natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Følgelig var Kommissionen kompetent til at tage hensyn dels til den eventuelle samlede virkning af den tidligere TWD I-støtte og den nye TWD II-og TWD III-støtte, dels til, at TWD I-støtten,
Accepting the applicant's argument would mean accepting that the Commission was obliged to infringe the Treaty by authorizing new aid capable of accentuating the distortion of competition arising from the fact that the old unlawful aid had not been repaid.
tilbagebetalt, er et »uberettiget indgreb« i den nationale retsorden — foreholdes Kommissionen hovedsagelig at have tilsidesat reglerne om fordelingen af kompetencen mellem Fællesskabet og medlemsstaterne, idet Kommissionen dels var ubekendt med, at der verserede en national tvist om det samme spørgsmål, dels tilsidesatte princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, som sagsøgeren havde påberåbt sig under samme tvist, således som dette princip er nærmere fastlagt i den relevante nationale forvaltningsret.
competent to use 'a means of coercion', it exhausted that possibility in the TWD II decision before adopting the TWD III; the least that is necessary, in order for the principle of proportionality to be observed, is to add the TWD II and TWD III aid, deduct from that total the TWD I aid, and authorize payment of the difference.
Følgelig kan sagsøgeren alene have haft den berettigede forventning, som selskabet påberåber sig under den nationale retstvist, såfremt der foreligger ekstraordinære omstændigheder.
In Case T-244/93 the applicant has neither developed nor provided figures for its argument, introduced at the stage of the reply, that the Commission ought to have authorized payment of the TWD II aid after deduction of the TWD I aid.
Det er endvidere ubestridt, at den nationale ret ikke har forelagt Domstolen noget præjudicielt spørgsmål i henhold til traktatens artikel 177 med henblik på at få oplyst, om der i denne sag foreligger sådanne ekstraordinære omstændigheder i fællesskabsrettens forstand.
The Court therefore finds that in this case the applicant has not produced any reason establishing that the TWD II decision infringed the principle of proportionality.
På dette punkt bemærker Retten først, at Kommissionens kompetence til at vedtage artikel 2 i de anfægtede beslutninger ikke anfægtes af den omstændighed alene, at der verserede en national tvist.
As regards Case T-486/93, the Court finds that the calculations on which the applicant bases its argument are incorrect.
Lovligheden af beslutningerne TWD II og TWD III kan nemlig ikke afhænge af spørgsmål i intern tysk ret.
In the present case, it is common ground that the TWD I aid was not granted in accordance with the procedure laid down by Article 93(3) of the Treaty.
Desuden kan den omstændighed, at der verserede en tvist ved de nationale domstole ikke påvirke Kommissionens kompetence til at vedtage de nødvendige foranstaltninger til sikring af, at konkurrencen inden for Fællesskabet ikke fordrejes.
It is also established that the national court has not made a reference to the Court under Article 177 of the Treaty in order to ascertain whether such exceptional circumstances, within the meaning of Community law, exist in the present case.
Under disse forhold finder Retten, at Kommissionen ikke efter fællesskabsretten var forpligtet til at afvente udfaldet af den nationale retstvist, førend den vedtog artikel 2 i de omhandlede beslutningers konklusioner.
The Court considers that, in those circumstances, the Community legal system did not oblige the Commission to await the outcome of the national proceedings before adopting Article 2 of the operative parts in question.
Enhver anden fortolkning vil berøve traktatens artikel 92 og 93 den tilsigtede virkning.
Any other interpretation would deprive Articles 92 and 93 of the Treaty of their practical effect.
Anbringenderne om tilsidesættelse proportionalitetsprincippet
The pleas of breach of the principle of proportionality
Vedrørende samme punkt bemærkes, at formålet med de omhandlede konklusioners artikel 2 er at sikre, at konkurrencen inden for fællesmarkedet ikke fordrejes på grund af den samlede virkning af de pågældende støtteforanstaltninger, men ikke at hindre sagsøgeren i at udnytte sine rettigheder efter national ret.
In its reply in Case T-244/93, the applicant contends that the Commission infringed the principle of proportionality by making payment of all the TWD II aid subject to repayment of the TWD I aid.
Sagsøgerens opfattelse ville nemlig medføre, at Kommissionen ville være forpligtet til at tilsidesætte traktaten ved at godkende en ny støtte, som kunne forstærke konkurrencefordrejningen som følge af, at den tidligere ulovlige støtte ikke var blevet tilbagebetalt.
It could have achieved the same result, and impaired the applicant's rights less, by authorizing payment of the TWD II aid less the amount of the TWD I aid.
