natgillin/translations-raw huggingface dataset:
adfærd, klagen er rettet mod, idet det dog må forudsættes, at sammenslutningen har ret til at varetage sine medlemmers interesser, og at den kritiserede adfærd kan skade medlemmernes interesser.
royalties which it charges to discothèques are appreciably higher than those charged in other Member States, the rates being compared on a consistent basis.
Adgangen for virksomhedssammenslutninger til at indgive klager til kollektiv varetagelse af deres medlemmers interesser har i øvrigt visse proceduremæssige fordele for Kommissionen, da denne derved i mindre grad bliver udsat for at modtage et stort antal individuelle klager over den samme adfærd.
That would not be the case if the copyrightmanagement society in question were able to justify such a difference by reference to objective and relevant dissimilarities between copyright management in the Member State concerned and copyright management in the other Member States.'
Forholdet ville være et andet, såfremt det pågældende ophavsretsselskab kunne begrunde en sådan højere afgift ud fra objektive og relevante forskelle mellem forvaltningen af ophavsrettigheder i den pågældende medlemsstat og i de øvrige medlemsstater«.
Following those judgments, the Commission resumed its investigations, more particularly with regard to the differences in the levels of royalties charged by the various copyrightmanagement societies in the Community.
Hvad angår nærværende sag har sagsøgeren i henhold til sine vedtægter bl.a. til opgave at »fremme skabelsen af musik ved at sørge for, at den trænger frem i offentligheden«.
In the present case, this Court finds, first, that the applicant's objects, as set out in its statutes, include 'promoting the creation of musical works by ensuring that they reach the public" (Article II).
Det hedder udtrykkeligt i vedtægterne, at sagsøgeren »varetager medlemmernes interesser i forhold til de offentlige myndigheder eller som part i retssager«.
Its statutes expressly provide that it 'shall represent the interests of its members both in relations with the public authorities and the government and in legal proceedings'.
Desuden fremgår det af sagens akter, at de former for adfærd, sagsøgerens klage var rettet mod, alle kan skade interesserne hos de diskoteker, der er medlem af den sagsøgende forening.
The Court also notes from the documents before it that the conduct criticized in the applicant's complaint is all of such a kind as to harm the interests of the discothèques making up its membership.
Efter afsigelsen af disse domme genoptog Kommissionen sine undersøgelser, særlig for så vidt angår forskellene mellem de afgifter, der anvendes af de forskellige ophavsretsselskaber inden for Fællesskabet
The results of the Commission's investigation were set out in a report dated 7 November 1991.
På denne baggrund finder Retten, at sagsøgeren havde en berettiget interesse i at indgive en begæring til Kommissionen i henhold til artikel 3 i forordning nr. 17.
On 18 December 1991 the applicant formally requested the Commission under Article 175 of the EEC Treaty to define its position concerning the applicant's complaint.
Resultaterne af Kommissionens undersøgelse blev fremlagt i en rapport af 7. november 1991.
In those circumstances, the Court considers that the applicant had a legitimate interest in submitting to the Commission an application under Article 3(2)(b) of Regulation No 17.
Den 18. december 1991 tilstillede sagsøgeren Kommissionen en skrivelse, hvori foreningen i henhold til EØF-traktatens artikel 175 opfordrede Kommissionen til at tage stilling til klagen.
Accordingly, the applicant has an interest in bringing proceedings against the Commission's decision rejecting its application.
Ved skrivelse af 20. oktober 1992 meddelte konkurrencekommissæren sagsøgeren, at foreningens klage blev endelig afvist
The applicant was notified by letter of 20 October 1992 from the Member of the Commission responsible for competition that its complaint had been definitively rejected.
Anbringendet om en tilsidesættelse af traktatens artikel 190
The plea as to infringement of Article 190 of the Treaty
Sagsøgeren har på denne baggrund ved stævning indleveret til Rettens Justitskontor den 24. december 1992 anlagt nærværende sag.
Those were the circumstances in which, by application received on 24 December 1992, the applicant brought the present action.
Rettens bemærkninger
The findings of the Court
Sagsøgerens søgsmålsinteresse
The applicant's interest in bringing proceedings
Sagsøgeren har i første række gjort gældende, at Kommissionen ikke tog stilling til klagepunktet vedrørende de gensidige repræsentationskontrakter mellem ophavsretsselskaberne i de forskellige medlemsstater, som forhindrede de franske diskoteker i at få direkte adgang til de øvrige medlemsstaters ophavsretsselskabers repertoire.
