natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hvis der findes forskellige kemiske eller bioteknologiske fremstillingsmetoder for et givet tilsætningsstof, kan det være nødvendigt at vurdere produkter fremstillet med forskellige metoder hver for sig.
In cases where chemical or biotechnological methods of production for a particular additive vary, it may be necessary to evaluate separately products made by different production processes.
Det kan i visse tilfælde også vise sig at være nødvendigt med forskellige specifikationer for sådanne produkter, selvom den væsentligste ingrediens, der udfører den teknologiske funktion, er den samme.
It may also be necessary in some instances to have separate specifications for such products even though the major component performing the technological function is the same.
Tilsætningsstoffer afledt af naturlige kilder
Food additives derived from natural sources
Tilsætningsstoffer afledt af naturlige kilder indeholder i nogle tilfælde relativ små mængder af det aktive princip.
Additives derived from natural sources may contain only relatively small proportions of the active principles.
I SCF's vurderinger af de sundhedsmæssige forhold for tilsætningsstoffer fra naturlige kilder, for hvilke der kun foreligger få oplysninger om specifik toksicitet, har Komitéen understreget, at de bør afledes af spiselige dele af planter, som normalt anvendes til føde, at de bør udvindes ved fysiske processer samt at deres anvendelse som tilsætningsstoffer ikke bør medføre indtagelser som er signifikant højere end hvad der generelt indtages fra naturlige fødekilder.
In the SCF safety evaluations of natural source additives, for which there is little specific toxicity information, the Committee has stressed that they should be derived from edible parts of plants normally used for food, extracted by physical processes, and that their use as additives should not lead to intakes which are significantly increased compared with intakes from natural food sources generally.
Der skal tages hensyn til disse principper ved udarbejdelsen af specifikationer.
These principles need to be taken into account when drawing up specifications.
Tilsætningsstoffer fra naturlige, men non-food kilder eller fra fødekilder, der anvendes udenfor Europa, skal gennemgås hver for sig både med hensyn til toksicitet og til specifikation.
Additives from natural but non-food sources, or from food sources used in parts of the world other than Europe, need to be considered on a case by case basis, both from the point of view of their toxicity and the specification.
For tilsætningsstoffer, der er afledt af naturlige kilder, kan der være behov for at fastsætte grænseværdier for mikrobiologiske forureninger og naturligt forekommende toksiner.
For food additives derived from natural sources, there may be a need to include limits for microbial contaminants and inherent natural toxicants.
Grænseværdier for tungmetaller er nyttige med henblik på at sikre, at undgåelige kilder til tungmetaller, især arsen, bly, kviksølv og cadmium, ikke bidrager unødigt til indtagelse af metaller med kosten.
Limits for heavy metals are useful in ensuring that avoidable sources of toxic metals, especially arsenic, lead, mercury and cadmium, do not contribute unnecessarily to intakes of metals from the diet.
Vi ønsker fortsat, at sådanne individuelle grænseværdier skal inkluderes i specifikationer, hvor der forekommer mulighed for tungmetalforurening.
We wish to see such individual limits continue to be included in specifications where there is a possibility of heavy metal contamination.
Eksisterende specifikationer for mange tilsætningsstoffer indeholder også grænseværdier for indholdet af arsen og bly og, mindre hyppigt, cadmium og kviksølv.
Existing specifications for many additives include limits for the content of arsenic and lead and, less commonly, cadmium and mercury.
Disse grænser kan variere afhængigt af den mængde af et givet tilsætningsstof, som skal tilsættes til levnedsmidler for at opnå den ønskede teknologiske funktion.
These limits may vary depending on the quantities of particular additives which need to be added to foods to achieve their technological function.
Eksempelvis kan det være nødvendigt at sætte grænsen lavere for tilsætningsstoffer, der anvendes i større mængder i det enkelte levnedsmiddel (f. eks. fyldstof-sødestoffer, tyggegummibaser, fortykningsmidler, stabilisatorer og emulgatorer) end for tilsætningsstoffer, der optræder i små mængder.
