natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Domstolen bemærkede hertil, at det fremgår af de omtvistede bestemmelser, hvis formål er at tillægge de berørte myndigheder de nødvendige beføjelser, således at det kan undgås, at EUGFL afholder udgifter i forbindelse med interventionsforanstaltninger, der er gennemført på en måde, der ikke er i overensstemmelse med fællesskabsretten, at Kommissionen har kompetence til at foretage en efterfølgende kontrol af den oprindelige klassificering af olien.
It is clear from the provisions in question, the object of which is to give the authorities concerned the necessary powers to prevent the EAGGF from being charged with expenditure for intervention transactions which have not been carried out in accordance with Community law, that the Commission has power subsequently to check the initial classification of oil.
Domstolen tilføjede, at det er en betingelse for, at en efterfølgende kontrol af den oprindelige klassificering af olien er effektiv, at Kommissionen har mulighed for at anvende en hvilken som helst analysemetode, der med sikkerhed kan belyse, om de kriterier, der er fastsat i de gældende bestemmelser, er blevet overholdt i forbindelse med klassificeringen af olien, da den blev tilbudt til intervention.
It may be added in that respect that for inspection subsequent to the initial classification of the oil to be effective the Commission must have power to apply any system of analysis which reliably elucidates whether the classification of the oil or its delivery into intervention observe the criteria of abolition referred to in the applicable Community rules.
Artikel 3, stk. 2, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3472/85 af 10. december 1985 skal fortolkes således, at så længe der ikke er vedtaget fællesskabsretlige bestemmelser, foretages undersøgelsen af de organo!epti ske karakteristika for jomfruolie til spisebrug i henhold til nationale procedurer, hvis eneste formål er at fastslå de karakteristika, der i henhold til de fællesskabsretlige bestemmelser kræves opfyldt for at klassificere olivenolie på grundlag af de heri angivne betegnelser.
Article 3(2) of Commission Regulation (EEC) No 3472/85 of 10 December 1985 must be interpreted as meaning that, so long as no Community rules had been adopted, the examination of the organoleptic characteristics of edible virgin olive oil is to be carried out in accordance with national procedures whose sole purpose must be to establish the characteristics required by the provisions of Community law for classification according to the designations contained in those provisions.
I henhold til fællesskabsretten kan Kommissionen på grundlag af strengt pålidelige metoder efterprøve, at interventionsopkøbene er foretaget forskriftsmæssigt og i den forbindelse foretage en kontrol, som ikke blot er en gentagelse af de analyser, der er foretaget, da olien blev tilbudt til intervention."
As Community law now stands Article 3(2) of the Commission Regulation (EEC) No 3472/85 of 10 December 1985 must be interpreted as meaning that the organoleptic examination of virgin olive oil on purchase into intervention is to be carried out according to national
Generaladvokat Marco Darmon fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (S.iette Afdeling) den 18. iuni 1991.
Case C-302/90: Caisse Auxiliare d'Assurance Maladie-Inval idité (CAAMI) and Another ν Ν. and J. Faux - 15.10.1991
Sag C-302/90: Caisse auxiliaire d'assurance maladie-Invalidité (CAAMI) m.fl. mod N. og J. Faux 15.10.1991 (Præjudiciel) "Social sikring af grænsearbejdere - forordning nr. 36/63" (Femte Afdeling)
Those questions were raised in proceedings brought by Napoléon and Jocelyne Faux, in their capacity as next of kin of Mrs Desse, who died during the course of the proceedings against the Caisse Auxiliare d'Assurance Maladie-Invalidité (hereinafter referred to as "CAAMI") and the Institut National d'Assurance Maladie-Invalidité (hereinafter referred to as "INAMI") as intervener.
Ved dom af 28. september 1990, indgået til Domstolen den 5. oktober s.a., havde Cour du travail de Mons i medfør af EØF-Traktatens artikel 177 anmodet Domstolen om en afgørelse af fire præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af Rådets forordning nr. 36/63/EØF af 2. april 1963 om social sikring af grænsearbejdere (EFT nr. 62 af 20.4.1963, s. 1314) og Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelsen af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (EFT 1971 II, s. 366).
Mrs Desse, a French national, who worked in Belgium as a frontier worker from 25 February 1957 to 4 December 1970, when she was dismissed, received unemployment in France until 11 October 1971 with a single interruption between 2 and 21 February 1971 when she received sickness benefit from the Belgian insurance institution.
