natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Der kan ikke anses at foreligge en mangelfuld begrundelse, når en kommissions­beslutning, hvorved en virksomhed pålægges en bøde, ikke tilbageviser en indsigelse, som ikke kunne påregnes, og som først er blevet fremført under en retssag vedrørende den pågældende beslutning.
The statement of reasons given for a Commission decision imposing a fine on an undertaking is not vitiated by its failure to refute an objection which was not foresee­able and which was only raised in the course of the legal action challenging that deci­sion.
Dom af 12. juli 1979: sag 149/78, Rumi/Kommissionen, Sml. 1979, s. 2523, jfr. s. 2539 (Forslag: Capotorti, s. 2543).
Judgment of 12 July 1979, Case 149/78, Rumi ν Commission, [1979] ECR 2523, cf. p.2539 (Opinion: Capotorti, p.2543).
Efter en rimelig fortolkning er Kommissionen efter disse bestem­melser ved akter af almengyldig karakter forpligtet til i begrundelsen i sin beslutning at omtale den almindelige situation, der begrunder dens vedtagelse, samt de alminde­lige mål, som den ønsker at realisere.
On a reasonable construction, when it is a question of a measure intended to apply generally, those requirements oblige the Commission to mention in the reasons on which its decision is based the situation as a whole which led to the adoption of the decision and the general objectives which it seeks to attain.
Det kan derfor ikke kræves, at Kommissionen udtrykkeligt omtaler alle de mange forskelligartede og indviklede forhold, på baggrund af hvilke beslutningen er blevet vedtaget, og endnu mindre at den giver sin mere eller mindre fuldstændige vurdering af dem eller gendriver synspunkter fremsat af de rådgivende organer.«
Therefore, the Commission cannot be required to specify the numerous, complex facts in the light of which the decision was adopted, and a fortiori it cannot be required to provide a more or less complete appraisal thereof or to refute the opinions ex­pressed by the consultative bodies."
Dom af 18. marts 1980: foren, sager 154, 205, 206, 226­228, 263 og 264/78, 39, 31, 83 og 85/79, Valsabbia/Kommissionen, Sml. 1980, s.907, 994 (Forslag: Capotorti, s. 1035).
Judgment of 18 March 1980, Joined Cases 154, 205, 206, 226 to 228, 263 and 264/78, 39, 31, 83 and 85/79, Valsabbia ν Commission, [1980] ECR 907, 994 (Opinion: Capotorti, p. 1035).
Når en bestemmelse i traktaten, eksempelvis artikel 61, bestemmer, at en beslut­ning kun kan træffes, såfremt visse materielle betingelser er opfyldt, følger heraf helt indlysende en forpligtelse til i beslutningens begrundelse at nævne, at betingelserne er opfyldt, for at muliggøre den materielretlige domstolskontrol.
Where an article of the Treaty, such as Article 61, provides that a decision may be taken only if certain conditions of substance are fulfilled, it is clear that the statement of reasons on which the decision is based must refer to the fulfilment of those condi­tions in order to facilitate judicial review on questions of substance.
Dom af 18. marts 1980: foren, sager 154, 205, 206, 226­228, 263 og 264/78, 39, 31, 83 og 85/79, Valsabbia/Kommissionen, Sml. 1980, s. 907,jfr. s. 995 (Forslag: Capotor­ti, s. 1035).
Judgment of 18 March 1980, Joined Cases 154, 205, 206, 226 to 228, 263 and 264/78, 39, 31, 83 and 85/79, Valsabbia ν Commission, [1980] ECR 907, cf. p.995 (Opinion: Capotorti, p. 1035).
4. »... såfremt de sagsøgende selskaber sammenholdt den individuelle beslutning til dem med den generelle beslutning 962/77 [EKSF], kunne de ikke være ubekendt med
4. "... if the applicants compared the individual decision penalizing them with Gen­eral Decision No 962/77 they could not fail to be aware of the precise infringements
EKSF - INSTITUTIONERNES RETSAKTER de lovovertrædelser, som de påstodes at have gjort sig skyldig i ; det kan herefter ikke lægges Kommissionen til last, at den har undladt i de individuelle beslutninger [om pålæggelse af bøde] at tilføje den specielle begrundelse fra den generelle beslutning, til hvis gennemførelse de var udstedt, og hvis indhold de berørte selskaber ikke kunne være ubekendt med. Den fyldige argumentation, som de sagsøgende selskaber under den skriftlige og de mundtlige forhandlinger har støttet sig på, viser i øvrigt, at den foreliggende begrundelse ingenlunde har skadet dem i førelsen af deres sag.«
ECSC - MEASURES ADOPTED BY THE INSTITUTIONS of which they were being accused; therefore the Commission cannot be accused of failing to supplement the individual decisions [imposing penalties] by stating the spe­cial reasons for the general decision which was implemented by them, which must have been known to the persons concerned. Moreover, the breadth of the submis­sions relied on by the applicants during the written and oral procedure shows that the existing statement of reasons did not in any way handicap the presentation of their de­fence."
Dom af 18. marts 1980: foren, sager 154, 205, 206, 226-228, 263 og 264/78, 39, 31, 83 og 85/79, Valsabbia/Kommissionen, Sml. 1980, s.907, 1021 (Forslag: Capotorti, s. 1035).