For example, the limits may need to be lower for additives used in larger quantities in individual foods (e.g. bulk sweeteners, chewing gum bases, thickeners, stabilisers and emulsifiers), than for additives present in small amounts.
Komitéen anbefaler, at grænserne for de enkelte metaller om nødvendigt justeres ud fra princippet, at jo højere det maksimale tilladte tilsætningsniveau er, desto lavere skal grænseværdien for tungmetallet være.
The Committee recommends that limits for individual metals should be revised, if necessary, using the principle that the higher the maximum permitted level of addition of the additive to food, the lower the heavy metal limit needs to be.
Vi finder det imidlertid ikke nødvendigt at stræbe efter at reducere grænserne til den lavest opnåelige detektionsgrænse, eftersom den høje fortyndingsgrad af tilsætningsstofferne i levnedsmidler gør, at tilsætningsstoffernes samlede bidrag til metalindtagelsen sammenlignet med andre kilder almindeligvis er negligeabelt.
However, we do not consider it necessary to strive to reduce limits to the lowest achievable limit of detection since the high dilution of additives in food is such that the overall contribution of additives to metal intakes is generally negligible compared with other sources.
Mange eksisterende specifikationer indeholder også en samlet grænseværdi for tungmetaller i alt, udtrykt i form af bly.
Many existing specifications also include an overall limit for total heavy metals, expressed as lead.
Komitéen er blevet gjort opmærksom på, at der kan herske nogen forvirring om hvad der er omfattet af udtrykket "tungmetaller i alt", og at den "fællestest" der for indeværende anbefales i JECFA's specifikationer5(alle metaller giver en farvereaktion med hydrogensulfid), i vidt omfang betragtes som utilfredsstillende og almindeligvis ikke længere anvendes.
It has been brought to the Committee's attention that there may be some confusion about what the term "total heavy metals" includes and that the "catch-all" test currently recommended in JECFA specifications5(all metals giving a colour with hydrogen sulphide) is widely regarded as unsatisfactory and generally is no longer used.
I forbindelse med diskussionen af denne problemstilling ønsker Kommissionen muligvis at notere sig, at det er Komitéens opfattelse, at eftersom virkningerne af tungmetaller ikke vides at være additive eller synergistiske, er der ikke nogen toksikologisk begrundelse for en samlet grænseværdi for tungmetaller, forudsat at de enkelte toksiske tungmetaller kontrolleres, jf. diskussionen ovenfor.
In discussing this problem, the Commission may wish to note that the Committee considers that since heavy metals are not known to be additive or synergistic in their actions, there is no need on toxicological grounds for an overall limit on heavy metals provided there is control of the individual toxic heavy metals, as discussed above.
Der er således hverken et analytisk eller sundhedsmæssigt grundlag for den nuværende metode, som udtrykker tungmetaller som bly.
Thus, the currently recommended method, which expresses total heavy metals as lead, has neither an analytical not a health basis.
Yderligere specifikke bemærkninger vedrørende tungmetaller i farve- og sødestoffer er anført nedenfor i de relevante afsnit med forslag til specifikationer for disse kategorier af tilsætningsstoffer
Further specific comments about heavy metals in colours and sweeteners will be found below in the relevant paragraphs on the draft specifications for these categories of additives.
Rester af opløsningsmidler
Solvent residues
Der foreligger udtalelser fra SCF om en række forskellige opløsningsmidler, som der bør tages hensyn til ved fastsættelse af renhedskriterier for rester af enkelte opløsningsmidler og opløsningsmidler i alt i tilberedninger af tilsætningsstoffer, dog under hensyntagen ti] den sandsynlige fortynding af eventuelle rester af opløsningsmidler, når tilsætningsstoffet integreres i levnedsmidlet.
