natgillin/translations-raw huggingface dataset:
En sanunenfatning af de toksikologiske undersøgelser, der blev gennemgået, følger som bilag til denne udtalelse.
A summary of the toxicological studies considered is given as an annex to this opinion.
Hverken resultaterne af langtidsundersøgelser i rotter og mus eller resultatet af de foreliggende genotoksicitetsundersøgelser giver anledning til særlig betænkelighed.
Neither the results of long-term studies in rats and mice nor the outcome of the available genotoxicity studies give rise to particular concern.
Det væsentligste toksikologiske problem, der er forbundet med indtaget af ammonieret karamel, er den skadelige virkning af THI på lymfocytterne og på immunsystemet i sin helhed.
The major toxicological problem associated with the intake of ammonia caramel is the adverse effect of THI on the lymphocytes and the immune system as a whole.
Indtil videre er denne virkning kun blevet iagttaget hos rotter og mus.
So far this effect has only been observed in rats and mice.
Man mener, at virkningen også vil optræde hos mennesker, selv om mennesker måske er mindre følsomme end rotter (Mac Kenzie et al. 1992).
It is believed that the effect would also occur in man, although humans may be less sensitive than rats (MacKenzie et al. 1992).
Virkningen af THI afhænger af indholdet af vitamin B^ i kosten, og for vurderingen af et nul-effektniveau (NOAEL) udgør vekselvirkningen med vitamin Bg en vanskelighed.
The effects of THI depend on the level of vitamin B6in the diet and for the estimation of a no-effect-level or NOAEL, the interaction with vitamin B6intake presents a difficulty.
Ved anvendelsen af ammonieret karamel som tilsætningsstof (med THI som aktivt "uønsket" indholdsstof) ville den sikre dosis være afhængig af indholdet af vitamin B^ i den enkelte forbrugers kost, hvilket øger uvisheden.
In the use of ammonia caramel as a food additive (with active "contaminant" THI) a safe level would be influenced by the level of vitamin B6 in the diet of the actual consumer, which adds to the uncertainty.
I de nyeste undersøgelser af ammonieret karamel og THI i rotter foreslog forfatterne NOAEL-værdier på 20 g/kg legemsvægt for ammonieret karamel og på 120 mg THI /kg legemsvægt for hunrotter.
In the most recent studies in rats on ammonia caramel and on THI the authors suggested NOAELs to be 20 g/kg bw for ammonia caramel and to be 120 μg/kg bw of THI in female rats.
For hanrotter var NOAEL for THI noget højere: 380 mg/kg legemsvægt (MacKenzie at al. 1992).
In male rats the NOAEL for THI was somewhat higher: 380 μg/kg bw (MacKenzie et al. 1992).
Det bør imidlertid understreges, at de immunotoksiske virkninger, som er blevet konstateret af andre og som er nævnt nedenfor under (i), ikke blev undersøgt i disse studier.
It should, however, be emphasised that in these studies the immunotoxic effects found by others and mentioned below under (i) were not investigated.
NOAEL-værdier i undersøgelsen af ammonieret karamel med højt THI-indhold (200 mg/kg farvestof) og af selve THI kunne faktisk have været lavere, hvis disse andre parametre var blevet medtaget.
The NOAELs in the ammonia caramel study with high ΤΉΙ content (200 mg/kg of colour) and with THI itself might in fact have been lower if these other parameters had been included.
Houbens arbejde (1992) tyder på en mulig LOAEL på 20 mg/kg legemsvægt THI.
Houben's work (1992) suggest a potential Lowest Observable Adverse Effect Level of 20 μg/kg bw of THI.
Dette ville give en faktor på 10 mellem denne mulige LOAEL og indtaget af THI, hvis ADI blev fastsat til 200 mg/kg legemsvægt for ammonieret karamel med et THI-indhold på højst 10 mg/kg farvestof.
This would give a factor of 10 between this potential LOAEL and intake of THI if the ADI were to be set at 200 mg/kg bw for ammonia caramel with a ΤΤΠ content of max. 10 mg/kg of colour.
Spørgsmålet, som stillede sig for Komitéen, var, om dette kunne accepteres ud fra et sundhedsmæssigt synspunkt.
The question for the SCF was whether this could be judged satisfactory from a safety point of view.
