natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jfr. tilsvarende: Dom af 11. juli 1980: sag 150/79, Kommissionen/Belgien, Sml. 1980, s. 2621, 2628 (Forslag: Capotorti, s. 2632).
See also: Judgment of 11 July 1980, Case 150/79, Commhsion ν Belgium, [1980] ECR 2621, 2628 (Opinion: Capotorti, p.2632).
Artikel 10, stk. 2, i forordning nr. 1408/71, som er en særlig bestemmelse og indfører en ny regel for så vidt angår refusion af bidrag, kan dog ikke omfatte faktiske om­stændigheder, som ligger uden for forordningens anvendelsesperiode.
Article 10(2) of Regulation No 1408/71, which constitutes a specific provision and introduces a new rule in respect of the reimbursement of contributions, cannot, how­ever, be extended to facts which occurred outside the period covered by that regula­tion.
2, jfr. s. 839 (Forslag: Reischl, s. 843).
839 (Opinion : Reischl, p. 844).
3. »Ophævelse af bopælsbestemmelser i medfør af artikel 10 i forordning nr. 1408/71 bevirker ikke, at artikel 46, stk. 3, i samme forordning finder anvendelse, idet en sådan ophævelse ikke har indflydelse på erhvervelse af ret til ydelse.«
"Since the waiving of residence clauses pursuant to Article 10 of Regulation No 1408/71 has no effect on the acquisition of the right to benefit, it cannot involve the application of Article 46 (3) of that regulation."
»Hvad særligt angår forordning nr. 3, artikel 11, stk. 2, 2. pkt., som forbyder, at na­tionale bestemmelser om nedsættelse af ydelser bringes i anvendelse over for den ydelsesberettigede, omfatter denne bestemmelse kun de tilfælde, hvor der i henhold til forordningens artikel 26 og 28 er erhvervet ydelser af samme art, og den er derfor ikke til hinder for, at der anvendes bestemmelser om nedsættelse af ydelser, såfremt en af ydelserne er erhvervet i henhold til lovgivningen i en ikke­medlemsstat.
"... the last part of Article 11 (2) of Regulation No 3 which prohibits the applica­tion to beneficiaries of provisions in the legislation of a Member State for the reduc­tion of benefit refers only to cases where benefits of the same kind are acquired in ac­cordance with the provisions of Articles 27 and 28 of the regulation and accordingly does not prohibit the application of provisions for reduction where one of the bene­fits was acquired pursuant to the legislation of a third country.
Det følger heraf, at dette sidstnævnte tilfælde ligger uden for anvendelsesområdet for artikel 9, stk. 2, i forordning nr. 4, idet der her bestemmes, at ved beregningen af det 'teoretiske' beløb i henhold til artikel 28 i forordning nr. 3 skal der ses bort fra den ydelse, der medfører nedsættelse.
It follows that the case in which a benefit has been acquired pursuant to the legislation of a third country falls outside the scope of Article 9 (2) of Regulation No 4 which states that in calculating the amount for accounting purposes according to Article 28 of Regulation No 3 the benefit giving rise to the reduction shall not be taken into ac­count.
Det må derfor konkluderes, at det i henhold til sidstnævnte artikel, hvorefter der skal foretages beregning af det 'teoretiske' beløb, som den ydelsesberettigede ville have haft ret til, såfremt alle forsikringsperioderne udelukkende havde været tilbagelagt efter den pågældende medlemsstats lovgivning, er muligt at tage hensyn til national­regler, der bestemmer, at ydelsen skal nedsættes på grund af en ydelse, som den beret­tigede oppebærer fra en kilde uden for Fællesskabet.«
It must thus be concluded that when Article 28 provides for the calculation for ac­counting purposes of the amount of benefit to which the person concerned would be entitled ifall insurance periods or assimilated periods had been completed exclusive­ly under the legislation of the relevant Member State, it permits account to be taken of national rules providing for the reduction of the benefit on the basis of a benefit re­ceived by the person concerned from a source outside the Community."
