natgillin/translations-raw huggingface dataset:
— Overenskomst mellem EØF og Schweiz, undertegnet i Bruxelles den 22. juli 1972 (EFT 1972 (31. decem­ber), s. 191) nr. 7­8
­ Agreement between the EEC and the Swhs Con­federation, signed in Brussels on 22 July 1972 (Of­ficial Journal, English Special Edition 1972(31 De­cember) (L 300) p. 191)
Navnlig forpligter denne bestemmelse hverken AVS­staterne eller EØFs medlems­stater til at sikre statsborgere fra en stat, der tilhører den anden gruppe, en tilsvarende behandling som den, der er forbeholdt deres egne statsborgere.«
More particularly, that article does not oblige either the ACP States or the Member States of the EEC to give to the nationals of a State belonging to the other group treat­ment identical to that reserved to their own nationals."
»... handelsaftalen mellem Fællesskabet og Spanien [var] ikke, for så vidt angår årene 1970 og 1971,... til hinder for anvendelsen af traktatens artikel 115 på indførsel af druer til spisebrag.«
"... for the years 1970 and 1971 the existence of the commercial agreement be­tween the Community and Spain formed no obstacle to the application to imports of table grapes of Article 115 of the Treaty."
Dom af 30. november 1977: sag 52/77, Cayrol/Rivoira, Sml. 1977, s.2261, 2278 (Forslag: Warner, s. 2284).
Judgment of 30 November 1977, Case 52/77, Cayrol ν Rivoira, [1977] ECR 2261, 2279 (Opinion: Warner, p.2285).
»...aftalen [mellem Fællesskabet og Spanien af 29.juni 1970 indeholder ikke] noget forbud mod kvantitative udførselsrestriktioner eller mod foranstaltninger med tilsvarende virkning.
4. "...the agreement [between the Community and Spain concluded on 29 June 1970] does not contain any provision relating to the prohibition of quantitative re­strictions on exports, or of measures having equivalent effect.
Under disse omstændigheder pålægger aftalen ikke Fællesska­bet eller medlemsstaterne nogen pligt til at ophæve sådanne foranstaltninger.«
In those circumstances, the agreement does not impose any obligation on the Community or its Member States as regards the abolition of such measures."
Dom af 11. oktober 1979: sag 225/78, Anklagemyndigheden/Bouhelier, Sml. 1979, s. 3151, 3161 (Forslag: Capotorti, s. 3162).
Judgment of 11 October 1979, Case 225/78, Procureur de la République ν Bouhelier, [1979] ECR 3151, 3161 (Opinion: Capotorti, p.3162).
5. »... artikel 10 [i den midlertidige overenskomst mellem Fællesskabet og Østrig af 22. juli 1972] indeholder et forbud mod nye kvantitative restriktioner, hvilket dog ikke forpligter parterne til at ophæve eksisterende restriktioner.«
"...Article 10 [of the Interim Agreement concluded on 22July 1972 between the Community and Austria] prohibits further quantitative restrictions, which does not oblige the parties to abolish the existing restrictions."
Dom af 11. oktober 1979: sag 225/78, Anklagemyndigheden/Bouhelier, Sml. 1979, s. 3151, 3161 f. (Forslag: Capotorti, s. 3162).
Judgment of 11 October 1979, Case 225/78, Procureur de la République ν Bouhelier, [1979] ECR 3151, 3161 (Opinion: Capotorti, p. 3162).
25.5 værdien i henhold til disse forordninger kan imidlertid ikke forpligte medlemsstater­nes afgifts­ og finansmyndigheder til at anerkende denne værdi til andre formål end anvendelsen af den fælles toldtarif.
However, the determina­tion of the value for customs purposes in accordance with those regulations cannot have the effect of requiring the fiscal and finandal authorities of the Member States to accept that valuation for purposes other than the application of the Common Cus­toms Tariff.
Det samme svar gælder i forhold til artikel 13 i overenskomsten mellem EØF og Schweiz af 22. juli 1972.«
The same answer applies as regards Article 13 of the Agreement between the EEC and the Swiss Confederation of 22 July 1972."