First, the applicant claims that the Commission did not give a decision on the allegation concerning the reciprocal representation contracts concluded between the copyrightmanagement societies in the various Member States, whose effect, it submits, is to deny French discothèques direct access to the repertoire of the copyrightmanagement societies of the other Member States.
Kommissionen beskæftigede sig således ifølge sagsøgeren udelukkende med problemerne i relation til traktatens artikel 86, og den har derfor ikke givet en tilstrækkelig begrundelse for sin afvisning af begæringen, for så vidt denne angår spørgsmålet om en tilsidesættelse af traktatens artikel 85.
Thus, by merely concerning itself with the problems relating to Article 86 of the Treaty, the Commission, in the applicant's view, did not sufficiently state its reasons for rejecting that part of its application which related to Article 85 of the Treaty.
Retten finder, at en sammenslutning af virksomheder har en berettiget interesse i at indgive en klage, selv om den ikke er en virksomhed, der virker på det omhandlede marked, og således ikke er direkte berørt af den
Moreover, certain procedural advantages accrue to the Commission as a result of the right of associations of undertakings to lodge complaints in defence of the interests of their members collectively, in that the risk that the Commission
Sagsøgeren har dernæst anført, at Kommissionen også undlod at undersøge klagepunktet om en forskelsbehandling af diskotekerne fra SACEM's side.
the applicant's allegation as to the existence of a restrictive agreement between the copyrightmanagement societies in the various Member States.
Rettens bemærkninger eller i rapporten af 7. november 1991, som var vedlagt denne skrivelse, er nogen holdepunkter for, at Kommissionen undersøgte sagsøgerens klagepunkt om en tilsidesættelse af artikel 85, stk. 1, idet begge dokumenter tværtimod viser, at Kommissionen udelukkende undersøgte klagepunkterne om en tilsidesættelse af artikel 86.
Indeed, it is only in the light of the allegations in the complaint concerning infringement of Article 86 of the Treaty - in particular the abusive and discriminatory nature of the level of the royalties charged by SACEM and SACEM's refusal to grant access to its foreign repertoire alone - that any reasonable meaning can be attributed to the Commission's finding that the centre of gravity of the infringement is in France.
Det bemærkes endvidere, at de eneste punkter i den omtvistede beslutning, der vedrører klagepunktet om en tilsidesættelse af traktatens artikel 85, stk 1, er punkt 12 og 13.
The Court finds, next, that the only paragraphs of the contested decision which relate to the allegation of infringement of Article 85(1) of the Treaty are paragraphs 12 and 13.
Det bemærkes, at den af sagsøgeren indgivne klage i det væsentlige indeholdt tre klagepunkter.
It must be borne in mind that the complaint lodged by the applicant contained, essentially, three allegations.
Det første gik ud på, at ophavsretsselskaberne i de forskellige medlemsstater havde delt markedet imellem sig — og således skabt en fuldstændig afskærmning af de nationale markeder — ved at indgå gensidige repræsentationskontrakter.
The first concerned sharing of the market - and the resultant total partitioning of it between the copyrightmanagement societies of the various Member States by means of the conclusion of reciprocal representation contracts.
Eftersom de konkurrencebegrænsninger, der sigtes til i dette klagepunkt, skyldes en aftale mellem virksomheder, finder Retten, at klagepunktet i mangel af holdepunkter for det modsatte må forstås som et klagepunkt om en tilsidesættelse af traktatens artikel 85, stk 1.
In view of the fact that the restrictions of competition mentioned in that allegation derive from the existence of an agreement between undertakings, the Court considers that, in the absence of any indication to the contrary, that allegation must be regarded as being based on Article 85(1) of the Treaty.
Det andet klagepunkt gik ud på, at SACEM opkrævede for høje og diskriminerende afgifter, og det tredje klagepunkt var, at SACEM nægtede at lade de franske diskoteker erhverve brugsretten til det udenlandske repertoire alene.
The second and third allegations concerned, respectively, the excessive and discriminatory nature of the rates of royalties charged by SACEM and the latter's refusal to allow discothèques to use only the foreign repertoire.
Retten finder, at disse to klagepunkter må betragtes som klagepunkter om en tilsidesættelse af traktatens artikel 86, da der ikke er nogen holdepunkter for, at de anfægtede former for adfærd hviler på nogen aftale eller samordnet praksis.
