natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hvad angår det af sagsøgeren anførte, hvorefter det ikke kan forlanges, at en importør er bedre underrettet end toldmyndighedernes embedsmænd, bemærkes blot, at Domstolen allerede har forkastet en sådan argumentation under henvisning til, at såfremt denne opfattelse blev anerkendt i almindelighed, ville det i praksis blive umuligt at foretage efteropkrævning, eftersom fejlen nødvendigvis altid er begået af en ansvarlig tjenestemand, der ikke har undersøgt alle faktiske og retlige forhold i sagen.
Commission was wrong in law to examine the case before it under Article 13 of Regulation No 1430/79, that error was of a purely formal nature as it did not, in the specific circumstances of this case, have any decisive influence as to the outcome of the examination.
Såfremt disse betingelser er opfyldt, har den afgiftspligtige krav på, at der undlades efteropkrævning.
The application as inadmissible in so far as it seeks that directions be issued to the Commission;
Det må følgelig lægges til grund, at sagsøgeren med rimelighed kunne forventes, jf. artikel 5, stk. 2, i forordning nr. 1697/79, at have opdaget de
The applicant is ordered to pay the costs.»
Hvad angår karakteren af den fejl, som den pågældende tyske myndighed begik, da den i strid med de gældende retsforskrifter fritog de pågældende indførsler for told, finder Retten, at
Case T-398/94 Kahn Scheepvaart BV ν Commission of the European Communities State aid
ikke foreligger »åbenlys forsømmelse« som forudsat i artikel 13 i forordning nr. 1430/79.
(State aid — Shipbuilding — General aid scheme — Action for annulment (Third Chamber, Extended Composition)
tyske myndigheders fejl med hensyn til spørgsmålet om toldfritagelse.
The applicant is a Netherlands private company and a subsidiary of the Swiss company Jumbo Shipping Company SA (hereinafter «Jumbo Shipping»).
Selv om Kommissionen burde have vurderet sagsøgerens krav på grundlag af artikel 5, stk. 2, i forordning nr. 1697/79, gælder det dog, at henholdsvis artikel 13 i forordning nr. 1430/79 og artikel 5, stk 2, i forordning nr. 1697/79 tjener samme formål, nemlig at begrænse efteropkrævning af import- eller eksportafgifter til tilfælde, hvor efterbetaling er velbegrundet og forenelig med det grundlæggende princip om beskyttelse af den berettigede forventning.
the Commission adopted a decision addressed to the German Government concerning those schemes, in accordance with its obligation to examine their compatibility with the provisions of the Seventh Directive.
Ved at vurdere sagsøgerens tilfælde på grundlag af artikel 13 i forordning nr. 1430/79 har Kommissionen begået en retlig fejl, men Retten finder, at denne alene er af rent formel art, idet den efter omstændighederne i sagen ikke har haft nogen afgørende betydning for resultatet af Kommissionens vurdering af det konkrete tilfælde, der blev forelagt den.
By that decision, in accordance with Articles 3, 4, 6 and 8 of the Seventh Directive, it authorized for 1994 the application of five aid schemes which concerned shipbuilding only in an incidental manner, including general guarantee schemes, investment aid and aid for research and development.
Herefter bør den omtvistede beslutning ikke annulleres med den begrundelse, at Kommissionen traf afgørelse på et forkert retligt grundlag.
The present dispute does not, however, concern those schemes.
Da det fremgår af retspraksis, at betingelsen i artikel 5, stk. 2, i forordning nr. 1697/79 om, at fejlen med rimelighed kunne forventes opdaget, svarer til betingelsen i artikel 13 i forordning nr. 1430/79 om »urigtigheder eller åbenlys forsømmelse«, må nærværende anbringende herefter forkastes som værende uden grundlag, idet sagsøgeren således under alle omstændigheder ikke har ført bevis for, at der
Furthermore, in accordance with Articles 3 and 4 of the Seventh Directive, the Commission extended during 1994 approval for other aid schemes directly involving shipbuilding, including the various tax relief schemes under Paragraph 82f of the EStDV and Paragraphs 15a and 52(19) of the EStG, which the applicant challenges. The decision of 25 October 1994 was notified to the German authorities by letter of 11 November 1994.
Det hedder i domskonklusionen:
A copy of the letter was sent to the applicant
» I) Sagen afvises, for så vidt der er nedlagt påstand om, at Retten meddeler pålæg.
The applicant was represented on several of those occasions by Jumbo Shipping.
I øvrigt frifindes Kommissionen.
