natgillin/translations-raw huggingface dataset:
— Artikel 25, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EØF) nr. 1785/81 skal fortolkes således, at medlemsstaterne kan nedsætte A- kvoten og Bkvoten med hver 10%.
The margin of adjustment of 10% provided for in Article 25(2) of Regulation (EEC) No 1785/81 concerns the quotas actually allocated to the undertaking, taking into account amendments which may have been introduced subsequently to the national decision on the allocation of quotas.
— Den grænse for manøvrebeføjelsen på 10%, der er fastsat i artikel 25, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1785/81, vedrører de kvoter, som faktisk er tildelt virksomheden, når der tages hensyn.til eventuelle senere ændringer i den nationale afgørelse om fordeling af kvoter.
The application of Article 2 of Regulation (EEC) No 193/82 which enables quotas A and Β to be adjusted in the event of the merger or transfer of undertakings in the sugar sector does not preclude the application, even at the same time and in respect of the same undertaking, of the power of adjustment accorded to the Member States by Article 25 of Regulation (EEC) No
— Begrebet 'projekt for omstrukturering' i artikel 25, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EØF) nr. 1785/81 vedrører en omstrukturering i en region eller et specifikt afgrænset geografisk område.«
The concept of 'restructuring plan' within the meaning of the second subparagraph of Article 25(2) of Regulation (EEC) No 1785/81 concerns restructuring in a specifically designated geographical region or zone.'
Appel af Rettens kendelse i en sag om foreløbige forholdsregler afsagt den 16. februar 1995 i sag T-5/95 — annulation af Kommissionens beslutninger af 20. september, 5. oktober og 26.
Appeal against the Order for interim relief of the Court of First Instance in Case T-5/95, made on 16 February 1995 — Annulment of the decision of the Commission of 20 September, 5 October and 26 October 1994, refusing to take action on the complaint lodged by the applicant in respect of alleged infringements of Articles 85 and 86 of the EC Treaty by undertakings who own the exclusive concession to operate the Massy-Antony urban heating network - Application for damages
Sag C-138/95 Ρ Campo Ebro Industrial SA m.fl. / Rådet og Kommissionen
Case C-138/95 Ρ Campo Ebro Industrial SA and Others ν Council and Commission
Appel af dom afsagt af Retten (Første Afdeling) den 21. februar 1995 i sag T-471/93 - annulation af Rådets forordning (EØF) nr. 3814/92 om ændring af forordning (EØF) nr. 1785/81 og om anvendelse i Spanien af de sukkerpriser, der er fastsat i forordningen - tab påført producenter af isoglucose som følge af manglende kompensation for tilnærmelse af sukkerpriserne til de fælles priser
Appeal against the judgment of the Court of First Instance (First Chamber) of 21 February 1995 in Case T-472/93 - Annulment of Council Regulation (EEC) No 3814/92 amending Regulation (EEC) No 1785/81 and introducing application in Spain of the sugar sector prices provided for by that Regulation - Damage caused to producers of isoglucose as a result of the failure to pay compensation for alignment of sugar prices with common prices
Præjudiciel — Cour de cassation — afdelingen for sociale sager — fortolkning af artikel 1, stk. 1, artikel 2, stk. 1 og 4, og artikel 5, stk. 1, i Rådets direktiv 76/207/EØF om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår — kollektiv overenskomst, hvorefter barselsorlov automatisk kan medføre tab af avancementsmuligheder
Preliminary ruling - Court of Cassation -Chamber dealing with Social Law — Interpretation of Articles 1(1), 2(1) and (4) and 5(1) of Council Directive 76/207/EEC of 9 February 1976 on the implementation of the principle of equal treatment for men andwomen as regards access to employment, vocational training and promotion, and working conditions - Collective agreement under which maternity leave may entail automatically the loss of chances of promotion
Se sag C-135/95
See Case C-135/95
Annullation af Kommissionens beslutning af 21. februar 1995, hvorefter de skattemæssige fordele, som det franske postvæsen har ved udøvelsen af sine konkurrerende virksomheder, ikke er statsstøtte i henhold til EF-traktatens 92
Annulment of the decision of the Commission of 21 February 1995 which considers that the tax advantages from which the French Post Office benefits in its competitive activities does not constitute State aid within the meaning of Article 92 of the EC Treaty
Sag T-107/95 B. Laurence Lay / Rådet og Kommissionen
Case T-110/95 International Express Carriers Conference ν Commission
Annullation af Kommissionens beslutning af 17. februar 1995 om delvis afvisning af sagsøgerens klage i henhold til EF-traktatens artikel 85 og 86 (IV/2.791-Remail) vedrørende hindringer for videreforsendelse, som følger af visse medlemsstaters postvæseners adfærd