M.h.t. denne vurdering bør det huskes
In reaching this judgement it should be borne in mind that:
(i) at man i de nye undersøgelser i rotter har opdaget andre virkninger end lymfopeni, herunder forandringer i immunfunktionsparametre (Houben 1992, Houben et al. 1992).
(i) in the recent studies in rats effects other than lymphopenia have been detected including changes in immune function parameters (Houben 1992 and Houben et al. 1992).
Virkningerne, der kunne konstateres, var på thymus og på perifere lymfoide væv; virkningerne blev iagttaget i mitogene stimulationsassays ex vivo.
The detectable effects were on the thymus and peripheral lymphoid tissues and effects were observed in mitogenic stimulation assays ex vivo.
Disse virkninger var klare og reproducerbare, og de danner grundlaget for forskellen mellem den tilsyneladende NOAEL i undersøgelserne af THI ved MacKenzie et al. (1992) og de resulteter, der blev indberettet af Houben (1992).
These effects were clear and reproducible, and they are the basis for the difference between the apparent NOAEL in the MacKenzie et al. studies (1992) on THI and the results reported by Houben (1992).
(ii) at en af de to prøver af ammonieret karamel, der blev benyttet i undersøgelserne i rotter ved MacKenzie et al.
(ii) in the studies in rats by MacKenzie et al.
(1992), så ud til at være en handelsvare med et THI-indhold på 10 mg/kg farvestof.
(1992) one of two samples of ammonia caramel used seemed to be a commercial sample with a THI content of 10 mg/kg colour.
Dette THI-indhold er præcist, hvad Komitéen bad om i sin 21. rapportserie (SCF 1989).
This THI content is exactly vhat the SCF requested in its 21st report (SCF 1989).
(iii) at en undersøgelse i frivillige forsøgspersoner, ganske vist af kort varighed (8 dage), på den anden side ikke viste nogen skadelig virkning ved en oral dosis på 200 mg/kg legemsvægt af karamelfarve III med et THI-indhold på 23 og 143 mg/kg karamel (Houben et al. 1992).
(iii) on the other hand a study in human volunteers, albeit of short duration (8 days), did not show any adverse effect of an oral dose of 200 mg/kg b.w. of caramel III with a THI content of 23 and 143 mg/kg caramel (Houben et al. 1992).
De ældre mandlige frivillige, der deltog i undersøgelsen, blev udvalgt således, at de viste en biokemisk marginal mangel på vitamin B¿.
The elderly male volunteers in the study were selected to be biochemically marginally deficient in vitamin B6.
De virkninger, der blev undersøgt, omfattede ved siden af lymfocyttal og andre hæmatologiske páramete også nogle af de følsomme immunologiske parametre, som blev påvirket i løbet af få dage af lave doser af THI til rotter (Houben 1992).
The effects studied included, besides lymphocyte count and other haematological parameters, also some of the sensitive immunological parameters, which in rats were affected within a few days of low doses of THI (Houben 1992).
På grundlag af den foreliggende dokumentation besluttede Komitéen at tildele ammonieret karamel en ADI på 200 mg/kg legemsvægt under forudsætning af, at THI-indholdet ikke overstiger 10 mg/kg farve.
On the basis of the data received, the Committee decided to allocate a full ADI of 200 mg/kg bw for ammonia caramel with the proviso that the THI content should not exceed 10 mg/kg colour.
BILAG TTL UDTALELSEN OM AMMONIERET KARAMEL SOM LEVNEDSMIDDELFARVE
ANNEX TO OPINION ON AMMONIA CARAMEL COLOUR
AMMENFATNING OG VURDERING AF DE GENNEMGÅEDE TOKSIKOLOGISKE UNDERSØGELSER
SUMMARY AND EVALUATION OF TOXICOLOGICAL STUDIES CONSIDERED
Af den tidligere vurdering af kort- og langtidsundersøgelser synes det tydeligt at fremgå, at den væsentligste skadevirkning af ammonieret karamel består i den lymfopeniske og immunmodulatoriske effekt, der hovedsagelig forårsages af THI, dog afhængig af vitamin B6-indtaget med kosten.
