natgillin/translations-raw huggingface dataset:
16 Retten har derfor begået en retlig fejl ved den retlige kvalifikation af de i sagen foreliggende omstændigheder, eftersom den i den appellerede doms præmis 39 og 40 betegnede den adfærd, som E. bebrejdedes at have udvist — og som bestod i, at hun havde anvendt en aggressiv og utilbørlig tone, da hun tilføjede sine bemærkninger til bedømmelsesrapporten — som en tilsidesættelse af vedtægtens artikel 12 og 21, hvorimod Retten i samme doms præmis 59 fastslog, at den af E. anvendte sprogbrug ikke var groft krænkende.
16 Accordingly, the Court of First Instance erred in law in its legal classification of the facts submitted to it in finding, at paragraphs 39 and 40 of the contested judgment, that the conduct of which E was accused — namely her extreme and aggressive choice of words to convey her comments on a staff report — infringed Articles 12 and 21 of the Staff Regulations, yet holding, at paragraph 59 of the judgment, that she did not use seriously insulting language.
17 Hvis præmisserne i en dom, afsagt af Retten i Første Instans, indeholder en tilsidesættelse af fællesskabsretten, men konklusionen er berettiget af andre retlige grunde, må appellen dog forkastes (jf. dom af 15.12.1994, sag C­320/92 P, Finsider mod Kommissionen, Sml. I, s. 5697, præmis 37).
17 However, where the grounds of a judgment of the Court of First Instance disclose an infringement of Community law but the operative part of the judgment is shown to be well founded on other legal grounds, the appeal must be dismissed (see Case C-320/92 Ρ Finsider ν Commission [1994] ECR I-5697, paragraph 37).
18 Dette er tilfældet i den foreliggende sag, da Retten, hvis den havde foretaget en korrekt retlig kvalifikation af de faktiske omstændigheder, ville have konstateret, at vedtægtens artikel 12 og 21 ikke var tilsidesat, hvilket måtte have ført den til at annullere den anfægtede afgørelse.
18 That is the case here, because if the Court of First Instance had classified the facts correctly in law, it would not have found any infringement of Articles 12 and 21 of the Staff Regulations and would have been bound to annul the contested decision.
19 Herefter må appellen forkastes, uden at det er nødvendigt at behandle de øvrige anbringender, som Det Økonomiske og Sociale Udvalg har fremført til støtte for sine påstande.
19 In those circumstances, and without its being necessary to consider the other pleas in law advanced by the Economic and Social Committee in support of its appeal, the appeal must be dismissed.
I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 1, som i medfør af artikel 118 finder anvendelse i appelsager, pålægges det appellanten at betale appelsagens omkostninger.
20 In application of Article 69(1) of the Rules of Procedure, which applies to the appeal procedure by virtue of Article 118, the appellant is ordered to pay the costs.
DOMSTOLEN (Anden Afdeling)
THE COURT (Second Chamber) hereby:
Formand for Anden Afdeling
President of the Second Chamber
Sag C-198/98
Case C­198/98
(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Industrial Tribunal, Bristol)
(Reference for a preliminary ruling from the Industrial Tribunal, Bristol)
»Socialpolitik — beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens — direktiv 80/987/EØF — arbejdstagere, der har bopæl og udøver lønnet beskæftigelse i en anden medlemsstat end den, hvor arbejdsgiveren har hjemsted — garantiinstitution«
(Social policy — Protection of employees in the event of the insolvency of their employer — Directive 80/987/EEC — Employees residing and employed in a State other than that in which the employer has its principal establishment — Guarantee institution)
Forslag til afgørelse fra generaladvokat D. Ruiz-Jarabo Colomer fremsat den 9. september 1999 Domstolens dom (Femte Afdeling) af 16. december 1999
Judgment of the Court (Fifth Chamber), 16 December 1999
Socialpolitik — tilnærmelse af lovgivningerne — beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens — direktiv 80/987 — den kompetente garantiinstitution — arbejdstager, der har bopæl i en medlemsstat og udøver lønnet beskæftigelse dér for filialen af et selskab, som er trådt i likvidation, og som har hjemsted i en anden medlemsstat — institutionen i den medlemsstat, hvor den lønnede beskæftigelse udøves, kompetent
Social policy — Approximation of laws — Protection of employees in the event of the insolvency of their employer — Directive 80/987 — Responsible guarantee institution — Employee residing in a Member State and employed there by a branch of a company placed in liquidation whose registered office is in another Member State — Responsibility of the institution of the Member State in which he was employed (Council Directive 80/987, Art. 3)
SAMMENDRAG — SAG C-198/98 deres lønnede beskæftigelse, der i medfør af artikel 3 i direktiv 80/987 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens er kompetent med hensyn til betaling af disse arbejdsta geres tilgodehavender.