On 25 October 1994
Sag T-398/94 Kahn Scheepvaart BV / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Statsstøtte
(the "Decision") ... authorizing a tax scheme in connection with the financing of heavy lift vessels, communicated to the applicant by letter of 31 October 1994».
5. juni 1996 annullationssøgsmål formaliteten·
Under the heading «Conclusion» the applicant asks the Court to «annul the Decision», that is, the Commission's decision of 25 October 1994.
»Statsstøtte — skibsbygning — generel støtteordning — (Tredje Udvidede Afdeling)
It may be observed that that decision, addressed to the German Government, relates solely to the German general aid schemes, including the scheme which the applicant challenges.
Ved disse lejligheder var sagsøgeren flere gange repræsenteret af Jumbo Shipping.
The Commission expressed no opinion on the individual aid measures in that decision.
Sagsøgeren er et nederlandsk datterselskab af det schweiziske selskab Jumbo Shipping Company SA (herefter »Jumbo Shipping«).
accordance with Articles 3 and 4 of the Seventh Directive, as extended for 1994 by Directive 93/115, the Commission approved inter alia the application during 1994 of the German tax provisions for the benefit of shipowners and investors in new ships.
Sagsøgerens hovedvirksomhed er løftning og søtransport af tunge ladninger. Sagsøgeren benytter hertil diverse »heavy lift«-skibe (skibe til tunge transporter).
It must be pointed out that in the contested decision the Commission did not express an opinion on the compatibility of the individual aids with the common market, since the Commission had taken note in that respect of the German authorities' undertaking that in applying the various schemes they would respect the ceiling applicable to operating aid under the Seventh Directive.
Ved skrivelse af 13. april 1994 indgav sagsøgeren klage til Kommissionen over tysk statsstøtte, der ifølge sagsøgeren var ydet til bygning af to skibe, som af Schiffahrtskontor Altes Land GmbH (herefter »SAL«) og selskaber i Heinrichkoncernen var bestilt hos skibsværftet JJ.
In those circumstances the Court considers that, pursuant to Article 44 of its Rules of Procedure, the head of claim put forward by the applicant at the hearing, seeking annulment of the letter of 31 October 1994 in so far as it constituted an implicit rejection of the complaint, must be declared inadmissible.
Sietas KG Schiffswerft GmbH & Co. til levering ultimo 1994/primo 1995. Sagsøgeren gjorde bl.a. gældende, at de skattefordele, der var indrømmet ved § 82f i Einkommensteuerdurchführungsverordnung (gennemførelsesbekendtgørelseomindkomstskat, herefter »EStDV«) og § 15a, sammenholdt med § 52, stk. 19, i Einkommensteuergesetz (lov om indkomstskat, herefter »EStG«) sammen med andre tilskud udgjorde en støtte, der oversteg maksimumsgrænsen i medfør af Rådets direktiv 90/684/EØF af 21. december 1990 om støtte til skibsbygningsindustrien (herefter »det syvende direktiv«). Da gyldigheden af det syvende direktiv blev forlænget til udgangen af 1994 ved Rådets direktiv 93/115/EØF af 16. december 1993 (herefter »direktiv 93/115«), var medlemsstaterne forpligtet til at anmelde samtlige støtteordninger inden for skibsbygningsindustrien, der var i kraft i 1994, herunder de ordninger, der allerede var godkendt for 1991-1993.
In view of the fact that the issue involved is the approval of the implementation of tax provisions of general application, the contested decision, although addressed to a Member State, thus appears with regard to the potential beneficiaries of those provisions to be a measure of general application covering situations which are determined objectively, and entails legal effects for a class of persons envisaged in a general and abstract manner.
Den 25. oktober 1994 vedtog Kommissionen en beslutning, der var rettet til den tyske regering, vedrørende disse ordninger i medfør af sin forpligtelse til at undersøge deres forenelighed med bestemmelserne i det syvende direktiv.
Consequently, the subject-matter of the proceedings comprises only the claim for annulment of the decision of 25 October 1994 in so far as it authorized the application by the German authorities of the provisions on tax advantages set out in Paragraph 82f of the EStDV and Paragraph 15a in conjunction with Paragraph 52(19) of the EStG (hereinafter «the contested decision» or «the decision of 25 October 1994»).
Ved beslutningen godkendte Kommissionen for det første for året 1994 gennemførelsen af fem støtteordninger, der kun indirekte vedrørte skibsbygning, herunder generelle garantiordninger, investeringsstøtte og støtte til forskning og udvikling. Den foreliggende sag vedrører ikke disse ordninger.