Annulment of the decision of the Commission of 17 February 1995 rejecting in part the complaint lodged by the applicant on the basis of Articles 85 and 86 of the EC Treaty (IV/32.791-Remail) on the barriers to the practice of 'remail' resulting from the action of the postal administrations of certain Member States
Annullation af Rådets og Kommissionens beslutning om ikke at anerkende Fællesskabets ansvar uden for kontrakt med hensyn til producenter, der havde fået en produktionskvote i henhold til forordning (EØF) nr. 2055/93 (»SLOM 3 producenter«) — Rådets og/eller Kommissionens undladelse af at udstede en forordning eller træffe andre passende foranstaltninger for at indføre en ordning for erstatning af de tab, som sagsøgeren og de øvrige »SLOM 3 producenter« har lidt
Annulment of the decision of the Council and the Commission refusing to accept the non­contractual liability of the Community so far as concern producers who have benefitted from a production quota under Regulation (EEC) No 2055/93 ('SLOM 3 producers') - Failure of the Council and/or of the Commission to adopt a regulation or to take other appropriate measures to establish a system of compensation for damage suffered by the applicant and the remainder of the 'SLOM 3' producers
Sag T-108/95 D. George Gage m.fl. / Rådet og Kommissionen
Case T-111/95 P. Jaminon ν Council and Commission
Se sag T-107/95
Case T-108/95 I).
Denne publikation udarbejdes af Domstolens Informationstjeneste (L-2925 Luxembourg) med henblik på en hurtig orientering om arbejdet ved Domstolen og Retten i Første Instans.
National Interprofessionnel du Lait (ONILAIT) refusing to pay the applicant the compensation initially expected pursuant to Council Regulation (EEC) No 2187/93 on the ground that milk production had not been resumed
Originalsprog: fransk Redaktionen afsluttet den 2.6.1995 Katalognr. : DX-AC-95-016-DA-C
Original version: French Completed on 02.06.1995 Catalogue No: DX-AC-95-016-EN-C
Ugen 5. - 9. juni 1995
5 to 9 June 1995
Sag T-14/93 12 Union internationale des chemins de fer (Den Internationale Jernbaneunion) / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Konkurrence
Union Internationale des Chemins de Fer v Commission of the European Communities Competition
Sag T-459/93 Siemens SA / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Statsstøtte
Case T-459/93 Siemens SA v Commission of the European Communities State aid
Sag T-496/93 Alain-Pierre Allo / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Personalesag
Case T-496/93 Alain-Pierre Allo v Commission of the European Communities Staff case
Sag T­7/93 22 Langnese­Iglo GmbH / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Konkurrence
Case T­9/93 Schöller Lebensmittel GmbH & Co. KG ν Commission of the European Communities Competition Case C­240/94 33 Commission of the European Communities ν Ireland
Sag C­24«/94 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Irland
Case C­342/93 31 Joan Gillespie and Others ν Northern Health and Social Services Board and Others
Præjudiciel »Associeringsaftalen EØF-Tyrkiet — Associeringsrådets bevægelighed — chauffør i international trafik —permanent (Domstolens plenum) nederlandsk ret I perioderne mellem sine rejser samt i sine ferier opholdt Ahmet Bozkurt sig i Nederlandene.
Preliminary ruling (Association Agreement between the EEC and Turkey — Decision of the Association Council Freedom of movement for workers — International lorrydriver — Permanent incapacity for work — Right to remain) (Full Court)
I juni 1988 var Ahmet Bozkurt udsat for en arbejdsulykke.
In June 1988 Mr Bozkurt was the victim of an accident at work.
Invaliditetsgraden blev fastsat til mellem 80 og 100%.
The degree of his incapacity for work was determined at between 80 and 100%.
Han modtog følgelig ydelser i henhold tü Wet op de Arbeidsongeschiktheidsverzekering (nederlandsk lov om forsikring mod uarbejdsdygtighed) og Algemene Arbeidsongeschiktheidswet (lov om almindelig forsikring mod uarbejdsdygtighed).
For that reason he receives benefits under the Wet op de Arbeidsongeschiktheids­ verzekering (Law on Insurance against Incapacity for Work) and the Algemene Arbeidsongeschiktheidswet (General Law on Incapacity for Work).
Ved mellemafgørelse af 24. september 1993, indgået til Domstolen den 4. november 1993, har Raad van State (Nederlandene) forelagt Domstolen fire præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 2 afgørelse nr. 2/76 af 20. december 1976 og artikel 6 i afgørelse nr. 1/80 af 19. september 1980 fra Associeringsrådet oprettet i henhold til aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet, undertegnet i Ankara den 12. september 1963 og indgået på Fællesskabets vegne ved Rådets afgørelse 64/732/EØF af 23. december 1963.