Desse, der var fransk statsborger og havde arbejdet i Belgien som grænsearbejder fra den 25. februar 1957 til den 4. december 1970, hvor hun blev afskediget, modtog arbejdsløshedsunderstøttelse i Frankrig til den 11. oktober 1971 med en afbrydelse fra den 2. til den 21. februar 1971, i hvilket tidsrum hun oppebar ydelser i anledning af sygdom fra den belgiske sikringsinstitution.
The first question from the national court asks essentially whether Article 1(c) of Regulation No 36/63 must be interpreted as meaning that a frontier worker loses that status if he is wholly unemployed.
Desse blev erklæret uarbejdsdygtig af CAAMI fra den 12. oktober 1971 til den 30. september 1980, hvor hun gik på pension.
Article 19(1) concerns the entitlement to benefit of "a frontier worker who is wholly unemployed".
Alligevel afslog CAAMI ved afgørelse af 11. maj 1973 at udbetale hende ydelser i anledning af sygdom eller invaliditet.
Article 10 provides that "a frontier worker who, in accordance with the provisions of Article 9(1) or (2) receives unemployment benefit provided for by the legislation of a Member State is entitled during the same period, along with members of his family, to benefits in kind from the institution of the place of his residence".
Det første spørgsmål
Second question
Den forelæggende ret ønskede med sit første spørgsmål først fremmest en afgørelse af, om artikel 1, litra c), i forordning nr. 36/63 skal fortolkes således, at en arbejdstager mister sin status som grænsearbejder, fordi han er helt arbejdsløs.
The second question from the national court asks essentially whether a frontier worker who is wholly unemployed can claim benefit in respect of initial incapacity for work and thereafter invalidity from the competent institution of the last employment.
Artikel 19, stk. 1, i nævnte forordning omhandler de ydelser, som en grænsearbejder, der er helt arbejdsløs, har ret til.
First of all as regards benefit for incapacity to work it is sufficient to point out that since a wholly unemployed frontier worker retains his status as a frontier worker, Article 6 of Regulation No 36/63, which makes the Member State of employment responsible for pecuniary benefit for sickness which the frontier worker may claim if he resided on the territory of that State, applies in the present case.
Og artikel 10 indeholder en bestemmelse om, at en grænsearbejder, der i medfør af bestemmelserne i artikel 19, stk. 1 eller stk. 2, får udbetalt ydelser i anledning af arbejdsløshed på grundlag af en medlemsstats lovgivning, i samme periode ligesom sine familiemedlemmer har ret til naturalieydelser fra den udbetalende institution på det sted, hvor han bor.
As regards invalidity benefit of a wholly unemployed frontier worker Article 13(9) of Regulation No 1408/71, in the version in force during the relevant period, provides that invalidity benefits are the responsibility of the institution of the Member State whose legislation applied when the incapacity to work followed by invalidity occurred, provided that the person concerned satisfies the conditions required by that legislation.
Af disse bestemmelser fremgår, at en arbejdsløs grænsearbejder bevarer status som grænsearbejder.
In a situation such as that referred to in the present case, it must be accepted that the Member State whose legislation applied when the wholly unemployed frontier worker's incapacity to work occurred could only be the State of the last employment.
Det andet spørgsmål
Third question
Den nationale ret ønskede med sit andet spørgsmål først og fremmest en afgørelse af, om en grænsearbejder, der er helt arbejdsløs, kan gøre krav på ydelser i anledning af uarbejdsdygtighed og dernæst i anledning af invaliditet over for den kompetente institution i den medlemsstat, hvor hans sidst har været beskæftiget.
The third question from the national court asks essentially whether although the period of full unemployment of a frontier worker, required under Article 90(1) of Regulation No 36/63 to claim unemployment benefit in the Member State of residence, is not recognized as a period of insurance or a period treated as such, it is to be regarded as such a period in the State of last employment, whose legislation which applies at the relevant
Domstolen udtalte, at det af forelæggelsesdommen fremgik, at den kompetente belgiske institution havde afslået at udbetale Desse ydelser som omhandlet med den begrundelse, at den periode, i hvilken hun havde fået udbetalt ydelser i anledning af arbejdsløshed i Frankrig, der var bopælsstaten, ikke i sidstnævnte stat var blevet anerkendt som en forsikringsperiode.
It appears from the order making the reference that the competent Belgian institution refused Mrs Desse the benefits in question on the ground that the period during which she received unemployment benefit in France, the State of her residence, was not recognized there as a period of insurance.
Domstolen udtalte herved, at rigtignok anføres det både i forordning nr. 3 og i forordning nr. 1408/71, der finder anvendelse på det foreliggende tilfælde, at "forsikringsperioder" betyder de perioder, der i den lovgivning, i henhold til hvilken de er blevet tilbagelagt, defineres eller anerkendes som sådanne.
