natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Nærmere bestemt har Domstolen fastslået, at hvis Kommissionen — efter at være blevet underrettet af en medlemsstat om en påtænkt indførelse eller ændring af en støtteforanstaltning - undlader at iværksætte den kontradiktoriske procedure, kan medlemsstaten efter udløbet af en tilstrækkelig lang frisi til at foretage en foreløbig undersøgelse af de pågældende planer gennemføre den påtænkte støtteforanstaltning på betingelse af, at Kommissionen forinden er blevet underrettet herom, hvorefter støtten fremover bliver omfattet af reglerne om eksisterende støtteordninger.
It was then necessary to examine together the first and third questions, by which the national court sought to ascertain whether a Member State's decision to authorize enlargement of the field of activity of a public establishment receiving State aid or the conduct of that State such as described in the judgment making the reference, with regard to a decision taken to this effect by the public establishment, was to be regarded as the granting or alteration of aid within the meaning of Article 93(3).
Støtteordninger skal derimod anses for nye støtteordninger, der er underlagt underretningsforpligtelsen i artikel 93, stk. 3, såfremt der er tale om en påtænkt indførelse eller ændring af støtteforanstaltninger, idet ændringer i denne forstand kan vedrøre såvel eksisterende støtteordninger som oprindelige planer om påtænkt støtte, som Kommissionen er blcvci underrettet om.
Finally, it might be necessary to reply to the second question, concerning the issue whether new aid which had not been properly notified could still be treated as existing aid if the Commission, after being informed of the existence of the aid in a complaint, had not, after a preliminary examination, commenced the procedure laid down in Article 93(2) within a reasonable period.
Der måtte herefter foretages en samlet gennemgang af det første og det tredje spørgsmål, hvorved den nationale retsinstans ønskede oplyst, hvorvidt del må sidestilles med en indførelse eller en ændring af en støtteforanstaltning, jf. artikel 93, stk. 3, såfremt en medlemsstat træffer en beslutning om at godkende en udvidelse af området for den
They also made an application to the national court seeking, in particular, on the basis of Article 93(3), suspension of the OND's activity as a credit insurer for exports to Member States until the adoption by the Commission of a decision on the compatibility of the aid accorded or the delivery of a judgment on the substance of their action against the OND and the Belgian State.
den 1. februar 1989, lidspunktet for de relevante faktiske omstændigheder i hovedsagen.
Apart from adjustments not affecting the substance of those advantages, that legislation remained unchanged on 1 February 1989, the material date for the purposes of the main proceedings.
Kommissionen og de nationale retsinstanser herved er tillagt forskelligt ansvar og forskellige beføjelser.
In this regard, the Commission and the national courts had different powers and responsibilities.
De i den pågældende lovgivning fastlagte regler vedrørende formålet med og afgrænsningen af områderne for OND's virksomhed var meget generelle.
That legislation defined the purpose and areas of operation of the OND in very general terms.
Lovgivningen opstillede ingen, hverken materielle eller geografiske, begrænsninger med hensyn lil OND's virksomhed for så vidt angår eksportkreditforsikring.
The legislation contained no restriction, in terms of subject-matter or geographical area, on the OND's field of activity in export credit insurance.
Denne virksomhed var heller ikke senere blevet begrænset ved lov, men ved ændringer i aftaler mellem OND og COBAC.
Its field of activity was not later limited by law but by the effect of alterations made to the internal agreements concluded between the OND and COBAC.
Domstolen bemærkede herefter, at den centrale og eksklusive beføjelse, som ved traktatens artikel 92 og 93 er tillagt Kommissionen til at afgøre, om en støtteforanstaltning måtle være uforenelig med fællesmarkedet, grundlæggende er forskellig fra den beføjelse, der er tillagt de nationale retsinstanser til at beskytte derettigheder, som borgerne har som følge af de umiddelbare retsvirkninger af forbuddet i traktatens artikel 93, stk. 3, sidste punktum.
The principal and exclusive role conferred on the Commission by Articles 92 and 93 of the Treaty, which was to hold aid to be incompatible with the common market where this was appropriate, was fundamentally different from the role of national courts in safeguarding rights which individuals enjoy as a result of the direct effect of the prohibition laid down in the last sentence of Article 93(3) of the Treaty.
