natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Unionen, som er enekompetent til at indgå internationale aftaler inden for de områder, hvor den handler alene eller på grundlag af fælles handlinger i samarbejde med medlemsstaterne, har ligeledes inden for disse områder den fordel at kunne optræde som en enhed i alle internationale forsamlinger.
The Commission shall maintain all appropriate forms of cooperation with international organizations.
for øjeblikket kun stilles krav om i forbindelse med associeringsaftaler (artikel 238 i EØF-Traktaten) ').
scope of its policies and the means of... ensuring their... implementation within an institutional framework'.
Disse aftaler, som udgør en overordnet ramme for samtlige aspekter af forbindelserne med tredjelande, har en sådan karakter, at det vil være berettiget at gøre indgåelsen af dem afhængig af en samstemmende udtalelse fra Parlamentet i lighed med, hvad der gælder for vigtige aftaler på andre områder end det udenrigspolitiske.
Elsewhere, on the other hand, especially in the area of economic integration, the powers of the Union will be confirmed, resting on clear legal bases spelled out in the Treaty. The general use of qualified majority voting for decisions will also serve to secure effi­ciency and effectiveness.
Med det formål at bringe en omtvistet situation til ophør, som skader effektiviteten i beslutningsproces sen, åbnes der mulighed for, at Kommissionen kan indgå visse aftaler, hvis disse er opført i Traktaten (tilpasning af eksisterende aftaler), eller at Rådet giver Kommissionen kompetence til at gøre dette2); desuden understreges det, at forvaltningen af aftalerne påhviler Kommissionen.
The Commission, the European Council and the European Parliament agreed on the need for, inter alia, a single decision­making centre (namely the Council), the harmonization of preparatory work, a non­exclusive right of initiative for the Commission, procedures for informing and, as a rule, consulting Parliament — and obtaining its prior approval (in other words, assent) for the conclusion of major agreements — and procedures to ensure that the Union speaks with one voice in international organi­zations and vis­à­vis non­member countries.
F — Overordnet sammenhæng
A — The common external policy — general
• på den ene side en meget sporadisk dækning i den oprindelige traktat af de eksterne aspekter af Fælles
The rules governing the common external policy comprise substantive provisions in three broad areas: common foreign and security policy (section B); external economic policy (section C); development cooperation (section D).
• på den anden side en begrænset forbedring som følge af Den Fælles Akt, som indeholder præcise referencer til de eksterne forbindelser på visse områ der (miljø, forskning), og som desuden indebærer, at det politiske samarbejde mellem regeringerne sidestilles med Fællesskabets øvrige institutioner.
This common policy will centre on the idea of an evolutive process: it would be for the European Council to lay down and extend the Union's powers as the need arises.
Den samme procedure anvendes for at forhindre alle tilfælde af manglende sammenhæng mellem uden rigspolitikken og den fælles sikkerhedspolitik og de nationale udenrigspolitikker, hvortil skal føjes de bestemmelser, der tager sigte på koordinering af de nationale udenrigspolitikker.
This approach amounts to applica­tion of the principle of subsidiarity, leaving the Mem­ber States with full power to act in areas where there is felt to be no need for the Union to take responsi­bility, subject to intergovernmental cooperation on matters of general interest.
Afsnit Y — den eksterne fælles politik
It is clear, then, that a common policy does not mean a single policy.
I forbindelse med den eksterne økonomiske politik og udviklingssamarbejdspolitikken findes der ligeledes en række særbestemmelser med henblik på koordinering af medlemsstaternes holdninger på internationalt plan, for så vidt angår de områder, der ikke direkte horer under unionens kompetence.
Where Member States enjoy special relationships with certain parts of the world or hold positions rooted in their past history, the aim would be to coordinate national action inside a common framework rather than to replace it by a unitary approach.
Proceduren kombinerer de procedurer, der finder anvendelse i forbindelse med disse to kategorier aftaler. ler.
This constitutes the expression in the Treaty of the princi­ple established by the Court in the AETR case, which is now an established part of the Community legal order.
