natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Et stigende antal lande er involveret i tunfiskeriet i Adanterbavet, som forvaltes afICCAT.
Atlantic tuna fisheries, managed by ICCAT, are of interest to a growing number of countries.
Hvordan skal en begrænset ressource fordeles?
Sharing limited resources
I lang tid har de regionale fiskeriorganisationer spillet en rådgivende rolle med hensyn til ressourcebevaring.
Regional fisheries organisations have long played an advisory role in matters of conservation of resources.
På grund af overfiskeriet udfører de nu egentlige forvaltningsaktiviteter, såsom begrænsning af fangstmulighederne gennem kvotefordeling, og de har endda indført afskrækkelsesforanstaltninger i forhold til ikkemedlemslande.
As a result of overfishing, they have become involved in management activities, working to limit fishing activity through the distribution of quotas and to adopt dissuasive measures for non-member states.
De lande, som endnu ikke har fået tildelt en kvote, men som nu ønsker at deltage i dette fiskeri, stiller helt legitimt krav om en del af havfiskerikvoten.
The states not yet being assigned quotas, but which would like to participate in this fishing activity, are legitimately demanding a share of the quotas for the open seas.
Hvordan skal de gældende kriterier revideres?
How can existing criteria be redefined?
Hvordan skal de forskellige interesser forliges?
How can the different interests be reconciled?
ICCAT, Den Internationale Kommission for Bevarelse afTunfiskebestanden i Atlanterhavet, er et godt eksempel på de vanskeligheder, de regionale fiskeriorganisationer løber ind i, når de skal til at lave om på den hidtidige fordeling af ressourcerne med det der gældende frihedsprincip, har legitim adgang til dets ressourcer.
The ICCAT offers a good example of the difficulties met by regional fisheries organisations in revising the system used to share resources so far.
Det er imidlertid ikke nogen let sag at finde en balance, fordi mange forskellige forhold skiller parterne.
But it is not easy to strike a balance given the many interests involved.
idet kvoterne hidtil er blevet fastlagt fra gang til gang efter forhandlinger.
allocation criteria (quotas used to be fixed on a case­by­case basis in negotiations).
Vi får således lejlighed til at vende tilbage til denne problemstilling og til de forskellige løsningsmodeller og resultater, som vil kunne tjene til inspiration for andre regionale fiskeriorganisationer, og således bidrage til udvikling af de gældende retsregler for fiskeriet.
So we will be coming back to this matter, as the methods used and the results achieved should set a model for other RFOs and thus lead to the evolution of the legislation applicable to fisheries.
ICCAT og Det Europæiske
ICCAT and the European Community
Stort set alle lande indser i dag, at det er nødvendigt at regulere fiskeriet af hensyn til fiskearternes bevarelse og at samarbejde på internationalt plan, både med henblik på miljøet og for at bevare fremtidsmulighederne for erhvervet.
The criterion for the allocation of access rights to resources within RFOs is often essentially based on previous catches by member countries, known as "historic catches".
For havfiskeriets vedkommende er det klart, at uden vedtagne fælles regler vil enhver hytte sig selv med alle de konsekvenser, man kan forestille sig: overfiskeri, udrømning af ressourcerne, dominans af de største og de mest moderne flåder og meget mere.
This system gives an advantage to long­standing members and states with the biggest catches ­ such as the United States, Japan and the European Community within the ICCAT­ but does not satisfy new members, or those with limited fishing activity.
Tildelingskriterierne for adgang ril ressourcerne inden for de regionale fiskeriorganisationer er oftest baseret på medlemslandenes tidligere landinger, det, man kalder »historiske fangster«.
Most countries today recognise the necessity of regulating fisheries to preserve species and of co­operating at international level, both out of environmental concern and to protect the future of this important economic'activity.
Et sådant system er til fordel for de ældste medlemslande og for de lande, der har de største fangster - som for eksempel USA og Japan og Det Europæiske Fællesskab inden for ICCAT - men det er ikke tilfredsstillende hverken for de nye medlemslande eller for dem, der kun har et begrænset fiskeri.