Dom af 10. marts 1977: sag 75/76, Kaucic/'Institut assurances maladie­invalidité, Sml. 1977, s. 495, 504f. (Forslag: Capotorti, s. 506).
Judgment of 10 March 1977, Case 75/76, Kaucic v Institut Assurances Maladie­Invalidité, [1977] ECR 495, 505 (Opinion: Capotorti, p. 507).
2. »[Artikel 46, stk. 3, i forordning nr. 1408/71 finder ikke] anvendelse i tilfælde, hvor dette vil medføre en nedsættelse af en ydelse, som udelukkende er erhvervet i henhold til én medlemsstats lovgivning, og ... heller ikke [samme forordnings] arti­kel 12, stk. 2,2. pkt, finder anvendelse i sådanne tilfælde.
"[The provisions of Article 46 (3) of Regulation No 1408/71] are not applicable where they bring about a reduction in the benefit acquired by virtue of a Member State's national legislation alone and ... where that is the case, the second sentence of Article 12(2) [of the same regulation] is inapplicable.
Kan dette andet punktum ikke anvendes, er det det første punktum, som finder an­vendelse, hvilket medfører, at det er den nationale lovgivnings bestemmelser om, hvorvidt ydelser kan nedsættes, stilles i bero eller bortfalde, der finder anvendelse på modtageren.
When the second sentence is not applicable, the first sentence applies, with the conse­quence that national legislative provisions for reduction, suspension or withdrawal of benefit may be invoked.
Det fremgår imidlertid af artikel 46, stk. 1, at såfremt den udelukkende anvendelse af de nationale bestemmelser om rettens erhvervelse og beregning af ydelsen er mindre gunstig for arbejdstageren end anvendelse af reglerne om sammenlægning og for­holdsmæssig beregning, skal disse sidstnævnte finde anvendelse.
However, it appears from Article 46(1) that if the application of national provisions on entitlement and calculation alone is less advantageous for the worker than the ap­plication of the rules for aggregation and apportionment, the latter must be applied.
[Heraf følger], at oppebærer en arbejdstager pension udelukkende i henhold til natio­nal lovgivning, er forordning nr. 1408/71 ikke til hinder for, at den nationale lovgiv­ning i sin helhed finder anvendelse på ham, herunder de nationale regler om forbud mod dobbeltydelser, idet det dog er en betingelse, at viser den nationale lovgivning sig at være mindre gunstig for arbejdstageren end ordningen med sammenlægning
Therefore..., so long as a worker is receiving a pension by virtue of national legisla­tion alone, the provisions of Regulation No 1408/71 do not prevent the national legis­lation, including the national rules against the overlapping of benefits, from being ap­plied to him in its entirety, provided that if the application of such national legisla­tion proves less favourable than the application of the rules regarding aggregation and apportionment those rules must, by virtue of Article 46(1) of Regulation No 1408/71, be applied."
EØF ­ SOCIAL SIKRING ­ FÆLLES BESTEMMELSER og forholdsmæssig beregning, skal denne sidste anvendes, som foreskrevet i arti­kel 46, stk. 1, i forordning nr. 1408/71.«
EEC ­ SOCIAL SECURITY ­ COMMON PROVISIONS
3. »[Som Domstolen tidligere har udtalt er artikel 11, stk. 2, i forordning nr. 3], fortol­ket i lyset af traktatens artikler 48­51, modstykket til de fordele, som forordning nr. 3 og 4 giver arbejdstagerne ved at sætte dem i stand til at påberåbe sig en samtidig an­vendelse af flere medlemsstaters sociale sikringslove, og dens formål er at forhindre, at de ved denne bestemmelse opnår fordele, som i den nationale lovgivning bliver be­tragtet som ugrundede.