Et resultat heraf vil være, at f. eks. størstedelen af de aftaler, der for øjeblikket indgås på grundlag af artikel 113, ikke vil høre ind under denne kategori, hvorimod de aftaler, der omhandles i artikel 238 (associeringsaftaler), og ligeledes de aftaler, der indgås i GATT-sammenhæng (forhandlingsrunder), nødvendigvis vil være omfattet. Kommissionens beføjelser i henhold til artikel 229 i EØF-Traktaten forbliver uændrede.
The policy would be implemented using the existing institutional framework so as to avoid the emergence of dual structures in the Union that is to take the place of the present Community, while making allowance for adjustments in the role of the institu­tions where warranted by the subject areas in ques­tion and the stage now reached in the process of European integration.
Den kendetegnes især ved en afsvækket form for »bicephalisme« mellem Kommissionen og formand
The overall balance of the external policy provisions thus rests on an approach involving two indissociable elements.
Akt, der omhandler EF's udenrigspolitiske samarbejde. Men dér blev det betragtet som noget, der skulle udvikle sig sideløbende med — og ligesom marginalt i forhold til — Fællesskabets egentlige aktiviteter.
In dealings with the outside world, especially in inter national organizations, the Union would be represented jointly by the Council Presidency and the Commission, the essential aim being that the Union should speak with a single voice.
Fremover derimod vil gennemførelsen af en sådan politik blive betragtet som en egentlig unionsopgave. Indlemmelsen af udenrigs- og sikkerhedspolitikken i unionens kompetenceområde, der fast slås i denne artikel, er et af den nye Traktats vigtigste bidrag til udviklingen hen imod Den Europæiske Union.
Unlike European political cooperation, which is no more than a form of intergovernmental cooperation, the new common foreign and security policy would involve the adoption and implementation of decisions that are binding on the Member States, taken unanimously or by augmented qualified majority, as the case may be, and with some scope for opting out.
Bestemmelserne i denne artikel er således af stor principiel betydning og fortjener en helt central placering.
(c) Common security policy, the objectives of which are laid down in Article Yl 1, involves a number of specific provisions (Section 2).
Der må derfor indføres særskilte ordninger for de forskel lige områder:
The scope of the policy would be defined in the Treaty itself and would comprise:
• på den ene side er der den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, hvis gennemførelse er en af de vigtig ste nye opgaver, som ved Traktaten tillægges unionen
Chapter 1 (Common foreign and security policy) encompasses general provisions covering both foreign and security policy (Section 1) as well as specific provisions relationg to security, including de fence (Section 2).
I artikel Y 1, hvis formulering i øvrigt i høj grad er inspireret af ordlyden i præamblen til Den Europæiske Fælles Akt (punkt 5), hedder det således, at der skal føres en fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, og desuden fastsættes de målsætninger og principper, der skal følges.
(a) The implementation of foreign policy, the objec tives of which are defined in Article Yl, rests on a distinction between:
• på den anden side er der den eksterne økonomiske politik, udviklingssamarbejdspolitikken samt foran staltninger på grundlag af unionens øvrige eksterne beføjelser, bl.a. i forbindelse med Den Økonomiske og Monetære Union. Dette område omfatter således alle eksterne aspekter af unionens foranstaltninger.
(i) a guarantee of automatic assistance through the incorporation of Article V of the Brussels Treaty establishing the Western European Union, which would give substantive expression to the will of the Member States to link their destinies in the field of security and defence; in the event of an armed attack on one of the Member States of the Union, the others would provide all the military and other aid and assistance in their power;
Skønt disse eksterne politikker nu i højere grad anskues fra en global synsvinkel og som noget, der bliver til i en stadig udviklingsproces, svarer de nær mest til de traditionelle aspekter af de foranstaltninger, som Fællesskabet hidtil har stået for.
(ii) a list of matters of vital common interest in the field of security and defence, as defined by the Rome European Council in December 1990, which the European Council could subsequently expand: arms control and disarmament; security matters covered by the CSCE and the UN;
Det fore kommer derfor hensigtsmæssigt, at der på dette område gennemføres en ordning af traditionelt tilsnit. Hvad de sidstnævnte politikker angår, kommer den nye Traktat således ganske vist til at indeholde en række sammenfattende bestemmelser vedrørende de eksterne aspekter af unionens foranstaltninger, idet der samtidig sker en udvidelse af perspektivet og en ændring af procedurerne for således at opnå større effektivitet, men i grunden er der blot tale om at traktatfæste, og dermed rationalisere, den retspraksis og de principper, der er fastlagt af Domstolen.