SCF opinions on a number of individual solvents are available and these should be borne in mind when setting purity criteria for individual and overall solvent residues in additive preparations, but taking account of the likely dilution of any solvent residues when the additive is incorporated into foods.
Bemærkninger til forslagene til specifikationer for farvestoffer
Comments on draft specifications for colours
Vi bemærker, at visse specifikationer afviger fra dem i Codex.
We note that some of the specifications deviate from Codex ones.
Sådanne ændringer er muligvis hensigtsmæssige, men vi anbefaler, at forslagene til EU-specifikationer sammenlignes med dem, iler findes i Codex med henblik på at sikre, at eventuelle afvigelser er nødvendige og at ændringerne er logiske og konsistente.
Such changes may be appropriate but we recommend that the draft EU specifications be compared to the existing Codex ones to ensure that any differences are necessary and that the changes are logical and consistent.
Et antal ikkesulfonerede primære aromatiske aminer vides at være kræftfremkaldende i dyr, og nogle få er påviseligt carcinogene i mennesker.
A number of unsulphonated primary aromatic amines are known to be carcinogenic in animals and a few are proven human carcinogens.
Det anbefales at begrænse indholdet af ikkesulfonerede primære aromatiske aminer i azo-farver til højst 0,01% (beregnet som anilin). Aromatiske aminer, som er sulfonerede på alle aromatiske eller konjugerede ringstrukturer betragtes som værende forbundet med lav risiko, og behøver normalt ikke kontrolleres med grænseværdier.
Limiting the amount of unsulphonated primary aromatic amines in any azo colour to not more than 0.01% (calculated as aniline) is recommended.
Sulfonerede aromatiske aminer ud over de væsentligste farvekomponter bør begrænses til højst 0,5% af den samlede mængde.
Sulphonated aromatic amines other than the principal coloured components should be limited to not more than 0.5% of the total.
Grænseværdierne for tungmetaller i farvestoffer (samt eventuelt andre kategorier tilsætningsstoffer) behøver nogen grad af rationalisering.
Limits for heavy metals in colours (and perhaps other categories of additive) need some rationalisation.
Eksempelvis er der ikke for alle farvestoffer sandsynlighed for kviksølvforurening, og dog har alle grænseværdier for kviksølv.
For example, not all colours are likely to be contaminated with mercury yet all have limits for mercury.
Omvendt, er der ingen af forslagene til specifikationer for farvestoffer, der indeholder en grænseværdi for cadmium.
Conversely, none of the draft specifications for colours have any limits for cadmium.
Kilder og produktionsmetoder må undersøges for hvert enkelt farvestof med henblik på at konstatere, om der er behov for grænseværdier for kviksølv og cadmium.
Sources and methods of production need to be examined for each individual colour to see whether limits for mercury and cadmium are needed.
Der er især behov for fornyet behandling af kviksølvgrænsen for karamel; mens grænserne for arsen og bly i karamel er lavere end for andre farver, er grænseværdien for kviksølv i karamel dobbelt så høj som i andre farver til trods for, at dette farvestof tilsættes til levnedsmidler i langt større mængder end andre farvestoffer (se ligeledes de generelle bemærkninger vedrørende de anvendte mængder under "Tungmetaller" ovenfor).
A re-examination of the mercury limits for Caramel is particularly needed; whilst the limits for arsenic and lead in Caramel are lower than for other colours, the limit for mercury in Caramel is twice that for other colours, yet this colour is often added to food in much higher quantities than are other colours (see also general comments relevant to quantities used under "Heavy metals" above).
Farver hidrørende fra naturlige kilder
Colours derived from natural sources
Disse bør revideres i lyset af de generelle bemærkninger til "Tilsætningsstoffer hidrørende fra naturlige kilder" ovenfor.
These should be reviewed in the light of the general comments made under "Food additives derived from natural sources" above.
