natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Dom af 12. oktober 1978: sag 156/77, Kommbsionen/Belgien, Sml. 1978, s. 1881, 1895 f. (Forslag: Mayras, s. 1898).
Judgment of 12 October 1978, Case 156/77, Commission ν Belgium, [ 1978] ECR 1881, 1896 (Opinion: Mayras, p. 1898).
Foreløbige retsmidler: udsættelse med gennemførelsen af den anfæg­tede retsakt og andre foreløbige forholdsregler
Application for interim measures: suspension of the operation of the contested measure and other forms of interim relief
Fortolkning af domme 4.
Interpretation of a judgment 4.
Genoptagelse af en sag
Revision of a judgment
Foreløbige retsmidler : udsættelse med gennemførelsen af den anfægtede retsakt og andre foreløbige for­holdsregler
Application for interim measures: suspension of the operation of the contested measure and other forms of interim relief
Det forhold, at en medlemsstat gennemfører en planlagt støtteordning — selv om Kommissionen har indledt proceduren i medfør af traktatens artikel 93, stk. 2, og der endnu ikke er truffet endelig beslutning i denne procedure — og således ikke overholder forskriften i artikel 93, sidste pkt, som sikrer beskyttelse af den i bestem­melsen indeholdte kontrolmekanisme, udgør et så kvalificeret brod på denne meka­nisme, at dette i sig sel ν kan gi ve anledning til anvendelse af artikel 186.
The fact that a Member State proceeds to grant a projected aid when the Com­mission has already initiated the procedure provided for in Article 93 (2) of the Treaty and when that procedure has not yet led to a final dedsion, and that the Member State has thus failed to observe the requirement in the last sentence of Ar­ticle 93 which protects the supervisory arrangements set up by that provision, consti­tutes such a grave infringement of those arrangements that it alone calls for the ap­plication of Article 186.
Den omstændighed, at Kommissionen først ved udenretlige midler har forsøgt at afhjælpe den ovenfor beskrevne situation, kan ikke påvirke krænkelsens grovhed og således udelukke anvendelse af artikel 186.
The fact that the Commission has tried, first of all without recourse to legal action, to remedy that breach of the Treaty does not affect the gravity of the infringement and does not exclude the application of Article 186.
At Domstolen inden for en kort frist kan træffe afgørelse om gyldigheden af Kom­missionens beslutning, hvorved den sagsøgte medlemsstat pålægges at indstille ydel­sen af den omstridte støtte, og om, hvorvidt der foreligger traktatbrod som følge af medlemsstatens afslag på at rette sig efter denne beslutning, modsiger heller ikke nødvendigheden af at sikre, at behandlingen af tvisten mellem den pågældende medlemsstat og Kommissionen vedrørende retsmæssigheden af sidstnævnte beslut­ning opfylder de betingelser og formkrav, som er indeholdt i traktaten.
The fact that the Court will shortly be able to give a ruling on the validity of the Com­mission's dedsion requiring the Member State to discontinue the contested aid and on whether that State has failed to comply with its obligations under the Treaty by refusing to comply with that dedsion likewise does not affect the need to ensure that the dispute between the Member State in question and the Commission regarding the validity of the latter's dedsion is conducted in accordance with the conditions and procedural requirements laid down by the Treaty.
Den begærede foreløbige forholdsregel, dvs. øjeblikkelig indstilling af ydelsen af den omstridte støtte, har i øvrigt ikke nødvendigvis uoprettelige virkninger, da den pågældende medlemsstat, såfremt Kommissionens beslutning annulleres, har mu­lighed for at yde den omtvistede støtte med tilbagevirkende kraft.
Moreover the provisional measure sought, namely the prohibition of the continued payment of the contested aid, will not necessarily have irreversible consequences since, if the Commission's dedsion is declared void, the Member State will be able to grant the aid retroactively.
Af disse grande afsiger Domstolen kendelse om, at anvendelsen af den omstridte støtte uopholdeligt indstilles.
Having regard to these considerations, the Court orders that the contested aid cease forthwith.
Kendelse af 21. maj 1977: sag 31/77 R og 53/77 R, Kommbsionen/'Det forenede Kongerige, Sml. 1977, s.921, jfr. s. 924f. (Forslag: Mayras, s. 926).
