natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den konstaterede ligeledes, at uanset at udøvelsen af eneretten til gengivelse af det beskyttede værk ikke i sig selv var misbrug, er dette ikke tilfældet, når det i betragtning af de særlige omstændigheder i hvert enkelt tilfælde fremgår, at betingelserne for og de nærmere omstændigheder ved udøvelsen af eneretten til gengivelse af det beskyttede værk i virkeligheden forfølger et formål, som åbenbart er i strid med formålene med artikel 86.
It also observes that, while it Is plain that the exercise of the exclusive right to reproduce a protected work is not in itself an abuse, that does not apply when, in the light of the details of each individual case, It Is apparent that that right is exercised in such ways and circumstances as in fact to pursue an aim manifestly contrary to the objectives of Article 86.
I et sådant tilfælde opfylder udøvelsen af ophavsretten nemlig ikke længere denne rets væsentlige funktion i henhold til Traktatens artikel 36, som er at sikre den immaterielle beskyttelse af værket og at belønne den skabende indsats med respekt af de formål, som navnlig forfølges med artikel 86.
In that event, the copyright is no longer exercised In a manner which corresponds to its essential function, within the meaning of Article 36 of the Treaty, which is to protect the moral rights in the work and ensure a reward for the creative effort, while respecting the aims of, in particular, Article 86.
En adfærd af denne art går klart ud over, hvad der er nødvendigt for at sikre ophavsrettens væsentlige funktion, således som den er anerkendt i fælles skabsretten.
Conduct of that type clearly goes beyond what is necessary to fulfil the essential function of the copyright as permitted in Community law.
Sagsøgerne havde ikke blot elimineret en konkurrerende virksomhed fra markedet for TV-programblade, men de havde udelukket enhver potentiel konkurrence på det pågældende marked, hvilket bevirkede en opretholdelse af opdelingen af de markeder, der udgjordes af henholdsvis Irland og Nordirland.
The applicants not only eliminated a competing undertaking from the market for television guides but also excluded any potential competition from that market, thus in effect maintaining the partitioning of the markets represented by Ireland and Northern Ireland respectively.
Under disse omstændigheder var den pågældende adfærd unægtelig egnet til at påvirke samhandelen mellem medlemsstater.
The conduct in question was therefore undeniably capable of affecting trade between Member States.
Retten bemærkede, at den påtalte politiks følelige virkning på de potentielle handelsstrømme mellem Irland og Det Forenede Kongerige klart bevistes af den succes, som de TV-programblade har, der er specialiseret i en enkelt TV-kanals programmer, i mangel af et generelt TV-programblad.
Clearer evidence of the appreciable effect which the policy at Issue had on potential trade flows between Ireland and the United Kingdom may be found in the specific demand for a general television magazine specializing in the programmes of a single television channel In the absence of a comprehensive television guide.
Tilsidesættelsen af Traktatens artikel 90, stk. 2.
Breach of Article 90 (2) of the Treaty
RTE gjorde gældende, at den er en virksomhed, der har fået overdraget at udføre tjenesteyddelser af almindelig Økonomisk karakter som omhandlet i Traktatens artikel 90, stk. 2, og at artikel 86 i henhold til denne bestemmelse ikke kan anvendes på den, fordi dette ville vare en væsentlig hindring for opfyldelsen af dens opgave, navnlig med hensyn til det irske sprog og den irske kultur.
RTE claims that it is an undertaking entrusted with the operation of services of general economic interest within the meaning of Article 90 (2) of the Treaty and that by virtue of that provision, Article 86 may not be applied to it since to do so would seriously obstruct its performance of the task assigned to it especially as regards the Irish language and culture.
Tilsidesættelse af Rådets forordning nr. 17 og af Berner-konventionen
The infringement of Article 3 (1) of Regulation No. 17 of the Council and the Berne Convention
Retten bemærkede, at den kompetence til at pålægge de pågældende virksomheder at ophøre med den konstaterede överträdelse, som er overdraget Kommissionen ved den nævnte artikel 3, ifølge fast retspraksis omfatter retten til at rette visse påbud om handlinger eller undladelser til disse virksomheder med henblik på at bringe overtrædelsen til ophør.
The Court of First Instance notes that the power conferred on the Commission by Article 3 to require the undertakings concerned to bring an Infringement to an end Implies, according to established case-law, a right to order such undertakings to take or refrain from taking certain action with a view to bringing the Infringement to an end.
At pålægge sagsøgerne at levere til tredjemænd var nemlig det eneste middel til at bringe overtrædelsen til ophør.