Indholdet af 2-acetyl-4-tetrahydroxybutylimidazol (THI) i ammoniakkaramel bør ikke overskride 10 mg/kg. (SCF udtalelse, under udgivelse).
The context of 2-acetyl-4-tetrahydroxybutylimidazole (THI) in Ammonia caramel should not exceed 10 mg/kg (SCF opinion, in press).
GENERELLE KOMMENTARER TIL SPECDTKATIONER
SPECIFICATIONS FOR FOOD ADDITIVES
Bemærkninger til forslagene til specifikationer for sødestoffer
Comments on draft specifications for sweeteners
Sådanne ændringer er muligvis hensigtsmæssige, men vi anbefaler, at forslagene til EU-specifikationer sammenlignes med dem, der findes i Codex med henblik på at sikre, at eventuelle afvigelser er nødvendige og at ændringerne er logiske og konsistente.
Such changes may be appropriate but we recommend that the draft EU specifications be compared to the existing Codex ones to ensure that any differences are necessary and that the changes are logical and consistent.
Der er i nogen grad behov for rationalisering af grænseværdierne for tungmetaller i sødestoffer.
Limits for heavy metals in sweeteners need some rationalisation.
Ingen af forslagene til specifikationer for sødestoffer indeholder grænseværdier for kviksølv eller cadmium.
None of the draft specifications for sweeteners have limits for mercury or cadmium.
Nogle indeholder ingen grænseværdi for bly (cyklaminsyre samt saccharin og dets salte), mens grænsen for bly i andre varierer mellem 1, 3 og 10 mg/kg.
Some do not have limits for lead (Cyclamic acid and Saccharin and its salts), whilst limits for lead in others vary between 1, 3 and 10 mg/kg.
Afhængig af kilder og produktionsmetoder er der i visse tilfælde muligvis ikke behov for specifikke grænseværdier, men dette bør undersøges.
Depending on sources and methods of production specific limits may not be necessary in some cases, but this should be checked.
Tilsvarende kan der være acceptable begrundelser for de varierende grænseværdier for bly (f.eks. betinget af den maksimale mængde tilsætningsstof, der er tilladt i levnedsmidler), men dette bør ligeledes undersøges, og der bør, hvor det er muligt, anvendes konsistente grænseværdier.
Similarly, there may be acceptable reasons for varying lead limits (e.g. related to the maximum amount of the additive permitted in foods) but this too should be checked and a consistent limit applied wherever possible.
SCF har kommenteret aspartams nedbrydningsprodukt, diketopiperazin (5 benzyl-3, 6-dioxo-2-piperazineddikesyre), og fastsat en ADI på 0 - 7,5 mg/kg lgv6.
The SCF has commented on the breakdown product of aspartame, diketopiperazine (5 benzyl-3, 6-dioxo-2-piperazineacetic acid), and set an ADI of 0 - 7.5 mg/kg bw6.
Diketopiperazin-indholdet i aspartam som leveret produkt bør ikke overstige 1,5 %.
The content of diketopiperazine in the product aspartame as supplied should not exceed 1.5%.
Mens hovedparten af det toksiske stof cyclohexylamin, afledt af cyclaminsyre, fremkommer ved metabolisk konvertering in vivo efter indtagelse, er der behov for at begrænse indholdet af cyclohexamin i cyclaminsyre og natrium- og calciumsalte deraf som fremstillet produkt til ikke over 2 mg/kg.
Whilst the majority of the toxic substance cyclohexylamine, derived from cyclamic acid, is generated from metabolic conversion in vivo atter ingestion, there is a need to limit the content of the cyclohexylamine in cyclamic acid and its sodium and calcium salts as manufactured to not more than 25 mg/kg, and to limit the content of dicyclohexylamine to not more than 2 mg/kg.