(i) matters identified as being of 'vital common interest' by the European Council, where the Council would decide what common action should be pursued and how it should be implemented, acting by a qualified majority augmented by the requirement that at least eight Member States must vote in favour; the European Council would lay down conditions under which a Member State may, at its request, be granted dispensation from the obligations flowing from com mon action; cooperation on the production, export and non-proliferation of arms;
Når unionen ønsker at styrke sin tilstedeværelse på den internationale scene og føre en fælles udenrigsog sikkerhedspolitik, er det ikke fordi medlemsstaterne skal ophore med at optræde som stater i inter national sammenhæng. Man bør fuldt ud tage hen syn til den historiske arv og således berige unionen med erfaringerne fra de særlige forbindelser, som de enkelte medlemsstater har knyttet med andre folkeslag.
(ii) other matters, where joint action is a matter for intergovernmental cooperation as at present, but with stricter provisions than Article 30 of the Single Act so that abstention by a Member State would not prevent joint action and consistency would be guaranteed between national action and action by the Union.
Som angivet i artiklen vil den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik på den ene side, og på den anden side den økonomiske politik og udviklingssamarbejdspolitikken, blive behandlet i særskilte kapitler.
the Commission also proposes the establishment of an arms research and production policy, since the present Treaty makes no provision for this although aspects falling under the competition rules, for example, or the common commercial policy are already covered ;
Det kan i øvrigt tilføjes, at udtrykket den fælles uden rigs- og sikkerhedspolitik ikke er ensbetydende med, at der altid tales med én stemme. Denne politik vil både give sig udslag i handlinger gennemført af unio nen og i nationale handlinger gennemført af de for skellige medlemsstater.
A provision is also included whereby, in particularly serious or exceptional circumstances, any Member State must refer a matter to the Council to seek a swift decision on possible common action.
Kapitell — Den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik
(iii) a mechanism for regular meetings of Foreign and Defence Ministers with a view to developing cooperation and making it possible to convene an immediate meeting if necessary, i.e. in the presence of a threat or danger to the Union.
En fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik består af føl gende to komponenter:
In contrast to decisionmaking on matters falling under the common foreign policy, responsibility for defining the principles and deciding what action should be pursued under the common security policy would lie with the Council acting unanimously.
Kimen til en fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik findes allerede i afsnit III af Den Europæiske Fælles
Democratic control would be ensured by the close involvement of the European Parliament in formulating and implementing the common policy.
• Den anden er mere specifik og har at gøre med for svar og sikkerhed; der må på dette område gennem føres specifikke foranstaltninger.
mission alone, responsible for representing the Union on the external scene, notably in dealings with inter national organizations.
Derved understreges det, således som der udtrykkes ønske om i den højtidelige erklæring fra Stuttgart af 19. juni 1983, at Det Europæiske Råd skal være den instans, der sætter skub i udviklingen og udstikker de generelle politiske retningslinjer.
such decisions where there are compelling reasons — i.e. because of its own constitutional provisions or because of international commitments entered into previously; such dispensations would be re-examined periodically by the Council.
I denne artikel, hvori der lægges vægt på, at den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik må udvikles og gennemføres gradvist, defineres de elementer, som denne politik består af:
Some of these decisions, in particular those relating to defence cooperation, could be implemented, in compliance with NATO commitments, by means of specific arrangements with the WEU, which might act on behalf of the Union with a view to its gradual integration into the Union.
• af Kommissionen: Denne har altså en initiativret, men til forskel fra, hvad der er tilfældet på unionens øvrige kompetenceområder, er der ikke tale om en enekompetence
The Union should also be given power, though not necessarily sole power, to take the action needed to attain the objectives of external economic policy, in particular through bilateral and multilateral economic cooperation with non-developing countries: structural intervention (for example, in the G-24 context), participation in regional development banks (such as the EBRD), and debt relief.
• dels fælles handlinger, når det drejer sig om spørgsmål, der er erklæret at være af væsentlig fælles inte resse i henhold til bestemmelserne i artikel Y 3
The introduction of a common security policy requires Articles 223 and 224 to be repealed, since their field of application now comes under the new policy.