The requirement that the applicants supply third parties constitutes the only means of bringing that Infringement to an end.
Sagsøgerne anførte, at selv om artikel 3 i forordning nr. 17 giver Kommissionen ret til at forlange, at der obligatorisk skal udstedes tilladelser, er en sådan løsning uforenelig med Berner-konventionen.
The applicants maintain that even if Article 3 of Regulation No. 17 authorizes the Commission to prescribe the granting of compulsory licences, such a solution 1s incompatible with the Bern Convention.
De mente, at for så vidt alle Fællesskabets medlemsstater er deltagere i Berner-konventionen, må denne konvention anses for at være et aspekt af fællesskabsretten og udtryk for denne rets væsentlige princippper.
They consider that, since all the Member States of the Community are parties to the Bern Convention, that Convention must be regarded as forming part of Community law and reflecting the relevant principles thereof.
Retten anførte videre, at Domstolen har statueret, at konventioner indgået før Traktatens ikrafttræden ikke kan påberåbes i forholdet mellem medlemsstater som berettigelse for restriktioner i samhandelen inden for Fællesskabet.
The Court of Justice has held that agreements concluded prior to the entry into force of the Treaty may not be relied upon in relations between Member States in order to justify restrictions on trade within the Community.
Heraf følger, at i forhold inden for Fællesskabet må Berner-konventionen, som blev ratificeret af Irland og af Det Forenede Kongerige iér 1. januar 1973, vige for Traktatens bestemmelser.
In intra-Community relations, therefore, the provisions of the Bern Convention, ratified by Ireland and the United Kingdom before 1 January 1973, cannot affect the provisions of the Treaty.
Medlemsstaterne kan ikke fravige de regler, der følger af Traktaten, ved at indgå en aftale eller en international konvention.
Member States may not set aside the rules arising out of the Treaty by concluding an International agreement or convention.
De er forpligtet til herved at anvende den i Traktatens artikel 236 fastsatte procedure.
If they wish to do so they must use the procedure provided for in Article 236 of the Treaty.
Sagsøgerne betaler sagens omkostninger, herunder intervenientens omkostninger.
to pay the costs, including those of the
Sag T-90: Detlef von Hoessle mod Revisionsretten for De Europæiske Fællesskaber (Tjenestemandssag)
Ordered the applicants intervener.
"Indplacering på løntrin - faglig erfaring" (Fjerde Afdeling)
Case Τ-19/90: Detlef von Hoessle ν Court of Auditors of the European Communities (Staff case) 11.07.1991 (Classification in step - Experience) (Fourth Chamber)
Sag T-110/89: Giorgio Pincherle mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (Tjenestemandssag)
Case T-110/89: Giorgio Pincherle ν Commission of the European Communities (Staff case)
"Social sikring - vedtægtens artikel 72 - gennemførelsesbestemmelser -godtgørelse af lægeudgifter - ligebehandling" (Fjerde Afdeling)
(Social security - Article 72 of the Staff Regulations - Implementing provisions - Refund of medical expenses - Equality of treatment) (Fourth Chamber)
12.7.1991 "Konkurrence - salg af motorkøretøjer - gruppefritagelsesordning - foreløbige forholdsregler" (Første Afdeling)
(Competition - Motor vehicle distribution - Regulation for the exemption per category - Provisional measures) (First Chamber)
Ved kendelse indgivet den 24. april 1990 havde selskaberne Automobiles Peugeot SA og Peugeot SA anlagt sag med påstand om annullat ion af Kommissionens beslutning af 26. marts 1990 om en procedure i henhold til EØF-Traktatens artikel 85.
By application lodged on 24 April 1990 the Peugeot companies brought an action for a declaration that the Commission Decision of 26 March 1990 in proceedings against Article 85 of the EEC Treaty was void.
Ved denne beslutning havde Kommissionen pålagt sagsøgerne under straf af bøde at rette en skrivelse til alle generalagenter og agenter om suspension af en rundskrivelse af 9. maj 1989, hvori sagsøgerne havde fremsat krav om, at generalagenterne og agenterne standsede deres leveringer til selskabet Eco System og ikke længere modtog bestillinger på nye motorkøretøjer af mærket Peugeot fra nævnte selskab, uanset om det handlede for egen regning eller for
By that decision the Commission ordered the applicants, on pain of periodic penalty payments, to send all dealers and agents a letter suspending the operation of the circular of 9 May 1989 by which the applicants requested the dealers and agents to suspend deliveries to Eco System and not to accept orders for new Peugeot vehicles from Eco System, whether on their own account or on behalf of customers, and fix a quota for the transactions which Eco System might, on behalf of its customers and on the basis of a prior written authorization, conduct with the Peugeot network and to which the applicants could not object.