SUMMARY — CASE C-198/98 under Article 3 of Directive 80/987 on the approximation of the laws of the Member States relating to the protection of employ ees in the event of the insolvency of their employer, for payment to those employees of outstanding claims is that of the State within whose territory they were employed.
Såfremt arbejdstagere, der er berørt af deres arbejdsgivers insolvens, udøvede deres løn nede beskæftigelse i en medlemsstat for en dér etableret filial af et selskab, der er stiftet i en anden medlemsstat, hvor selskabet har sit hjemsted, og hvor det er under likvidation, er det garantiinstitutionen i den med lemsstat, hvor arbejdstagerne udøvede
Where the employees adversely affected by the insolvency of their employer were employed in a Member State by the branch established in that State of a company incorporated under the laws of another Member State, where that company has its registered office and in which it was placed in liquidation, the competent institution,
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT DÁMASO RUIZ-JARABO COLOMER fremsat den 9. september 1999 *
OPINION OF ADVOCATE GENERAL RUIZ-JARABO COLOMER delivered on 9 September 1999 *
I — De faktiske omstændigheder i hovedsagen sagen
I — The facts
Når en arbejdstager er ansat i en med lemsstat af en filial af et selskab, der er stiftet i en anden medlemsstat, hvor selskabet har sit hjemsted, og hvor det er under likvidation, hvem skal så udrede de ubetalte løntilgodehavender på grund af virk somhedens insolvens, garantiinstitutionen i den stat, hvor hovedsædet er beliggende, og hvor begæringen om indledelse af insol vensbehandling blev indgivet, eller garantiinstitutionen i den medlemsstat, hvor arbejdsstedet er beliggende?
When an employee is employed in a Member State by the branch of a company incorporated in another Member State where it has its registered office and where it is put into liquidation, who will have to pay the remuneration which has not been paid because of the employer's insolvency: the guarantee institution in the Member State of the registered office where insolvency proceedings were commenced or that of the Member State of employment ?
Dette er kort sagt det præjudicielle spørgsmål, som Industrial Tribunal, Bristol, har forelagt.
That is, essentially, the question on which the Industrial Tribunal, Bristol, seeks a preliminary ruling.
Hovedsagen har sit udspring i den begæring, som tidligere ansatte i selskabet Bell Lines Ltd (herefter »Bell«) fremsatte over for Secretary of State for Trade and Industry (herefter »Secretary of State«) om, at garantiinstitutionen i Det Forenede Kongerige skulle tilpligtes at udbetale løntilgodehavender, erstatning for manglende over holdelse af opsigelsesvarsel samt ferie penge, som selskabet ikke havde betalt på grund af dets insolvens.
The main proceedings derive from applications made by former employees of Bell Lines Ltd (hereinafter 'Bell') for the Secretary of State for Trade and Industry (hereinafter 'the Secretary of State') to order that they be paid by the United Kingdom guarantee institution the arrears of pay, holiday pay and compensatory payments in lieu of notice which they had not received from that company because it became insolvent.
Bell drev virksomhed som shippingagent.
Bell operated as a shipping agent.
Selskabet blev stiftet i Irland og havde hjemsted i Dublin 2.
It was incorporated in Ireland and had its registered office in Dublin.
I juli 1997 traf High Court, Irland, afgørelse om, at sel skabet skulle likvideres som følge af dets insolvens, og udpegede en likvidator.
2In July 1997 the High Court of Ireland ordered that it be wound up since it had become insolvent, and appointed a liquidator.
Ifølge section 426 i den britiske Insolvency Act 1986, som fastlægger regler for samarbej-
Under section 426 of the United Kingdom Insolvency Act 1986, which provides for cooperation between the judicial authorities with
For at kunne besvare dette spørgsmål må Domstolen fortolke bestemmelserne i direktiv 80/987/EØF 1.
To answer it, the Court of Justice will have to interpret the provisions of Directive 80/987/EEC relating to the protection of employees in the event of the insolvency of their employer 1 (hereinafter 'Directive 80/987').
1 — Rådets direktiv af 20.10.1980 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om beskyttelse af arbejdsta gerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens (EFT L 283, s. 23).