»...dersom en importør nøjagtigt og fuldstændigt har udfyldt den formular, der er indeholdt i bilaget til forordning nr. 375/69 — samtidig med, at det er ubestridt, at varerne faktisk er leveret til køberen i den på fakturaen anførte kvalitet og mæng­de, at sælgeren har modtaget hele fakturaprisen, og at han ikke foreholdes at have undladt at give nærmere oplysninger, som toldmyndighederne måtte have afkrævet ham — har han ikke tilsidesat nogen ham påhvilende pligt, hverken efter fællesskabs­retlige bestemmelser om varers toldværdi eller i henhold til artikel 13 i overenskom­sten mellem EØF og Schweiz.
"... where an importer has accurately and fully completed the form of question­naire annexed to Regulation No 375/69 and it is not disputed that the goods have ac­tually been delivered to the purchaser in the quality and quantity stated in the invoice and the seller has received the whole of the invoice price and it is not alleged against him that he has not answered more detailed inquiries which the customs authorities may have put to him, he has not failed to fulfil any of the duties imposed on him by the Community rules on the valuation of goods for customs purposes or by [Arti­cle 13 of] the Agreement between the EEC and the Swiss Confederation.
Retsvirkningerne af disse forhold inden for andre om­råder — f. eks. inden for den del af den økonomiske og afgiftsmæssige lovgivning, som ikke angår told — der ikke er underkastet bestemmelser, udstedt af fællesskabs­institutionerne, må derimod reguleres efter den pågældende medlemsstats egen rets­orden.«
On the other hand, the consequences in other respects — such as those relating to the financial or fiscal laws other than customs laws — which are not governed by Community institu­tions are a matter for the legal order of the Member State concerned."
Respekten for internationale overenskomster, som medlemsstaterne tidligere har indgiet
Observance of prior international agreements concluded by Member States
Artikel 234 har til formål i overensstemmelse med folkerettens principper at præci­sere, at traktatens anvendelske ikke berører den pågældende medlemsstats forplig­telse til at respektere tredjestaters rettigheder, som følger af en konvention, der er ind­gået før traktatens ikrafttræden eller eventuelt før den pågældende medlemsstats til­trædelse, og at overholde sine deraf følgende forpligtelser.
The purpose of Article 234 is to lay down, in accordance with the principles of in­ternational law, that the application of the Treaty does not affect the duty of the Member State concerned to respect the rights of nonmember countries under an agreement concluded prior to the entry into force of the Treaty or, as the case may be, the accession of the Member State concerned, and to perform its obligations thereunder.
Artiklen ville forfejle sit formål, hvis den ikke indebar en forpligtelse for Fællesska­bets institutioner til ikke at hindre medlemsstaterne i at opfylde forpligtelser i hen­hold til en tidligere konvention. Dog indebærer denne forpligtelse for fællesskabsin­stitutionerne kun, at det er medlemsstaten tilladt at overholde de forpligtelser, som påhviler den i medfør af den tidligere konvention, uden at Fællesskabet herved bli­ver bundet over for tredjestaten.
It would not achieve its purpose if it did not imply a duty on the part of the institutions of the Community not to impede the performance of the obligations of Member States which stem from a prior agreement.
»Artikel 234, stk. 1, hvis formål er at fjerne hindringer, der for en medlemsstat kunne opstå ved tiltrædelsen af Fællesskabet for så vidt angår gennemførelsen af tid­ligere indgåede konventioner med tredjestater, kan ikke bevirke en ændring i karakte­ren af de rettigheder, som måtte følge af sådanne konventioner.
"Since the purpose of the first paragraph of Article 234 is to remove any obstacle to the performance of agreements previously concluded with nonmember countries which the accession of a Member State to the Community may present, it cannot have the effect of altering the nature of the rights which may flow from such agreements.
Det følger heraf, at denne bestemmelse ikke kan bevirke, at private, der påberåber sig en konvention ind­gået inden traktatens ikrafttræden eller i påkommende tilfælde inden den berørte medlemsstats tiltrædelse, får rettigheder, som nationale retter i medlemsstaterne skal beskytte.