For high­sea fishing, it is obvious that without common rules accepted by everyone, the "every man for himself" principle would apply.
Endnu en skillelinje: med hensyn til de fiskearter, der vandrer i vidt omfang, gør visse kystlande krav på alle fangster inden for deres egen ekslusive økonomiske zone, eftersom de har eneret på disse områder, der hører under deres jurisdiktion, og de ønsker følgelig at få tildelt en del af den gældende TAC.
And the foreseeable consequences include overfishing, depletion of resources, dominance of the biggest and most modern fleets and so on.
De foranstaltninger, der vedtages af de regionale fiskeriorganisarioner må følgelig også inddrage disse zoner, så det sikres sammenhæng med forholdene i på det åbne hav.
Hence, the existence of Regional Fisheries Organisations (RFO), where members work together to determine the practical arrangements for the management of fishery resources on the high seas for given geographical zones.
ICCAT, der har hjemsted i Spanien, beskæftiger sig med bevaring ogforvaltiung af de store pelagiske arter i Atlanterhavet og i Middelhavet: de forskellige tunarter —om den almindelige tun (Thunnus thynnus) eller den hvide tun (Thunnus alalunga) og »næbfisk« som for eksempel sværdfisk (Xiphias gladius).
Another problem: when highly migratory species are involved, certain coastal countries claim ownership of catches in their exclusive economic zone because they have exclusive rights in the area under their jurisdiction and therefore wish to be assigned part of the TACs.
I og med at de regionale fiskeriorganisationer i dag har reelle forvaltningsbeføjelser i forhold til fiskeriressourcerne, står de nu over for krav om en del af de samlede tilladte fangstmængder (TAC) fra de lande, der endnu ikke har en kvote (eller som ønsker at øge den eksisterende), og som ønsker at udvikle deres fiskeri samt en egentlig fiskeeksport.
To the extent that RFOs today wield real power over the management of fishery resources, the states not yet allocated quotas (or which would like to increase their quotas) and which hope to develop their fisheries and a genuine fishery trade call for a share of theTACs.
Det gælder altså for de regionale fiskeriorganisationer om at finde et nyt balancepunkt mellem de lande, der traditionelt er engageret i fiskeriet og retten for andre lande til at udvikle deres fiskeri.
Regional organisations must therefore strike a new balance between the countries traditionally active in fisheries and other states, which have a right to develop their fishery activities.
Man må jo ikke glemme, at der ikke er noget enkelt land, der ejer det åbne hav, og at enhver, i overensstemmelse
It should be borne in mind that the high seas belong
For yderligere oplysninger om ICCAT, se: http:llumiw.iccat.es/
To deal with the growing interest of countries wishing to develop their industry, ICCAT has initiated a process of defining quota
Stillet over for den stigende interesse fra de lande, der ønsker at udvikle deres fiskeindustri, er ICCAT gået i gang med at definere faste kriterier for kvotetildeling,
The International Commission for the Conservation of Atlantic Tuna, ICCAT, based in Spain, is responsible for the conservation and management of the major Atlantic and Mediterranean Urge pelagic species: various species of tuna ­ such as Atlantic bluefin tuna (Thunnus thynnus) or long­finned tuna (Thunnus alalunga) and billed­fish such as swordfish (Xiphias gladius).
ι o Europæisk fiskeri
Fishing in Europe
Indtægtstabet på grund af mindre landinger ville kunne dækkes ind gennem produktudvikling, siger Mercedes Rodríguez.
The loss of earnings resulting from smaller catches could be offset by enhancement of products, according to Mercedes Rodriguez.
Producentorganisationen i Lugo blev oprettet i juni 1986.
The Producers' Organisation (PO) in Lugo was created in June 1986.
Som alle de øvrige producentorganisationer skal den gribe ind for at tilpasse udbudet til efterspørgselen, ligesom den skal søge at forbedre produkternes afsætningsbetingelser for at skabe bedre levevilkår for dens medlemmer.