Furthermore, it appears from the papers before the Court that the applicant is a Netherlands undertaking the main activities of which are the lifting and carriage by sea of heavy loads.
For det andet forlængede Kommissionen ligeledes for året 1994 visse andre støtteordninger, der direkte vedrørte skibsbygning, herunder de forskellige skattelettelsesordninger i henhold til § 82f i EStDV og § 15a og § 52, stk. 19, i EStG, som sagsøgeren har anfægtet Beslutningen af 25. oktober 1994 blev meddelt de tyske myndigheder ved skrivelse af 11. november 1994.
The applicant belongs to the same group of undertakings as the Swiss company Jumbo Shipping, although the latter, as a holding company, does not carry on any activity in that sector.
Ved skrivelse af 31. oktober 1994 gav Kommissionen Jumbo Shipping meddelelse om vedtagelsen af beslutningen af 25. oktober 1994.
Admissibility of the head of claim seeking annulment of the decision of 25 October 1994
Der blev tilsendt sagsøgeren en kopi af skrivelsen.
Findings of the Court of First Instance
Efter indgivelsen af klagen fandt der en brevveksling sted mellem parterne.
Whether this head of claim is admissible therefore depends on whether the contested decision, which was addressed to the German Government and which concluded the preliminary procedure provided for in Article 93(3) of the Treaty, is of direct and individual concern to the applicant.
Ved skrivelse af 7. oktober 1994 fremsendte sagsøgeren yderligere oplysninger om finansieringen af bygningen af skibet »Frauke« (herefter »Frauke«), der var ét af de af klagen omfattede fartøjer.
It follows that the contested decision is of general application with regard to the applicant, which is thus affected only by virtue of its objective capacity as a transport undertaking in the same manner as any other trader who is, or might be in the future, in the same situation.
I løbet af 1994 var parterne ligeledes i kontakt med hinanden både telefonisk og ved
Furthermore, the adoption of the contested decision could have only a potential and indirect effect on the applicant's competitive position.
Det bemærkes, at i henhold til traktatens artikel 173, stk. 4, kan fysiske og juridiske personer anlægge sag til prøvelse af beslutninger, der retter sig til dem, og beslutninger, som, skønt de er udfærdiget i form af en forordning eller en beslutning rettet til en anden person, dog berører dem umiddelbart og individuelt.
The Court considers that the mere fact that the applicant made a complaint to the Commission, as described in paragraph 6 above, and in that connection corresponded and had meetings with the Commission, cannot constitute sufficient circumstances peculiar to the applicant by which it can be distinguished individually from all other persons, and thus confer on it standing to bring proceedings against a general aid scheme.
Spørgsmålet, om den her omhandlede påstand kan antages til realitetsbehandling, afhænger derfor af, om den anfægtede beslutning, der er rettet til den tyske regering og udgør afslutningen på den indledende procedure i medfør af traktatens artikel 93, stk. 3, berører sagsøgeren umiddelbart og individuelt
However, the applicant's argument cannot be upheld in the circumstances of the present case. While the Court of Justice has indeed recognized in the Cook and Matra judgments that the «parties concerned» within the meaning of Article 93(2) of the Treaty, defined as the «persons, undertakings or associations whose interests might be affected by the grant of the aid, in particular competing undertakings and trade associations», are to be regarded as individually concerned by decisions refusing to initiate the procedure under Article 93(2), this Court considers that that caselaw does not apply in the present case.
Det bemærkes, at sagsøgeren som svar på spørgsmål, der blev stillet under retsmødet, har bekræftet, at formålet med søgsmålet ikke alene er at opnå annullation af beslutningen af 25. oktober 1994, men også annullation af det hævdede stiltiende afslag i skrivelsen af 31. oktober 1994 på i medfør af traktatens artikel 93, stk. 2, at iværksætte en undersøgelse af, om de konkrete skattefordele for Frauke's ejere, sammenholdt med andre støtteforanstaltninger, var forenelige med fællesmarkedet.
Furthermore, even if the Commission had not approved the general aid scheme, the mere fact that a person is a potential beneficiary of the tax provisions of general application cannot suffice to show that such a decision is of individual concern to that person within the meaning of the fourth paragraph of Article 173 of the Treaty.
Med hensyn til den retlige karakter af den anfægtede retsakt må det for det første konstateres, at Kommissionen i overensstemmelse med det syvende direktiv, hvis gyldighed ved direktiv 93/115 blev forlænget til udgangen af 1994, bl.a. har godkendt anvendelsen i 1994 af tyske beskatningsregler til fordel for redere og personer, der investerer i nye skibe.