It is true that both Regulation No 3 and Regulation No 1408/71, which apply in the present case, state that "periods of insurance" means periods defined or recognized as such by the legislation under which they were completed.
Imidlertid, fortsatte Domstolen, ville denne fortolkning i en situation som den i hovedsagen omhandlede føre til, at en grænsearbejder, der har ladet sig registrere som arbejdsløs i den medlemsstat, hvor han har sin bopæl, jf. forordning nr. 36/63, i den medlemsstat, hvor han sidst har været beskæftiget, ikke kan få udbetalt ydelser i anledning af uarbejdsdygtighed, som han havde kunnet gøre krav på, hvis han havde ladet sig registrere som arbejdssøgende i denne medlemsstat, og følgelig dersom hans arbejdsløshedsperiode dér havde været ligestillet med en forsikringsperiode.
However, in a situation such as that in the present case, that interpretation would lead to a frontier worker, who was registered as unemployed in the Member State of residence in accordance with Regulation No 36/63 is refused in the Member State of last employment the invalidity benefit which he could have claimed if he had been registered as seeking employment in that State and if in consequence his period of unemployment had been treated there as a period of insurance.
Domstolen henviste til sin faste praksis, hvorefter målet for Traktatens artikler 48-51 ikke ville blive nået, hvis arbejdstagerne som følge af udøvelsen af deres ret til fri bevægelighed skulle miste de fordele i form af tryghed, som de under alle omstændigheder sikres, hvis kun en enkelt medlemsstats lovgivning finder anvendelse.
The Court has consistently held that the aim of Articles 48 to 51 would not be attained, If as a consequence of the exercise of their right to freedom of movement, workers were to lose advantages in the field of social security guaranteed to them in any event by the laws of a single Member State.
Af det anførte fulgte, at bestemmelserne om fastlæggelse af forsikringsperioderne i forordningerne nr. 3 og 1408/71 ikke kan fortolkes således, at de fører til, at vandrende arbejdstagere mister de fordele, som de havde kunnet gøre krav på alene i henhold til lovgivningen 1 en medlemsstat, og hermed lægge sig hindrende i vejen for realiseringen af formålet med Traktatens artikler 48-51.
It follows from the above that the provisions on the definition of periods of insurance of Regulations No 3 and 1408/71 may not be interpreted in such a way as to lead to depriving migrant workers of the benefits which they could have claimed under the single legislation of a Member State and thus frustrating the aim pursued by Articles 48 to 51 of the Treaty.
Artikel 1, litra c), i Rådets forordning nr. 36/63/EØF af 2. april 1963 om social sikring af grænsearbejdere (EFT 1963, nr. 62, s. 1314), skal fortolkes således, at en arbejdstager ikke mister sin status som grænsearbejder, fordi han er helt arbejdsløs.
Article 1(c) of Regulation (EEC) No 36/63 of the Council of 2 April 1963 on social security for frontier workers must be interpreted as meaning that a frontier worker does not lose that status by virtue of the fact that he is wholly unemployed;
Efter dé regler, der gælder for det i hovedsagen omhandlede tilfælde, kán en grænsearbejder, der er helt arbejdsløs, gøre krav på ydelser i anledning af uarbejdsdygtighed i henhold til artikel 6, stk. 1, i Rådts forordning nr. 36/63/EØF af 2. april 1963 om social sikring af grænsearbejdere (EFT 1963, nr. 62, s. 1314) og derefter på ydelser i anledning af invaliditet, i medfør af artikel 39, stk. 1 og stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (EFT 1971 II, s. 366).
According to the law applicable in the main proceedings, a frontier worker who is wholly unemployed may claim benefits for incapacity for work by virtue of Article 6(1) of Regulation (EEC) No 36/63 of the Council of 2 April 1963 on social security for frontier workers and thereafter invalidity benefits by virtue of Article 39(1) and (2) of Regulation (EEC) No 1408/71 of the Council of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons and their families moving within the Community;
Det tidsrum, i hvilket en grænsearbejder, der i medfør af artikel IS», stk. 1, i Rådets forordning nr. 36/63/EØF af 2. april 1963 om social sikring af grænsearbejdere (EFT 1963, nr. 62, s. 1314) skal have udbetalt ydelser i anledning af arbejdsløshed, skal - selv om dette tidsrum ikke i sidstnævnte stat anerkendes som forsikringsperioder eller dermed ligestillede perioder - anses for en sådan periode i den stat, hvor arbejdstageren senest havde beskæftigelse, og hvis lovgivning, som er anvendelig for den pågældende periode, ligestiller arbejdsløshedsperioder, der er tilbagelagt på dens område med perioder, der er omfattet af sygeforsikring."