By interlocutory judgment of 24 September 1993, received at the Court on 4 November 1993, the Raad van State der Nederlanden referred to the Court for a preliminary ruling four questions on the interpretation of Article 2 of Decision No 2/76 of 20 December 1976 and Article 6 of Decision No 1/80 of 19 September 1980 of the Association Council established by the Agreement establishing an Association between the European Economic Community and Turkey, signed on 12 September 1963 in Ankara and approved on behalf of the Community by Council Decision 64/732/EEC of 23 December 1963.
Spørgsmålene er blevet rejst under en sag mellem den tyrkiske statsborger Ahmet Bozkurt og det nederlandske Justitsministerium i anledning af en ansøgning om tidsubegrænset opholdstilladelse i Nederlandene.
Those questions were raised in proceedings between Ahmet Bozkurt, a Turkish national, and the Netherlands Ministry of Justice, concerning a request for the grant of a permit, unrestricted as to time, to reside in the territory of the Netherlands.
Den 6. marts 1991 meddelte politimesteren i Rotterdam kommune afslag på Ahmet Bozkurt's ansøgning om tidsubegrænset opholdstilladelse.
On 6 March 1991 the chief of the municipal police of Rotterdam rejected Mr Bozkurt's request for an unrestricted residence permit.
Den 18. marts 1991 påklagede Ahmet Bozkurt afslaget til Justitsministeriet, som afviste klagen.
On 18 March 1991 the applicant submitted to the Minister of Justice a request that that decision be reviewed.
Den 16. juli 1991 anlagde Ahmet Bozkurt sag ved Raad van State med påstand om annullaiion af denne afgørelse, hvorunder han gjorde gældende, at han i medfør af artikel 2 i afgørelse nr. 2/76 og artikel 6 i afgørelse nr. 1/80 havde ret til ophold i Nederlandene.
That request was also rejected. On 16 Jury 1991 Mr Bozkurt made an application to the Raad van State for annulment of the decision, claiming that Article 2 of Decision No 2/76 and Article 2 of Decision No 1/80 conferred on him the right to stay in the Netherlands.
Ansættelsesaftalen var indgået i henhold til
Article 6(1) of Decision No 1/80 provides as follows:
Artikel 6, stk. 1, i afgørelse nr. 1/80 bestemmer:
'Subject to Article 7 on free access to employment for members of his family, a Turkish worker duly registered as belonging to the labour force of a Member State:
»Med forbehold af artikel 7 vedrørende familiemedlemmels fri adgang til beskæftigelse har tyrkiske arbejdstagere med tilknytning til det lovlige arbejdsmarked i en bestemt medlemsstat: efter at have haft lovlig beskæftigelse i et år, ret til fornyelse af deres arbejdstilladelser i denne medlemsstat hos samme arbejdsgiver, såfremt der er beskæftigelse;
shall be entitled in that Member State, after one year's legal employment, to the renewal of his permit to work for the same employer, if a job is available; accordance with the principle laid down in Article 12 of the Agreement and by analogy with the situation of a worker who is a national of a Member State employed in another Member State, be ascertained whether the legal relationship of employment can be located within the territory of a Member State or retains a sufficiently close link with that territory.
Ved afgørelsen ai om en tyrkisk arbejdstager i henhold til disse bestemmelser må antages at have tilknytning til arbejdsmarkedet i en medlemsstat, skal det under hensyn til det i aftalens artikel 12 fastsatte princip - analogt med, hvad der gælder for en arbejdstager fra en medlemsstat, der har beskæftigelse på en anden medlemsstats territorium — undersøges, om arbejdsforholdet i retlig henseende kan stedfæstes på en medlemsstats område, eller om det har en tilstrækkelig snæver tilknytning hertil.
shall be entitled in that Member State, after three years of legal employment and subject to the priority to be given to workers of Member States of the Community, to respond to another offer of employment, with an employer of his choice, made under normal conditions and registered with the employment services of that State, for the same occupation;
efter at have haft lovlig beskæftigelse i tre år, ret til i denne medlemsstat med forbehold af den fortrinsstilling, som arbejdstagere fra Fællesskabets medlemsstater har, at modtage tilbud om anden beskæftigelse hos en arbejdsgiver efter eget valg, såfremt dette tilbud er afgivet under normale vilkår og er registreret ved den pågældende medlemsstats arbejdsmarkedsmyndigheder;
It is for the national court to determine whether the employment relationship of the applicant in the main proceedings as an international lorrydriver retained a sufficiently close link with the territory of the Netherlands, and, in so doing, to take account in particular of the place where he was hired, the territory on which the paid employment was based and the applicable national legislation in the field of employment and social security law.