"As the Court has already held,... [Article 11 (2) of Regulation No 3], interpreted in the light of Articles 48 to 51 of the Treaty, is the counterweight to the advantages which Regulations Nos 3 and 4 procure for workers by enabling them to claim the simultaneous application of the social security laws of several Member States and its purpose is to prevent them from deriving from that application advantages which the national legislation considers excessive.
De begrænsninger, der omhandles i artikel 1, stk. 2, kan derfor kun gøres gældende over for de forsikrede, for så vidt angår de ydelser, der er erhvervet ved de nævnte forordningers anvendelse.
Therefore the restrictions referred to in Article 11 (2) only apply to insured persons in so far as the benefits acquired by applying those regulations are concerned.
Derimod fremgår det af en gennemgang af de øvrige bestemmelser i forordning nr. 3, at ingen af dem er til hinder for, at nationale regler om forbud mod dobbeltydelser anvendes på ydelser, der udelukkende er erhvervet i henhold til national lovgivning.«
On the other hand consideration of the other provisions of Regulation No 3 shows that none of them precludes the application to benefits acquired by virtue of national legislation alone of national rules against the overlapping of benefits."
4. »Artikel 9, stk. 2, i forordning nr. 4 finder kun anvendelse, når den pågældende ydelse er tildelt i henhold til metoden med sammenlægning og forholdsmæssig bereg­ning.«
"Article 9 (2) of Regulation No 4 applies only when the benefit in question has been awarded through the application of the processes of aggregation and apportion­ment."
Forordning nr. 3 er ikke til hinder for, at nationale anti­kumulationsregler finder anvendelse på ydelser, der er erhvervet alene i henhold til national lovgivning.
Regulation No 3 does not preclude the application of national rules against the overlapping of benefits to benefits acquired by virtue of national legislation alone.
Hvis imidlertid den nationale lovgivning, herunder dens anti­kumulationsregler, er mindre fordelagtige for den forsikrede end ordningen med sammenlægning og for­holdsmæssig beregning i henhold til forordningens artikler 27 og 28, skal sidstnævnte regler anvendes.
However, if the provisions of national legislation including the rules against the over­lapping of benefits are less favourable to the insured person than the rules concern­ing aggregation and apportionment laid down in Articles 27 and 28 of the regulation, the latter are applicable.
Dom af 5. oktober 1978: sag 26/78, INAMI/Viola, Sml. 1978, s. 1771, jfr. s. 1779 (Forslag: Warner, s. 1780).
Judgment of 5 October 1978, Case 26/78, Institut National d'Assurance Maladie­Invalidité ν Viola, [1978] ECR 1771, cf. p.
»Det forhold, at arbejdstageren for en og samme arbejdsløn pålignes sociale bi­drag som følge af anvendelsen af flere nationale lovgivninger, mens vedkommende kun stilles som sikret efter en enkelt af disse lovgivninger, udsætter denne arbejdsta­ger for dobbelt påligning af bidrag, hvilket er uforeneligt med [artikel 12 i forordning nr. 3 og artikel 13 i forordning nr. 1408/71].
The fact that a worker is required to pay, in respect of the same earned income, sodai charges under the legislation of several Member States, although he can be an insured person only under the legislation of one of those States, involves the worker in the payment of duplicate contributions, contrary to Article 12 of Regulation No 3 and Article 13 of Regulation No 1408/71.
Når bopælsstatens sociallovgivning ikke finder anvendelse for beskæftigelsesperio­der, som er tilbagelagt i en anden medlemsstat, udgør den løn, som arbejdstageren har tjent ved denne beskæftigelse, således ifølge nævnte lovgivning ikke et lignings­grundlag selv for partielle bidrag, og den er derfor fritaget for de sociale afgifter, som følger af anvendelsen af denne lovgivning.
Accordingly, since the sodai legislation of the Member State of residence is not ap­plicable in respect of periods of work performed in another Member State, the remun­eration received by a worker for that work does not constitute a basis of assessment for contributions chargeable, even partially, under that legislation and is exempt, therefore, from the sodai charges arising from its application.