Order of 21 May 1977, Cases 31/77 R and 53/77 R, Commhsion ν United Kingdom, [1977] ECR 921, cf. p. 924 (Opinion: Mayras, p. 928).
At en begæret foreløbig forholdsregel i princippet synes berettiget er ikke til hin­der for, at Domstolen udsætter sin afgørelse af hensyn til muligheden for, at parterne i fællesskab kan udarbejde alternative løsninger, som fuldt ud opfylder fællesskabs­rettens krav, da den begærede forholdsregel kunne fremkalde en situation, hvis øn­skelighed ikke med sikkerhed kan bedømmes forud for behandlingen af sagens rea­litet.
The fact that a provisional measure may appear justified in principle does not prevent the Court of Justice from reserving its judgment while there is a possibility that the parties may be able to agree on alternative solutions fully compatible with the requirements of Community law and having regard to the fact that the remedy claimed would bring about a situation whose desirability cannot be established with certainty at the stage of an application for interim measures.
Domstolen kan ikke længere udsætte afgørelsen af en begæring om foreløbige forholdsregler, når en sådan udsættelse kunne berøve den foreløbige forholdsregel dens praktiske virkning.
The Court cannot further adjourn its decision on an application for interim measures if such an adjournment might well render any interim measure ineffective.
Kendelse af 13. juli 1977: sag 61/77 RH, Kommissionen/Irland, Sml.
Order of 13 July 1977, Case 61/77 R II, Commhsion ν Ireland, [1977] ECR 1411, cf. p.
1977, s. 1411, jfr. s. 1413 (Forslag: Reischl, s. 1417).
1413 (Opinion: Reischl, p. 1417).
Betingelserne i procesreglementets artikel 83, stk. 2, er opfyldt, når på den ene side sagsøgeren har godtgjort, at han vil blive pålagt betydelige udgifter, og det henstår som usikkert, hvorvidt der ville kunne opnås erstatning herfor, såfremt han vandt sagen, og fællesskabsinstitutionerne på den anden side ikke har kunnet godt­gøre, at vedtagelsen af de begærede foreløbige forholdsregler ville påføre Fællesska­bet væsentlig skade.
The conditions laid down by Article 83 (2) of the Rules of Procedure are ful­filled when, on the one hand, the applicant establishes that, unless the interim measures are granted, he will incur considerable expenses which he will not be able to recover with certainty if he is successful and, on the other, the Community institu­tions have been unable to demonstrate that the granting of the interim measures ap­plied for would cause appreciable damage to the Community.
Kendelse af 14. oktober 1977: sag 113/77 R og 113/77 R­Int, NTN Toyo/Rddet, Sml. 1977, s. 1721, jfr. s. 1725.
Order of 14 October 1977, Case 113/77 R and 113/77 R-Int., NTN Toyo ν Council, [1977] ECR 1721, cf. p. 1725.
Kendelse af 20. oktober 1977: sag 119/77 R, Nippon Seiko/Rådet og Kommissionen, Sml. 1977, s. 1867, jfr. s. 1871.
Order of 20 October 1977, Case 119/77 R, Nippon Seiko ν Council and Commission, [1977] ECR 1867, cf. p. 1871.
Kendelse af 9. november 1977: sag 121/77 R, Nachi Fujikoshi/Rådet, Sml. 1977, s. 2107, jfr. s. 2110.
Order of 9 November 1977, Case 121/77 R, Nachi Fujikoshi ν Council, [1977] ECR 2107, cf. p. 2110.
Afslaget på at imø­dekomme begæringen om udsættelse med gennemførelsen er så meget mere begrun­det, som en kendelse om tilbagebetaling ville påføre det offentlige en større byrde, end det tab sagsøgeren udsættes for, og da betalingen er erlagt uden at sagsøgeren har søgt sagen indbragt for Domstolen.
A for­tiori suspension should be refused if it appears, on the one hand, that the cost to pub­lic funds of the refund claimed would exceed the damage which the applicant might suffer and, on the other, that when the applicant made the payment he did not avail himself of the remedies available to him before the Court of Justice.
Kendelse af 9. november 1977: sag 121/77 R, Nachi Fujikoshi/Rådet, Sml. 1977, s. 2107, jfr. s. 2110.