The Court considers that the latter two allegations must be regarded as being based, in the absence of any indication that the contested practices resulted from any agreement or concerted practice, on Article 86 of the Treaty.
Efter Rettens opfattelse indeholder punkt 12 og 13 i den omtvistede beslutning ingen begrundelse for afvisningen af sagsøgerens klage for så vidt angår klagepunktet om en opdeling af markedet.
The Court considers that paragraphs 12 and 13 of the contested decision do not contain any statement of the reasons for which the part of the applicant's complaint alleging partitioning of the market was rejected.
Indledningsvis bemærkes, at sagsøgerens klage blev afvist i sin helhed i skrivelsen af 20. oktober 1992.
The Court notes, first, that the letter of 20 October 1992 rejected the applicant's complaint in its entirety.
Afvisningen af klagen ved beslutningen af 20. oktober 1992 hviler i det væsentlige på de grunde, der var anført i den meddelelse, Kommissionen sendte til sagsøgeren den 20. januar 1992 i henhold til artikel 6 i forordning nr.99/63 (herefter benævnt »artikel 6skrivelsen«).
It should be observed that the decision of 20 October 1992 essentially rejects the complaint on the grounds given in the communication which it sent to the applicant on 20 January 1992 under Article 6 of Regulation No 99/63 (hereinafter 'the Article 6 letter').
På denne baggrund giver begrundelsen for den omtvistede beslutning ikke sagsøgeren mulighed for at gøre sig bekendt med grundlaget for afvisningen af klagen, for så vidt som denne vedrørte en påstået opdeling af markedet som følge af de gensidige repræsentationskontrakter mellem ophavsretsselskaberne i de forskellige medlemsstater. Det følger heraf, at Kommissionen på dette punkt ikke har opfyldt sin forpligtelse til at begrunde beslutningen i henhold til traktatens artikel 190.
In those circumstances, the statement of the reasons for the contested decision does not apprise the applicant of the grounds for rejecting its complaint in so far as the latter was concerned with an alleged partitioning of the market as a result of the reciprocal representation contracts concluded between the copyrightmanagement societies in the various Member States.
Det første led i anbringendet må herefter tiltrædes.
The first limb of the present plea in law is therefore well founded.
Retten finder derfor, at der med henblik på afgørelsen af, om den omtvistede beslutning er tilstrækkelig begrundet både skal tages hensyn til de grunde, der er anført i skrivelsen af 20. oktober 1992, og dem, der er nævnt i »artikel 6skrivelsen«.
The Court considers, therefore, that in order to establish whether the contested decision contains a sufficient statement of the reasons on which it is based, both the grounds mentioned in the letter of 20 October 1992 and those mentioned in the Article 6 letter must be considered.
Det bemærkes, at der — som anført af sagsøgeren — hverken i Kommissionens »artikel 6skrivelse«
In the second limb of the same plea in law, the applicant claims that the Commission also failed to examine the allegation that SACEM treated discothèques in a discriminatory manner.
Sagsøgeren har som et andet led i samme anbringende gjort gældende, at Kommissionen også undlod at undersøge klagepunktet om en forskelsbehandling af diskotekerne fra SACEM's side.
The Court considers that paragraph 6 of the letter of 20 October 1992, which contains the essential reasons for the final rejection of the complaint, cannot reasonably be said to deal with
Anbringendet om at beslutningen hviler på en urigtig retsopfattelse og på et åbenbart urigtigt skøn
Secondly, the applicant considers that the Commission's appraisal of the Community interest must be regarded as manifestly incorrect.
Sagsøgeren har for det andet gjort gældende, at Kommissionens vurdering af sagens interesse for Fællesskabet må anses for åbenbart fejlagtig.
the applicant cannot claim that the Commission failed to examine its allegation of discriminatory treatment of discothèques by SACEM.
Anbringendet om en tilsidesættelse af artikel 3 i forordning nr. 17
The plea as to infringement of Article 3 of Regulation No 17
Undersøgelsen af det første anbringende — om en manglende begrundelse—viste, at den omtvistede beslutning skal annulleres, for så vidt som Kommissionen herved afviste sagsøgerens klagepunkt om en opdeling af markedet.
The Court's examination of the first plea, alleging an inadequate statement of reasons, showed that the contested decision should be annulled in so far as it rejects the applicant's allegation as to partitioning of the market.