...[heraf følger] at såvel artikel 12 i forordning nr.3 som artikel 13 i forordning nr. 1408/71 udelukker, at en arbejdstagers bopælsstat i medfør af sin sociallovgivning kan opkræve bidrag af den løn, som arbejdstageren har indtjent ved arbejde, der er udført i en anden medlemsstat og derfor er underlagt denne stats sociallovgivning.«
For those reasons both Article 12 of Regulation No 3 and Article 13 of Regulation No 1408/71 prevent the State of residence from requiring payment, under its sodai legislation, of contributions in respect of the remuneration received by a worker for work performed in another Member State and therefore subject to the sodai legisla­tion ofthat State.
EØF ­ SOCIAL SIKRING ­ SYGDOM OG MODERSKAB
EEC - SOCIAL SECURITY - SICKNESS AND MATERNITY
Sygdom og moderskab
Sickness and Maternity
Sammenlægning af forsikrings­, beskæftigelses­ eller bopælsperioder 2.
Aggregation of periods of insurance, employment and residence 2.
Ophold eller bopæl uden for den kompetente stat
Stay or residence outside the competent Member State
1. »Det fremgår klart af [artikel 19, stk. 1, litra b), og artikel 22, stk. 1, a), ii, i forord­ning nr. 1408/71], at det — med forbehold af anvendelsen af artikel 18 om sammen­lægning af forsikringsperioder, der er tilbagelagt efter en anden medlemsstats lovgiv­ning, med henblik på erhvervelse, bevarelse eller generhvervelse af retten til ydelser — tilkommer de nationale lovgivninger at fastlægge betingelserne for erhvervelse, be­varelse, fortabelse eller suspension af retten til sociale sikringsydelser, såfremt disse betingelser finder anvendelse uden forskelsbehandling på statsborgerne i den pågæl­dende medlemsstat og statsborgere i andre medlemsstater.
"It follows clearly from these provisions [Article 19(1) (b) and Article 22(1) (a) (ii) of Regulation No 1408/71] that, subject to the application of Article 18 on the aggre­gation, for the purposes of the acquisition, retention or recovery of the right to bene­fits, of insurance periods completed under the legislation of other Member States, it is for the national legislation to lay down the conditions for the acquisition, reten­tion, loss or suspension of the right to sodai security benefits so long as those condi­tions apply without discrimination to the nationals of the Member State concerned and to those of other Member States.
Ved at henvise hver enkelt institution 'til den for denne gældende lovgivning' re­spekterer artikel 19, stk. 1, litrab), og artikel22, stk. 1, litraa), ii), i forordning nr. 1408/71 det i traktatens artikel 7 og 48 og i forordningens artikel 3, stk. 1, inde­holdte forbud mod forskelsbehandling.
... by referring each institution to 'the legislation which it administers' Articles 19(1) (b) and 22 (1) (a) (ii) of Regulation No 1408/71 comply with the principle of non­discrimination laid down in Articles 7 and 48 of the Treaty and in Article 3(1) ofthat regulation.
[Heraf følger,] at traktatens artikel 7 og 48 og artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 1408/71 ikke forbyder — men heller ikke kræver — at medlemsstaternes institutioner ligestil­ler en omstændighed, som indtræffer i en anden medlemsstat, med en tilsvarende om­stændighed, som, hvis den var indtruffet på nationalt område, havde medført forta­belse eller suspension af retten til kontantydelser, idet afgørelsen heraf tilkommer de nationale myndigheder på vilkår, at denne træffes uden hensyn til nationalitet, og at den nævnte omstændighed ikke er beskrevet på en sådan måde, at den faktisk medfø­rer forskelsbehandling af andre medlemsstaters statsborgere.«
[It follows] that Articles 7 and 48 of the Treaty and Article 3 (1) of Regulation No 1408/71 do not prohibit — though they do not require — the treatment by the in­stitutions of Member States of corresponding facts occurring in another Member State as equivalent to facts which, if they occur on the national territory, constitute a ground for the loss or suspension of the right to cash benefits; the dedsion on this matter is for the national authorities, provided that it applies without regard to nation­ality and that those facts are not described in such a way that they lead in fact to dis­crimination against nationals of the other Member States."