Order of 9 November 1977, Case 121/77 R, Nachi Fujikoshi ν Council, [1977] ECR 2107, cf. p. 2111.
Domstolen kan ikke som en forholdsregel, der udsætter gennemførelsen af en rets­akt, afsige en kendelse — i den foreliggende sag give sagsøgeren adgang til prøverne under en udvælgelsesprøve, som han ikke havde fået adgang til at deltage i — der ikke svarer til en udsættelse med gennemførelsen af den anfægtede foranstaltning,
The Court may not, by way of an order suspending the operation of a decision, require, for example, that the applicant should be admitted to the tests for a competi­tion from which he was excluded, since that would constitute not a suspension of the contested measure but a complete reversal of the position, albeit provisionally, so that the main action would lose its purpose.
Kendelse af 13. januar 1978: sag 4/78 R, Salerno/Kommissionen, Sml. 1978, s. 1, jfr. s.3f.
Order of 13 January 1978, Case 4/78 R, Salerno ν Commhsion, [1978] ECR 1, cf. p. 2.
Jfr. tilsvarende: Kendelse af 10. marts 1978: sag 19/78 R, Authié/Kommbsionen, Sml. 1978, s. 679, 681.
See also: Order of 10 March 1978, Case 19/78 R, Authié ν Commhsion, [1978] ECR 679,680.
Der kan ikke længere afsiges kendelse om udsættelse med gennemførelsen af en beslutning, hvis særlige virkninger allerede er udtømt.
A dedsion whose effectiveness has been exhausted can no longer form the sub­ject­matter of an order suspending its operation.
Kendelse af 22. maj 1978: sag 92/78 R, Simmenthal/Kommissionen, Sml. 1978, s. 1129, jfr. s. 1135.
Order of 22 May 1978, Case 92/78 R, Simmenthal ν Commission, [1978] ECR 1129, cf. p. 1136.
Domstolen kan ikke under en sag om foreløbige forholdsregler tage stilling til lov­ligheden af bestemmelser, hvorved Kommissionen, således som den har fået til op­gave, har udstedt gennemførelsesbestemmelser til en bestemmelse i en rådsforord­ning.
In the context of interlocutory proceedings the Court cannot give a ruling on the law­fulness of provisions whereby the Commission has, in accordance with its instruc­tions, laid down detailed provisions in implementation of a regulation of the Coun­dl.
Domstolen har således kun kompetence hertil, når den træffer afgørelse i ho­vedsagen.
In fact the Court's jurisdiction in such matters may be exercised only by way of judgment on the principal application.
Kendelse af 22. maj 1978: sag 92/78 R, Simmenthal/'Kommissionen, Sml.
Order of 22 May 1978, Case 92/78 R, Simmenthal ν Commission, [1978] ECR 1129, cf. p. 1136.
Kendelse af 30. oktober 1978: foren, sager 209/78 R ­ 215/78 R og 218/78 R, Van Landewyck/Kommbsionen, Sml. 1978, s. 2111, 2114.
EEC ­ LEGAL PROCEEDINGS ­ ANCILLARY PROCEDURES
Konstateringen af, at sagsøgeren ikke udsættes for en uoprettelig skade, er til­strækkeligt til at afslå en begæring om udsættelse med gennemførelsen af en retsakt.
The finding that the applicant runs no risk of irreparable damage constitutes suf­fident ground for dismissing a claim for the suspension of the operation of a measure.
Kendelse af 6. april 1979: sag 48/79 R, Ooms/Kommbsionen, Sml. 1979, s. 1703, jfr. s. 1705.
Order of 6 April 1979, Case 48/79 R, Ooms ν Commhsion, [1979] ECR 1703, cf. p. 1705.
— kendelse af 22. maj 1977: sag 61/77 R, Kommissionen/Irland, Sml. 1977, s. 937, 942 (Forslag: Reischl, s.951),
For cases where the Court has examined the genuineness and seriousness of the damage relied upon in support of an application for interim measures, see in partic­ular: — Order of 22 May 1977, Case 61/77 R, Commission ν Ireland, [1977] ECR 937, 941 (Opinion: Reischl, p.