From that it follows that that provision does not have the effect of conferring upon individuals who rely upon an agreement concluded prior to the entry into force of the Treaty or, as the case may be, the accession of the Member State concerned, rights which the national courts of the Member States must uphold.
Den har på den anden side heller ikke til virkning at krænke de rettigheder, som private vil kunne udlede af en sådan konvention.«
Nor does it adversely affect the rights which individuals may derive from such an agreement."
Luxembourg­konven­tionen vedrørende kanalbering af Mosel. Visse medlemsstaters deltagelse som parter i aftalen vedrørende flod­ og kanalskibsfarten ved siden af Fællesskabet er — for så vidt angår skibsfarten på Rhinen — begrundet i, at der består visse internationale af­taler fra tiden før EØF­traktaten, såsom den reviderede Mannheim­konvention af 17. oktober 1968 om sejlads på Rhinen og Luxembourg­konventionen af 27. oktober 1956 vedrørende kanalisering af Mosel, som kan udgøre en hindring for gennemførel­sen af den i aftalen påtænkte ordning.
Revhed Convention of Mannheim for the Navigation of the Rhine; Convention of Luxembourg for the Canalization of the Moselle:The partidpation of specific Member States, together with the Community, in the conclusion of an agreement concerning inland navigation is justified, as regards navigation on the Rhine, by the existence of certain international conventions which preceded the EEC Treaty and are capable of forming an obstacle to the attainment of the scheme laid down by the agreement.
Disse staters deltagelse bør imidlertid anses for kun at have til formål at forpligte staterne til at foretage de ændringer til konventio­nerne, som er en nødvendig følge af den påtænkte aftales gennemførelse; deltagelsen er inden for disse grænser begrundet i traktatens artikel 234, stk. 2, og kan ikke anses for at gribe ind i Fællesskabets kompetence udadtil.
The partidpation of these States must however be considered to be for the sole pur­pose of carrying out the undertaking to make the amendments necessitated by the im­plementation of the scheme concerned. Within these limits, that partidpation is justi­fied by the second paragraph of Article 234 of the Treaty and cannot therefore be re­garded as encroaching on the external power of the Community.
Udtalelse 1/76 af 26. april 1977, Sml. 1977, s. 741, jfr. s. 755.
Opinion 1/76 of 26 April 1977, [1977] ECR 741, cf. p. 756.
Da der ikke ifølge konvention nr. 96 består en forpligtelse til at opretholde erhvervsmæssigt drevne en­gageringsbureauer, kan konventionen ikke anføres som begrundelse for ikke at an­vende fællesskabsrettens bestemmelser på det pågældende område.
Since the maintenance of fee­charging employment agendes does not correspond to an obligation under Convention No 96, that Con­vention cannot be relied on in order to set aside the provisions of Community law in the sector in question.
Desuden er der ifølge konventionen intet til hinder for, at en medlemsstat, der gør brag af undtagel­sesbestemmelsen i artikel 5, bringer denne bestemmelse i anvendelse på en tjeneste­yder, hvis virksomhed er beliggende i en anden medlemsstat, på betingelser, der op­fylder kravene i traktatens artikel 59.
Furthermore, nothing in the Convention prevents a Member State which makes use of the exception provided for in Article 5 from applying that provision to persons providing services established in another Member State in such a way as to comply with the requirements of Article 59 of the Treaty.
Dom af 18. januar 1979: foren, sager 110 og 111/78, Anklagemyndigheden og ASBL/ Van Wesemael, Sml. 1979, s. 35, jfr. s. 53 f. (Forslag: Warner, s. 56).
Judgment of 18 January 1979, Joined Cases 110 and 111/78, Ministère Public ν Van Wesemael, [1979] ECR 35, cf. p.53 (Opinion: Warner, p. 56).