Det her omhandlede anbringende skal herefter udelukkende undersøges i forhold til de to andre klagepunkter i klagen, nemlig klagepunkterne om, at de af SACEM opkrævede afgifter er for høje og diskriminerende, og at SACEM afslår at lade de franske diskoteker erhverve brugsretten til det udenlandske repertoire alene.
It is therefore necessary to consider the present plea only in relation to the other two allegations contained in the complaint, namely that the rates of royalties charged by SACEM are excessive and discriminatory and that SACEM refuses to allow French discothèques to use only its foreign repertoire.
Efter Rettens opfattelse ønsker sagsøgeren med dette anbringende at påvise, at den omtvistede beslutning er ulovlig, fordi Kommissionen under de foreliggende omstændigheder burde have truffet en beslutning, hvori det fastslås, at SACEM's praksis med hensyn til afgiftsopkrævning udgjorde en tilsidesættelse af traktatens artikel 86.
The Court considers that the applicant seeks, by the present plea in law, to show that the contested decision is unlawful in that the Commission, in the circumstances of this case, should have taken a decision finding that SACEM's tariff practices constituted an infringement of Article 86 of the Treaty.
Sagsøgeren havde imidlertid ikke krav på, at Kommissionen traf en sådan beslutning, ej heller selv om Kommissionen måtte have været overbevist om, at den omhandlede praksis udgjorde en overtrædelse af traktatens artikel 86.
However, it is clear from the case-law cited above that the applicant was not entitled to obtain such a decision from the Commission, even if the latter had become persuaded that the practices at issue constituted an infringement of Article 86 of the Treaty.
Hvad angår anbringendets første led, som går ud på, at Kommissionens beslutning hviler på en urigtig retsopfattelse, bemærkes, at Kommissionen i sin »artikel 6skrivelse« havde fastslået, at »undersøgelsen ... på nuværende tidspunkt ikke [giver] grundlag for at fastslå, at betingelserne for at anvende artikel 86 er opfyldt for så vist angår størrelsen af de afgifter, der i øjeblikket anvendes af SACEM«, og at Kommissionen i den omtvistede beslutning fastholdt sin »vurdering og konklusion« i »artikel 6skrivelsen«.
As regards the first limb of the present plea, alleging an error of law by which the Commission decision is vitiated, it must be borne in mind that in its Article 6 letter the Commission found that 'at the present stage, the investigation provides no basis for concluding that the conditions for the application of Article 86 are fulfilled with regard to the level of the tariffs at present applied by SACEM' and that, in the contested decision, the Commission adhered to 'the judgment made and the conclusions set out' in its Article 6 letter.
Også selv om det måtte antages, at Kommissionens vurdering i en »artikel 6skrivelse« hviler på en urigtig retsopfattelse, finder Retten, at dette ikke ville kunne påvirke borgernes retsstilling for de nationale domstole.
Moreover, even if it were assumed that the Commission's appraisal in an Article 6 letter contained an error of law, the Court considers that such a circumstance could not affect the position of individuals in proceedings before national courts.
For det første er de nationale domstole på baggrund af kompetencefordelingen mellem dem og Kommissionen med hensyn til anvendelsen af traktatens artikel 85, stk. 1, og artikel 86 ikke bundet af en stillingtagen fra Kommissionens side til spørgsmålet om, hvorvidt disse bestemmelser finder anvendelse på en aftale eller en samordnet praksis.
In the first place, in view of the division of powers between the Commission and the national courts for the purposes of the application of Articles 85(1) and 86 of the Treaty the national courts are not bound by an appraisal by the Commission of the applicability or otherwise of those provisions to an agreement or concerted practice.
For det andet kan en national ret, såfremt den er i tvivl om rigtigheden af en af Kommissionen foretaget vurdering med hensyn til anvendeligheden af artikel 85, stk 1, og/eller artikel 86, forelægge Domstolen et præjudicielt spørgsmål i medfør af traktatens artikel 177.
In the second place, where an appraisal made by the Commission causes a national court to entertain doubts as to the applicability of Article 85(1) or Article 86, or both, that court has the right to refer a question to the Court of Justice for a preliminary ruling under Article 177 of the Treaty.
Det fremgår af konklusionen i »artikel 6skrivelsen«, at Kommissionen agtede at afvise sagsøgerens klage med den begrundelse, at sagen
In reviewing the legality of the contested decision, it is therefore necessary to consider whether the finding made in the Article 6 letter and repeated by implication in paragraph 5 of the contested decision necessarily supports the conclusion that the applicant's complaint should be rejected and the matter referred to the national courts.