Når de nationale retsinstanser træffer afgørelse på grundlag af den nævnte beføjelse, tager de herved ikke stilling til, om de pågældende støtteforanstaltninger er forenelige med fællesmarkedet, idet Kommissionen er enekompetent til at træffe den endelige afgørelse herom, under forbehold af Domstolens prøvelsesret.
When the national courts made a ruling in such a matter, they did not thereby decide on the compatibility of the aid with the common market, the final determination on that matter being the exclusive responsibility of the Commission, subject to review by the Court of Justice.
Domstolen bemærkede herefter, at hvad angår anvendelsen af traktatens artikel 93, stk. 1 og 3, kan spørgsmålet om, hvorvidt der er blevet indført en ny støtteforanstaltning eller sket en ændring af en eksisterende støtteordning - når støtten har hjemmel i en tidligere lovgivning, som ikke er blevet ændret — ikke vurderes på grundlag af støttens størrelse og navnlig ikke på grundlag af det støttebeløb, som der på forskellige tidspunkter er tale om for den pågældende virksomhed. Om en støtte skal anses for ny eller for en ændring, beror på de bestemmelser, som hjemler støtten, og på de herfor gældende nærmere vilkår og grænser.
As far as the application of paragraphs (1) and (3) of Article 93 were concerned, the emergence of new aid or the alteration of existing aid could not be assessed according to the scale of the aid or, in particular, its amount in financial terms at any moment in the life of the undertaking if the aid was provided under earlier statutory provisions which remain unaltered.
Domstolen fandt på dette grundlag, at det eneste problem, som hovedsagen rejsic, var, hvilken kontrolprocedure der var den relevante, det vil sige, om det var reglerne i artikel 93, stk. 1, eller reglerne i artikel 93, stk. 3, der fandt anvendelse, hvorimod det var uden relevans, om de omtvistede foranstaltninger var forenelige eller uforenelige med fællesmarkedet.
That being so, the only questions posed by the main proceedings related to the choice of the appropriate review procedure, that was between the procedure laid down by Article 93(1) and that laid down by Article 93(3), and not to the compatibility or incompatibility of the contested measures with the common market.
Det første og det tredje spørgsmål
The first and third questions
Den i sagen omhandlede beslutning, der trådte i kraft den 1. februar 1989, indebar i denne forbindelse ikke nogen ændring af den lovgivning, hvorved OND blev tillagt sine privilegier, hverken hvad angår disses beskaffenhed eller hvad angår de former for virksomhed fra institutionens side, som var omfattet af privilegierne, idel OND ved loven af 31. august 1939 fik overdraget nogle meget generelt definerede opgaver med henblik på at formindske risiciene i forbindelse med eksport.
The decision which entered into force on 1 February 1989 did not amend the legislation which accorded to the OND the advantages which it enjoyed, either in regard to the nature of those advantages or even in regard to the activities of the public establishment to which they applied, since the Law of 31 August 1939 set that establishment a very general aim of reducing the risks of providing credit for exports.
Beslutningen kunne dermed ikke antages at påvirke den ved den nævnte lovgivning indførte støtteordning.
It does not therefore affect the aid arrangements put in place by that legislation.
Ved det første spørgsmål ønskede den nationale retsinstans oplyst, om en medlemsstats beslutning om at tillade en udvidelse af området for den virksomhed, der udøves af en offentligretlig institution, som af denne medlemsstat er tillagt privilegier i henhold til en før traktatens ikrafttrædelse gældende lovgivning, når disse privilegier finder anvendelse på den nye virksomhed, skal sidestilles med en indførelse eller en ændring af en støtteforanstaltning, således at beslutningen er omfattet af underretningsforpligtelsen og af gennemførelsesforbuddet i traktatens artikel 93, stk. 3.
By its first question the national court sought to ascertain whether a decision of a Member State to authorize enlargement of the field of activity of a public establishment benefiting from advantages accorded by that State under legislation predating the entry into force of the
Domstolen bemærkede, at OND's privilegier er blevet tillagt OND ved en lovgivning, der var gældende før traktatens ikrafttrædelse. Boriset fra tilpasninger, der ikke berørte indeholdet af disse privilegier, var denne lovgivning uændret
Thus, even on the assumption that it was wholly attributable to the State, the decision which
disse underkaste en præventiv kontrol fra Kommissionens side, ikke alene for så vidt angår nye støtteforanstaltninger og ændringer af støtteforanstaltninger i egentlig forstand til fordel for en virksomhed omfattet af en eksisterende st(*u~"»rdning, men også hvad angår enhver foranstaltning, der vedrører virksomhedens aktiviteter, og som kan påvirke fællesmarkedets funktion eller konkurrenceforholdene eller blot det støttebeløb, der ydes i en bestemt periode i forbindelse med en støtteordning, som principielt er fastlagt, men hvis støttebeløb nødvendigvis afhænger af virksomhedens omsætning.