Dermed skulle det sikres, at den samlede eksponering over for cyclohexamin bestående af det indtagne stof samt det, der eventuelt dannes in vivo, falder inden for den midlertidige ADI på 0-11 mg/kg lgv, udtrykt som cyclaminsyre, som er baseret på cyclohexamins toksicitet6
This should ensure that the exposure to cyclohexylamine from that ingested and that which may be formed in vivo is within the temporary ADI of 0 - 11 mg/kg bw, expressed as cyclamic acid, which is based on the toxicity of cyclohexylamine6, 7.
Rapporter fra Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler (Tiende Serie) (1980).
Reports of the Scientific Committee for Food (Tenth Series) (1980).
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Luxembourg.
Commission of the European Communities, Luxembourg.
Rapporter fra Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler (Sekstende Serie) (1985).
Reports of the Scientific Committee for Food (Sixteenth Series) (1985).
Rapporter fra Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler (Enogtyvende Serie) (1989).
Reports of the Scientific Committee for Food (Twenty-first Series) (1989).
At afgive udtalelse om de sundhedsmæssige forhold vedrørende sorbinsyre og salte deraf som konserveringsmidler til levnedsmidler.
To advise on the safety in use of sorbic acid and its salts as preservatives for foodstuffs.
Disse stoffer er ikke tidligere blevet vurderet af Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler skønt de allerede er omfattet af Direktiv 64/54 EØF.
These compounds have not been previously evaluated by the Scientific Committee for Food although they are already included in the Directive 64/54/EEC.
Sorbinsyre samt calcium-, kalium- og natriumsalte deraf er imidlertid blevet vurderet af the Joint FAO/WHO Expert Committee on Food Additives (JECFA) ved en række møder siden 1961, og natriumsorbat blev specifikt genvurderet i 1985.
Sorbic acid and its calcium, potassium and sodium salts have been evaluated, however, by the Joint FAO/WHO Expert Committee on Food Additives (JECFA) at several meetings since 1961 and sodium sorbate was specifically reevaluated in 1985.
Hovedparten af de toksikologiske data, der ligger til grund for denne vurdering, er tidligere sammenfattet i en monografi udgivet af WHO i 1974.
Most of the toxicological data, on which the present evaluation is based, have been previously summarized in a monograph published by WHO in 1974.
Yderligere data er hentet fra en litteratursøgning udført af Levnedsmiddelstyrelsen i Danmark.
Additional data were culled from a literature search carried out by the National Food Agency of Denmark.
Denne dokumentation omfatter nye undersøgelser af de biokemiske aspekter, en langtidsundersøgelse af kronisk toksicitet/ carcinogenicitet af sorbinsyre i rotter, 2-års undersøgelser i mus og rotter med kaliumsorbat, teratogenicitetsundersøgelser i mus og rotter med kaliumsorbat, et stort antal in vitro og in vivogenotoksicitetsundersøgelser med sorbinsyre, kaliumsorbat og natriumsorbat, særlige undersøgelser af sorbaters reaktion med nitrit samt seks yderligere undersøgelser i mennesker med særlig vægt på sorbaters allergene virkning.
These data included new investigations on biochemical aspects, a longterm chronic toxicity/carcinogenicity study on sorbic acid in rats, 2-year studies in mice and rats with potassium sorbate, teratogenicity studies in mice and rats with potassium sorbate, a large number of in vitro and in vivo genotoxicity studies with sorbic acid, potassium sorbate and sodium sorbate, special studies on the reactions of sorbates with nitrite, and six further studies in humans with particular emphasis on the allergenicity of sorbates.
Lige som andre kortkædede fedtsyrer metaboliseres sorbinsyre let. Både mennesker og rotter anvender tilsyneladende de samme metaboliseringsmekanismer til oxydering af sorbater.
Sorbic acid is readily metabolised like other short-chain fatty acids.
Under normale betingelser oxyderes sorbinsyre næsten fuldstændigt til kuldioxid og vand.
Under normal conditions there is almost complete oxidation of sorbic acid to carbon dioxide and water.