En begæring om en foreløbig forholdsregel, der er sammenfaldende med den under hovedsagen nedlagte påstand, kan ikke anses som vedrørende en foreløbig forholdsregel, der ikke foregriber sagens afgørelse.
Where an application to suspend the operation of a measure overlaps with the claim pursued in the main action, it cannot be regarded as an application for an interim measure.
Kendelse af 5. december 1979: — sag 731/79R, B./Parlamentet, Sml.
Orders of 5 December 1979: — Case 731/79 R, Β. ν European Parliament, [1979] ECR 3629, cf. p.
1979, s. 3629, jfr. s. 3632, og ­ sag 794/79 R, B./Parlamentet, Sml. 1979, s. 3625, jfr. s. 3637 f.
3632 — Case 794/79 R, Β. ν European Parliament, [1979] ECR 3635, cf. p. 3637.
Når sagsøgeren, på grund af tvivl med hensyn til den retlige karakter af den meddelelse fra Kommissionen, som ligger til grund for søgsmålet, har anlagt sagen såvel i henhold til EØF­traktatens artikel 173 som artikel 175, er det i forbindelse med behandlingen af en begæring om foreløbige forholdsregler ikke nødvendigt at tage stilling til det problem, der fremkommer ved sagens dobbelte kvalifikation, der ikke kan opretholdes under realitetsbehandlingen.
Where, because of the doubt about the legal nature of the communication from the Commission, which is at the root of the case, the applicant has based his action both upon Article 173 and Article 175 of the Treaty, the question raised by that dou­ble basis for the application, which cannot be maintained for the purposes of the fi­nal judgment, need not necessarily be resolved at the stage when an application for interim measures is dealt with.
Foreløbige forholdsregler truffet af Kommissionen i medfør af artikel 3, stk. 1, i for­ordning nr. 17 kan i tilfælde, hvor de gør indgreb i de berørte parters legitime inter esser, efterprøves i form af en af Domstolen truffet foreløbig forholdsregel, efter indbringelse af sagen i medfør af traktatens artikel 185 eller 186.
The interim measures which the Commission is empowered to adopt under Article 3 (1) of Regulation No 17 may, where they affect the legitimate interests of any per­
Kendelse af 17. januar 1980: sag 792/79 R, Camera Care/Kommbsionen, Sml. 1980, s. 119, jfr. s. 129 f. (Forslag: Warner, s. 133).
Order of 17 January 1980, Case 792/79 R, Camera Care ν Commhsion, [1980] ECR 119, cf. p.
Ifølge procesreglementets artikel 83, stk. 2, er imødekommelse af en begæring om foreløbige forholdsregler betinget af, at begæringen angiver de faktiske og retlige grunde, der umiddelbart berettiger den begærede forholdsregel, samt at der forelig­ger uopsættelighed, hvilket betyder, at der skal godtgøres et overhængende betyde­ligt og uopretteligt tab.
Under Article 83 (2) of the Rules of Procedure, the granting of interim measures is subject to a requirement that the application should spedfy the factual and legal grounds establishing a primafade case for the interim measures applied for and that there should be urgency, which must be demonstrated by the imminence of serious and irreparable damage.
Kendelse af 17. januar 1980: sag 809/79 R, Pardini/Kommbsionen, Sml.
Order of 17 January 1980, Case 809/79 R, Pardini ν Commhsion, [1980] ECR 139, cf. p. 148.
Det kan ikke udelukkes, at Kommissionen inden for rammerne af en traktat­brudssag mod en medlemsstat, der beskyldes for ikke at have truffet de nødvendige foranstaltninger til at sikre gennemførelsen af en af Domstolen afsagt dom, anmoder sidstnævnte om at træffe eventuelt fornødne foreløbige forholdsregler i medfør af traktatens artikel 186 og statuttens artikel 36, for så vidt betingelserne i disse bestem­melser og i procesreglementets artikel 83 er opfyldt.
In an action against a Member State for failure to fulfil its obligations under the Treaty by omitting to take the measures necessary to comply with a judgment of the Court of Justice, the Commission may request the Court to order any necessary interim measures pursuant to Article 186 of the Treaty and Article 36 of the Statute of the Court if the conditions laid down by those provisions and by Article 83 of the Rules of Procedure are fulfilled.