I replikken i sag T-244/93 har sagsøgeren anført, at Kommissionen har tilsidesat proportionalitetsprincippet ved at gøre udbetalingen af TWD Π-støtten som helhed betinget af, at TWD I-støtten tilbagebetales.
In its reply in Case T-244/93 and in its application in Case T-486/93, the applicant contends that part of the TWD I aid fulfilled the substantive conditions for it to be declared compatible with the common market, at least as far as the renovation of texturizing, rationalization of dyeing and the purchase of knitting machines were concerned.
Kommissionen kunne ifølge sagsøgeren have opnået det samme resultat — og i mindre grad krænket sagsøgerens rettigheder — ved at godkende udbetalingen af TWD ΙΙ-støtten med fradrag af beløbet for TWD I-støtten.
If the TWD II aid concerning the production of yarn and knitting are lawful as a whole, this should also be the situation for similar activities subsidized by the TWD I aid.
Desuden er de omhandlede beslutninger ikke til hinder for, at sagsøgeren fortsætter den verserende sag ved de nationale domstole, hvilket sagsøgeren i øvrigt også har gjort.
In its application in Case T-486/93, the applicant contends that, assuming that the Commission was
Rettens bemærkninger
Dismisses the actions;
Denne argumentation går ud på, at Kommissionen burde have godkendt udbetalingen af TWD II-støtten med fradrag af TWD I-støtten.
Orders the applicant to bear its own costs, as well as those of the defendant;
En fysisk eller juridisk person, som kunne have anlagt sag i henhold til artikel 173, stk. 2, men ikke har gjort det inden for de herfor fastsatte frister, kan ikke påberåbe sig en ulovlighedsindsigelse i henhold til traktatens artikel 184.
Case T-571/93 Lefebvre frères et soeurs and Others ν Commission of the European Communities Commercial policy
Følgelig må de anbringender, der er gjort fremført vedrørende TWD I-støttens lovlighed, under alle omstændigheder forkastes.
(Agriculture — Bananas — Action for damages — Delay in submitting a proposal for a regulation establishing the common organization of the market — Validity of decisions of the Commission based on Article 115 of the EC Treaty) (Second Chamber)
Det hedder i domskonklusionen :
Background to the proceedings
Sagsøgeren betaler sine egne samt de af Kommissionen afholdte omkostninger.
Prior to the establishment of the common organization of the market in bananas by Council Regulation (EEC) No 404/93, the French banana
»Landbrug — bananer — erstatningssøgsmål — forsinket forslag til forordning markedsordning — gyldigheden af Kommissionens beslutninger i henhold til artikel 115* (Anden Afdeling)
On 29 June 1994 the Tribunal Administratif (Administrative Court), Paris, found that the French State had incurred liability on the ground that it had refused, on 18 June 1991,30 September 1991 and 10 December 1991, to grant licences to import from Belgium bananas originating in the Dominican Republic and Jamaica, despite the fact that that refusal was not covered by the decisions adopted by the Commission on the basis of Article 115 of the Treaty.
Sagsøgerne driver bananmodningsvirksomhed.
I — The establishment of liability
Før den fælles markedsordning for bananer blev indført ved Rådets forordning (EØF) nr. 404/93, var det franske bananmarked mere eller mindre fuldstændigt forbeholdt den nationale produktion, dvs. bananer fra Martinique og Guadeloupe, og produktionen fra to AVS-stater: Elfenbenskysten og Cameroun.
Plea alleging infringement of Articles 38(4) and 43(2) of the Treaty, owing to the Commission's delay in submitting to the Council its proposal for a regulation concerning the banana sector
Kommissionen havde forbeholdt sig ret til at ændre beslutningen af 8. maj 1987, når der forelå markedsoplysninger, hvorefter efterspørgslen på det franske marked for bananer fra de pågældende tredjelande oversteg 15 000 tons. Den franske regering meddelte i oktober 1987 Kommissionen, at dette var tilfældet.
The Commission had reserved the right to amend the decision of 8 May 1987 once it became apparent from market forecasts that demand in the French market for bananas originating in the third countries concerned exceeded 15 000 tonnes.
Kommissionen vedtog den 27. oktober 1987 en ændringsbeslutning til beslutningen af 8. maj 1987, hvorefter mindst 25% af den mængde bananer, der blev importeret for at dække den efterspørgsel på det franske marked, som ikke blev dækket af den nationale produktion og indførslen fra AVS-staterne, skulle forbeholdes importører, der fra dollar-zonen ville indføre bananer, som var bragt i fri omsætning i de øvrige medlemsstater.