- 27 - sine ordregiveres regning. Kommissionen havde derpå fastsat et kontingent automobiler, som Eco System's distributionsnet kunne erhverve hos Peugeot for sine kunders regning og på grundlag af en forudgående skriftlig fuldmagt, og som sagsøgerne ikke måtte unddrage sig.
30 - infringement the Commission was not entitled to adopt interim measures and furthermore it had not adduced evidence of urgency and the existence of serious and Irreparable damage to Eco System.
Retten understregede indledningsvis, at der ikke er hjemmel i artikel 3, nr. 11, i forordning nr. 123/85 til at nægte at modtage bestillinger på køretøjer, som stammer fra en mellemhandler, og at nægte at levere denne sådanne køretøjer, når mellemhandleren handler i fuldmagtsgivernes navn og for deres regning.
Article 3 (11) of Regulation No. 123/85 does not provide for the possibility of refusing to accept orders for vehicles from a dealer and not to deliver such vehicles when the dealer acts on behalf of his customers.
Retten fortsatte, at det ikke i nærværende sag var bevist, at Eco System over for peugeotforhandlerne har handlet uden for den fuldmagt, som det har fået af de endelige forbrugere.
It has not been shown that in the present case Eco System has approached the dealers In the Peugeot network outside the scope of the instructions given to it by the ultimate consumers.
Kommissionen havde derfor med rette antaget, at rundskrivelsen af 9. maj 1989 ikke umiddelbart opfyldte betingelserne, som stilles i artikel 3, nr. 11, i forordning nr. 123/85, for at være fritaget fra forbudet i EØF-Traktatens artikel 85.
The Commission therefore rightly took the view that prima facie the circular of 9 May 1989 did not satisfy the conditions of Article 3 (11) of Regulation No. 123/85 to escape the prohibition contained in Article 85 (1) of the EEC Treaty.
Endvidere fastslog Retten, at antallet af motorkøretøjer af mærket Peugeot, som Eco System havde indført fra Belgien og Luxembourg, var faldet med 93%, efter at rundskrivelsen var udsendt til trods for, at importen af dette bilmærke hidtil havde udgjort omkring en tredjedel af Eco Systems virksomhed.
The number of Peugeot vehicles imported by Eco System from Belgium and Luxembourg as a result of the distribution of the contested circular fell by 93% whereas import transactions of that brand of vehicle represented until then some third of Eco System's business.
En sådan situation kan bringe virksomhedens eksistens i fare, idet den dels må se sig afskåret fra en væsentlig indtægtskilde, dels risikerer, dersom situationen varer ved, at måtte indstille sin virksomhed, og således lide et alvorligt og uopretteligt tab.
Such a situation is likely to jeopardize the very existence of the undertaking which is deprived of a substantial part of its income and which, if the situation is prolonged, risks having to cease business and to suffer thereby serious and irreparable damage.
Domskonklusione lød således:
Instance thereby:
Sagsøgte frifindes.
Dismisses the application.
Sagsøgerne betaler sagens omkostninger in solidum, herunder omkostningerne i forbindelse med begæringen om foreløbige forholdsregler og intervenientens omkostninger."
Orders the applicants, jointly and severally, to pay the costs including those of the interim proceedings as well as those of the interveners.
Sag C-2S2/89: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdø—et Luxembourg
Case C-252/89: Commission of the European Communities ν Grand Duchy of Luxembourg
Traktatbrud - manglende gennemførelse af Rådets direktiv 85/339/EØF af 27. juni 1985 om emballager til flydende levnedsmidler.
Failure of State to fulfil its obligations - Failure to implement Council Directive 85/339/EEC of 27 June 1985 on containers of liquids for human consumption.
Lenz fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 2. juli 1991.
Lenz delivered his Opinion at the sitting of the full Court on 2 July 1991.
"Kommissionens vurdering bør derfor lægges til grund og den bør gives medhold i påstanden om, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser efter EØF-Traktaten, idet det ikke inden for den fastsatte frist har opstillet og meddelt Kommissionen de programmer, love og administrative forskrifter, der er nødvendige for at gennemføre Rådets direktiv 85/339/EØF om emballager til flydende levnedsmidler.