entered into force on 1 February 1989 could not be regarded as constituting the granting or alteration of aid within the meaning of Article 93(3) of the Treaty.
der ydes under de i forelæggelsesdommen angivne omstændigheder - når der er tale om støtteforanstaltninger omfattet af en før traktatens ikrafttrædelse gældende støtteordning - skal være genstand for en løbende undersøgelse, jf. artikel 93, stk. 1.
In so far as the aid granted in the circumstances described in the judgment making the reference was governed by rules on aid existing before the entry into force of the Treaty, it was to be kept under constant review as provided for in Article 93(1).
En sådan undersøgelse, som det er Kommissionens ansvar at iværksætte, kan føre til, at Kommissionen foreslår den pågældende medlemsstat sådanne foranstaltninger, som fællesmarkedets funktion kræver, og i givet fald til, at Kommissionen efter at have iværksat proceduren i henhold til artikel 93, stk. 2, træffer bestemmelse om, at en støtte, som den finder uforenelig med fællesmarkedet, skal ophæves eller ændres.
That review, which the Commission was responsible for setting in motion, may prompt it to propose to the Member State concerned the appropriate measures needed for the functioning of the common market and, if necessary, to decide, after initiating the procedure provided for in the second paragraph of the same article, to abolish or alter such aid as it considered to be incompatible with the common market.
Traktatens artikel 93, stk 3, skal fortolkes således, at en udvidelse under omstændigheder som de i forelæggelsesdommen angivne af den virksomhed, der udøves af en offentligretlig institution, som modlager statsstøtte i henhold til en før traktatens ikrafttrædelse gældende lovgivning når den ikke påvirker indholdet af den ved denne lovgivning indførte støtteordning ikke kan anses for en indførelse eüer en ændring af en støtteforanstaltning der er underlagt forpligtelsen til forudgående underretning og gennemførélsesforbuddel i denne bestemmelse.
Article 93(3) of the Treaty L· to be interpreted as meaning that enlargement, in circumstances such as those described in the judgment making the reference, of the field of activity of a public establishment which ¿v in receipt of aid granted by the State under legislation predating the entry into force of the Treaty cannot, where it does not affect the system of aid established by that legislation, be regarded as constituting the granting or alteration of aid which is subject to the obligation of prior notification and the prohibition on putting aid into effect laid down by that provision.
Det er ufornødent at besvare del andet spørgsmål fra den nationale retsinstans.·
It is not necessary to reply to the second question referred by the national court'
Generaladvokat C. O. Lenz fremsatte forslap til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 22. juni 1994.
Advocate General Lenz delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 22 June 1994
Såfremt en medlemsstat efter traktatens ikrafttrædelse træffer beslutning om at give en offentligretlig institution, som hidtil kun rent marginalt har drevet kredit forsikringsvirksomhed i forbindelse med eksport til de andre medlemsstater, tilladelse til fremover at drive en sådan virksomhed i ubegrænset omfang med den følge, at den støtte, som staten har ydet institutionen i henhold til en lovgivning, der var gældende inden traktatens ikrafttrædelse, derved fremover også finder anvendelse på udøvelsen af den således udvidede virksomhed, skal dette anses for en indførelse eller en ændring af en støtteforanstaltning,
The decision of a Member State to authorize, after the entry into force of the treaty, a public establishment which previously engaged only incidentally in credit insurance of exports to other Member States to exercise that activity henceforth without restriction, with the consequence that the aid which was granted by that State to the establishment by virtue of legislation predating the entry into force of the Treaty henceforth applies to the exercise of that activity thus extended must be regarded as a grant or alteration of an aid if the decision concerning the previous, narrower, field of activity is attributable to the Member State, and if, in a comparable situation, a large private undertaking comparable to the public undertaking had, for commercial reasons, not taken the same decision on the limits of its field of activity.