8 the Council of 2 April 1963 on social security for frontier workers, to exercise his rights to unemployment benefit in the Member State of residence, although not recognized in that State as a period of insurance or a period treated as such, must be regarded as such a period in the Member State in which he was last employed, whose legislation, applicable at the material time, assimilated periods of unemployment spent on its territory to sickness-insurance periods.
Generaladvokat Carl Otto Lenz fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet den 3. Juli 1991.
Mr Advocate General Carl Otto Lenz delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 3 July 1991.
Han föreslog følgende besvarelse af de forelagte spørgsmål:
A frontier worker who became unemployed could, so long as Regulation No 36/63 applied, claim in accordance with Article 6 sickness benefit in kind according to the State of employment.
"På baggrund af det anførte (efter de resultater, jeg er nået frem til, finder jeg det ikke fornødent at beskæftige mig med det fjerde spørgsmål, der er rent subsidiært) mener jeg, at der er grundlag for at besvare de forelagte spørgsmål på følgende måde:
If in the State of employment of a frontier worker who has become unemployed periods of unemployment are deemed periods of insurance for the grant of invalidity benefits, it cannot be inferred from the fact that the frontier worker was required under Article 19 of Regulation No 36/63 to claim unemployment benefits in the State of his residence or the periods of the unemployment are not deemed periods of insurance in that State that in such case the State of employment does not have to treat periods of unemployment as periods of insurance."
En grænsearbejder, der er blevet arbejdsløs, har, så længe forordning nr. 36/63 var gældende, efter artikel 6 kunnet gøre krav på kontantydelser i anledning af sygdom efter beskæftigelsesstatens lovgivning.
(Preliminary ruling) (Agriculture - Preserved mushrooms - Protective measures) (Sixth Chamber)
Om der kan ske udbetaling af ydelser i anledning af invaliditet for et tidsrum, der er begyndt efter forordning 1408/71's ikrafttræden, og som er afsluttet før forordning nr. 2793/81's ikrafttræden, afgøres efter artikel 39, stk. 1 og stk. 2, i forordning nr. 1408/71.
By Order of 24 October 1989, which was received at the Court on 24 January 1990, the Bundesfinanzhof referred to the Court under Article 177 of the EEC Treaty two questions for a preliminary ruling on the interpretation and validity of Commission Regulation (EEC) No 3429/80 of 29 December 1980 adopting protective measures applicable to imports of preserved mushrooms (0J No L 358, p. 66).
Såfremt arbejdsløshedsperioder i den beskæftigelsesstat, hvor en grænsearbejder er blevet arbejdsløs, anses for ligestillede perioder, for så vidt angår udbetaling af ydelser i anledning af uarbejdsdygtighed, kan det ikke, fordi grænsearbejderen efter artikel 19 i forordning nr. 36/63 har været forpligtet til at kræve ydelser i anledning af arbejdsløshed i bopælsstaten, eller fordi arbejdsløs hedsperioder i sidstnævnte stat ikke anses for ligestillede perioder, gøres gældende, at beskæftigelsesstaten heller ikke i et sådant tilfælde skal anse arbejdsløshedsperioder for ligestillede perioder".
Those questions arose in proceedings between the Hauptzollamt Hamburg-Jonas and Verner Faust Offene Handelsgesellschaft, Hamburg, on the payment of an additional amount of DM 4 310 610.10 which the Hauptzollamt demanded under Council Regulation No 1697/79 of 24 July 1979 on the post-clearance recovery of import duties or export duties which had not been required of the person liable for payment on goods entered for a customs procedure involving the obligation to pay such duties (OJ L 197, p. 1) and Regulation No 3429/80.
Hamburg 16.10.1991 (Præjudiciel) "Landbrug - champignonkonserves - beskyttelsesforanstaltninger" (Sjette Afdeling)
"(1) Is an additional amount under Article 1 of Commission Regulation No 3429/80 also to be levied in the case of preserved mushrooms which have been released into free circulation without a valid import licence?
Ved kendelse af 24. oktober 1989 indgået til Domstolen den 24. januar 1990 havde Bundesfinanzhof i medfør af EØF-Traktatens artikel 177 stillet to præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen og gyldigheden af Kommissionens forordning (EØF) nr. 3429/80 af 29. december 1980 om fastsættelse af beskyttelsesforanstaltninger vedrørende indførsel af champignonkonserves (EFT L 358, s. 66).
(2) If question 1 is answered in the affirmative, is Regulation No 3429/80 valid, in particular as regards the level at which the additional amount is fixed?"
