natgillin/translations-raw huggingface dataset:
forveksling eller for en forbindelse); for det tredje den situation, at offentligheden foretager en sammenligning mellem tegnet og varemærket, hvorved den måde, tegnet opfattes på, bringer varemærket i erindring, uden at de dog blandes sammen (risiko for en §§§forbindelse i egentlig forstand).
According to those governments, the likelihood of association may arise in three sets of circumstances: (1) where the public confuses the sign and the mark in question (likelihood of direct confusion); (2) where the public makes a connection between the proprietors of the sign and those of the mark and confuses them (likelihood of indirect confusion or association); (3) where the public considers the sign to be similar to the mark and perception of the sign calls to mind the memory of the mark, although the two are not confused (likelihood of association in the strict sense).
Det må derfor afgøres, om artikel 4, stk. 1, litra b) — som disse regeringer har gjort gældende — kan finde anvendelse, når der ikke er risiko for direkte eller indirekte forveksling, men kun risiko for en forbindelse i egentlig forstand.
It must therefore be determined whether, as those governments claim, Article 4(l)(b) can apply where there is no likelihood of direct or indirect confusion, but only a likelihood of association in the strict sense.
Såvel Det Forenede Kongeriges regering som Kommissionen har bestridt, at direktivet skal fortolkes på denne måde.
Such an interpretation of the Directive is contested by both the United Kingdom Government and by the Commission.
Med det præjudicielle spørgsmål ønsker Bundesgerichtshof i det væsentlige oplyst, om kriteriet »rLiko for forveksling, herunder at der er en forbindelse med det ældre varemærke«, i direktivets artikel 4, stk. 1, litra b), skal fortolkes således, at den association, der i offentlighedens bevidsthed kan være mellem to varemærker i kraft af, at de har samme meningsindhold, i sig serv er tilstrækkelig til, at der er risiko for forveksling i bestemmelsens forstand, når henses til, at et af varemærkerne er sammensat af et ord og et billede, mens det andet, der er registreret for varer af samme eller lignende art, kun er registreret som billede og ikke er særlig kendt i offentligheden,
In its question the Bundesgerichtshof is essentially asking whether the criterion of the 'likelihood of confusion ... which includes the likelihood of association with the earlier trade mark' contained in Article 4(l)(b) of the Directive is to be interpreted as meaning that the mere association which the public might make between the two marks as a result of a resemblance in their semantic content, is a sufficient ground for concluding that there exists a likelihood of confusion within the meaning of that provision, taking into account that one of those marks is composed of a combination of a word and a picture, whilst the other, consisting merely of a picture, is registered for identical and similar goods, and is not especially well known to the public.
I denne forbindelse bemærkes, at direktivets artikel 4, stk. 1, litra b), kun finder anvendelse, hvis der »i offentlighedens bevidsthed er risiko for forveksling, herunder at der er en forbindelse med det ældre varemærke«, fordi de to varemærker er identiske med eller ligner hinanden, og varerne eller tjenesteydelserne er af samme eller lignende art. Det fremgår af denne affattelse af bestemmelsen, at begrebet »risiko for, at der er en forbindelse«, ikke er et alternativ til begrebet »risiko for forveksling«, men tjener til nærmere at fastlægge dette begrebs rækkevidde.
In that connection, it is to be remembered that Article 4(l)(b) of the Directive is designed to apply only if, by reason of the identity or similarity both of the marks and of the goods or services which they designate, 'there exists a likelihood of confusion on the part of the public, which includes the likelihood of association with the earlier trade mark'. It follows from that wording that the concept of likelihood of association is not an alternative to that of likelihood of confusion, but serves to define its scope.
Selve ordlyden af bestemmelsen udelukker derfor, at den kan anvendes, hvis der ikke i offentlighedens bevidsthed er risiko for forveksling.
The terms of the provision itself exclude its application where there is no likelihood of confusion on the part of the public.
Det bemærkes, at det i direktivets artikel 4 — hvori der angives yderligere registreringshindringer og ugyldighedsgrunde i tilfælde af konflikter med ældre rettigheder - i stk. 1, litra b), bestemmes, at der foreligger en konflikt mellem et varemærke og et ældre varemærke, såfremt der i offentlighedens bevidsthed er risiko for forveksling, herunder at der er en forbindelse mellem de to varemærker, fordi varemærkerne er identiske eller ligner hinanden, og varerne eller tjenesteydelserne er af samme elier lignende art.