Traktatens artikel 93 skal fortolkes således, at den frist på lo måneder, der fremgår af dommen i Lorenz-sagcn (dom af 11.12.1973, sag 120/73, Sml. s. 1471) - efter hvis udløb en ny støtteforanstaltning bliver omfaitct af reglerne om eksisterende støtteordninger, når den forinden har været genstand for en underretning - kun begynder at løbe, såfremt medlemsstaten har udsat gennemførelsen af den pågældende foranstaltning med henblik på at afvente resultatet af Kommissionens foreløbige undersøgelse.
Artide 93 of the Treaty must be interpreted as meaning that the two month time-limit laid down in Case 120/73 Lorenz [1973] ECR 1471 — after the expiry of which a new aid fall within the scope of the rules on existing aids if its implementation has previously been notified - only begins to run if the Member State has suspended the implementation of the measure in order to await the outcome of the preliminary examination carried out by the Commission.
Det er i forbindelse med traktatens artikel 92 ff. tilstrækkeligt til, at en af en offentligretlig institution gennemført foranstaltning må tilskrives en medlemsstat, a) at foranstaltningen efter de gældende bestemmelser er omfattet af retningslinjer udstukket af medlemsstatens myndigheder, der er bindende for institutionen, eller b) at foranstaltningen er resultatet af en beslutning, som et for institutionens politik ansvarligt organ har truffet, uden at staten har gjort brug af sin mulighed for at forhindre, at beslutningen bliver bindende.«
In order for a measure adopted by a public establishment to be attributable to a Member State for the purposes of Articles 92 et seq, it suffices that a) that measure, in accordance with the provisions in force, should have been the subject of a "policy line" imposed on the establishment and issued by the authorities of the Member State, or that b) that measure should have been decided by the management of the establishment without the State having exercised its right to prevent that decision becoming obligatory.'
Præjudiciel »Direktiv 69/493/EØF om krystalglas - betegnelse udelukkende på sproget eller sprogene idet land, i hvilket varen bringes på markedet - EØF-traktatens artikel 30·
Preliminary ruling (Directive 69/4931EEC on crystal glass - Description only in the language or languages of the country in which the goods are marketed - Article 30 of the EEC Treaty) (Full Court)
Schott's varer, vedrørende sidstnævntes afslag på at forsyne varerne med deres betegnelse på sprogene i den medlemsstat, hvor de forhandledes, i dette tilfælde Belgien.
Directive 69/493 lays down definitions and rules regarding the composition, characteristics of manufacture and labelling of crystal glass products and all forms of publicity for those products.
Ved kendelse af 18. februar 1993, indgået til Domstolen den 26. februar s.a., havde Rechtbank van Koophandel, Brugge, stillet to præjudicielle spørgsmål vedrørende gyldigheden og fortolkningen af Rådets direktiv 69/493/EØF, som senest ændret ved akterne vedrørende vilkårene for Kongeriget Spaniens og Repubikken Portugals tiltrædelse.
By order of 18 February 1993, received at the Court on 26 February 1993, the Rechtbank van Koophandel (Commercial Court), Bruges, referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the validity and interpretation of Council Directive 69/493/EEC on the approximation of the laws of the Member States relating to crystal glass.
Direktiv 69/493 fastsætter definitionerne og reglerne for sammensætning, fabrikationscgenskaber, mærkning og enhver form for reklame for krystalglasprodukter.
The national court asked the Court to rule on the validity with regard to Article 30 of the Treaty of the Explanatory Note in column (c) of Annex I to the directive which, for products in categories 3 and 4, required that only the descriptions in the language or languages of the country in which the goods were marketed were to be used.
Den nationale ret spurgte Domstolen om gyldigheden i forhold til traktatens artikel 30 af anmærkningen i kolonne c) i direktivets bilag I, som for varer i kategori 3 og 4 foreskriver, at der kun må anvendes betegnelser på sproget eller
According to the Court, the prohibition on affixing to crystal glass products in categories 3 and 4 of Annex I to Directive 69/493 their
Disse spørgsmål var blevet rejst under en tvist mellem Schott Zwiesel Glaswerke AG (herefter benævnt »Schott«), med hjemsted i Zwiesel (Tyskland), en krystalglasproducent, og selskabet Meyhui (herefter benævnt »Meyhui«) med hjemsted i Kortrijk (Belgien), som bla. indførte
Those questions were raised in a dispute between Schott Zwiesel Glaswerke AG ('Schott') of Zwiesel (Germany), a crystal glass producer and Meyhui NV ('Meyhui'), of Kortrijk (Belgium), a company which imports, inter alia, Schott's products, regarding Schott's refusal to affix to its products their description in the languages of the Member State in which they were marketed, in this instance Belgium.