• eller af et simpelt flertal af medlemsstaterne.
The general provisions discussed in point (b) above would apply to both security and foreign policy, as would the possibility of dispensation for a Member State from certain obligations.
En fritagelse indebærer ikke desto mindre visse for pligtelser for den pågældende medlemsstat. Med lemsstaten må ikke foretage sig noget, der vil kunne påvirke gennemførelsen af unionens afgørelser.
I. Chapter III will at long last enshrine development cooperation policy in the Treaty; up until now, except in the case of certain forms of association, all action under this policy has had to be based on Article 235 given the absence of any other provision in the Treaty.
I den forbindelse indføres der en særlig beslutningsprocedure, der naturligvis ikke berører de eksterne beføjelser, som unionen har i henhold til Traktatens øvrige bestemmelser (artikel Y 11 ff. for så vidt angår den fælles sikkerhedspolitik, artikel Y 16 ff. for så vidt angår den økonomiske eksterne politik, artikel Y 20 ff. for så vidt angår udviklingssamarbejdspolitik ken, artikel 108, stk. 2 og 3 for så vidt angår politik ken på det monetære område, artikel Y 26 for så vidt angår aftaler vedrørende unionens øvrige områder som omhandlet i Traktatens artikel 3).
Setting as objectives the development of the economy and trade at world and European level means conferring a central role on the Union not only in promoting the prosperity of its Member States, businesses and citizens but also in contributing towards shaping the world economy and in generating momentum for the economic integration of Europe as a whole.
b) Når Det Europæiske Råd har besluttet, at et bestemt spørgsmål skal betragtes som værende af væsentlig fælles interesse, er det op til Rådet at fast lægge principperne for den fælles politik samt de for anstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre denne politik.
These objectives define the areas in which the Union can act explicitly and comprehensively enough to put an end to the constant controversy surrounding the scope of Article 113 and formally determine the position in accordance with the rulings of the Court of Justice.
For at give mulighed for en gradvis kortlægning af de områder, der kræver fælles handling, fastlægges det
The procedure governing the conclusion of international agreements is set out in Chapter IV of Title Y.
• både hvad angår retten til at tage initiativ til beslut ningerne: Ligesom det er tilfældet, når det drejer sig
The exclusive competence of the Union in such areas is confirmed, making the Commission, and the Com
om stk. 1, kan initiativet udgå enten fra den med lemsstat, der har formandskabet, fra Kommissionen, eller fra et simpelt flertal af medlemsstaterne og i god tid informerer hinanden om, hvad de har i sinde.
have a joint right of initiative — the duopoly — at the various stages — requesting authorization to open negotiations, conducting negotiations and proposing conclusion of the agreement at the end of the nego tiations.
For at opnå dette fastsættes det i andet afsnit, at enhver medlemsstat har pligt til på forhånd at informere sine partnere inden for unionen samt Kommissionen om enhver handling, den påtænker som led i sin udenrigspolitik.
Agreements would be concluded by the Council, act ing by augmented qualified majority, or unanimously in security matters.
Mere vidtgående er stk. 2, 3 og 4, der har til formål at fremme medlemsstaternes gennemførelse af fælles handlinger. Stk. 2 pålægger således medlemsstaterne at sikre fastlæggelsen og den gradvise udbygning af fælles principper og målsætninger.
Moreover, development cooperation policy can be made more consistent and effective, notably by stressing the fact that the powers of the Union com plement rather than compete with those retained by the Member States in this area.
Men da det drejer sig om områder, der — i hvert fald foreløbig — fortsat henhorer under de enkelte medlemsstaters kom petence, må der i Traktaten tages højde for den situation, at en medlemsstat ikke mener at kunne tilslutte sig den fælles holdning og heller ikke vil tvinges til det.
For this reason both action specific to the Union and joint action by the Union and its Member States will be an integral part of common policy provided that the principle of such joint action has been approved by special procedure, with the Council acting unanimously after receiving the assent of Parliament.
Det indebærer, at mindst fireoghalvtreds stem mer repræsenterende mindst otte medlemsstater skal stemme for.
Thus there would no longer be any need for specific provisions governing the conclusion of international agreements in those parts of the Treaty dealing with specific policies.