En forholdsregel, der indeholder en stadfæstelse af pligter, som pålægges en med­lemsstat i en af Domstolen tidligere afsagt dom, kan ikke anses som nødvendig i traktatens artikel 186's forstand.
However, it is impossible to regard as "necessary" within the meaning of Article 186 of the Treaty measures taking the form of a reaffirmation of the duties incumbent on a Member State under a prior judgment of the Court.
Kendelse af 28. marts 1980: foren, sager 24 og 97/80 R, Kommbsionen/'Frankrig, Sml. 1980, s. 1319, jfr. s. 1332 f. (Forslag: Capotorti, s. 1334).
Order of 28 March 1980, Joined Cases 24 and 97/80 R, Commission ν France, [1980] ECR 1319, cf. p. 1332 (Opinion: Capotorti, p. 1334).
Når en hovedsag afvises i medfør af procesreglementets artikel 92, stk. 1, må en samtidig med sagens anlæg indgivet begæring om udsættelse med gennemførelsen af en retsakt ligeledes afvises.
When the main action has been dismissed under Article 92 (1) of the Rules of Procedure the application for interim measures must also be dismissed.
Kendelse af 9. juni 1980: sag 123/80 R, B./Parlamentet, Sml. 1980, s. 1793, jfr. s. 1795.
Order of 9 June 1980, Case 123/80 R, Β. ν European Parliament. [1980] ECR 1793, cf. p. 1795.
Et søgsmål i medfør af traktatens artikel 185 forudsætter, at der er truffet en be­slutning, som fremkalder retsvirkninger, hvilket ikke er tilfældet med en forudgående meddelelse om vedtagelsen af en beslutning, på grund af selve karakteren af en sådan meddelelse.
Recourse to Article 185 of the Treaty presupposes that a decision has been adopt­ed and that it has legal effect; by its very nature, a notification prior to the adoption of a decision cannot fulfil that condition.
Kendelse af 21. august 1980: sag 174/80 R, Reichardt/Kommbsionen, Sml. 1980, s. 2665, 2667 f.
Order of 21 August 1980, Case 174/80 R, Reichardt ν Commission, [1980] ECR 2665, 2667.
Det følger af artikel 37, stk. 3, i statutten for Domstolen, hvorefter de påstande, der fremsættes i en begæring om intervention, kun kan gå ud på at understøtte en af parternes påstande, at den interesse, der påberåbes til støtte for begæringen, skal have relation til den af en af parterne i hovedsagen nedlagte påstand, og ikke til et anbrin­gende eller argument En begæring om intervention fra en intervenient, som uden at godtgøre en direkte og aktuel interesse i, at en af parterne i hovedsagen får medhold i sin påstand, alene påberåber sig interessen i, at Domstolen anerkender visse syns­punkter, som hævdes af en af disse parter, må afvises.
Article 37 (3) of the Statute of the Court of Justice of the EEC limits the conclu­sions contained in an application to intervene to support of the conclusions of one of the parties to the main action, so that the interest relied upon in support of that application must exist in relation not to the submissions or arguments but to the con­clusions put forward by one of the parties to the main action. Consequently, the Court must dismiss an application to intervene which is submitted by a person who, without proving that he has a direct and present interest in the acceptance of the con­clusions of one of the parties to the main action, relies exclusively on his interest in the success of certain arguments put forward by one of those parties.
Kendelse af 12. april 1978: foren, sager 116, 124 og 143/77, Amylum/Rådet og Kom­mbsionen. Sml. 1978, s. 893, jfr. s. 894 f.
Order of 12 April 1978, Joined Cases 116, 124 and 143/77, Amylum ν Council and Commhsion, [1978] ECR 893, cf. p. 894.
— kendelse af 4. oktober 1979: sag 40/79, Fru P./'Kommissionen, Sml. 1979, s. 3299, 3300.
With regard to the characteristics which must be displayed by the interest relied upon in support of an application to intervene, see also: - Order of 14 October 1977, Cases 113/77 R and 113/77 R-Int., NTN Toyo ν Coundl, [1977] ECR 1721, 1724 - Order of 4 October 1979, Case 40/79, Mrs P. ν Commhsion, [1979] ECR 3299, 3300.
2. »Ifølge Rådets opfattelse er det tvivlsomt, om Parlamentet uden videre kan inter­venere i en retssag for Domstolen.