Like all other POs, its role is to take measures to adapt supply to demand and to optimise selling conditions for fishery products.
I øvrigt spiller producent­organisationerne også en stadig større rolle i udviklingen af et bæredygtigt fiskeri.
Moreover, these POs are playing an increasingly important role in the search for sustainable fisheries.
Lugos producentorganisation omfatter ejerne af ca. 200 både, der hovedsagelig er hjemmehørende i havne i Galicien, en region i Nordvestspanien, der er udpeget som Mål I­område i Den Europæiske Union.
The Lugo PO is made up of the owners of some 200 vessels, based mostly in the ports of Galicia, a region in north-western Spain classified under Objective I of European Union regional policy.
Spanien er blandt de medlemslande, der er mest aktive inden for fangst af sværdfisk.
Spain is one of the Member States most active in swordfishing.
Bare inden for Lugos producent­organisation er 22 både alene beskæftiget med dette fiskeri.
In the Lugo PO alone, some 22 vessels target exclusively this species.
Mercedes Rodríguez Moreda, der er leder af organisationen, fortæller hvad ICCATs henstillinger (se side 9) vedrørende kvoterne betyder for medlemmerne, og hvordan de har tænkt sig at håndtere den krævede udvikling af deres teknik og fiskeristrategi.
Mercedes Rodríguez Moreda, Chief Executive of the PO, tells us about the implications of the ICCAT recommendations (see page 9) on quotas for members of her organisation.
Klart nok kræver begge disse løsninger betydelige investeringer, som producenterne ikke ville være i stand til at bære alene.
She also explains how they are dealing with the need to adapt their fishing techniques and strategies not be borne by producers alone!
Så et tilskud af fællsskabsmidler ville være meget velkomment.
Support from Community funds would therefore be welcome.
Lugos producentorganisation, er meget opmærksom især på spørgsmålet om mindstemål.
Mercedes Rodríguez Moreda: The Spanish fleet, which mostly targets swordfish (xiphias gudius), uses surface long lines.
Den gradvise reduktion af TAC'er gør os mere bekymrede, fordi det rammer den art, der giver det største økonomiske udbytte, nemlig sværdfisken.
The 22 swordfish vessels from the Lugo PO, which operate in the North Atlantic, have a TAC of 770 tonnes, that is more than 18% of the Spanish quota.
Europæisk Fiskeri: Spanien er dybt involveret i tunfiskeriet i Atlanterhavet.
Fishing in Europe: To remedy the over-exploitation of swordfish, ICCAT recommends a phased reduction of TACs and quotas along with conservation measures.
Hvordan er situationen her, og hvordan passer producentorganisationen i Lugo ind i den sammenhæng?
How are you adapting your fishing strategy to these recommendations?
Mercedes Rodríguez Moreda: Den spanske fiskerflåde, som hovedsagelig går efter svætdnsk(xiphias gladius), bruger flydeliner.
MRM: The fleet associated with the Lugo PO is very aware of the problems, notably those concerning minimum landing sizes.
Det spanske sværdfiskeri er særdeles betydningsfuldt.
The gradual reduction of the TACs is more of a concern to us because it affects the species that represents our greatest income: swordfish.
Spanien får 80% af den nordatlantiske sværdfiskekvote, ICCAT har tildelt Den Europæiske Union, hvilket er halvdelen af den samlede TAC.
We think the solution to the loss of earnings that will inevitably result from this reduction could be to give greater added value to the product, for instance, by improving presentation and quality, or through better processing and packaging.
Endvidere får alene Spanien 40% af TAC for sværdfisk i Sydatlanten.
That would preserve the level of profitability.
Vi forestiller os, at en løsning på indtægts­tabet­som reduktionen jo uundgåeligt medfører— kunne være at give produkterne en højere værditilvækst gennem produktud­vikling og kvalitetsforbedring, for eksempel ved bedre forarbejdning og emballering. Derved ville vi kunne bevare vort fortjeneste­
There is also a need to diversify catches and turn to new fishing activities.