Article 4(l)(b) of the Directive, which sets out the additional grounds on which registration may be refused or a registered mark declared invalid in the event of conflict with earlier marks, provides that a trade mark conflicts with an earlier trade mark if, because of the identity or similarity of both the trade marks and the goods or services covered, there exists a likelihood of confusion on the part of the public, which includes the likelihood of association between the two marks.
Dr.r» belgiske, den luxembourgske og den r.edarlandske regering har gjort gældende, at begrebet »risiko lot, at der er en forbindelse«, på deres anmodning blev indført i de pågældende bestemmelser i direktivet, for at disse kunne blive fortolket på samme måde som artikel 13 A i Beneluxlandenes fælles lov om varemærker, som ikke anvender begrebet risiko for forveksling, men begrebet mærkelighed, ved afgrænsningen af rækkevidden af den eneret, varemærket giver.
The Belgian, Luxembourg and Netherlands Governments claimed that the term 'likelihood of association' was included in those provisions of the Directive at their request, in order that they should be construed in the same manner as Article 13a of the Uniform Benelux Law on
Det fremgår i denne forbindelse af den tiende betragtning til direktivet, at risikoen for forveksling skal vurderes »på grundlag af adskillige faktorer, herunder bl.a. i hvor høj grad mærket er kendt på markedet, den association, som det anvendte eller registrerede tegn fremkalder, hghedsgraden mellem mærket og tegnet samt mellem de pågældende varer eller tjenesteydelser«.
In that respect, it is clear from the tenth recital in the preamble to the Directive that the appreciation of the likelihood of confusion 'depends on numerous elements and, in particular, on the recognition of the trade mark on the market, of the association which can be made with the used or registered sign, of the degree of similarity between the trade mark and the sign and between the goods or services identified'.
Der skal altså foretages en helhedsvurdering af risikoen for forveksling under hensyntagen til alle de relevante faktorer i det foreliggende tilfælde.
The likelihood of confusion must therefore be appreciated globally, taking into
selv, eller fordi det er kendt i offentligheden.
account all factors relevant to the circumstances of the case.
Det bemærkes herved, at der er større risiko for forveksling, jo større det ældre varemærkes dist ink t ivi tet er.
That global appreciation of the visual, aural or conceptual similarity of the marks in question, must be based on the overall impression given by the marks, bearing in mind, in particular, their distinctive and dominant components.
Det kan derfor ikke udelukkes, at den begrebsmæssige lighed, der skyldes, at to varemærker anvender billeder, hvis meningsindhold er det samme, kan skabe risiko for forveksling i et tilfælde, hvor det ældre varemærke har en særlig distinktivitet, enten i sig
In that perspective, the more distinctive the earlier mark, the greater will be the likelihood of confusion. It is therefore not impossible that the conceptual similarity resulting from the fact that
Under omstændigheder som dem, der foreligger i hovedsagen, hvor det ældre varemærke ikke er særlig kendt og består af et billede, der ikke udviser nogen særlig fantasi, er den blotte begrebsmæssige lighed mellem mærkerne ikke tilstrækkelig til at skabe risiko for forveksling.
However, in circumstances such as those in point in the main proceedings, where the earlier mark is not especially well known to the public and consists of an image with little imaginative content, the mere fact that the two marks are conceptually similar is not sufficient to give rise to a likelihood of confusion.
•Kriteriet 'risiko f or forveksling, herunder at der er en förbindelse med det ældre varemærke*, i artikel 4, stk. 1, litra b), i Rådets første direktiv 89/104/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker skal fortolkes således, at den association, der i offentlighedens bevidsthed kan være mellem to varemærker i kraft af, at de har samme meningsindhold, ikke i sig selv er tilstrækkelig til, at der er risiko for forveksling i bestemmelsens forstand.*
'77M? criterion of 'likelihood ofconfiision which includes the likelihood of association with the earlier mark' contained in Article 4(1)(b) of First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks is to be interpreted as meaning that the mere association which the public might make between two trade marks as a result of their analogous semantic content L· not in itself a sufficient ground for concluding that there is a likelihood of confusion within the meaning of that provision.'
Generaladvokat F.G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 29. april 1997.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 29 April 1997.