"In consequence the Commission's view must be regarded as well founded and there should be a finding as the Commission requests, that the Grand Duchy of Luxembourg has failed to fulfil its obligations under the EEC Treaty inasmuch as it did not introduce and communicate to the Commission, within the prescribed period, the programmes as well as the laws, regulations and administrative measures needed to comply with the obligations imposed on it by Directive 85/339/EEC on containers of liquids for human consumption.
I overensstemmelse med Kommissionens påstand bør sagsøgte også betale sagens omkostninger, da denne har tabt sagen."
Since the defendant has failed in its submissions it must be ordered to pay the costs in accordance with the Commission's claim.
Sag C-330/89: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien
Case C-330/89: Commission of the European Communities ν Kingdom of Belgium
Traktatbrud - artikel 3 i Rådets direktiv 85/339/EØF af 27. juni 1985 om emballager til flydende levnedsmidler - manglende meddelelse til Kommissionen om programmer til mindskelse af mængden af emballage til flydende levnedsmidler. ler.
Failure of State to fulfil its obligations - Article 3 of Council Directive 85/339/EEC of 27 June 1985 on containers of liquids for human consumption -Failure to communicate to the Commission the programmes for reducing containers of liquids for human consumption.
Lenz fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 2. juli 199*1.
Lenz delivered his Opinion at the sitting of the full Court on 2 July 1991.
"Jeg kan derfor kun foreslå Domstolen at give Kommissionen medhold i dens påstand og statuere, at Kongeriget Belgien har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler det i henhold til EØF-Traktaten ved ikke inden for den fastsatte frist at meddele Kommissionen de programmer til formindskelse af mængden af emballage til flydende levnedsmidler, der er nævnt i artikel 3 i Rådets dirketiv 85/339/EØF af 27. juni 1985 om emballager til flydende levnedsmidler.
I can propose only that the Commission's claim should be upheld and that there should be a finding that, by not communicating to the Commission, within the prescribed period, the aforementioned programmes for reducing containers of liquids for human consumption referred to in Article 3 of Council Directive 85/339/EEC of 27 June 1985 on containers of liquids for human consumption, the Kingdom of Belgium has failed to fulfil its obligations under the EEC Treaty.
Endvidere bør en sådan afgørelse af sagen også medføre, at sagsøgte dømmes til at betale sagens omkostninger."
Such an outcome must moreover lead to an order that the defendant pay the costs."
Præjudiciel - Bundesverwaltungsgericht - fortolkning af EØF-Traktatens artikler 59 og 60 - EØF-Traktatens artikler 59's og artikel 60's direkte anvendelighed - forbud nedlagt over for en i Forbundsrepublikken Tyskland hjemmehørende virksomhed mod at kontrahere med en nederlandsk transportvirksomhed om, at den tyske virksomhed under benyttelse af køretøjer, der er godkendt til godstransport i Nederlandene, skal levere tjenesteydelser i form af fjerngodstransport på Forbundsrepublikken Tysklands område og til de dér generelt gældende takster.
Preliminary ruling - Bundesverwaltungsgericht - Interpretation of Articles 59 and 60 of the EEC Treaty - Direct application of Articles 59 and 60 of the EEC Treaty - Prohibition of an undertaking established in the Federal Republic of Germany from appointing a Netherlands carrier to provide national transport services on the territory of the Federal Republic of Germany at tariffs generally in force there with vehicles registered in the Netherlands for the carriage of goods.
Generaladvokat M. Darmon fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 2. juli 1991.
Mr Advocate General M. Darmon delivered his Opinion at the sitting of the full Court on 2 July 1991.
Hans forslag til afgørelse lød således:
He proposed that the Court should rule:
Ved at udstede forordning (EØF) nr. 4059/89 af 21. december 1989, begyndte Rådet at efterkomme de forpligtelser, som påhviler det på området for vejtransport af gods i henhold til EØF-Traktatens artikel 75, stk. 1, litra b).
In adopting Regulation (EEC) No. 4059/89 of 21 December 1989 the Council has begun to fulfil its obligations under Article 75 (1) (b) of the EEC Treaty in relation to road transport.
Transportvirksomheders adgang til at udføre vejgodstransport i en medlemsstat, hvor de ikke er hjemmehørende, er reguleret af overgangsordningen i forordning (EØF) nr. 4059/89 af 21. december 1989 indtil den 31. december 1992, hvor forordningen ophører med at finde anvendelse.
The conditions under which non-resident carriers may operate national road haulage services within a Member State other than the one where they are established comes under the transitional provisions of Regulation (EEC) No. 4059/89 of 21 December 1989 until 31 December 1992 when the regulation will cease to apply.