It seems clear from the earlier evaluation of short- and long-term studies that the major adverse effect of ammonia caramel is the lymphopenic and immunomodulatory effects chiefly caused by ΤΉΙ,
Modstridende resultater er blevet offentliggjort m.h.t. genotoksisk effekt af ammonieret karamel, som er blevet undersøgt i adskillige in vitro og in vivo systemer, der omfatter forskellige genetiske endepunkter.
Conflicting results have been published regarding genotoxic effects of ammonia caramel, which has been tested in various in vitro and in vivo systems covering different genetic endpoints.
Negative eller svagt positive mutagene virkninger er blevet iagttaget i forskellige stammer af Salmonella typhymurium (Jensen et al. 1983, Yu et al. 1984, Aeschbacher 1986, Allen et al. 1992, Brusick et al. 1992).
Negative or weak positive mutagenic effects in various strains of Salmonella typhimurium have been observed (Jensen et al. 1983, Yu et al. 1984, Aeschbacher 1986, Allen et al. 1992, Brusick et al. 1992).
Modstridende resultater blev nået m.h.t. gæren Saccharomyces cerevisiae, idet det er blevet berettet, at ammonieret karamal øger hyppigheden af genkonvertering i stamme D7 op til 15 gange i ikke-toksiske koncentrationer (Rosen et al.
Conflicting results have been obtained with the yeast Saccharomyces cerevisiae, as ammonia caramel has been reported to increase the frequency of gene conversion in strain D7 up to 15 fold in non-toxic concentrations (Rosin et al.
1992), mens to prøver af ammonieret karamel ikke inducerede øget genkonvertering i gærstammen D4 (Brusick et al. 1992).
1992), whereas two samples of ammonia caramel did not induce increased gene conversion using the yeast strain D4 (Brusick et al. 1992).
Negativ eller svagt positiv clastogen effekt er desuden blevet rapporteret i CHO-celler (Allen et al. 1992, Brusick et al. 1992, og Stich et al.
Negative or weak positive clastogenic effects have moreover been reported in CHO cells (Allen et al. 1992, Brusick et al.
1981) samt i en undersøgelse for genmutation i L5170Y-celler, begge in vitro.
1981) and in a test for gene mutation in L5170Y cells, both in vitro.
Samtlige in vivo undersøgelser var negative (Brusick et al. 1992, Kawachi et al. 1980).
In vivo studies were all negative (Brusick et al. 1992, Kawachi et al. 1980).
I de nyeste undersøgelser, hvor veldefinerede, handelsmæssigt vigtige karamalfarver blev afprøvet, har man gennemgående fået negative resultater med Arnes-testen.
In the latest investigations, where well defined commercially important caramel colours have been tested, consistently negative results have been obtained with the Ames test.
Desuden fremgik det, at den svagt positive virkning, man havde fundet i forsøget med mammale celler, blev fundet ved forholdsvis høje doser og ved fravær af mammale metaboliske enzymer.
Moreover it appeared that the weak positive effects found in the test with mammalian cells in vitro were found at relatively high doses and in the absence of exogenous mammalian metabolic enzymes.
Det gennemgående mønster af genotoksicitet fundet med ammonieret karamel giver ikke anledning til betænkelighed m.h.t. mulig genotoksisk virkning hos mennesker.
The overall partem of genotoxicity found with ammonia caramel gives little cause for concern with respect to potential genotoxic effects in humans.
Korttidsundersøgelser af ammonieret karamel og THI i rotter (MacKenzie et al. 1992)
Short-term studies on ammonia caramel and THI in the rat (MacKenzie et al. 1992)
Grupper på 20 rotter (7 uger gamle ved undersøgelsens start) af hvert køn fik 0,10,15 og 20 g karamel med lavt THI-indhold (10 mg/kg) og 20 g karamel med højt THI-indhold (200 mg/kg) i drikkevandet i 13 uger.
Groups of 20 rats (7 weeks old at the start) of each sex were given 0,10,15 and 20 g low THI (10 mg/kg) caramel and 20 g of high THI (200 mg/kg) in the drinking water for 13 weeks.
Foderet indeholdt 15 mg pyrodoxin/kg foder.
The diet contained 15 mg of pyridoxine/kg diet.
De behandlede rotter havde blød afføring, men ingen andre behandlingsrelaterede kliniske virkninger eller dødsfald blev konstateret.
The treated rats had soft stools, but no other treatment related clinical effects or deaths were noted.