EØF ­ INTERNATIONALE OVERENSKOMSTER fes af medlemsstaterne og ikke af fællesskabsmyndighederne. Konsultationspligten efter resolutionen omfatter således også en medlemsstats foranstaltninger for at sikre gennemførelsen inden for dens jurisdiktion af forpligtelser, som påhviler den i med­før af konventionen om fiskenet i det nordøstlige Atlanterhav og henstillinger fra den ved konventionen oprettede kommission.
EEC ­ INTERNATIONAL AGREEMENTS tends to measures adopted by a Member State in order to fulfil, within its jurisdic­tion, the undertakings arising for it from the North­East Atlantic Fisheries Conven­tion and the resolutions of the Commission adopted thereunder.
Dom af 4. oktober 1979: sag 141/78, Frankrig/Det forenede Kongerige, Sml. 1979, s. 2923, jfr. s. 2942 (Forslag: Reischl, s. 2944).
Judgment of 4 October 1979, Case 141/78, France ν United Kingdom, [1979] ECR 2923, cf. p.2942 (Opinion: Reischl, p.2944).
Verdenspostkonventio­nen. »... i det omfang, en medlemsstat har gjort brag af det forbehold vedrørende be­skyttelsen af den offentlige sædelighed, der er indeholdt i traktatens artikel 36, er be­stemmelserne i artikel 234 ikke til hinder for, at denne stat opfylder de forpligtelser, der følger af Genève­konventionen af 1923 om forholdsregler mod offentliggørelse af og handel med utugtige skrifter og af Verdenspostkonventionen (fornyet i Lau­sanne i 1974, og trådt i kraft i denne affattelse den 1. januar 1976).«
The Geneva Convention for the suppression of traffic in obscene publications; the Universal Postal Convention:"... in so far as a Member State avails itself of the reser­vation relating to the protection of public morality provided for in Article 36 of the Treaty, the provisions of Article 234 do not preclude that State from fulfilling the obli­gations arising from the Geneva Convention, 1923, for the suppression of traffic in obscene publications and from the Universal Postal Convention (renewed at Lau­sanne in 1974, which came into force on 1 January 1976)."
Dom af 14. december 1979: sag 34/79, Regina/Henn og Darby, Sml. 1979, s.3795, 3816 (Forslag: Warner, s. 3818).
Judgment of 14 December 1979, Case 34/79, R. v Henn and Darby, [1979] ECR 3795, 3816 (Opinion: Warner, p. 3818).
London­fiskerikonventionen, »...traktatens artikel234, stk. 1, gælder for de rettig­heder og forpligtelser, der er skabt mellem Irland og Spanien ved London­fiskeri­konventionen af 1964.«
London Fisheries Convention/"The first paragraph of Article 234 of the Treaty ap­plies to the rights and obligations created between Ireland and Spain by the 1964 London Fisheries Convention."
6. »...den midlertidige ordning [ifølge forordningerne nr.341/78 og nr. 1376/78], som Fællesskabet har indført i medfør af egne regler, indgår i det samarbejde, der er indledt mellem Fællesskabet og Spanien for dels at løse problemerne i forbindelse med bevaringsforanstaltningerne og udvidelsen af de eksklusive fiskerizoner, dels gensidigt at sikre fiskerne adgang til de farvande, der omfattes af sådanne foranstalt­ninger.
6. "...the interim régime [Regulations Nos 341/78 and 1376/78] which the Com­munity set up under its own rules falls within the framework of the relations estab­lished between the Community and Spain in order to resolve the problems inherent in conservation measures and the extension of exclusive fishery limits and in order to ensure reciprocal access by fishermen to the waters subject to such measures.
Det nævnte samarbejde er et supplement til den tidligere gældende ordning for disse områder, der er blevet skabt for at tage hensyn til den generelle udvikling i folkerettens regler om fiskeri på det åbne hav.«
Those relations were superimposed on the régime which previously applied in those zones in order to take account of the general development of international law in the field of fishing on the high seas."
EØF ­ ALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
EEC - GENERAL AND FINAL PROVISIONS
Traktatens geografiske anvendelsesområde
Territorial scope of the Treaty
Dom af 10. oktober 1978: sag 148/77, Hansen/Hauptzollamt Flensburg, Sml. 1978, s. 1787, 1803 (Forslag: Capotorti, s. 1808).