1 — Council Directive 80/987/EEC of 20 October 1980 on the approximation of the laws of the Member States relating to the protection of employees in the event of the insolvency of their employer (OJ 1980 L 283, p. 23).
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT RUIZ-JARABO — SAG C-198/98 det mellem retter, der har kompetence i spørgsmål om insolvens 3, anerkendte High offentlighed vedrørende filialer oprettet i en medlemsstat af visse former for selskaber henhørende under en anden stats retsregler 4. Registreringen af filialen i Avonmouth medførte ikke, at filialen fik status som et selskab eller i øvrigt som en juridisk person i henhold til engelsk ret.
OPINION OF MR RUIZ­JARABO — CASE C­198/98 responsibility for insolvency matters,3the High Court in England recognised the appointment of the liquidator made by the Irish court and appointed joint special managers to assist in the winding up of the company's affairs in the United Kingdom.
Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division, den udnævnelse af likvidator, som den irske ret havde foretaget, og udpegede særlige bestyrere til i fællesskab at bistå ved afviklingen af selskabet i Det Forenede Kongerige. Kommissionen har under den mundtlige forhandling anført, at det forhold, at en domstol i Det Forenede Kongerige anerkendte den udnævnelse af likvidator, der var foretaget i Irland, og udpegede to særlige bestyrere til i fællesskab at bistå ved afviklingen af selskabet, ikke kan side stilles med, at der var indledt en egentlig insolvensbehandling mod selskabet i denne stat.
As the Commission explained at the hear­ing, the fact that the United Kingdom judicial authority recognised the appoint­ment in Ireland of a liquidator and appointed special managers to assist in the winding up of Bell in the United Kingdom was not equivalent to the commencement of proceedings for the company to be declared insolvent in that country.
Som følge af selskabets insolvens blev de ansatte i Det Forenede Kongerige afskediget. De krav, som flertallet af de tidligere ansatte rejste om udbetaling af løntilgodehavender, blev afvist af Secretary of State med den begrundelse, at det var den irske garantiinstitution, som var den kompetente.
When the company was declared insol­vent, its employees in the United Kingdom were dismissed.
De to krav, som er genstand for nærværende retssag, er blevet udvalgt som prøvesager til afgørelse af, om Secretary of State var berettiget til at afvise kravene.
The two cases with which these proceedings are con­cerned have been selected as test cases in order to decide whether the Secretary of State was entitled to reject the claims.
På det tidspunkt, hvor Bell ophørte med at drive virksomhed, havde selskabet 209 ansatte i Det Forenede Kongerige. Dets aktiviteter udøvedes fra seks handelsadresser i landet, og såvel selskabet som de ansatte indbetalte sociale bidrag i denne medlemsstat.
On the date on which it ceased opera­tions, Bell had 209 employees in the United Kingdom at six trading addresses there and both the company and its employees paid social security contributions in the United Kingdom.
II — De nationale retsregler
Π — National law
Bell's filial i Avonmouth ved Bristol var optaget i selskabsregistret for England og Wales i henhold til section 690A i Companies Act 1985 og Schedule 21A til samme lov.
The Bell branch at Avonmouth, near Bristol, was registered with the Registrar of Companies under section 690A and Sche­dule 21A of the Companies Act 1985.
Disse bestemmelser gennemfører i britisk ret reglerne om registrering af filialer, som fastsat i direktiv 89/666/EØF om
Those provisions brought domestic law into line with Directive 89/666/EEC con­
3 — Irland er den eneste medlemsstat, som section 426 finder anvendelse på.
3 — Ireland is the only Member State in relation to which section 426 is applied.
EVERSON OG BARRASS spørgsmål for Domstolen i medfør af EF­traktatens artikel 177 (nu artikel 234 EF): sociale sikringsinstitution i Det Forenede Kongerige, til hvilken både arbejdsgivere og arbejdstagere indbetaler bidrag.
Article 177 of the EC Treaty (now Article 234 EC) on the following question:
»Såfremt i) en arbejdstager arbejder i en medlems­stat for en arbejdsgiver, der er stiftet som et selskab i en anden medlemsstat, og
(i) an employee works in one Member State for an employer incorporated in another Member State; and
Den nævnte lovs Part XII indeholder ingen udtrykkelige regler, som regulerer det tilfælde, hvor et selskab, som er permanent handelsmæssigt til stede i Det Forenede Kongerige, og hvor det har ansatte, men som er hjemmehørende i en anden med­lemsstat, tages under insolvensbehandling i henhold til lovgivningen i denne eller en anden medlemsstat, men ikke i henhold til britisk lovgivning.