Europæisk Fiskeri: Som et led i overvej­elserne omkring problemet med udsætning af bifangster ­ som jo ofte drejer sig om ungfisk ­ har ICCAT for nylig forelagt biologerne spørgsmålet om etablering af beskyttelseszoner for ungfisk. Hvad mener Du om dette initiativ?
Fishing in Europe: Within the framework of debate on the problem of discards of by-catches -which often consist of immature fish- ICCAT recendy asked scientists to study the possibility of the establishment of closed areas for small fish.
MRM: Det er jo klart, at hvis målet er et ansvarligt fiskeri, må man drage konsekvenserne af de videnskabelige analyser og iværksætte de bevaringsforanstaltninger,
MRM:Obviously, if we are recommending the concept of responsible fishing, then the conclusions from the scientific findings must be taken into account and the necessary conservation measures set up.
Nogle af dem forener sværdfiskeriet med fiskeri af hvid tun (thunnus a/alunga).
I particularly have in mind measures regulating or even prohibiting entry into
Den ene parts interesser skal forliges med den anden parts realiteter.
The interests of these parties must be reconciled with those of others.
Vi mener, at det eventuelt kunne komme på tale at etablere samarbejdsprojekter mellem vor flåde og industrien i disse kyststater, men det skal under alle omstændigheder være et samarbejde, der er til fordel for alle parter.
We believe it may be necessary to organise co-operation projects between our fleet and the industry of these countries, but such co-operation has to benefit all the parties.
udelukkende med henblik på efterfølgende at sælge den.
countries, which have no real interest in fisheries and do not even have a fleet, are trying to obtain a quota for the sole purpose of leasing it.
Det kan jo ikke være rigtigt, at disse lande skulle kunne fortrænge en flåde som vores, som jo, om jeg så må sige, har opdaget og udviklet fiskeriet af sværdfisk.
It is impossible for these countries to supplant a fleet like ours, which discovered, so to speak, and developed the swordfish activity.
Så vi mener, at den nuværende fordelingsnøgle, baseret på landenes reelle interesse i fiskeriet og de reelle fiskerimuligheder, skal fastholdes. Og vi sætter vores lid til, at Fællesskabet vil forsvare det synspunkt inden for ICCAT.
So we think the current scale based on the real interest of a given country in the fishing industry and its real fishing possibilities must be retained and we are counting on the Community to defend this point of view in ICCAT.
Jeg tænker her især på en regulering af eller et forbud mod indførsel på fællesskabsmarkedet af sværdfisk landet af flåder, der fører flag fra lande, der ikke er underlagt TAC for denne art. Det drejer sig også om effektiv anvendelse af forskellige mekanismer som »referencepris« og »beskyttelsesklausulen« m. v. Så der er altså tale om en kollektiv indsats: fra vores flåde, men også fra alle de andre landes.
The interests of third countries must be reconciled with the needs of the Community fleet the Community market of swordfish caught by fleets flying flags of countries not bound by TACs on this species.
Tredjelandenes interesser skal forliges med Fællesskabsflådens
I also have in mind the effective use of mechanisms such as reference prices, safeguard clauses and so on.
Europæhk Fiskeri: Der er stigende interesse i en række lande for at deltage i ICCAT, hvilket kunne føre til en fordeling af TAC på flere medlemmer. Hvad synes Du om den mulighed?
This is therefore a collective effort, involving both our fleet and the fleets of all other countries.
Europæisk Fiskeri: Som De ved, er der visse kyststater uden for EU, der ønsker at udvikle deres fiskeindustri.
Fishing in Europe: You are aware that certain third countries are trying to develop their fishing industry.
Hvordan ser De på de projekter?
What is your opinion of such plans?
Kan man eventuelt forestille sig et samarbejde med erhvervet i disse lande?