On 27 October 1987 the Commission adopted a decision amending its decision of 8 May 1987 and providing that not less than 25% of the quantities of bananas imported to meet demand in the French market not satisfied by national production and imports from ACP States should be reserved to importers wishing to import bananas originating in the dollar area and released into free circulation in other Member States.
Såfremt disse produktionsområder ikke var tilstrækkelige til at forsyne det franske marked, kunne Comité interprofessionnel bananier de l'Union française åbne et importkontingent for bananer, enten fra lande inden for Fællesskabet eller fra tredjelande. Retten til at importere bananer under kontingentet var underlagt et krav om importlicens.
A common organization of the market and a common commercial policy should have been established in the banana sector at the latest by the end of the transitional period, that is to say, by 1 January 1970.
Kommissionen vedtog således mellem den 8. maj 1987 og den 30. juni 1993 ti beslutninger med hjemmel i artikel 115, hvorved Den Franske Republik blev bemyndiget til fra fællesskabsbehandling at udelukke bananer fra tredjelande i dollar-zonen eller AVS-stater, som var bragt i fri omsætning i de øvrige medlemsstater:
Despite that deadline, the Commission's proposal for the common organization of the market in bananas was not submitted to the Council until 7 August 1992, and Regulation No 404/93 was not adopted by the Council until 13 February 1993.
Med undtagelse af beslutningen af 4. december 1992, som havde gyldighed i 28 dage, gik beslutningernes gyldighedsperiode fra to måneder til et år.
However, it must be recognized that serious difficulties arose in establishing a common policy in the banana sector.
Den Franske Republik anmodede den 30. april 1987 i medfør af traktatens artikel 115 Kommissionen om tilladelse til fra fællesskabsbehandling at undtage bananer fra dollar-zonen og AVS-staterne — bortset fra Frankrigs traditionelle leverandører — som var bragt i fri omsætning i en anden medlemsstat.
Between 8 May 1987 and 30 June 1993, ten decisions, based on Article 115 and authorizing the French Republic to exclude from Community treatment bananas originating in the dollar area or ACP countries and released into free circulation in other Member States, were adopted by the Commission.
Kommissionen vedtog den 8. maj 1987 en beslutning gældende til 30. april 1988, hvorefter Den Franske Republik fik tilladelse til at undtage bananer fra dollar-zonen fra fællesskabsbehandling.
Apart from the decision of 4 December 1992, which remained in force for 28 days, the periods
Sagsøgerne anlagde den 4. december 1992 sag ved en fransk domstol med påstand om erstatning for den skade, som de havde lidt ved den franske administrations afslag på at udstede bananimportlicenser. Tribunal administratif,
It should be noted in the present case that the delay for which the Commission is criticized relates to the adoption of a legislative act which is characterized by the exercise of a wide
fra Kommissionens side med at fremsætte lovgivningsforslag i sig selv kunne danne grundlag for et erstatningssøgsmål, ville det udgøre en alvorlig hindring for denne institutions ret til at udøve sit skøn i forbindelse med dens lovgivningsmæssige beføjelser.
discretion, and that it was for that institution to determine, in accordance with the rules of procedure laid down by the Treaty, when it was appropriate to formulate and submit its legislative proposals.
Paris, fastslog den 29. juni 1994, at den franske stat var erstatningspligtig, fordi den den 18. juni 1991, den 30. september 1991 og den 10. december 1991 havde afslået at udstede importlicenser på bananer fra Belgien, som hidrørte fra Den Dominikanske Republik og Jamaica, skønt dette afslag ikke var omfattet af de beslutninger, som Kommissionen havde truffet med hjemmel i traktatens artikel 115. Før endelig dom anordnede retten imidlertid supplerende bevisoptagelse.
involved, the Commission has a wide discretion and that, in reviewing the exercise of such a power, the Court must confine itself to examining whether it contains a manifest error or constitutes a misuse of power or whether that authority did not clearly exceed the bounds of its discretion.
Under disse omstændigheder finder Retten, at Kommissionen ikke — ved at forsinke fremlæggelsen af et forslag om fælles markedsordning for bananer — åbenbart og groft har overskredet grænserne for udøvelsen af sine beføjelser.
In the light of the explanations which it has provided, and the fact that the applicants have not submitted any observations challenging those explanations, the Court considers that the applicants have not established that, in adopting the contested decisions, the Commission exceeded the bounds of its discretion.
Ved stævning indleveret til Rettens Justitskontor den 2. december 1993 har sagsøgerne anlagt denne erstatningssag.