Under disse omstændigheder kunne det antages, at forbrugeren for de to første kategorier var tilstrækkeligt beskyttet af den omstændighed, at ordet »krystal« var let genkendeligt i alle de betegnelser, som fastsattes i direktivet og at det desuden altid ledsages af en angivelse af blyindholdet.
adequately protected by the fact that in all the descriptions adopted by the directive, the word 'crystal' was easily recognizable and, moreover, was always accompanied by an indication of the percentage of lead.
Domstolen bemærkede, at forbuddet mod at forsyne krystalglasvarer henhørende under kalorierne 3 og 4 i direktivets bilag I med deres betegnelse på et andet sprog end sproget eller sprogene i den medlemsstat, hvor disse varer bringes på markedet, var en hindring for samhandelen inden for Fællesskabet, for så vidt de varer, der hidrører fra andre medlemsstater, skal forsynes med en anden mærkning, hvilket medfører yderligere udgifter til emballering.
description in a language other than the language or languages of the Member State in which those goods were marketed constituted a barrier to intra-Community trade in so far as products coming from other Member States had to be given different labelling causing additional packaging costs.
Det måtte derfor undersøges, om en sådan hindring var berettiget som led i den ved direktivet tilstræbte harmonisering.
It was therefore necessary to determine whether, in the context of the harmonization sought by the directive, such an obstacle was justified.
For de to lavere kategorier derimod var kvalitetsforskellen på det anvendte glas ikke let erkendelig for den gennemsnitlige forbruger, som ikke ofte købte krystalglasvarer.
In the case of the lower two categories, on the other hand, the difference in the quality of the glass used was not easily discernible to the average consumer for whom the purchase of crystal glass products was not a frequent occurrence.
Det var derfor nødvendigt, at forbrugeren kunne blive oplyst så klart som muligt om, hvad han købte, således at han ikke forvekslede en vare hørende til kategorierne 3 og 4 med et produkt hørende til de højere kategorier og dermed ikke betalte en urimelig pris.
It was therefore necessary for him to be given the clearest information possible as to what he was buying so that he did not confuse a product in categories 3 and 4 with a product in the higher categories and consequently that he did not pay too much.
Herved bemærkede Domstolen, at det fremgik af selve ordlyden af den tredje betragtning, at »med Fællesskabets bestemmelser angående betegnelse for de forskellige krystalglasarter samt disse arters kendetegn vil såvel køberen som den producent, der overholder disse bestemmelser, blive beskyttet mod forfalskninger«.
According to the actual wording of the third recital, 'the purpose of the Community provisions to be adopted was to protect both the buyer against fraud and the manufacturer who complies with those provisions'.
På baggrund af disse betragtninger fremgik det, at kravet »der kan kun anvendes sproget eller sprogene i det land, i hvilket varen bringes på markedet«, var nødvendigt for beskyttelsen af forbrugerne, således at Rådet ved at indføre de pågældende anmærkninger ikke havde overskredet grænserne for det skøn, som tilkom det inden for rammerne af dets ha rmon iseri ngsbeføjclser.
It was apparent to the Court from the foregoing that the requirement that 'Only the description in the language or languages of the country in which the goods are marketed may be used' was necessary for the protection of consumers and the Council had, therefore, not exceeded the limits of its discretion in the framework of its powers of harmonization by adopting the explanatory notes in question
Krystalglasvarer i kategorierne 1 og 2 (krystal 30% og krystal 24%) er karakteriseret ved el højt indhold af blyoxid (mindst hhv. 30 og 24%), mens blyoxid, alene eller blandet med zinkoxid, bariumoxid og potassiumoxid, for varer i kategorierne 3 og 4 (krystallin) kun forekommer i størrelsesordenen mindst 10%.
Crystal glass products in categories 1 and 2 (full lead crystal and lead crystal) were characterized by a high lead-oxide content (a minimum of 30% and 24% respectively) whereas in products in categories 3 and 4 (crystal glass and crystalline) the minimum content of lead oxide, on its own or mixed with zinc oxide, barium oxide or potassium oxide, was only 10%.
Blyindholdet er sammen med glassets finhed samt slibningens kvalitet et tungtvejende element ved den kvalitative differentiering mellem varerne og
It may accordingly be considered that, in the case of the first two categories, consumers were