The abovementioned act does not expressly provide for cases in which a company incorporated in another Member State, with a permanent establishment in the United Kingdom, where it has employ ees, becomes insolvent under the legislation of the first Member State or of another Member State but not under United Kingdom law.
Imidlertid har den kom­petente nationale dommer fundet, at Secre­tary of State ifølge de almindelige fortolk­ningsprincipper i engelsk ret ikke er for­pligtet til at udbetale den løn og den erstatning, som sagsøgerne kræver.
Nevertheless, the national court dealing with the case has reached the conclusion that, in accordance with the normal rules of interpretation of English law, that act does not oblige the Secretary of State to pay the wages and other amounts claimed by them.
ii) arbejdsgiveren har en filial i den med­lemsstat, hvor arbejdstageren arbejder, og filialen er registreret i henhold til de nationale bestemmelser, der gennem­fører Rådets direktiv 89/666/EØF (det ellevte selskabsdirektiv), selv om filia­len i den pågældende medlemsstat ikke har status som et selskab eller som en i forhold til arbejdsgiveren selvstændig juridisk person, og
(ii) the employer has a branch in the Member State in which the employee works, and that branch is registered under the national provisions implementing Council Directive 89/666/EEC (the Eleventh Company Law Directive), although it is not incorporated and does not have legal personality separate from that of the employer, in that Member State; and
ΠΙ — Det præjudicielle spørgsmål iii) både arbejdsgiveren og arbejdstageren er forpligtede til at betale sociale bidrag i den medlemsstat, hvor arbejdstageren arbejder,
(iii) both the employer and the employee are required to make social security contributions in the Member State in which the employee works,
Som led i denne sag og med det formål at undgå forskelle i den fortolkning, de for­skellige medlemsstaters domstole anlægger af direktiv 80/987, har Industrial Tribunal, Bristol, på grundlag af en begæring fra Secretary of State besluttet at udsætte sagen og at forelægge følgende præjudicielle hvilken garantiinstitution er da i henhold til artikel 3 i Rådets direktiv 80/987/EØF af 20. oktober 1980 om indbyrdes tilnær­melse af medlemsstaternes lovgivning om beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af
In the course of the proceedings before it, the Industrial Tribunal, Bristol, decided, at the request of the Secretary of State and in order to avoid differences between the judicial authorities of the Member States in their interpretation of Directive 80/987, to stay the proceedings pending a preliminary ruling from the Court of Justice under under Article 3 of Council Directive 80/987/EEC of 20 October 1980 on the approximation of the laws of the Member States relating to the protection of employ ees in the event of insolvency of their
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT RUIZ-JARABO — SAG C-198/98 arbejdsgiverens insolvens ansvarlig for de betalinger, som forfalder i forbindelse med insolvensen; er dette bo og sigter mod en samlet fyldestgørelse af hans kreditorer, og som åbner mulighed for at tage de i artikel 1, stk. 1, omhandlede krav i betragtning a) garantiinstitutionen i den medlemsstat, i hvilken der er indledt insolvensbehandling, eller og b) garantiinstitutionen i den medlemsstat, i hvilken arbejdstageren arbejder, og i hvilken arbejdsgiveren permanent er handelsmæssigt til stede?« b) når den myndighed, som har kompetence i henhold til nævnte administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser,
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-198/98 employer, which guarantee institution is responsible for the payments thereby due; is it istrative provisions of the Member State concerned, to satisfy collectively the claims of creditors and which make it possible to take into consideration the claims referred to in Article 1(1), and
IV — Fællesskabsretten
— either decided to open the proceedings, ings,
— enten har truffet afgørelse om ind ledning af proceduren
IV — Community law
— eller har konstateret, at arbejdsgi verens virksomhed eller bedrift er lukket endeligt, og at de foreliggende aktiver ikke er tilstrækkelige til at berettige indledning af proceduren. duren.
— or established that the employer's undertaking or business has been definitively closed down and that the available assets are insufficient to warrant the opening of the proceedings.
a) når der er indgivet begæring om ind ledning af en procedure med hjemmel i de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser i den pågældende med lemsstat, som vedrører arbejdsgiverens
(a) where a request has been made for the opening of proceedings involving the employer's assets, as provided for under the laws, regulations and admin
Artikel 3, som Industrial Tribunal, Bristol, ønsker fortolket, har følgende ordlyd: hold til retsreglerne i den medlemsstat, hvor filialen er beliggende, i overensstemmelse med artikel 3 i nævnte direktiv.