If delay on the part of the Commission in submitting legislative proposals were able in itself to provide the basis for an action for damages, the discretionary powers of that institution in the exercise of its legislative competence would be seriously hampered.
I artikel 38, stk. 4, og 43, stk. 2, pålægges der blot institutionerne forpligtelser; det er ikke hensigten at beskytte private. Disse bestemmelser er således ikke højere retsregler, hvis krænkelse kunne medføre, at Fællesskabet ifaldt ansvar uden for kontraktforhold.
In the circumstances, the Court finds that, by delaying the submission of a proposal for the common organization of the market in bananas, the Commission did not manifestly and gravely disregard the limits on the exercise of its powers.
Anbringendet om tilsidesættelse af EF-traktatens artikel US
The Commission is not bound to commence proceedings under Article 169 of the Treaty, but has in that regard a discretion which excludes the right for individuals to require it to adopt a specific position.
Anbringendet om tilsidesættelse af traktatens artikel 38, stk. 4, og 43, stk. 2, på grund af den forsinkelse, hvormed Kommissionen har forelagt Rådet sine forslag til forordning om markedsordning for bananer
Articles 38(4) and 43(2) merely impose obligations on the institutions; they are not intended to protect individuals. Consequently, they cannot be characterized as superior rules of law the breach of which could cause the Community to incur noncontractual liability.
En fælles markedsordning og en fælles handelspolitik på bananområdet skulle have været indført ved overgangsperiodens afslutning, dvs. den 1. januar 1970.
The alleged failure by the Commission to monitor the application of its decisions based on Article 115 of the Treaty
Når en medlemsstat anmoder om bemyndigelse i medfør af artikel 115, skal Kommissionen kontrollere medlemsstatens begrundelse for de beskyttelsesforanstaltninger, den ønsker at indføre, og efterprøve, om der er tale om foranstaltninger, der er i overensstemmelse med traktaten og nødvendige.
Plea alleging infringement of Article 115 of the EC Treaty
Det er ligeledes fast praksis, at Kommissionen ved vurderingen af en kompliceret, økonomisk situation har et vidt skøn, og at domstolskontrollen med en sådan kompetence må begrænse sig til at undersøge, om der foreligger en åbenbar vildfarelse eller magtfordrejning, eller om myndigheden åbenbart har overskredet grænserne for sit skøn.
Since the derogations allowed under Article 115 constitute not only an exception to the provisions of Articles 9 and 30 of the Treaty, which are fundamental to the operation of the common market, but also an obstacle to the implementation of the common commercial policy provided for in Article 113, they must be interpreted and applied strictly.
Det bemærkes, at den forsinkelse, som bebrejdes Kommissionen, vedrører vedtagelsen af en generel retsakt der er karakteriseret ved udøvelsen af vide skønsmæssige beføjelser, og at det ifølge den fremgangsmåde, som er fastlagt i traktaten, er op til Kommissionen selv at bestemme, hvornår dens lovgivningsforslag skal udarbejdes og fremlægges.
Where a Member State submits a request under Article 115, the Commission is under a duty to review the reasons put forward by the Member State concerned in order to justify the protective measures for which it seeks authorization, and to verify whether those measures are consistent with the Treaty and necessary.
Når henses til Kommissionens forklaringer, finder Retten, at sagsøgerne ikke har bevist, at Kommissionen har overskredet grænserne for sin skønsbeføjelse ved at vedtage de omtvistede beslutninger.
The applicants' argument that France prevented imports of bananas calls into question only the conduct of the French Republic, and it therefore falls solely to the French courts to rule on that question.
115 og artikel 169
The Court:
Indledningsvis bemærkes, at Fællesskabets
Joined Cases T-480/93 and T-483/93 Antillean Rice Mills NV and Others ν Commission of the European Communities Commercial policy
Det hedder i domskonklusionen :
14 September 1995 for
Sagsøgte frifindes.
Factual background to the dispute
Sagsøgerne betaler sagens omkostninger.
Finally, Guyana Investments — which is a sister company of ERB — purchases paddy rice in Guyana and processes it into brown rice which it sells to ERB.
Forenede sager T-480/93 og T-483/93 Antillean Rice Mills NV m.fl. / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Handelspolitik
The applicants stress that the Council cannot extend the tenor of Article 134 of the Treaty by a general decision adopted on the basis of Article 136 of the Treaty.