Der var ingen behandlingsrelaterede patologiske forandringer i det store antal af organer og væv, der blev undersøgt ved hjælp af makroskopiske og mikroskopiske post mortern-undersøgelser.
There was not any treatment related pathological changes in the large number of organs and tissues examined by gross and microscopical post mortem examination.
De klinisk patologiske undersøgelser, der blev gennemført, var hæmatologi, blodkemi og urinanalyse. Det eneste toksikologisk signifikante resultat var formindskede tal for hvide blodlegemer og lymfocytter samt øgede neutrofile tal.
The clinical pathology tests performed were haematology, blood chemistry and urinanalysis.
Dette blev observeret efter 2 uger og efter 6 uger i dyr, der havde fået 20 g karamel med højt THI-indhold/kg legemsvægt, med en tilbagevenden til normale værdier efter 13 uger.
This was seen at 2 weeks and at 6 weeks in animals given 20 g high ΤΉΙ caramel/kg bw with a return to normal values at 13 weeks.
Dette resultat er i overensstemmelse med en ADI på 200 mg/kg legemsvægt for karamel med lavt THI-indhold (10 mg THI/kg farve).
This finding is consistent with an ADI of 200 mg/kg bw for the low THI containing caramel (10 mg ΤΉΙ/kg of colour).
4-ugers undersøgelse af THI
4-week study on THI
Grupper på 20 rotter af hvert køn fik 0, 0,9 og 7,2 mg THI/kg legemsvægt i drikkevandet, og grupper på 10 rotter fik 0,1, 0,2, 0,5, 1,9 og 3,7 mg THI /kg legemsvægt i drikkevandet.
Groups of 20 rats of each sex were given 0, 0.9, 7.2 mg/kg bw THI and groups of 10 rats were given 0.1, 0.2, 0.5, 1.9 and 3.7 mg/kg bw THI in the drinking water.
Efter fire uger fik 10 af rotterne i 0, 0,9 og 7,2 mg/kg-grupperne vand uden THI i en 2 uger lang periode uden teststof.
After 4 weeks 10 of the rats in 0, 0.9 and 7.2 mg/kg group were given water without THI for a 2 weeks recovery phase.
Den gennemsnitlige kropsvægt faldt for alle testgruppers vedkommende i undersøgelsens 2. og 4. uge. Disse forandringer blev tilskrevet faste for blodprøver og urinanalyse.
The mean body weight of all test groups were decreased during 2. and 4. weeks of the study.
Makroskopisk og mikroskopisk patologi af 10 dyr fra hver gruppe viste ingen behandlingsrelaterede virkninger.
Gross and microscopical pathology of 10 animals of each group did not show treatment related effects.
De klinisk patologiske undersøgelser omfattede hæmatologi, blodkemi og urinanalyse.
Clinical pathology tests consisted of haematology, blood chemistry and urinanalysis.
Hæmatologi viste en nedgang i antallet af hvide blodlegemer og lymfocytter samt højere neutrofile tal.
Haematology showed treatment related lowering cf total white blood cell and lymphocyte counts and higher neutrophil counts.
Disse hæmatologiske forandringer vendte tilbage til normale værdier igen på trediedagen af perioden uden teststof og blev ved med at være normale.
The haematological changes returned to normal by the 3rd day of the recovery phase and remained normal.
NOEL for den eneste vigtige hæmatologiske effekt, der blev konstateret, nedgangen i lymfocyttal, var 380 mg/kg legemsvægt for hanrotter og 120 mg/kg legemsvægt for hunrotter.
The NOEL for the only important haematological effect of THI noted, the reduction in lymphocyte count, was 380 μg/kg bw for males and 120 μg/kg bw for female rats.
Nogle af de følsomme immuntoksikologiske parametre undersøgt af G. Houben (1992) blev imidlertid ikke medtaget.
However, some more sensitive immunotoxicological parameters studied by G. Houben (1992) were not included.
Undersøgelser af lymfopeni, immunmodulation og interaktion med vitamin B6
Studies on lymphopenia, immunomodulation and interaction with vitamin Bg
Man fandt, at syntetisk THI hurtigt fremkalder udtalt lymfopeni i rotter.
It was found that synthetic THI rapidly produces profound lymphopenia in the rat.
Det blev vist, at lymfopenien fører til depletion af T- og B-lymfocytter fra perifert blod.