Disse spørgsmål var blevet rejst under en sag mellem Hauptzollamt Hamburg-Jonas og Werner Faust Offene Handelsgesellschaft, Hamburg, vedrørende betaling af en tillægsafgift på 4.310.610,10 DM, som Hauptzollamt havde opkrævet i henhold til Rådets forordning nr. 1697/79 af 24. juli 1979 om efteropkrævning af import- eller eksportafgifter, der ikke er opkrævet hos debitor for varer, der er angivet til en toldprocedure, som medfører en forpligtelse til at betale sådanne afgifter (EFT L 197, s. 1), og i henhold til forordning nr. 3429/80.
Article 1 of Regulation No 3429/80 Imposes an additional levy on the release into free circulation of preserved mushrooms exceeding the quantities established in accordance with Articles 2(1) and (3) but no
Efter varernes over gang til fri omsætning og på grundlag af sagkyndige erklæringer antog Hauptzollamt, at de indførte varer var dyrkede champignoner, og at indførslerne følgelig ikke var omfattet af en gyldig licens, hvorfor Hauptzollamt opkrævede det ovennævnte beløb i tillægsafgift.
It follows that eyery importation made without a valid import licence, even if the importer is acting in good faith, must be regarded as made in excessive quantities laid down by the regulation and leads to the levy of the additional amount provided for.
Skal der også opkræves en tillægsafgift i henhold til artikel 1 i forordning nr. 3429/80 for champignonkonserves, som er blevet ekspederet til fri omsætning uden gyldig importlicens?
The additional amount was fixed by Regulation No 3429/80 solely on the basis of the cost of preserved mushrooms of prime quality produced in the Community.
Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende: er forordning nr. 3429/80 da gyldig, navnlig med hensyn til fastsættelsen af tillægsafgiftens størrelse?"
In consequence an additional amount which represented a considerable financial burden to importers is disproportionate in relation to the objective fixed by the Commission in adopting Regulation No 3429/80.
Det første spørgsmål
The Court held:
Ifølge artikel 1 i forordning nr. 3429/80 opkræves der ved overgang til fri omsætning en tillægsafgift for champignonkonserves for de mængder, der overstiger de i overensstemmelse med samme forordnings artikel 2, stk. 1 og 3, fastlagte, uden at der i bestemmelsen på nogen måde sondres med hensyn til de nærmere omstændigheder ved ekspeditionen til fri omsætning.
The additional amount provided for in Article 1 of Commission Regulation (EEC) No 3429/80 of 29 December 1980 adopting protective measures applicable to imports of preserved mushrooms must also be levied in cases where preserved mushrooms have been released into free circulation within the Community when it has been discovered, after their release into free circulation, that they were not accompanied by a valid import licence;
Heraf følger, at hver indførsel, der foretages uden gyldig importlicens, selv hvis importøren er i god tro, skal anses for at være foretaget under overskridelse af de ved forordningen fastsatte mængder og medfører opkrævning af den fastsatte tillægsafgift.
Article 1 of Regulation No 3429/80 is invalid as regards the level of the additional amount fixed.
Det andet spørgsmål
Mr Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 11 July 1991.
Domstolen bemærkede, at tillægsafgiften var blevet fastsat ved forordning nr. 3429/80 udelukkende på grundlag af prisen for champignonkonserves af første sortering fremstillet i Fællesskabet.
"Article 1 of Regulation No 3429/80 is invalid inasmuch as it provides for the levying of an additional amount of 175 ECU per 100 kg."
Domstolen besvarede de forelagte spørgsmål således:
(Preliminary ruling) (Agriculture - Preserved mushrooms - Protective measures) (Sixth Chamber)
Den tillægsafgift, der er fastsat ved artikel 1 i Kommissionens for ordning (EØF) nr. 3429/80 af 29. december 1980 om fastsættelse af beskyttelsesforanstaltninger vedrørende indførsel af champignonkonserves, skal også opkræves, når champignonkonserves er ekspederet til fri omsætning i Fællesskabet, og det efter denne ekspedition konstateres, at varerne ikke var ledsaget af en gyldig importlicens.
Those questions were raised in proceedings between the Hauptzollamt Hamburg-Jonas and Wünsche Handelsgesellschaft, Hamburg, on the question of the payment of an additional amount of DM 15 827 239.90 which the Hauptzollamt demanded under Council Regulation (EEC) No 1697/79 of 24 July 1979 on the post-clearance recovery of import duties or export duties which have not been required of the person liable on payment of goods entered for a customs procedure involving the obligation to pay such duties (Official Journal L 197, p. 1) and Regulation No 3429/80.