Judgment of 10 October 1978, Case 148/77, Hansen ν Hauptzollamt Flensburg, [1978] ECR 1787, 1805 (Opinion: Capotorti, p. 1810).
2. »Efter udløbet af [toårsfristen i artikel 227, stk. 2,] skal traktatens bestemmelser og den afledte ret... gælde for de oversøiske franske departementer, idet disse er en in­tegrerende del af Den franske Republik, hvorved der imidlertid senere stadig kan træffes særlige foranstaltninger for at tilgodese disse områders behov.«
"... after the expiry of [the period of two years laid down in Article 227 (2)], the provisions of the Treaty and of secondary law must apply automatically to the French overseas departments inasmuch as they are an integral part of the French Republic, it being understood, however, that it always remains possible subsequently to adopt spedfic measures in order to meet the needs of those territories."
EØF­traktatens artikel 227, stk. 2, [skal,] fortolket i lyset af artiklens stk. 1, ... forstås således, at traktatens fiskale bestemmelser, navnlig forbudet mod forskelsbe­handling i artikel 95, gælder for varer fra de oversøiske franske departementer.«
Article 227 (2) of the EEC Treaty, interpreted in the light of Article 227(1), must be taken to mean that the tax provisions of the Treaty, in particular the prohibi­tion of discrimination laid down in Article 95, apply to goods coming from the French overseas departments."
Dom af 10. oktober 1978: sag 148/77, Hansen/'Hauptzollamt Flensburg, Sml. 1978, s. 1787, 1804 (Forslag: Capotorti, s. 1808).
Judgment of 10 October 1978, Case 148/77, Hansen ν Hauptzollamt Flensburg, [1978] ECR 1787, 1805 (Opinion: Capotorti, p. 1810).
4. »Da de [medlemsstaten tilhørende] territorier ikke omfattes af EØF­traktatens an­vendelsesområde, befinder de sig i forhold til Fællesskabet i samme stilling som tred­jelande.
"The territories in question [the dependent territories of a Member State], since they remain outside the sphere of application of the EEC Treaty, are, as regards the Community, in the same situation as nonmember countries.
Herefter må stillingen for de medlemsstater, som varetager disse territoriers internationale forbindelser, i forhold til den påtænkte overenskomst [med tredje­lande] fastsættes efter disse medlemsstaters dobbelte status: dels efter deres status som medlemmer af Fællesskabet, dels efter deres status som interna­tional repræsentant for visse tilhørende territorier, som ikke omfattes af fælles­skabsrettens gyldighedsområde.
Hence, the position of Member States responsible for the international relations of those territories must be defined, in relation to [an] agreement envisaged [with a nonmember country], in a dual capacity: on the one hand in so far as they are members of the Community and on the other hand in so far as they represent internationally certain dependent territo- lssue 1/March 1983
EØF ­ ALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER sentanter for de pågældende territorier.
EEC - GENERALAND FINAL PROVISIONS ries which are not part of the sphere of application of Community law.
Men det er da i denne egenskab og ikke i egenskab af deres medlemskab af Fællesskabet, at de deltager i overenskomsten.
It is how­ever in that capacity and not as Member States of the Community that they are called upon to participate in the agreement.
Dette særlige forhold har således ingen betydning for afgrænsningen af kompeten­ceområderne inden for Fællesskabet.«
That special position cannot therefore affect the solution of the problem relating to the demarcation of spheres of competence within the Community."
EØF ­ ALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
EEC ­ GENERAL AND FINAL PROVISIONS
Paragraf 1 i Protokol vedrørende den tyske indenrigshandel og de dermed for­bundne problemer, der er knyttet som bilag til EØF­traktaten, skal fritage Forbunds­republikken Tyskland for at anvende fællesskabsrettens regler på den tyske inden­rigshandel.
Paragraph 1 of the Protocol on German internal trade and connected problems, annexed to the EEC Treaty, is intended to relieve the Federal Republic of Germany of the obligation to apply the rules of Community law to German internal trade.