Anbringendet kan herefter ikke tiltrædes.
It follows that the present plea in law must be rejected.
tilstrækkelig interesse for Fællesskabet til, at det kan begrunde en videre behandling af sagen.
that course seems appropriate to it at that stage of the procedure.
ikke havde tilstrækkelig interesse for Fællesskabet, og at dette skyldtes, at »de ... kritiserede former for praksis i det væsentlige kun har betydning på nationalt plan«, og at »der allerede er anlagt sager ved flere franske domstole«. Under disse omstændigheder finder Retten, at afvisningen af klagen i »artikel 6skrivelsen« ikke hvilede på, at der ikke forelå en overtrædelse af artikel 86.
It is apparent, in the present case, from paragraphs 6 and 8 of the contested decision that the Commission concluded, after its examination, that there was no sufficient Community interest in further investigation of the case, since the centre of gravity of the infringement was in France and similar cases were pending before several French courts and the French Conseil de la Concurrence.
I Automec II- sagen havde Kommissionen ganske vist — som påpeget af sagsøgeren — afvist klagen på grund af den manglende interesse for Fællesskabet uden at have foretaget nogen undersøgelse af sagen. Retten finder imidlertid, at Kommissionen kan beslutte at henlægge en klagesag med den begrundelse, at den ikke har tilstrækkelig interesse for Fællesskabet, ikke blot inden den har indledt en behandling af sagen, men også efter at den har foretaget visse undersøgelser, såfremt sagens manglende interesse for Fællesskabet konstateres på dette trin i sagen.
Similarly, in the letter of 20 October 1992, the Commission did not reject the applicant's complaint after finding that there had been no infringement of the Treaty competition rules but explained its definitive rejection of the complaint in paragraph 6 of the contested decision by saying that 'the centre of gravity of the alleged infringement is in France; its effects in the other Member States can be only very limited; consequently this case is not of particular importance to the functioning of the Common Market; the Community interest does not therefore require the Commission to deal with these complaints but requires that they be referred to the French national courts and administrative authorities'.
Tilsvarende afviste Kommissionen i skrivelsen af 20. oktober 1992 ikke sagsøgerens klage på grundlag af en konstatering af, at der ikke var sket en overtrædelse af traktatens konkurrenceregler, idet den i punkt 6 i beslutningen begrundede den endelige afvisning af klagen med, at »tyngdepunktet for den påståede overtrædelse ligger i Frankrig, at den kun kan have meget begrænsede virkninger i de andre medlemsstater, at sagen følgelig ikke har særlig betydning for fællesmarkedets funktion, og at Fællesskabets interesser derfor ikke gør det påkrævet at Kommissionen behandler klagerne, som i stedet bør henvises til de nationale domstole og de administrative myndigheder i Frankrig«.
As regards the essentially national effect of the practices criticized, namely the allegedly excessive and discriminatory rate of royalties charged by SACEM and SACEM's alleged refusal to allow French discothèques to use only the foreign repertoire, the Court considers that the fact that a course of conduct or a practice is liable to affect trade between Member States, within the meaning of Article 86 of the Treaty, does not in itself prevent the effects of that conduct from being confined essentially to the territory of a single Member State.
Det fremgår af den omtvistede beslutning, at Kommissionen, efter at have foretaget en undersøgelse, konkluderede, at sagen ikke havde tilstrækkelig interesse for Fællesskabet til, at behandlingen af sagen skulle fortsættes, fordi tyngdepunktet for den påståede overtrædelse lå i Frankrig, og da der allerede var indbragt tilsvarende sager for flere franske domstole og for det franske Konkurrenceråd.
In the present case, it is apparent from the documents before the Court that only French discothèques have been the victims of SACEM's allegedly abusive conduct and that the effects of the practices criticized, in so far as they were such as to affect trade between Member States, made themselves felt only in frontier areas.
Det følger heraf, at Kommissionens konklusion, hvorefter sagen ikke havde tilstrækkelig interesse for Fællesskabet hvilket var den eneste begrundelse for at afvise af klagen, på ingen måde var baseret på en antagelse om, at der ikke forelå en overtrædelse af traktatens artikel 86.
It follows from the foregoing that the Commission's conclusion that the case did not display a sufficient Community interest — that being the sole ground on which the complaint was rejected — was not based on the lack of any infringement of Article 86 of the Treaty.