Does a strategy of co-operation with the industry of these countries seem conceivable?
Europæisk Fiskeri: ICCAT fastlægger bestemmelser, der har til formål at sikre et bæredygtigt fiskeri af tunressourcerne.
Fishing in Europe: ICCAT defines measures aimed at guaranteeing sustainable fishing of tuna resources.
Nu er det jo ikke alle, der hele tiden er lige artige.
But some fleets are still not complying as well as they should.
Hvad gør I for at overholde dem?
As far as your PO is concerned, what are you doing to abide by them?
MRM: Den manglende overholdelse af ICCATs bestemmelser og henstillinger inden for EU gælder især den hvide tun.
MRM: The Community's failure to comply with ICCAT measures and recommendations particularly concerns albacore.
Vi mener, at Fællesskabet en gang for alle burde sikre, at alle medlemslande efterlever fiskeribegrænsningsforanstakningerne, for vi ser en stigning i antallet af både fra visse medlemslande — bortset fra Spanien— der går ind i fiskeriet af hvid tun.
We think the Community should, once and for all, enforce measures to restrict fishing effort in all Member States, because we are seeing an increase in the number of vessels flying flags of certain Community countries -other than Spain-fishing for albacore.
For eksempel bør man sikre, at alle overholder forbudet mod fiskeri af hvid tun med drivgarn og pelagiske redskaber, hvilket jo allerede har været ulovligt i Spanien i et stykke tid.
The ban on fishing for albacore with drift nets and pelagic gear needs to be enforced immediately, for instance. This ban has already been in force in Spain for some time.
MRMTugos producentorganisation mener, at nyt medlemsskab af ICCAT ikke nødvendigvis bør medføre omfordeling af de allerede regulerede arter.
MRM: It is logical for coastal countries to wish to develop their industry, including their fishing fleets.
Problemet er, at visse lande, som ikke har en reel interesse i fiskeriet, og som ikke engang har en fiskerflåde, forsøger at få tildelt en kvote
But it would not be right to give priority to this future and hypothetical development at the expense of the current
MRM: Det er jo ganske logisk, at kyststaterne ønsker at udvikle industrien, inklusive deres fiskerflåder.
Fishing in Europe: Certain countries are showing a growing interest in participating in ICCAT, which could lead to the distribution of TACs among even more members.
ICCAT: sværdfiskekvoter - Ar 2000 -Tons
ICCAT: swordfish quotas -Year 2000 - In tonnes
NYT
IN
Styrkelse af dialogen med fiskerisektoren og de berørte kredse
Improving dialogue with the fisheries industry and other concerned parties
Det er formålet med en handlingsplan, der er opstillet af Europa-Kommissionen for at komme tættere på fiskerierhvervet, men også på de organisationer, der arbejder med miljøbeskyttelse, forbrugerbeskyttelse og samarbejde med ikkemedlemslande.
This is the goal of the European Commission's action plan for developing closer ties not only with the fisheries sector, but also with associations dealing with the environment, consumer protection and co­operation with non­EU countries.
Handlingsplanen falder i tre dele.
The action plan consists of three phases.
Første del havde til formål at forny det rådgivende udvalg for fiskeri og akvakultur, hvis struktur og funktionsmåde var næsten 30 år gamle.
The first involved renewal of the Advisory Committee on Fisheries and Aquaculture, whose structure and operational arrange­ments were set up almost 30 years ago.
Reformen af udvalget gik ud på både i højere grad ae involvere udvalget i udarbejdelsen af den fælles fiskeripolitik og at gøre det muligt for alle berørte kredse (herunder ikke-statslige organisationer, NGO'er) at deltage og bidrage til debatten på europæisk plan.
Reform of this committee involved both associating the fisheries sector more closely with the development of the common fisheries policy and enabling all parties concerned (including NGOs) to participate and to adopt a European approach.
Trawlfiskeri har været praktiseret i flere hundrede år og bruges stadig i en lang række fiskerflåder.