I henhold til den nævnte forordnings artikel 5, er cabotagekørsel, jf. dog Traktatens bestemmelser, navnlig konkurrencereglerne, undergivet værtsmedlemsstatens bestemmelser om priser og betingelser for transportkontrakter.
Pursuant to Article 5 the performance of cabotage transport operations is subject to the national provisions on prices and conditions governing the contract of carriage in force in the State where the services are effected and must be applied to non-resident transport operators on the same conditions as those which the Member State imposes on its own nationals.
Disse bestemmelser skal finde anvendelse på i udlandet registrerede transportvirksomheder på samme betingelser som dem, medlemsstaten pålægger de i staten hjemmehørende virksomheder."
Those provisions must moreover observe the rules of the Treaty and in particular the rules on competition law."
Sag C-296/90: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
Case C-296/90: Commission of the European Communities ν Italian Republic
Traktatbrud - undladelse af at gennemføre Rådets direktiver 85/3841/EØF, 85/614/EØF og 86/17/EØF om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser inden for arkitekturområdet, herunder om foranstaltninger, som skal lette den faktiske udøvelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser.
Failure of a State to fulfil its obligations - Failure to transpose into national law Council Directives 85/384/EEC, 85/614/EEC and 86/17/EEC on the mutual recognition of diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications in architecture, including measures to facilitate the effective exercise of the right of establishment and freedom to provide services.
Generaladvokat M. Darmon fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den Z. juli 1991.
Mr Advocate General M. Darmon delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 2 July 1991.
Jf. afsnittet om domme afsagt ved Domstolen, sag C-296/90, s. 15.
See "Judgments of the Court of Justice", Case C-296/90, p. 15.
Appel indgivet til prøvelse af dom afsagt den 8. marts 1990 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-41/89, hvorved der blev givet afslag på at indrømme sagsøgeren skattefradrag for et barn, sagsøgeren har forsørgerpligt overfor.
Appeal against the judgment of 8 March 1990 of the Court of First Instance (Fifth Chamber) in Case T-41/89 on the refusal to grant a tax reduction for a dependent child.
Generaladvokat G. Tesauro fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 3. juíi 1991.
Mr Advocate General G. Tesauro delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 3 July 1991.
"Rettens dom af 8. marts 1990 i sag T-41/89 ophæves i det omfang, der er nedlagt påstand herom, og sagen hjemvises til Retten til afgørelse i lyset af Domstolens dom; Retten træffer også afgørelse om sagens omkostninger."
"Annul the contested part of the judgment of the Court of First Instance of 8 March 1990 in Case T-41/89 and refer the case back to the Court of First Instance for it to give a ruling in the light of the judgment of the Court of Justice; the Court of First Instance should also make an order in respect of the costs."
Præjudiciel - Cour du travail de Mons - fortolkning af artiklerne 1, litra c) og 19, stk. 1, i Rådets forordning nr. 36/63/EØF af 2. april 1963 om social sikring af grænsearbejdere - opretholdelse af status som grænsearbejder i en periode, hvor institutionen i bopælsstaten udbetaler arbejdsløshedsunderstøttelse. telse.
Preliminary ruling - Cour du Travail, Mons - Interpretation of Articles 1 (c) and 19 (1) of Regulation No. 36/63/EEC of the Council of 2 April 1963 on social security for frontier workers - Retention of the status of frontier worker during a period of unemployment for which benefit is paid by the institution of the State of residence.
Lenz fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Femte Afdeling* den 3. juH 199TI ' ~"" '
Lenz delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 3 July 1991.
"På baggrund af det foregående (i betragtning af de resulater, jeg er kommet til, finder jeg det ufornødent at beskæftige mig med det fjerde spørgsmål, som er rent subsidiært) foreslår jeg Domstolen at besvare de stillede spørgsmål således: a. Forordning nr. 36/63 skal fortolkes således, at status som grænsearbejder ikke mistedes som følge af en opsigelse, som medførte arbejdsløshed og gav
Regulation No. 36/63 must be Interpreted as meaning that the status of frontier worker is not lost by dismissal which results in unemployment and the payment of benefit under Article 19 of the Regulation.
b. En grænsearbejder, som var blevet arbejdsløs, kunne, så længe forordning nr. 36/63 fandt anvendelse, i henhold til artikel 6 gere krav på ydelser ved sygdom i henhold til beskæftigelseslandets lovgivning.
As long as Regulation No. 36/63 applied a frontier worker who had become unemployed could claim pursuant to Article 6 sickness benefit under the law of the State of employment.