Den nationale ret skal således tage stilling til, om sagsøgerens arbejde som international chauffør i realiteten har en tilstrækkelig snæver tilknytning til det nederlandske område, bl.a. under hensyn til ansættelsessted, det geografiske udgangspunkt for udøvelsen af den erhvervsmæssige aktivitet og den nationale arbejds- og sociallovgivning, der regulerer forholdet.
shall enjoy free access in that Member State to any paid employment of his choice, after four years of legal employment.'
Med det første spørgsmål ønsker den nationale ret navnlig at få oplyst, hvilke kriterier, der skal anvendes ved afgørelsen af tilhørsforholdet for en tyrkisk arbejdstager, der har været beskæftiget som international chauffør på det lovlige arbejdsmarked i en medlemsstat, jf. artikel 6 i afgørelse nr. 1/80.
By means of this question the national court seeks essentially to ascertain what criteria should be used to determine whether a Turkish worker employed as an international lorrydriver belongs to the legitimate labour force of a Member State for the purposes of Article 6 of Décision No 1/80.
Med det andet og tredje spørgsmål ønsker den nationale ret navnlig oplyst, om der foreligger lovlig beskæftigelse i en medlemsstat efter artikel 6, stk. 1, i afgørelse nr. 1/80, såfremt national ret ikke kræver, at en tyrkisk arbejdstager har opholds- ellerarbejdstilladelse fra myndighederne i værtsstaten for at kunne udøve sin erhvervsmæssige beskæftigelse, samt om, hvorvidt arbejdstageren i givet fald har krav på opholdstilladelse, så længe han har lovlig beskæftigelse.
By means of its second and third questions the national court seeks essentially to ascertain whether the existence of legai employment ir. Β Member State can he established in the ca.se oí a Turkish worker who was not required under national legislation to hold a work permit or a residence permit issued by the authorities of the host State in order to carry out his work and. if so, whether that worker may claim a right οι residence for so long as he is in legal employment.
Hertil bemærkes for det første, at lovlig beskæftigelse ifølge artikel 6, stk. 1, forudsætter, at den pågældende arbejdstagers situation på arbejdsmarkedet er permanent og ikke kun foreløbig.
It should be borne in mind that legality of employment for the purposes of Article 6(1) presupposes a stable and secure situation as a member of the labour force of a Member State.
Hertil bemærkes fpr det første, at Associeringsrådets sigte med fastsættelsen af bestemmelser på det sociale område i afgørelse nr. 1/80 var, på grundlag af traktatens artikel 48, 49 og SO, at nå endnu en etape af gennemførelsen af arbejdskraftens frie bevægelighed.
In order to ensure compliance with that objective, it would seem to be essential to transpose, so far as is possible, the principles enshrined in those articles to Turkish workers who enjoy the rights conferred by Decision No 1/80.
Af hensyn til denne målsætning forekommer det uomgængeligt nødvendigt i videst muligt omfang at overføre principperne fra disse bestemmelser på tyrkiske arbejdstagere, der har opnået de i afgørelse nr. 1/80 anførte rettigheder.
The legality of employment engaged in over . certain period must be determined in the light of the legislation of the host State governing the conditions under which the Turkish worker entered the national territory and is employed there.
Det bemærkes endvidere, at spørgsmålet om, hvorvidt en beskæftigelse af en vis varighed er lovlig, skal afgøres i henhold til lovgivningen i værtsstaten om, under hvilke betingelser tyrkiske statsborgere har adgang til indrejse på det nationale område og til at udøve beskæftigelse dér.
Article 6(1) is confined to regulating, so far as access to employment is concerned, the situation of a Turkish worker who already belongs to the legitimate labour force of a Member State.
Såfremt disse betingelser er opfyldt, indebærer artikel 6, stk. 1, i afgørelse nr. 1/80, hvorefter en
In order to determine, for the purposes of the application of Article 6(1), whether a Turkish worker is to be regarded as belonging to the labour force of a Member State, it must, in
udtrykkelige regler på området, finder den nederlandske regering, den tyske regering, den græske regering og Det Forenede Kongerige, at der ikke er grundlag for at antage, at tyrkiske arbejdstagere har ret til fortsat ophold.
the person concerned, since otherwise the right of access to the labour force and the right to work as an employed person would be deprived of all effect.