Langtids-carcinogenicitetsundersøgelser med op til 10% sorbinsyre i foderet er udført i mus og rotter uden tegn på carcinogen effekt.
Longterm carcinogenicity studies with sorbic acid up to 10% in the animal feed have been conducted in mice and rats without showing any carcinogenic effects.
De ret høje og stærkt spredte udvalgte doser, der anvendtes i de nyere undersøgelser, muliggør kun fastsættelse af 1,5% i rotter og 1% i mus som tilnærmede nuleffektniveauer (NOEL), mens tidligere undersøgelser med lavere og mere tæt udvalgte doser har vist, at det mere nøjagtigt fastsatte NOEL for kaliumsorbat og sorbinsyre er 5% i begge arter.
The rather high and widely spaced selected dosages used in the newer studies only permit the establishment of 1,5% in the rat and 1% in the mouse as approximate NOELs, while the earlier studies with lower and more closely spaced dosages showed the more accurately determined NOEL for potassium sorbate and sorbic acid to be 5% in both species.
I den nyere undersøgelse i mus fandtes en statistisk signifikant stigning i levervægt i hundyr ved alle testede doseringsniveauer, men da denne ikke var ledsaget af histopatologiske ændringer, betragtedes den ikke som relateret til behandlingen.
In the newer mouse study a statistically significant increase in liver weight was found in females at all dose levels tested but this was not accompanied by histopathological changes and therefore not considered to be treatment-related
Den eneste undersøgelse, der rapporterer en carcinogen effekt på leveren i mus, anvendte foder indeholdende 15% sorbinsyre.
The only study reporting a carcinogenic affect on the liver of mice used a diet containing 15% sorbic acid.
Der foreligger kun en summarisk sammenfatning af denne undersøgelse til vurdering, og den er ikke tilstrækkelig detaljeret til fortolkning af undersøgelsens rapporterede resultater.
Only a summary abstract of this study is available for evaluation and it does not give enough details to interpret the reported findings of the study.
Antallet af dyr pr. gruppe var for lavt efter nutidig standard, tilsyneladende er der kun testet et enkelt doseringsniveau og der foreligger ingen oplysninger om den historiske forekomst af levertumorer i den anvendte musestamme.
The number of animals per group was too small by modern standards, only one dose level appears to have been tested and no information is given on the historical incidence of liver tumours in the mouse strain used.
I lyset af resultaterne af alle de øvrige langtidsundersøgelser er det rimeligt at se bort fra disse resultater.
In the light of the results of all the other longterm studies it is reasonable to set aside these results.
Sorbinsyre og kaliumsorbat, som overholder de relevante specifikationer, fremkalder ikke tumorer ved oral eller subkutan indgift.
Sorbic acid and potassium sorbate complying with the appropriate specifications do not cause tumours when administered orally or subcutaneously.
Langtidsundersøgelser med sorbinsyre, som ligeledes indeholdt parasorbinsyre, viste ingen tegn på carcinogent potentiale ved oral indgift i mus og rotter.
Longterm studies with sorbic acid containing also parasorbic acid showed no evidence of any carcinogenic potential when administered orally to mice and rats.
Eksperimentalundersøgelser med henblik på at klarlægge sorbinsyres sandsynlige virkningsmekanisme i forbindelse med den induktion af hepatomer, der var rapporteret i undersøgelser i mus, har vist, at høje doser (15%) i foderet kan reducere lipidperoxid- og glutathionniveauet i leveren og fremkalde hepatiske peroxisomale enzymaktiviteter.
Experimental studies to elucidate the probable mechanism by which sorbic acid may be involved in the induction of hepatomas, which had been reported in studies on mice, have indicated that high doses (15%) of sorbic acid in the diet may reduce the levels of lipid peroxides and glutathione in the liver and induce hepatic peroxisomal enzyme activities.
Imidlertid kan disse undersøgelser endnu ikke tjene som grundlag for endelige forklaringer.
However, final explanations cannot yet be based on these studies.