Begrebet »ydelser i anledning af sygdom og moderskab« i artikel4, stk. 1, litraa), i forordning nr. 1408/71 skal ved anvendelse af denne ikke fastlægges ud fra arten af den nationale lovgivning, der indeholder bestemmelserne om ydelserne, men på grundlag af de fællesskabsregler, der fastlægger indholdet af de nævnte ydelser.
The concept of "sickness and maternity benefits" appearing in Article 4(1) (a) of Regulation No 1408/71 is to be determined for the purpose of applying the regula­tion, not according to the type of national legislation containing the provisions giving those benefits, but in accordance with Community rules which define what those benefits shall consist of.
Heraf følger, at ordene ydelser i anledning af 'sygdom og moderskab' i artikel 4, stk. 1, litra a), og i afsnit III, kapitel 1, i forordning nr. 1408/71 skal fortolkes således, at de også omfatter ydelser, som her hjemmel i en lovgivning om invaliditet, og som har karakter af medicinsk eller kirurgisk behandling.
It follows that the words "sickness and maternity benefits" within the meaning of Ar­ticle 4(1) (a) and Chapter 1 of Title III of Regulation No 1408/71 must be interpreted as including benefits under legislation concerning invalidity which are in the nature of medical or surgical benefits.
Artikel 8 i forordning nr. 574/72 finder kun anvendelse i det omfang, en begæring fra den berettigede faktisk vil kunne imødekommes i henhold til lovgivningen i to eller flere medlemsstater, og kun med hensyn til den periode, for hvilken ansøgeren kan kræve ydelser i henhold til den lovgivning, artiklen udpeger.
Article 8 of Regulation No 574/72 applies only to the extent to which a claim by the person concerned may in fact be satisfied by the application of the legislation of two or more Member States and only in regard to the period for which the claimant may claim benefits under the legislation specified by that article.
Bestemmelsen udelukker således ikke, at en person, som har udtømt de maksimale rettigheder i henhold til lovgivningen i den stat, hvor fødslen har fundet sted, i en yderligere periode kan oppebære de ydelser, som kan tilkendes i henhold til en anden lovgivning, af hvilken hun har været omfattet, og som af hensyn til beskyttelsen af moder og barn giver en længere orlovsperiode.
On the other hand, that provision does not preclude a person who has exhausted the maximum entitlement awarded by the State of the confinement from benefiting for an additional period from benefits awarded by other legislation to which she has been subject and which, for reasons of the welfare of the mother and child, allows a longer period of leave from work.
Et sådant resultat kan nemlig ikke anses for sådanne 'uberettigede dobbeltydelser', som bestemmelsen har til formål af afskære.
Indeed, such a result could not be regarded as coming within the category of "unjustified overlapping" which the provision in question seeks to prevent.
Sociale sikringsydelser af den i § 1244a i Reichsversicherungsordnung (den tyske lov om socialforsikring) omhandlede art skal anses for ydelser i anledning af sygdom efter betydningen i artikel 2, stk. 1, litraa), i forordning nr. 3.
Social security benefits of the kind with which Article 1244a of the Reichsversiche­rungsordnung [State Insurance Regulation] are concerned must be regarded as sick­ness benefits within the meaning of Article 2(1) (a) of Regulation No 3.
Heraf følger, at forord­ningens bestemmelser vedrørende ydelser i anledning af sygdom — især artikler ne 20, stk. 1, og 23, stk. 1 og 3 — gælder for sådanne ydelser, uanset om den rentefor­sikrede arbejdstager samtidig er forsikret i den ved lov fastsatte tyske sygeforsikring og på dette grundlag uanset behandlingssted har ret til ydelser.