»Associeringsordning for OUT — beskyttelsesforanstaltning annullationssøgsmål —formaliteten* (Fjerde Udvidede Afdeling)
1(2) provided that the minimum price obtained pursuant to paragraph 1 could not be less than an absolute minimum price (a 'floor price') equivalent to ECU 546 per tonne of semimilled rice.
Sagens faktiske omstændigheder
That paragraph further provided that the absolute minimum price was to be increased each month by ECU 3.5 per tonne from 1 March 1993.
ERB's navn og for dette selskabs regning.
On 13 April 1993, the Commission adopted Decision 93/211/EEC modifying Decision 93/127 of 25 February 1993.
Endelig driver Guyana Investments — der er søsterselskab til ERB — virksomhed med indkøb af uafskallet ris i Guyana og forarbejdning af denne uafskallede ris til »brown rice«, som det derefter sælger til ERB.
That decision set the absolute minimum price at ECU 550 (or USD 801.19) per tonne and suppressed both the relative minimum price (120% of the levy on long grain semimilled rice) and the monthly increases.
De Nederlandske Antiller er et af de oversøiske lande og territorier (herefter benævnt »OLT«), der er associeret med Det Europæiske Økonomiske Fællesskab.
By applications lodged respectively on 10 and 14 May 1993, the applicants ARM and Ter Beek, on the one hand, and ERB, Alesie and Guyana Investments, on the other hand, brought an action.
Den 25. februar 1993 udstedte Kommissionen beslutning 92/127/EØF om indførelse af beskyttelsesforanstaltninger vedrørende ris med oprindelse i De Nederlandske Antiller.
The OCT with which certain Member States maintain special relations are linked to the Community under association arrangements governed by Part Four of the Treaty.
Ifølge denne beslutnings artikel 1, stk. 1, er »overgang til fri omsætning i Fællesskabet med fritagelse for importafgift af delvis sleben ris ... med oprindelse i De Nederlandske Antiller... betinget af, at toldværdien ikke er lavere end en mindstepris svarende til 120% af importafgiften for den pågældende slebne ris i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 1418/76«.
Therefore, although the OCT admittedly enjoy a more favourable status than do other countries associated with the Community, they are none the less not members of it.
Ifølge samme artikels stk. 2 måtte den i stk. 1 omhandlede mindstepris ikke være lavere end en absolut mindstepris (»gulvpris«) svarende til 546 ECU pr. ton delvis sleben ris. I samme stykke var det bestemt, at denne gulvpris fra den 1. marts 1993 månedligt skulle forhøjes med 3,5 ECU pr. ton.
The OCT do not participate in the common agricultural policy, and the aim of the system of free movement of goods between the OCT and the Community under Part Four of the Treaty is not to establish an internal market of the kind set up by the Treaty between the Member States.
Sagsøgerne i sag T-480/93 er Antillean Rice Mills NV (herefter benævnt »ARM«) og Trading & Shipping Co. Ter Beek NV (herefter benævnt »Ter Beek«). Førstnævnte selskab tager sig af forarbejdning på De Nederlandske Antiller af »brown rice«, der er indført fra Surinam og Guyana, og som forarbejdes til delvis sleben ris. Det andet driver navnlig handel med ris og importerer herved »brown rice« fra Surinam og Guyana til De Nederlandske Antiller med henblik på risens forarbejdning dér ved ARM til delvis sleben ris, og eksporterer desuden delvis sleben ris fra De Nederlandske Antiller til Fællesskabet. Den 13. april 1993 vedtog Kommissionen beslutning 93/21l/EØF om ændring af beslutning 93/127 af 25. februar 1993.
Secondly, the implementation of the association arrangements between the OCT and the Community is a dynamic process the detailed rules for the application of which were to be defined, following the expiry of an implementing convention covering the initial period of five years, by a decision of the Council, acting unanimously, taken on the basis of 'the principles set out in this Treaty' and of 'the experience acquired'.
Ved stævninger indleveret til Domstolens Justitskontor henholdsvis den 10. og den 14. maj 1993 har sagsøgerne ARM og Ter Beek og
They claim that such an authorization to take safeguard measures in circumstances not provided for in Article 134 of the Treaty is contrary to the provisions of the Treaty.
sagsøgerne ERB, Alesie og Guyana Investments anlagt sag.
had arisen which might result in a deterioration in the Indica rice growing sector in the Community and that safeguard measures could therefore be implemented.
Ulovligheden af hjemmelen for de anfægtede beslutninger
In their view, imports of semimilled rice from the Netherlands Antilles were and are not likely ever to cause disturbances in the rice-growing sector in the Community.
Parternes argumenter
Findings of the Court