A centuries­old technique, trawl fishing is still used by numerous fleets.
Det er passeret gennem historien og har udviklet sig i takt med tiden, så det er i virkeligheden også en socialhistorisk målestok.
It has come down dirough the ages and evolved according to new knowledge, witness to social history.
Centre de Culture Scientifique Technique et Industrielle (CCSTI) i Lorient, Frankrig, har netop udgivet en lille bog om emnet med titlen Des chaluts et des hommes (Trawl og mandskab).
The Centre de Culture Scientifique Technique et Industrielle (CCSTI) in Lorient, France, has just published a brochure on this subject entitled Des chaluts et des hommes (Of Trawls and Men).
Den inde holder endvidere overvejelser omkring brug af trawl og dettes fremtidige udvikling.
It also provides food for thought on the complexity and future development of trawls.
Skriv til os b vis De ønsker at fort alle om udgivelse af et vitrk om fiskeri (se adressen på side 2).
As announced in the No 2 issue of Fishing in Europe, which examined the recovery plan for the cod stock in the Irish Sea¡ the European Commission has proposed measures to improve the selectivity of trawls in this zone.
Det går ud på fra 2001 at forbyde anvendelse og opbevaring af anordninger eller garn, der hindrer ungfisk i at slippe ud af trawlene.
From 2001, the use and ownership of gear or nets that hinder the escape of immature fish from trawls would be prohibited. These restrictions specifically target the mesh of such gear.
Jeg ønsker gratis at modtage tidsskriftet Europæisk fiskeri (S numre årligt) på:
Yes, I would like to receive the free magazine Fishing in Europe
KONTORET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS OFFICIELLE PUBLIKATIONER
·.3 > ; OFFICE FOR OFFICIAL PUBLICATIONS OFTHE EUROPEAN COMMUNITIES
Fiskeri i Finlands søer .£« aktivitet i udvikling
Inland fishing in Finland A burgeoning activity
Leder Kontrol med fiskeriet Erhvervet skal konstant holdes til ilden
Editorial Monitoring of fishing activities The need for ongoing review
Denne messe, der afholdes fra 28. september ril 1. oktober i Athen, Grækenland, giver et overblik over alle varer og tjenesteydelser, der vedrører fiskeri og akvakultur: fra fiskeriprodukter via forskningen til grej og udstyr.
AquaPartners 2000 From 28 September to 1 October, Athens, Greece will be the venue for an exhibition offering a panorama of all goods and services related to fisheries and aquaculture, from fishery products to technical equipment and scientific research.
Parallelt hermed arrangeres der ligeledes foredrag om forskellige emner (markedstendenser, markedsføringsstrategier, m.v.).
Conferences on various subjects (market trends, marketing strategies, etc.) will also be held, along with a photography contest and cooking demonstrations!
Tema Kontrol med fiskeriet En garanti -mod forskelsbehandling
Fact file Monitoring of fishing activities A management instrument to guarantee fairness
SIAL 2000 er en verdensomspændende fode varemesse, hvor du kan fa alt at vide om nye tendenser vedrørende produkter, forbrug og markedsføring inden for fødevareindustrien.
A global food exhibition, SIAL 2000 will update visitors on the latest trends -products, consumption and matketing- in the agri-foodstuffs sector.
En nyhed, der er værd at bemærke i år, er en afdeling med diner transportable. Fra 22. til 26. oktober i Pare des Expositions i Paris Nord Villepinte, i Frankrig.
SIAL is introducing a new feature this year, a section on out-of-home catering.
Yderligere oplysningerpå: tlf. (33-1) 1 49 68 54 99, fax (33-1) 1 473137 82. Websted: bttp.i/iwvw.siaLfr
Information: tel (33-1) 49 68 54 99, fax (33-1) 47 31 37 82. Web site: http://www.sial.fr
I fokus Fiskeri i Finlands søer En sektor med gode udsigter
Discovery Inland fishing in Finland A promising sector
Kort nyt
Page