Den pågældende medlemsstats nationale ret er således alene afgørende for, hvilke følger varig arbejdsudygtighed har for deres opholdsret i en medlemsstat tyrkisk arbejdstager, der i en vis periode har haft lovlig beskæftigelse, har ret til fortsat at have lønnet beskæftigelse enten hos samme arbejdsgiver, hos en arbejdsgiver efter eget valg inden for samme fag eller har fri adgang til enhver form for lønnet arbejde efter eget valg uundgåeligt, at arbejdstageren i det mindste har opholdsret, da retten til adgang til arbejdsmarkedet og til beskæftigelse ellers ville være helt illusorisk.
incapacity for work from which they may suffer are therefore, from the point of view of their right of residence in a Member State, governed exclusively by the national law of the Member State concerned.
Ifølge artikel 6 i afgørelse nr. 1/80 er disse rettigheder ikke betinget af, at den tyrkiske statsborger har opnået et særligt administrativt dokument som grundlag for sin lovlige beskæftigelse, som f.eks. en arbejds- eller opholdstilladelse fra myndighederne i værtslandet.
Article 6(1) of Decision No 1/80 does not subject recognition of those rights to the condition that Turkish nationals must establish the legality of their employment by possession of any specific administrative document, such as a work permit or residence permit, issued by the authorities of the host country.
Den tyske regering har endvidere anført, at under hensyn til formålet med afgørelse nr. 1/80, der ifølge regeringens opfattelse er at regulere forholdene for tyrkiske arbejdstagere, der har beskæftigelse, må opholdsretten fortsat anses som et accessorium til denne beskæftigelse, således at en arbejdstager kun kan forblive her for det tilfælde, at arbejdsforholdet afbrydes, hvis afbrydelsen er af kortere varighed.
The German Government adds that, taking into account the objective of Decision No 1/80, which it maintains is to consolidate the situation of Turkish workers who are already in employment, the right of residence must remain a corollary of the worker's employment so that, where there is a break in employment, the right of residence can subsist only if that break is of limited duration.
Såfremt det antages, at opholdsretten bevares i tilfælde af varig arbejdsudygtighed, ville dette ifølge den tyske regering være ensbetydende med at tillægge denne ret en selvstændig karakter, hvilket er i strid med afgørelse nr. 1/80's formål.
To maintain in being a right of residence in the event of permanent incapacity for work would, according to the German Government, amount to conferring on it an independent character, contrary to the purpose of Decision No 1/80.
Det Forenede Kongeriges betragtninger går i samme retning.
The observations of the United Kingdom are to the same effect.
Heraf følger, at de rettigheder, der ifølge disse bestemmelser er tillagt tyrkiske statsborgere, der allerede lovligt er integreret på arbejdsmarkedet i en medlemsstat, skal respekteres uden hensyn til eventuelle administrative dokumenter fra de kompetente myndigheder, der i denne forbindelse kun er en bekræftelse af disse rettigheder, men ikke en forudsætning herfor.
It follows that the rights conferred under Article 6(1) on Turkish nationals who are already duly integrated into the labour force of a Member State are accorded to such nationals irrespective of whether or not the competent authorities have issued administrative documents which, in this context, can only be declaratory of the existence of those rights and cannot constitute a condition for their existence.
Disse argumenter må lægges til grund, henset til de bestemmelser, Associeringsrådet har vedtaget, der har til formål gradvist at gennemføre arbejdskraftens frie bevægelighed mellem Fællesskabets medlemsstater og Tyrkiet i overensstemmelse med det i aftalens artikel 12 indeholdte princip.
As the provisions adopted by the Association Council for the purpose of progressively securing freedom of movement for workers between the Member States of the Community and Turkey, in accordance with the principle stated in Article 12 of the Agreement, now stand, the argument set out in the preceding paragraph must be accepted.
Såfremt det lægges til grund, at en tyrkisk arbejdstager, som i dette tilfælde Ahmet Bozkurt, på grundlag af sin beskæftigelse som international chauffør faktisk har lovlig beskæftigelse i Nederlandene, ønsker Raad van State med dette spørgsmål oplyst, om artikel 6, stk. 2, i afgørelse nr. 1/80, sikrer arbejdstageren ret til at forblive på værtsstatens område, efter at han har været udsat for en arbejdsulykke, der har medført varig arbejdsudygtighed.
By means of this question the Raad van State seeks to ascertain whether, where it has been established that a Turkish worker such as Mr Bozkurt duly belongs to the legitimate labour force of the Netherlands because he is employed as an international driver, Article 6(1) of Decision No 1/80 entitles him to remain in the territory of the host State following an accident at work which rendered him permanently incapacitated for work.