The lymphopenia was shown to result in depletion of T and B lymphocytes from peripheral blood.
8+ celler) faldt samt at antallet af til, at antallet af umodne celler (dobbelt positive CDmodne celler (enkelt positive CD4+ og CBg
No changes in T and B cell numbers in bone narrow and spleen was found, but in the thymus THI administration produced a decrease in immature cells (double positive CD4+ and CBS+ cells) and an increase in mature cells (single positive CD4+ and CDg+ cells).
Immunkompetencen af rotter, der fik THI, blev undersøgt gennem en vurdering af den inducerede forsinkede hypersensitivitet, transplantat vs. vært og mitogene proliferationsassays for at kontrollere T-celle funktion.
The immune competence of rats given THI was studied by assessing induced delayed hypersensitivity, graft versus host and mitogen proliferation assays to test T cell function.
Det kan sluttes, at THI hæmmer cellemedieret immunitet.
It can be concluded that 1ΉΙ suppressed cell mediated immunity.
THI havde ingen direkte virkning, når det blev tilføjet lymfocytkulturer fra ikke-behandlede dyr.
THI had no direct effect when added to lymphocyte cultures from untreated animals.
Imidlertid prolifererede lymfocytkulturer fremstillet af THI-doserede rotter ikke in vitro, hvilket tyder på, at THI muligvis virker gennem en mediator (Gobin 1991).
However, lymphocyte cultures prepared from THI dosed rats did not proliferate in vitro, suggesting that THI might act through a mediator (Gobin 1991).
I Houbens disputats (1992) blev der gennemført undersøgelser i Wistar-rotter af ammonieret karamel og THI under indflydelse af pyridoxin i foderet.
In Houben's dissertation (1992) studies were performed in Wistar rats on ammonia caramel and THI under the influence of dietary pyridoxine.
Ingen forskelle i virkningen af karamel eller THI på rottens immunsystem blev iagttaget, hvilket bekræfter resultaterne af tidligere undersøgelser, at virkningen af ammonieret karamel på immunsystemet skyldes THI. Virkningerne var mindre fremtrædende euer ikke til stede i rotter, der fik foder med højt pyridoxin-indhold.
No difference in effects of caramel or THI on the rat immune system were observed, which confirmed results of earlier studies that the effects of ammonia caramel on the immune system are caused by THL The effects were less pronounced or absent in rats fed a diet high in pyridoxine.
THI inducerede ingen åbenbare virkninger på vitamin Bg-status.
THI did not induce obvious effects on vitamin B status.
Virkningerne, der blev induceret af ammonieret karamel og THI, var nedsat celletal i blod, milt og lymfeknuder, som skyldtes et sammenligneligt fald i antallet af T- og B-lymfocytter.
The effects induced by ammonia caramel and THI were reduced cell number in blood, spleen and lymph nodes, due to a comparable decrease in Τ and Β lymphocyte numbers.
I thymus blev der fundet en stigning i antallet af modne medullære thymocytter, og et fald i antallet af ER4+ (nydannet i thymus) i milten tyder på nedsat migration af modne ceDer fra thymus til periferien.
4 emigrants) in the spleen indicates a diminished migration of mature cells from thymus to the periphery.
Denne stigning i antallet af modne celler viste sig også ved en stigning i mitogen-induceret thymidininkorporering gennem thymocytter fra THI-eksponerede rotter.
This increase in the number of mature cells was also indicated by an increase in mitogeninduced thymidine incorporation by thymocytes from THI exposed rats.
Yderligere dokumentation for en forandring i funktionen af hjælpeceller blev fremlagt i ex vivo undersøgelser, idet miltceller fra THI- (og karamel-)eksponerede rotter ikke viste tilstrækkelig respons på mitogen stimulation.
Further evidence for a change in the function of accessory cells was demonstrated in ex vivo studies as splenic cells from THI (and caramel) exposed rats did not show adequate response upon mitogenic stimulation.
Virkninger af THI og ammonieret karamel, som ligner dem, der blev iagttaget i rotter, blev iagttaget i mus med et grundfoder med 23 ppm vitamin Bg.
Similar effects of THI and ammonia caramel adininistration to those observed in rats were observed in mice on a basic diet with 23 ppm vitamin B6.