It follows that the provisions of the regulation relating to sickness benefits, and in particular Ar­ticle 20 (1) and Article 23 (1) and (3) thereof, apply to such benefits irrespective of the fact that a worker who is affiliated to the pension insurance scheme is at the same time insured under the official German sickness insurance scheme and may claim an entitlement to benefits under that scheme regardless of the place of treatment.
1, jfr. s. 2736 (Forslag : Reischl, s. 2739).
2736 (Opinion: Reischl, p. 2739).
EØF ­ SOCIAL SIKRING ­ SYGDOM OG MODERSKAB
EEC ­ SOCIAL SECURITY ­ SICKNESS AND MATERNITY
Sammenlægning af forsikrings­, beskæftigelses­eller bopælsperioder
Aggregation of periods of insurance, employment and residence
Bestemmelsen omhandler der­imod ikke det primære spørgsmål, under hvilke betingelser en medlemsstats borgere kan eller skal optages i den sociale sikringsordning i en anden medlemsstat, hvor ved­kommende er beskæftiget som arbejdstager.
On the other hand, that provision does not govern the preliminary question of ascertaining the conditions under which a national of a Member State may or must be affiliated to the sodai security scheme of another Member State where he is an em­ployed person.
Ordene 'den fornødne behandling' i artikel 22, stk. 2, 2. pkt., sigter på enhver hen­sigtsmæssig behandling af den pågældendes sygdom eller lidelse.
The words 'the treatment in question' in the second subparagraph of Article 22 (2) refer to any appropriate treatment of the sickness or disease from which the person concerned suffers.
Ordene 'naturalydelser, der for den kompetente institutions regning ydes af opholds­stedets eller bopælsstedets institution', angiver ikke udelukkende de naturalydelser, som ydes i den medlemsstat, hvor arbejdstageren har bopæl, men også de ydelser, som den kompetente institution kan tildele.
The words 'benefits in kind provided on behalf of the competent institution by the institution of the place of stay or residence' do not refer solely to benefits in kind pro­vided in the Member State of residence but also to benefits which the competent insti­tution is empowered to provide.
Forpligtelsen i artikel 22, stk. 2, 2. pkt., til at give den i samme artikels stk. 1, litra c), krævede tilladelse gælder såvel i det tilfælde, hvor den behandling, der kan ydes i en anden medlemsstat, er mere effektiv end den, den pågældende kan få i den medlems­stat, hvor han er bosat, som hvor den fornødne behandling ikke kan ydes på den sidst­nævnte stats område.«
The duty laid down in the second subparagraph of Article 22 (2) to grant the authori­zation required under Article 22 (l)(c) covers both cases where the treatment pro­vided in another Member State is more effective than that which the person con­cerned can receive in the Member State where he resides and those in which the treat­ment in question cannot be provided on the territory of the latter State."
2. »Ordene Opholdsstedets eller bopælsstedets institution' i forordning nr. 1408/71, artikel 22, stk. 1, litra c), i), angiver den institution, der i bopæls­ eller opholdsstaten kan tildele ydelserne, således som anført i bilag 3 til Rådets forordning nr. 574/72 som ændret ved Rådets forordning nr. 878/73.«
"The words 'institution of the place of stay or residence' in Article 22 (l)(c)(i) of Regulation No 1408/71 mean the institution empowered to provide the benefits in the State of residence or stay as listed in Annex 3 to Regulation No 574/72 of the Coundl, as amended by Regulation No 878/73 of the Coundl."
Derimod regulerer samme kapitels artikel 22, stk. 1, litra c), retten til naturalydelser for en forsikret, der har bopæl i en medlemsstat og anmoder den kompetente institution om tilladelse til at rejse til en anden medlemsstat for dér at få den efter hans helbredstilstand fornødne behand­ling.«
On the other hand, the entitlement to benefits in kind of an insured person who resides in one Member State and asks the competent institution for authorization to go to the territory of another Member State to receive there the treatment appropriate to his condition is governed by Article 22 (l)(c) in the same chapter."