Article 3 thereof, of which the Industrial Tribunal, Bristol, seeks an interpretation, provides: pursuant to the law of the Member State of the branch, in accordance with Article 3 of that Directive.
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at garantiinstitutioner, med forbehold af artikel 4, sikrer arbejds tagerne betaling af tilgodehavender, der hidrører fra arbejdsaftaler eller ansættelsesforhold, og som vedrører løn for perioden inden en bestemt dato.
Member States shall take the measures necessary to ensure that guarantee institutions guarantee, subject to Article 4, pay ment of employees' outstanding claims resulting from contracts of employment or employment relationships and relating to pay for the period prior to a given date.
Den i artikel 1 omhandlede offentlighedsforpligtelse omfatter kun følgende dokumenter og oplysninger:
The compulsory disclosure provided for in Article 1 shall cover the following documents and particulars only:
Direktiv 89/666 pålægger i følgende vendinger filialerne en pligt til offentlighed: c) det register, i hvilket den i artikel 3 i direktiv 68/151/EØF nævnte aktmappe er oprettet for selskabet, samt registreringsnummeret i dette register
(c) the register in which the company file mentioned in Article 3 of Council Directive 68/151/EEC is kept, together with the registration number in that register;
Dokumenter og oplysninger vedrørende filialer, som er oprettet i en medlemsstat af selskaber henhørende under en anden med lemsstats retsregler, og som er omfattet af direktiv 68/15 l/EØF, offentliggøres i hen
Documents and particulars relating to a branch opened in a Member State by a company which is governed by the law of another Member State and to which Directive 68/151/EEC applies shall be disclosed
— opløsning af selskabet, udnævnelse af likvidatorer med angivelse af disses identitet og beføjelser, og likvidationens afslutning i overens-
(f) the winding up of the company, the appointment of liquidators, particulars concerning them and their powers and the termination of the liquidation in
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT RUIZ-JARABO — SAG C-198/98 førelsen i registeret skal altid fremgå af aktmappen.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-198/98 matter of the entries in the register must in every case appear in the file.
stemmeise med offentligheden vedrørende selskabet i henhold til artikel 2, stk. 1, litra h), j) og k), i direktiv 68/151/EØF
accordance with disclosure by the company as provided for in Article 2(l)(h), (j) and (k) of Directive 68/151/EEC,
— åbning af konkurs, tvangsakkord eller en anden tilsvarende procedure vedrørende selskabet
— insolvency proceedings, arrangements, compositions, or any ana logous proceedings to which the company is subject;
V — Den præjudicielle sag
V — The procedure before this Court
I hver medlemsstat oprettes enten i et centralt register eller i et handels- eller selskabsregister en aktmappe for ethvert selskab, som er registreret dér.
In each Member State a file shall be opened in a central register, commercial register or companies register, for each of the companies registered therein.
Under den mundtlige forhandling, der fandt sted den 6. juli 1999, mødte repræsentanterne for sagsøgerne i hovedsagen, for Det Forenede Kongeriges, den irske, den italienske, og den nederlandske regering samt for Kommissionen.
At the hearing, which was held on 6 July 1999, oral argument was presented by representatives of the applicants in the main proceedings, the Governments of the United Kingdom, Ireland, Italy and the Netherlands, and the Commission.
Alle dokumenter og oplysninger, der i henhold til artikel 2 er offentligt tilgængelige, skal henlægges i aktmappen eller indføres i registeret; grundlaget for ind
All documents and particulars which must be disclosed in pursuance of Article 2 shall be kept in the file or entered in the register; the subject
5 — Rådets første direktiv af 9.3.1968 om samordning af de garantier, som kræves i medlemsstaterne af de i traktatens artikel 58, stk. 2, nævnte selskaber til beskyttelse af såvel selskabsdeltagernes som tredjemands interesser, med det formål at gøre disse garantier lige byrdefulde (EFT 1968 I, s. 41).
5 — First Council Directive 68/151/EEC of 9 March 1968 on coordination of safeguards which, for the protection of the interests of members and others, are required by Member States of companies within the meaning of the second paragraph of Article 58 of the Treaty, with a view to making such safeguards equivalent throughout the Community (OJ English Special Edition 1968(1), p. 41).