In the two cases mentioned, it was recognized that undertakings which were competitors of the actual beneficiaries of State aid had a remedy intended to ensure that the procedural guarantees provided for in Article 93(2) of the Treaty were respected, because in those cases the applications related to the lawfulness of a Commission decision finding that the grant of individual aids was compatible with the common market.
Det bemærkes, at Kommissionen ikke har taget stilling til, om de individuelle støtteforanstaltninger er forenelige med fællesmarkedet, men blot har taget til efterretning, at de tyske myndigheder har givet tilsagn om at overholde maksimumsgrænsen for driftsstøtte i medfør af det syvende direktiv ved gennemførelsen af de forskellige ordninger.
By contrast, as the Court has already found in paragraph 39 above, the contested decision concerns the approval of an aid scheme whose potential beneficiaries are defined only in a general and abstract manner.
Det må imidlertid konstateres, at ifølge stævningens ordlyd anlægger sagsøgeren sag »med påstand om (...) annullation af Kommissionens beslutning af 25. oktober 1994 (herefter "beslutningen') ... om godkendelse af en beskatningsordning i forbindelse med finansiering af 'heavy lift'-skibe, som blev meddelt sagsøgeren ved skrivelse af 31. oktober 1994«.
The existence of an actual beneficiary thus presupposes the practical application of the aid scheme by the grant of individual aids.
Under overskriften »konklusion« nedlægger sagsøgeren påstand om, at »beslutningen«, dvs. Kommissionens beslutning af 25. oktober 1994, annulleres.
It follows that at the time of the adoption of a decision concerning a general aid scheme, and hence before the grant of individual aids in application of that scheme, there cannot be any «competing undertakings», within the meaning of the judgments cited, which could invoke the procedural guarantees under Article 93(2) of the Treaty.
Det er hertil relevant at bemærke, at denne beslutning, der var rettet til den tyske regering, udelukkende vedrører generelle tyske støtteordninger, herunder den af sagsøgeren anfægtede ordning.
Finally, it is necessary to deal with the applicant's argument that as a «party concerned» within the meaning of Article 93(2) of the Treaty, it is entitled to bring proceedings against the decision to raise no objections to the German aid scheme and consequently not to initiate the procedure provided for in Article 93(2).
I beslutningen tog Kommissionen ikke stilling til individuelle støtteforanstaltninger.
It must be observed that in principle the applicant is not prevented from raising that argument.
Under disse omstændigheder findes den af sagsøgeren under retsmødet nedlagte påstand om, at skrivelsen af 31. oktober 1994 annulleres i det omfang, den indeholder et stiltiende afslag på klagen, ikke at kunne antages til realitetsbehandling.
It is apparent from the account of the facts in the application, in particular with respect to the subsidy effects of the German tax scheme, that the applicant clearly seeks to demonstrate that the application of that scheme is incompatible with the Seventh Directive.
Eftersom det drejer sig om en godkendelse af anvendelsen af generelle beskatningsregler, fremstår den anfægtede beslutning, selv om den er rettet til en medlemsstat, således i forhold til de personer, som de pågældende regler eventuelt kan komme til gode, som en generel foranstaltning, der finder anvendelse på objektivt afgrænsede situationer og har retsvirkninger for en gruppe personer, der er bestemt generelt og abstrakt.
Having regard to the fact that the structure of the procedure relating to State aid created by Article 93 of the Treaty prevents the Commission from declaring aid incompatible with the common market unless it has initiated the procedure provided for in Article 93(2), it must be concluded that the application, which seeks annulment of the contested decision, is to be interpreted as also seeking annulment of the Commission's refusal to initiate the procedure
Spørgsmålet om antagelse af påstanden om annullation af beslutningen af 25. oktober 1994 til realitetsbehandling
The application is dismissed as inadmissible;
Rettens bemærkninger
The applicant is ordered to pay the costs.»
Retten finder, at det blotte forhold, at sagsøgeren har indgivet klage til Kommissionen og har haft brevveksling og ført samtaler herom med Kommissionen, ikke kan siges at udgøre tilstrækkelige særlige omstændigheder til at individualisere sagsøgeren i forhold til alle andre, således at sagsøgeren får søgsmåls ko mpe te n ce for så vidt angår en generel støtteordning.