"The Council queries the possibility of the Parliament's intervening voluntarily in the proceedings pending before the Court.
Ifølge Rådet kommer en interventionsbeføjelse af denne type nær ved en selvstændig søgsmålsadgang, som Parlamentet ikke har efter traktatens almindelige opbygning.
In the Council's view a power to intervene of this kind is to be equated with a right of action which the Parliament does not have under the Treaty.
Rådet har herved særligt anført, at traktatens arti­kel 173 ikke nævner Parlamentet blandt de institutioner, der er beføjet til at anlægge annullationssøgsmål, og at artikel 20 i statutten for EØF­Domstolen ikke nævner Par­lamentet blandt de institutioner, der kan indgive indlæg inden for rammerne af den præjudicielle procedure efter artikel 177.
In that respect it observes that Article 173 of the Treaty does not mention the Parliament among the institutions entitled to seek a declaration that a measure is void and that Article 20 of the Statute of the Court does not mention it among the institutions invited to lodge observations pursuant to the procedure under Article 177 for a preliminary ruling.
[Ifølge artikel 37, stk. 1, i statutten for Domstolen] har alle Fællesskabets institutioner den samme ret til intervention.
The first paragraph of [Article 37 of the Statute of the Court] provides that all the in­stitutions of the Community have the right to intervene.
Man kan ikke for en af disse begrænse udøvelsen af denne ret uden at skade dens institutionelle stilling, som traktaten, navnlig stk. 1 i arti­kel 4, har villet indføre.
It is not possible to restrict the exercise of that right by one of them without adversely affecting its institutional position as intended by the Treaty and in particular Article 4(1).
Subsidiært har Rådet gjort gældende, at selv om Parlamentet måtte antages at have en ret til intervention, så må denne ret forudsætte en retlig interesse.
Alternatively the Council alleges that even if the Parliament's right to intervene has to be accepted such right would depend upon the existence of a legal interest.
Formodningen er utvivlsomt for en sådan interesse, men dette bør ikke forhindre Domstolen i, i givet fald, at efterprøve, om den foreligger.
Such an interest may no doubt be presumed but it does not prevent the Court from check­ing, if necessary, that it exists.
I det foreliggende tilfælde må en sådan efter­prøvelse ifølge Rådets opfattelse føre til, at Domstolen fastslår, at Parlamentet ingen interesse har i løsningen af tvisten.
In the present case, in the Council's view, if the Court were to consider the matter it would be led to find that the Parliament had no interest in the outcome of the proceedings.
EØF ­ DOMSTOLSKONTROLLEN ­ PROCESSKRIDT OG SAGSFORMER stemmer, at alle andre fysiske eller juridiske personer end medlemsstaterne og institu­tionerne kun kan intervenere i en for Domstolen indbragt retstvist, hvis de godtgør at have en berettiget interesse i tvistens afgørelse, så indebærer dette, at den ret til at in­tervenere, der tilkommer institutionerne og således også Parlamentet efter artikel 37, stk. 1, ikke er undergivet denne betingelse.«
That submission must be rejected as incompatible with Article 37 of the Statute of the Court. Although the second paragraph of Article 37 of the Statute of the Court pro­vides that persons other than States and the institutions may intervene in cases before the Court only if they establish an interest in the result, the right to intervene which in­stitutions, and thus the Parliament, have under the first paragraph of Article 37 is not subject to that condition."
Fortolkning af domme
Interpretation of a judgment
1. »... det [bestemmes] i procesreglementets artikel 102, stk. 1, at en begæring om for­tolkning 'rettes mod alle parter i den sag, dommen angår'.
1. "...as provided for in Article 102 (1) of the Rules of Procedure an application for interpretation 'must be against all the parties to the case in which judgment was given.'
Det følger heraf, at en dom om fortolkning ikke alene har virkning for sagsøgerne, men også for enhver anden part, som berøres af den bestemmelse i dommen, der øn­skes fortolket, eller af en bestemmelse, der er ganske analog hermed.«
This means that an interpreting judgment is binding not only on the applicants but also on any other party, in so far as that party is affected by the passage in the judg­ment which the Court is asked to interpret or by a passage which is exactly similar thereto."