På den anden side, når initiativet til den afgørelse, som Rådet skal træffe, udgår fra Kommissionen, ophæves, ud fra en realistisk betragtning og i henhold til artikel Y 3, stk. 2, in fine, anvendelsen af artikel 149, stk. 1, der går ud på, at når en rådsakt vedtages på forslag af Kommissionen, kan Rådet kun med enstemmighed vedtage en retsakt, der udgør en ændring af Kommissionens forslag.
In areas covered by the common policy the action to be undertaken by the Union and the joint action to be implemented by the Union and the Member States will be defined in general guidelines and multiannual programmes adopted in the form of laws enacted under the codecision procedure by Parliament and the Council, acting on a proposal from the Commission.
I og med, at Kommissionen ikke har monopol på initiativer på området, ville opretholdelsen af denne regel i øvrigt have været ret meningsløs. Det udvidede kvalificerede flertal i henhold til artikel 148, stk. 2, andet led, vil altid være tilstrækkeligt til at sikre en omhyggelig drøftelse i Rådet.
The Commission would have a monopoly of the right of initiative regarding the opening and conduct of negotiations and the conclusion of the agreement (after consulting a committee composed of representatives of the Member States); as a rule the Council would conclude the agreement by qualified majority after consulting the European Parliament.
De medlemsstater, der ikke mener at kunne tilslutte sig helhedens holdning, kan ikke anvende deres vetoret. I stk. 3 hedder det, at de skal afholde sig fra at stille sig hindrende i vejen for opnåelse af enighed og for den fælles handling, som enighed vil kunne fore til.
The Union, which will have the sole power to con clude international agreements in areas where it acts either alone or jointly with the Member States, would also be so represented as to speak with a single voice in all international forums.
Hver af dem må til stadighed holde sig betydningen af samråd og sammenhæng for øje: ved at tage hensyn til partnernes holdninger, ved at arbejde for, at der vedtages fælles holdninger, og at der tages hensyn til disse som udgangspunkt for de nationale handlinger, ved at udvise loyalitet over for unionen, herunder efterkomme forpligtelsen til ikke at handle på en sådan måde, at unionens holdninger i internationale forbindelser mister deres effektivitet og sammenhæng.
Lastly, in order to put an end to a situation which provokes controversy and hampers decision-making, it would be provided that the Commission could con clude certain agreements specified in the Treaty (adjustments to existing agreements) or covered by a Council decision empowering it to do so;2it would also be provided that the Commission would administer agreements.
Som fastsat i artikel 30, stk. 2, er en af de vigtigste betingelser for denne koordination, at parterne gensidigt
A clear indication is also given that where accession to a multilateral convention has a financial impact, the Union will sign the convention on an equal footing with the signatory States.
Når der er tale om spørgsmål, der endnu ikke er erklæret at være af væsentlig fælles interesse, kan omstændighederne føre til, at der opstår særlig alvorlige situationer, der vil kunne med føre, at en given medlemsstat føler det nødvendigt at handle eller reagere på grund af en tidligere indgået forpligtelse.
Most agreements currently concluded under Article 113, for example, would not be within this category, but association agreements under Article 238 and general agree ments resulting from GATT rounds would inevitably be within it.
forelægge sagen for Rådet, der uopholdeligt træffer afgørelse på de i artikel Y 3, stk. 2 nævnte betingelser. Det får derved lejlighed til at udtale sig om, hvorvidt en fælles handling vil være hensigtsmæssig.
(ii) secondly, the Single Act went only part of the way towards solving this by adding specific refer ences to external relations in a few areas (environment, research) while mixing up the two political contexts of intergovernmental political cooperation and decisions by the Community institutions.
strativt varetaget af instanser, der ikke var identiske med dem, der findes inden for Fællesskabets institutioner. Specielt kan nævnes, at den i Fællesaktens artikel 30, stk. 10, nævnte Politiske Komité og sekretariatet fandtes sideløbende med De Faste Repræsentanters Komité og Rådets generalsekretariat.
I. The fundamental question of ensuring consistency between the Union's common foreign and security policy and its other external policies is dealt with in a general fashion by a clause imposing an obligation to ensure such consistency and providing for a decision to be taken, on the initiative of the Commission or of a Member State, by the Council acting by the same procedure as applies generally to foreign policy questions. tions.