»1) Artikel 4, stk. 1, litra b), i Rådets første direktiv af 21. december 1988 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker skal fortolkes således, at selv om risikoen for association til et ældre varemærke er en omstændighed, der skal tillægges betydning, kan registrering af et varemærke ikke nægtes, medmindre der reelt er en risiko for forveksling, der er behørigt fastslået, for så vidt angår de pågældende varers eller tjenesteydelsers oprindelse.
Article 4(l)(b) of the First Council Directive of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks must be interpreted as meaning that, while the likelihood of association with an earlier mark is a factor to be taken into account, registration of a mark cannot be opposed unless it is established that there is a genuine and properly substantiated likelihood of confusion about the origin of the goods or services in question.
Et varemærke, der fremkalder samme ideassociation som et andet, kan ikke nægtes registreret alene med den begrundelse, at der er risiko for, at offentligheden vil forbinde de to mærker, blot fordi det ene mærke minder om det andet, når der ikke er en sådan risiko for forveksling som ovenfor anført.
The registration of a mark cannot be opposed merely on the ground that, because the idea behind it and another mark is the same, there is a risk that the public will associate the two marks in the sense that one will simply bring the other to mind without a likelihood of confusion as described above.
Når der er lighed mellem to figurmærker, hvoraf det ene indeholder et ord, er tilføjelse af et ordelement i et at mærkerne ikke i sig selv tilstrækkeligt til at udelukke en sådan risiko for forveksling som ovenfor anført.
Where there is a similarity between two pictorial marks, one of which includes a text, the inclusion of a textual clement in one of the marks does not in itself suffice to preclude a finding that there is a likelihood of confusion as described above.
Registrering af et varemærke kan nægtes med den begrundelse, at de to varemærkers billedelementer fremkalder samme idéassociation, såfremt det godtgøres, at der består en sådan risiko for forveksling som ovenfor anført.«
The registration of a trade mark may be opposed on the basis that the ideas conveyed by the pictorial elements of two trade marks are similar, provided that it is established that there is a likelihood of confusion as described above.'
Sag C-349/95 »F. Loendersloot Internationale Expeditie« ved Fríts Loendersloot / George Ballantine & Son Ltd m.fl. Frie varebevægelser 11. november 1997 varemærkeret — omeiikettering af whiskyflasker·
Case C-349/95 Frits Loendersloot, trading as F. Loendersloot Internationale Expeditie ν George Ballantine & Son Ltd and Others Free movement of goods 11 November 1997
Præjudiciel »EF-traktatens artikel 36 (Domstolens plenum) desuden identifikationsnumre, både på etiketterne eller et andet sted på flaskerne og på emballagen.
Preliminary ruling (Article 36 of the EC Treaty (Full Court) respective trade marks. Those marks also appear on the packaging of the bottles.
Ved dom af 3. november 1995, indgået til Domstolen den 13. november 1995, har Nederlandenes Hoge Raad forelagt Domstolen fire præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af EF-traktatens artikel 36.
By judgment of 3 November 1995, received at the Court on 13 November 1995, the Hoge Raad der Nederlanden (Supreme Court of the Netherlands) referred to the Court for a preliminary ruling four questions on the interpretation of Article 36 of the EC Treaty.
Loendersloot, der er en transport- og oplagringsvirksomhed, har bl.a. kunder, som driver såkaldt »parallelhandel«.
Loendersloot is a transport and warehousing firm. Its customers include traders who engage in 'parallel' trade.
Disse kunder opkøber produkter, der er fremstillet af Ballantine m.fl., i lande, hvor priserne er forholdsvis lave, og de videresælger produkterne i lande, hvor priserne er højere.
They buy the products of Ballantine and others in countries where prices are relatively low, and resell them in countries where prices are higher.
Spørgsmålene er blevet rejst under en sag, som føres mellem »F. Loendersloot Internationale Expeditie« ved Frits I/oendersloot (herefter »Loendersloot«), der har bopæl i Nederlandene, og George Ballantine & Son Ltd samt fjorten andre selskaber, der har hjemsted i Skotland og England (herefter »Ballantine m.fl.«). Ballantine m.fl. producerer og markedsfører alkoholholdige drikkevarer, hovedsagelig whisky.
Those questions were raised in proceedings between Frits Loendersloot, residing in the Netherlands, trading as F. Loendersloot Internationale Expeditie (hereinafter 'Loendersloot'), and George Ballantine & Son Ltd and 14 other companies established in Scotland or England (hereinafter 'Ballantine and others'). Ballantine and others produce and market alcoholic drinks, particularly whisky.
