optimise the protection of other individuals so as to keep the dose as low as is reasonably achievable.
I den forbindelse kræves det i artikel 7 i BSS, at "dosisbindinger bør, når det er hensigtsmæssigt, anvendes i forbindelse med optimering af strålebeskyttelse", og at "de retningslinjer, der udarbejdes af hver medlemsstat for de procedurer, der skal anvendes i forbindelse med enkeltpersoners stråleudsættelse, jf artikel 6, stk 4, litra b) og c), kan omfatte dosisbindinger".
In this context Article 7 of the BSS Directive requires that 'Dose constraints should be used, where appropriate, within the context of optimisation of radiological protection' and that 'Guidance established by each Member State on the appropriate procedure to be applied to the individuals exposed as in Article 6.4(b) (and (c)) may include dose constraints '.
De fleste medlemsstater anvender en type dosisbinding, ofte en binding for afledt restaktivitet, med det formål at begrænse doser, som andre enkeltpersoner udsættes for fra den behandlede patient. Disse aktivitetsniveauer anvendes både til at afgøre, om en patient kan eller ikke kan behandles ambulant og til at afgøre, om det er forsvarligt at udskrive en patient fra hospitalet.
Most Member States apply a type of dose constraint, often a derived residual activity constraint, to limit doses to other individuals from the treated patient.
Inden for Unionen varierer131I doserne fra 95 MBq til 800 MBq, men i de fleste medlemsstater er de fastlagt til mellem 400 og 600 MBq.
Within the Union, levels range from 95 MBq to 800 MBq of I13', but in most Member States these are set between 400 and 600 MBq
Det skal i den forbindelse understreges, at de anvendte metoder til behandling af thyreoideasygdomme varierer stærkt fra medlemsstat til medlemsstat.
In this connection, it should be pointed out that methods for treatment of thyroid diseases differ largely between the Member States.
Denne vejledning gør ikke noget forsøg på at harmonisere aktivitetsniveauerne; tværtimod er hensigten at undersøge så omfattende som muligt de forskellige former for praksis og at komme med forslag til en fælles strategi for anvendelse af aktivitetsniveauer.
This guide does not try to harmonise activity levels; instead, its purpose is to examine as fully as possible the different types of practice and to put forward a common approach for the application of activity levels.
Artikel 4 i MED kræver, at medlemsstaterne sikrer, at der fastsættes passende vejledning for bestråling af de enkeltpersoner, som bevidst og af egen fri vilje, medvirker til at støtte og hjælpe patienter, der diagnosticeres eller behandles medicinsk Denne bestemmelse gælder for diagnostisk radiologi, radioterapi og diagnostisk og terapeutisk nuklear medicin.
Artide 4 of the MED requires that Member States shall ensure that appropriate guidance for exposures of individuals, who are knowingly and willingly helping, other than as part of their occupation, in the support and comfort of patients undergoing medical diagnosis or treatment, is established. This provision applies to diagnostic radiology, radiotherapy and diagnostic and therapeutic nuclear medicine.
Den omfatter alle dem, der lever under samme tag som patienten, og dem der besøger patienten på hospitalet eller i hjemmet. Andre personer, som kan komme i kontakt med patienten, vil i det følgende blive benævnt tredjepersoner og anses for at være medlemmer af offentligheden.
This group comprises all those living under the same roof as the patient and those who visit the patient in the hospital or at his home.
Desuden hedder det i artikel 4 i MED, at medlemsstaterne sikrer, at den ansvarlige leder giver patienten eller værgen skriftlig vejledning, hvis en patient behandles eller diagnosticeres med radionuklider, inden patienten udskrives fra hospital eller klinik, således at doser så vidt muligt begrænses for personer, der er i kontakt med patienten, samt giver information om risikoen ved ioniserende stråling.
In addition, Article 4 of the MED requires that In the case of a patient undergoing a treatment with radionuclides Member States shall ensure that the practitioner provides the patient or legal guardian, before leaving the hospital or clinic, with written instructions, as appropriate, on the reduction of doses to persons in contact with the patient and with information on the risk associated with ionising radiation.
Mange medlemsstater har allerede udviklet en sådan vejledning, der giver generelle regler for, hvordan patienter, som har fået behandling med radioaktivt jod, bedst kan forholde sig.
Many Member States have already developed such instructions outlining suitable behaviour for patients who have received radioiodine therapy.
Denne pjece tager højde for de forskellige vejledninger og fremsætter forslag til en europæisk strategi.
This paper takes into account the various instructions and suggests a European approach.
Vejledningen er rettet mod både ambulante patienter samt mod hospitalsindlagte patienter, eller deres værger, efter udskrivningen.
The instructions are intended to be followed both by outpatients and by in-patients, or their legal guardians, after discharge.
Den er henvendt til de ansvarlige læger, der behandler patienten, til den praktiserende læge samt til de ansvarlige myndigheder på nationalt og lokalt niveau.
They are addressed to medical practitioners treating the patient, general practitioners and the relevant competent authorities at national and local level.
I denne pjece gives der tillige en vis form for vejledning til de medicinske læger, som skal give råd og formulere henstillinger til læger og patienter om måder, hvorpå man kan reducere risiciene i forbindelse med ioniserende stråling.