Der gælder således en særordning for Den tyske demokratiske Republik, idet den anses som et område, der ikke hører til Fællesskabet, men heller ikke har ka­rakter af et tredjeland i forhold til Forbundsrepublikken Tyskland.
It accords a spedai status to the German Democratic Republic as territory which does not form part of the Community but which is not a non­member country vis­à­vis the Federal Republic of Germany.
1979, s. 2789, jfr. s. 2804 (Forslag: Reischl, s. 2805).
2803 (Opinion : Reischl, p. 2805).
»For at en vare ... kan henhøre under tysk indenrigshandel i protokollens [om den tyske indenrigshandel] forstand, er det en nødvendig — men også tilstrækkelig — betingelse, at varen bringes i fri omsætning i Den tyske demokratiske Republik, og ikke har været i fri omsætning i et tredjeland efter at have forladt Forbundsrepu­blikken Tysklands område.«
2. "... for a transaction to form part of German internal trade within the meaning of the protocol [on German internal trade], it is necessary, and at the same time suffi­dent, that the goods are put into free circulation in the German Democratic Republic without having been in free circulation in a third country after having left the territo­ry of the Federal Republic of Germany."
Begrebet »udførsel« i de fællesskabsretlige bestemmelser om eksportrestitutioner for landbrugsprodukter under den fælles markedsordning skal fortolkes således, at det ikke omfatter den samhandel, der henhører under den tyske indenrigshandel i den i protokollen herom forudsatte betydning.
The term "export" in the Community provisions concerning export refunds for agricultural products subject to the common organization of the markets must be in­terpreted as meaning that it does not refer to trade forming part of German internal trade within the meaning of the protocol on that subject.
1979, s. 2789, jfr. s. 2804 (Forslag: Reischl, s. 2805).
2804(Opinion: Reischl, p. 2805).
Fællesskabets formål og grundlag [2.
Aims and foundations of the Community [2.
Institutionernes retsakter 4. Domstobkontrollen [5.
Measures adopted by the Community 4.
Indgreb i konkurrencevilkårene] [10.
Interference with conditions of competition] [10.
Arbejdskraftens løn og bevægelighed] [11. Transport] [12. Handelspolitik] [13. Nye medlemsstaters tiltrædebe] [14.
Wages and movement of workers] [11.
Almindelige og afsluttende bestemmeber]
General and final provhions]
»Kommissionen er ... i henhold til traktatens artikel 3 forpligtet til at handle i den fælles interesse, men dette betyder dog ikke, at dens virksomhed skal udøves i samtlige retsundergivnes interesse, idet der ikke efter dens stilling påhviler den nogen forpligtelse til kun at handle, såfremt det ikke er til skade for nogen interesse.
"The Commission is ... under an obligation by virtue of Article 3 of the Treaty to act in the common interest, but that does not mean that it must act in the interest of all those involved without exception, for its function does not entail an obligation to act only on condition that no interest is affected.
Når den handler, skal den derimod afveje de modstående interesser og undgå skadelige følger, såfremt dette kan ske på fornuftig måde i forbindelse med den beslutning, der skal træffes.
On the other hand, when taking ac­tion it must weigh up the various interests, avoiding harmful consequences where the dedsion to be taken reasonably so permits.
Kommissionen kan i fælles interesse benytte sin beslutningsbeføjelse, som omstændighederne kræver det, selv på bekostning af visse private interesser.«
The Commission may, in the general inter­est, exerdse its decision-making power according to the requirements of the situa­tion, even to the detriment of certain individual interests."
Dom af 18. marts 1980: foren, sager 154, 205, 206, 226-228, 263 og 264/78, 39, 31, 83 og 85/79, Vababbia/Kommissionen, Sml. 1980, s. 907, 1001 (Forslag: Capotorti, s. 1035).
Judgment of 18 March 1980, Joined Cases 154, 205, 206, 226 to 228, 263 and 264/78, 39, 31, 83 and 85/79, Vahabbia ν Commhsion, [1980] ECR 907, 1001 (Opinion: Ca­potorti, p. 1035).