Deres produkter er højt ansete og sælges i næsten alle lande i verden.
Their products enjoy a high reputation and are sold in almost all countries of the world.
»EF-traktatens artikel 36 skal fortolkes saledes, at en varemærkeindehaver, selv om det udgør en hindring for samhandelen inden for Fællesskabet, kan påberåbe sig sin varemærkeret for at forhindre, at en tredjemand fjerner og derefter genanbringer eller udskifter etiketter, der er forsynet med varemærket og anbragt cf varenuerkeindehaveren selv på produkter, denne har bragt i omsætni/tg på Fællesskabets marked, medmindre
'Article 36 of the EC Treaty must be interpreted as meaning that the owner of trade mark rights may, even if that constitutes a barrier to intra-Community trade, rely on those rights to prevent a third party from removing and then reaffixing or replacing labels bearing the mark which the owner has himself affixed to products he has put on the Community market, unless:
det godtgøres, at varemærkeindehaverens brug af varemærkeretten til at modsætte sig markedsføring af de ometiketterede produkter under varemærket bidrager til en kunstig opdeling af markederne mellem medlemsstaterne det påvises, at ometiketteringen ikke kan berøre produktets originale tilstand det ometiketterede produkts præsentationsmåde ikke er af en sådan karakter, at den kan være skadelig for varemærkets eller varemærkeindehaverens omdømme, og den person, der foretager ometiketteringen, forud for, at de ometiketterede produkter udbydes til salg, underretter varemærkeindehaveren om ometiketteringen.*
it is established that the use of the trade mark rights by the owner to oppose the marketing of the relabelled products under that trade mark would contribute to artificial partitioning of the markets between Member States; it is shown that the relabelling cannot affect the original condition of the product; the presentation of the relabelled product is not such as to be liable to damage the reputation of the trade mark and its owner; and the person who relabeb the products informs the trade mark owner of the relabelling before the relabelled products are put on sale.'
Jacor > s fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 27. februar 1997.
Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 27 February 1997.
Han foreslog heri følgende besvarelse:
He proposed tha the Court should reply as follows:
»1) En varemærkeindehaver, der fremstiller alkoholholdige drikkevarer, kan ikke påberåbe sig sin varemærkeret for at forhindre, at etiketter, der er forsynet med varemærket, og som varemærkeindehaveren har anbragt på flaskerne eller på disses emballage, af en tredjemand fjernes og derefter genanbringes eller udskiftes med lignende etiketter, efter at varemærkeindehaveren har bragt produkterne i omsætning på Fællesskabets marked i denne emballage, eller for at forhindre, at de pågældende etiketter genanbringes på et senere tidspunkt, når det godtgøres, at varemærkeindehaverens brug af varemærket bidrager til en kunstig opdeling af markederne mellem medlemsstaterne, hvorved det dog er en forudsætning, at ometiketteringen i) ikke afsvækker sikkerheden for produktets oprindelse ii) ikke berører produktets originale tilstand og iii) ikke er skadelig for varemærkets omdømme.
The owner of a trade mark cannot exercise his trade-mark rights to oppose, with regard to alcoholic drinks manufactured by him, the removal by a third party of labels affixed by the proprietor on bottles and on the packaging containing them, and bearing his mark, after the drinks have been placed by him on the Community market in that packaging, and the subsequent re-application of those labels, where it is established that the use of the trade-mark right by the owner will contribute to the artificial partitioning of the market between Member States; provided that in the course of such relabelling:
Under de samme forudsætninger kan varemærkeindehaveren ikke påberåbe sig sin varemærkeret for at forhindre, at angivelsen 'pure' på de originale etiketter ikke medtages, og/eller for at forhindre, at importørens navn udskiftes med et andet navn.
Subject to the same conditions, the owner of the trade mark cannot exercise his trade-mark rights to oppose the omission of the indication "pure" appearing on the original labels and/or the replacing of the importer's name with another name.
Under de samme forudsætninger kan varemærkeindehaveren ikke påberåbe sig sin varemærkeret for at forhindre, at identifikationsmærker, som varemærkeindehaveren har anbragt på eller under etiketterne, fjernes.«
Subject to the same conditions, the owner of the trade mark cannot exercise his trade-mark rights to oppose the removal of identification marks which he has affixed on or underneath the labels.'