(Officials — Objection of illegality — Correlation between the complaint and the application — New method of calculating careerprofiles f or categories B, C and D at the Commission — List of officials deemed most deserving of promotion — Articles 5(3) and 45 of the Staff Regulations — Principle of non-discrimination — Manifest errors of assessment in fact and in law — Action for compensation) (Fourth Chamber)
Endelig skal der tages stilling til sagsøgerens argumentation om, at sagsøgeren i sin egenskab af »interesseret« virksomhed i traktatens artikel 93, stk. 2's forstand er berettiget til at anlægge sag til prøvelse af beslutningen om ikke at rejse indsigelse mod den tyske støtteordning og følgelig om heller ikke at indlede den kontradiktoriske procedure i henhold til artiklens stk. 2.
(Appointment of the members of the Economic and Social Committee) (Fourth Chamber) particular, representatives of producers, farmers, carriers, workers, dealers, craftsmen, professional occupations and representatives of the general public.
Det fremgår af sagsfremstillingen i stævningen, bl.a. for så vidt angår den støtteeffekt, der følger af den tyske beskatningsordning, at sagsøgeren klart søger at påvise, at gennemførelsen af den pågældende ordning er uforenelig med det syvende direktiv.
Article 193 of the EC Treaty established the Economic and Social Committee of the European Communities (ESC), an advisory body to consist of representatives of the various categories of economic and social activity, in
Den anfægtede beslutning vedrører derimod godkendelse af en støtteordning, hvorefter de potentielle støttemodtagere kun er bestemt generelt og abstrakt.
The first paragraph of Article 194 of the EC Treaty allots seats on the ESC to the various
Det hedder i domskonklusionen:
Their appointments are renewable.
2) Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.·
The first plea, alleging infringement of Article 195 of the Treaty
Sag T-262/94 Jean Baiwir / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Personalesag
The applicants argue, first, that the Council did not even attempt to assess for itself the representative character of the candidates on the lists submitted.
»Tjenestemænd — ulovlighedsindsigelse — overensstemmelse mellem klagen og stævningen — ny beregningsmetode for karriereforløb i kategori B, C og D i Kommissionen — liste over tjenestemænd, der anses for de bedst egnede til at bliveforfremmet — vedtægtens artikel 5, stk. 3, og artikel 45 —princippet om ligebehandling — åbenbarfejlbedømmelse af de faktiske og retlige omstændigheder — erstatningssøgsmål· (Fjerde Afdeling)
On that point, it should be noted that, in order to verify whether the composition of the ESC ensures at the Community level adequate representation of the various categories of economic and social activity, it is for the Council to assess for itself the representative character of all the candidates appearing on the national lists and it must not consider itself bound by any distinction made by the Member States between candidates proposed as principal candidates and those proposed as alternative candidates.
af Det Økonomiske og Sociale
of each of the Member States.
Sagsøger 1, Confindustria, er en italiensk sammenslutning, hvis formål bl.a. er at repræsentere de italienske produktions- og tjenesteydelsesvirksomheders interesser på nationalt plan, fællesskabsplan og internationalt plan i deres forbindelser med institutioner og administrationer samt med økonomiske, fagforeningspolitiske og sociale organisationer.
Furthermore, the Council has a wide discretion to ensure, at Community level, adequate representation of the various categories of economic and social activity and consequently in exercising its power of review, the Court may only verify whether the Council has used its power in a manifestly erroneous manner.
I henhold til EF-traktatens artikel 193 oprettes et rådgivende Økonomisk og Socialt Udvalg (herefter »ØSU«), der sammensættes af repræsentanter for de forskellige grupper inden for det økonomiske og sociale liv, i særdeleshed for producenter, landbrugere, fragtførere, arbejdstagere, handlende og håndværkere samt for liberale erhverv og almindelige samfundsinteresser.
Furthermore, the documents produced by the Council at the Court's request confirm that the Commission concurred with the opinion that Decision 94/660 would ensure adequate representation of the various categories of economic and social activity.
Sagsøger 2, Aldo Romoli, er medlem af Confindustria. Han har været medlem af ØSU fra den 19. september 1978 til den 20. september 1994, idet han har været beskikket for fire på hinanden følgende perioder.
In the present case, the Court considers that the applicants have failed to show that Decision 94/660 does not ensure, at the Community level, adequate representation of producers on the ESC.
I 1994 blev han foreslået af den italienske regering som sekundært indstillet kandidat, og han blev ikke beskikket af Rådet for perioden fra den 21. september 1994 til den 20. september 1998.
The applicants have not extended their arguments beyond matters relevant to Italy and have failed to provide the Court with any information enabling it to assess the capacity of the ESC, as a whole, to represent adequately the interests of producers.
På denne baggrund har sagsøgerne ved stævning indgivet til Rettens Justitskontor den 2. december 1994 anlagt denne sag.
The second plea, alleging infringement of Article 190 of the Treaty