In this report some guidance is also given to these medical practitioners, who are required to provide advice and formulate recommendations for physicians and patients on ways of reducing the risks associated with ionising radiation.
De kompetente myndigheder skal i medfør af MED fastlægge en forpligtelse i deres nationale lovgivning eller forskrifter til at forsyne patienter med relevant vejledning.
According to the MED, the competent authorities shall lay down in national law or regulations an obligation to provide patients with relevant instructions.
Det er den ansvarlige leder, som skal sikre, at patienter, eller deres værger, modtager denne vejledning mundtligt og skriftligt.
It is the responsible medical practitioner who must ensure that patients, or their legal guardians, are supplied with these instructions orally and in writing.
Men det er af indlysende grunde umuligt for den ansvarlige leder at undersøge, om patienten efterlever denne vejledning til punkt og prikke eller ej.
However, it is clearly impossible for the medical practitioner to check whether or not the patient follows the instructions to the letter.
Derfor påhviler der ikke den ansvarlige leder noget ansvar for opfølgningen, så længe der er blevet givet korrekt vejledning til patienten.
Therefore, no responsibility rests with the medical practitioner as far as follow-up is concerned, as long as instructions were correctly given to the patient.
Lægerne skal henlede patientemes opmærksomhed på deres ansvar over for pårørende, venner og tredjepersoner.
Medical practitioners should draw the attention of the patients to their responsibility towards family, friends and third persons.
Skulle en patients pårørende ikke være villig til at "støtte og hjælpe" patienten hjemme, skal de behandles som tredjepersoner og er automatisk omfattet af dosisgrænserne for den almindelige offentlighed1.
Should the family of a patient not be willing to 'support or comfort' the patient at home, they should be treated as third persons and are automatically subject to the dose limits for the general public1.
Under særlige omstændigheder kan der imidlertid tillades en højere effektiv dosis, i et enkelt givet år, forudsat at gennemsnittet over fem på hinanden følgende år ikke overskrider 1 mSv pr. år.
In special circumstances, however, a higher effective dose may be authorised in a single year, provided that the average over five consecutive years does not exceed 1 mSv per year.
VIRKNINGER AF JOD-13 1 TERAPI
THERAPY
I dette kapitel redegøres der i korte træk for baggrunden for jod131 terapi, lige som det indeholder overvejelser for vurderingen af dosisbindinger.
This chapter gives a summary of background information on 1-131 therapy and considerations for the assessment of dose constraints.
Mere detaljeret information gives i Bilag II.
More detailed information is given in Annex II.
Der kendes to typer biologiske virkninger af ioniserende stråling: deterministiske virkninger og stokastiske virkninger.
Two types of biological effects of ionising radiation are known: deterministic effects and stochastic effects.
Deterministiske virkninger er virkninger, der forårsages affaldende eller mistet organfunktion som følge af celleskade eller celledød.
Deterministic effects are those caused by the decrease in or loss of organ function due to cell damage or cell death.
For disse virkninger findes der tærskeldoser: mange organers og vævs funktion påvirkes ikke af et lille fald i antallet af sunde celler.
For these effects threshold doses exist: the function of many organs and tissues is not affected by small reductions in the number of available healthy cells.
Kun hvis faldet er stort nok, vil der fremkomme en klinisk påviselig patologisk dysfunktion.
Only if the decrease is large enough, will a clinically observable pathological dysfunction appear.
Med hensyn til behandling af thyreoideacancer, metastaser, hyperthyreoidisme og atoxisk struma er målet at fremprovokere en celledræbende virkning, der ikke påvirker andre organer på en måde, der får de deterministiske virkninger til at opstå.
In the case of treatment of thyroid cancer, metastases, hyperthyroidism and euthyroid goitre, the objective is to bring about the cell-killing effect while not affecting other organs in such a way that deterministic effects occur.
Da thyreoideaceller er i stand til at optage jod, kan thyreoideasygdomme behandles med radioaktivt jod.
Due to the capacity of thyroid cells to take up iodine thyroid diseases can be treated with radioactive iodine.
Det ß-emitterende jod131 er ofte den radionuklid, der vælges til disse behandlinger, selv om den associerede γ-stråling forårsager eksponering af andet væv og endog af andre enkeltpersoner.
The ß-emitting 1-131 is often the radionuclide of choice for these treatments, although the associated γ-emission gives rise to exposures to other tissues and even to other individuals.
Sandsynligheden for en stråleinduceret dødelig cancer for gennemsnitsbefolkningen er blevet estimeret (ICRP-60) til omkring 5% per sievert2 for lave doser og med lave dosishastigheder og til 1% for alvorlige genetiske sygdomme.
The probability of a radiation-induced fatal cancer for the average population has been estimated (ICRP-60) at approximately 5 percent per sievert2, for low doses and at low dose rates and at 1 percent for serious genetic diseases.
For ældre mennesker over 60 år synes sandsynligheden at være 3 til 10 gange lavere.
For elderly people, older than about 60 years, the probability seems to be 3 to 10 times lower.