Ifølge gennemgangen i denne rapport optræder spontan vitamin Bg mangel ikke hyppigt hos mennesker, men den kan forekomme under visse betingelser, som følge af sygdom eller medfødte fejl i metabolismen.
According to the review in this report spontaneous vitamin B deficiency in humans is not seen
Af større generel interesse er, at adskillige befolkningsgrupper kan have en øget risiko for marginal vitamin Bg-mangel.
Of more general interest is that several human populations may have an increased risk of marginal deficiency of vitamin Bg.
Til disse hører kroniske alkoholmisbrugere (NB: storforbrugere af mørk øl kan vise et høj indtag af ammonieret karamel), kvinder på oral prævention, gravide kvinder, børn som ammes samt ældre mænd og kvinder.
Among these are chronic alcohol abusers ( NB: heavy drinkers of dark beer may have a high intake of ammonia caramel), females on oral contraceptives, pregnant women, breast-fed infants and elderly women and men.
Den sidstnævnte gruppe blev undersøgt i et detailleret forsøg på frivillige forsøgspersoner, som fik ammonieret karamel (se nedenfor).
This last group was studied in a detailed study on human volunteers given ammonia caramel (see below).
I rapportens afsluttende del understreger forfatteren, at en konsistent NOEL for ammonieret karamel og THI endnu ikke er rapporteret, især p.g.a. interferens af vitamin B$ i kosten.
In the concluding part of the report the author emphasises that a consistent NOEL for ammonia caramel and THI has not been reported yet, mainly due to the interference of vitamin B6 in the diet.
Desuden har man udover lymfopeni iagttaget andre virkninger af disse stoffer på immunfunktionsparametre, f.eks. de klare og reproducerbare effekter, der kan findes ved immunhistologiske forsøg i thymus og perifere lymfoide væv, og virkningerne i mitogene stimulationsassays ex vivo.
In addition, besides lymphopenia, other effects of these compounds have been observed on immune function parameters e.g. the immuno-histologically detectable effects are clear and reproducible on thymus and peripheral lymphoid tissues and the effects in ex vivo mitogenic stimulation assays.
Disse synes kun delvist at kunne undgås ved at sætte vitamin BE i kosten op til 10-12 ppm.
These seem only partly preventable by increasing vitamin B6to 10-12 ppm in the diet.
Forfatteren konkluderer, at LOEL i rotter indtil nu tyder på en NOEL for THI på mindre end 20 mg/kg legemsvægt i rotter, som fik et foder med 23 ppm vitamin B¿.
The author concludes that the Lowest-Observed-Effect-Level in the rat so far suggests a No-Effect-Level for THI below 20 μg/kg bw in rats fed a diet with 23 ppm vitamin B6.
For en ammonieret karamel med 25 mg THI/kg ville dette svare til et indtag på under 800 mg/kg legemsvægt (MacKenzie et al. 1992).
For an ammonia caramel with 25 mg of THI/kg this would be equivalent to an intake below 800 mg/kg bw (MacKenzie et al. 1992).
Undersøgelse af ammonieret karamel i frivilige forsøgspersoner
Study of ammonia caramel in human volunteers
I en dobbeltblind interventionsundersøgelse gennemført af Houben et al.
In a double blind intervention study by Houben et al.
(1992) indtog grupper på 8 mandlige frivillige forsøgspersoner (over 65 år gamle) 0 og 100 mg/kg legemsvægt ammonieret karamel (med 23 mg THI/kg) to gange dagligt i en dessert og 100 mg ammonieret karamel (med 143 mg THI/kg) i en dessert i 7 dage.
(1992) groups of 8 male human volunteers (above 65 years of age) were given 0, 100 mg per kg bw (twice daily in a dessert) ammonia caramel (with 23 mg THI/kg) and 100 mg of ammonia caramel (with 143 mg THI/kg) in a dessert for 7 days.
Denne dosis svarer til den nuværende midlertidige ADI.
This dose is equivalent to the present temporary ADI.
Deltagerne var udvalgt således, at de viste biokemisk marginal vitamin B^­mangel (fald i pyridoxal­5'­fosfat i plasma og stigning i a­E AST).
The participants were selected to be biochemically marginally vitamin B6deficient (decrease in plasma pyridoxal 5'-phosphate and increase in aEAST).