Ved den atifxgtedc c < oretvistede beslutning Kommis*«wen \ed aï ved'; endeligt di afvise r, mutuel ur & ala deltager¡selskaberne unuei traktatens artikel Γ og den manglende ir. konstatere en even forinder, a have a den nationale overensstemmelse ned tra ikke havde cpfyidt sin at uri.ic^øge cíe omstær:d: & heder ser for dermed at tilge som en endelig spørgsmåiet om, hvarv/l overtrædere sks således baseret sin ; det for at tage stilling til eløbsselskabernes og PMU's itens artikel 85 og 86 absolut Page 9
In the contested judgment the Court of First Instance annulled the contested decision on the ground that, by definitively rejecting the part of the complaint directed against Pari Mutuel Urbain (hereinafter 'PMU') and its member companies on the ground that Articles 85 and 86 of the Treaty did not apply and there was no Community interest, without first having completed its examination of the compatibility of the French legislation with the Treaty rules on competition, the Commission had failed to fulfil its duty to examine carefully the factual and legal issues brought to its attention by the complainants so as to satisfy the requirement of certainty which a final decision determining whether an infringement exists must satisfy.
mulighed for en konkurrence, som kan hindres, begrænses eller fordrejes ved en selvstændig adfærd fra deres side.
The Commission's reasoning was thus based on a misinterpretation of the conditions governing the definitive determination of the existence of alleged infringements.
nødvendigt først at undersøge den franske lovgivning, men denne undersøgelse har alene til formål at fastslå, hvilken indflydelse denne lovgivning kan have på denne adfærd.
Articles 85 and 86 may apply, however, if it is found that the national legislation does not preclude undertakings from engaging in autonomous conduct which prevents, restricts or distorts competition.
Heraf følger, at det var på et urigtigt retsgrundlag, at Retten fastslog, at Kommissionen — ved endeligt at afvise klagen under henvisning til, at traktatens artikel 85 og 86 ikke kunne finde anvendelse, samt til, at der ikke forelå nogen interesse for Fællesskabet, og dette før den afsluttede undersøgelsen af spørgsmålet om den nationale franskelovgivnings lovlighed efter traktatens konkurrencebestemmelser — baserede sin argumentation på en fejlagtig retlig fortolkning af forudsætningerne for endeligt at kunne afgøre, om de påklagede overtrædelser forelå.
It is to be noted that in their pleas the Commission and the French Republic challenge, albeit in different terms and for different purposes, the Court of First Instance's reasoning that it was necessary for the Commission to complete its examination of the compatibility of the French legislation with the Treaty rules on competition before it could definitively reject the complaint concerning Articles 85 and 86 of the Treaty.
Traktatens artikel 85 og 86 tager således kun sigte på konkurrencestridig adfærd fra virksomhedernes side på deres eget initiativ. Såfremt virksomhederne pånødes en konkurrencestridig adfærd ved en national lovgivning, eller såfremt denne lovgivning skaber en retlig ramme, som på sin side berøver dem enhver mulighed for at konkurrere retmæssigt, finder traktatens artikel 85 og 86 ikke anvendelse.
When the Commission is considering the applicability of Articles 85 and 86 of the Treaty to the conduct of undertakings, a prior evaluation of national legislation affecting such conduct should therefore be directed solely to ascertaining whether that legislation prevents undertakings from engaging in autonomous
I denne situation skyldes begrænsningen af konkurrencen ikke, som det forudsættes i disse bestemmelser, en selvstændig adfærd fra virksomhedernes side.
That reasoning is based on the premiss that the lawfulness, in terms of Articles 85 and 86, of
Den anfægtede dom skal derfor ophæves, idet det er ufornødent at undersøge sagsøgernes øvrige argumenter.
set aside, without its being necessary to examine the other arguments relied on by the appellants.
Domstolen ophæver, når den giver appellanten medhold, den af Retten trufne afgørelse.
Where an appeal is well founded, the Court of Justice is to quash the decision of the Court of First Instance.
Den kan i denne forbindelse enten selv træffe endelig afgørelse, hvis sagen er moden til påkendelse, eller hjemvise den til Retten til afgørelse.
It may itself give final judgment in the matter, where the state of the proceedings so permits, or refer the case back to the Court of First Instance for judgment.