Judgment of 18 March 1980, Joined Cases 154, 205, 206, 226 to 228, 263 and 264/78, 39, 31, 83 and 85/79, Valsabbia ν Commission, [1980] ECR 907, 1021 (Opinion: Capotorti, p. 1035).
»I afgørelse nr. 22/60') er formkravene til Den Høje Myndigheds beslutninger, henstillinger og udtalelser udførligt fastlagt.
"The form of decisions, recommendations and opinions of the High Authority is determined in detail by Decision 22/60'.
Det bestemmes således, at retsaktens betegnelse udtrykkeligt skal angives i overskriften, og at den dato skal angives, på hvilken Den Høje Myndighed har vedtaget den, ligesom der opstilles formkrav til under skriften, krav om anførelse af bestemmelser, som retsakten har hjemmel i, om angivelse af indhentede udtalelser, om begrundelse og om affattelse i artikler.
Thus it is provided that the measure is to be expressly described in its title, that it must show the date of its adoption, the form of signature, contain reference to relevant legislation and to opinions obtained, be furnished with a statement of the reasons on which it is based and be set out in the form of articles.
Desuden opstilles der regler om, hvorledes Den Høje Myndigheds retsakter skal meddeles.
In addition it prescribes the procedure for notifying measures of the High Authority.
Når afgørelse nr. 22/60 så udførligt regulerer affattelsen af Den Høje Myndigheds retsakter, er det med det formål at tydeliggøre akternes retlige karakter ved anvendelse af forudfastsatte former.
Decision 22/60 prescribes in such a detailed manner the formal presentation of mea­sures of the High Authority in order clearly to distinguish the nature of measures by using standard forms.
Imidlertid medfører manglende overholdelse af dette krav ikke ugyldighed, når det utvivlsomt drejer sig om individuelle beslutninger, der er vedtaget i forbindelse med gennemførelsen af bestemmelser, der tidligere er blevet udstedt ved en i overensstemmelse med formkravene i afgørelse nr. 22/60 vedtaget generel beslutning.«
Failure to comply with that requirement nevertheless does not entail the nullity of measures when they are unquestionably individual decisions tak­en on the implementation of a scheme previously established by means of a general decision adopted in accordance with the formal requirements prescribed by Decision 22/60."
Dom af 28. oktober 1981 : foren, sager 275/80 og 24/81, Krupp/Kommissionen, Sml.
Judgment of 28 October 1981, Joined Cases 275/80 and 24/81, Krupp ν Commission, [1981] ECR 2489, 2511 (Opinion: Reischl, p. 2519).
') Den Høje Myndigheds afgørelse nr. 22/60 af 7. september 1960 om gennemførelsen af artikel 15 i EKSF-trak-taten (EFT, specialudgave, anden serie, VIII, s. 13).
Decision No 22/60/ECSC of the High Authority of 7 September 1960 on the implementation of Article 15 of the ECSC Treaty (Official Journal, English Special Edition, Second Series Vili, p. 13).
EKSF - INSTITUTIONERNES RETSAKTER
ECSC - MEASURES ADOPTED BY THE INSTITUTIONS
Dom af 28. oktober 1981 : foren, sager 275/80 og 24/81, Krupp/Kommissionen, Sml. 1981, s. 2489, Smdrg.
Judgment of 28 October 1981, Joined Cases 275/80 and 24/81, Krupp ν Commission, [1981] ECR 2489, Summary, para. 2, cf. p.
2, jfr. s. 2512 (Forslag: Reischl, s. 2519).
2512 (Opinion: Reischl, p.2519).
Om tilsidesættelse af væsentligeformforskrifter som følge af manglende eller utilstrækkelig begrundelse, se C— 3
On the infringement of essential procedural requirements as a result of an inadequate statement of reasons, see: C — 3
1. »Første del af artikel33, stk. 1, andet punktum, begrænser ... Domstolens adgang til at efterprøve lovligheden af Kommissionens afgørelser vedrørende den økonomiske politik; anden del ophæver denne begrænsning, såfremt sagsøgeren gør gældende, at traktaten åbenbart er tilsidesat, eller at der foreligger magtfordrejning.
"The first part of the second sentence of Article 33 ... states the limits upon the power of the Court, in its examination of the legality of a measure, to review the choices of economic policy made by the Commission; the second part removes those limitations, provided that the applicant alleges a manifest failure to observe the Trea­ty or a misuse of powers.
Ifølge Domstolens faste praksis ... 'kræver artikel 33 intet forudgående fuldstændigt bevis med hensyn til klagen, som i øvrigt uden videre måtte føre administrationen til at annullere beslutningen'.
According to the case-law of the Court... 'Article 33 does not require that the objection raised be supported by full proof in advance; this more­over would immediately entail the annulment of the decision'.
Det er altså, når det gælder formalitetsprøvelsen af an bringender, i kraft af hvilke Domstolens prøvelsesret også vil komme til at omfatte skønnet vedrørende den situation, der er en følge af de økonomiske kendsgerninger eller omstændigheder i det foreliggende tilfælde, nødvendigt og tilstrækkeligt, at søgsmålsgrundene om åbenbar overtrædelse af traktaten eller om magtfordrejning støttes af relevante indicier; større krav ville være en sammenblanding af søgsmålsgrundens formalitets- og realitetsbehandling.
Therefore, when con­sidering the admissibility of the arguments intended to induce the Court to examine the evaluation of the situation resulting from the economic facts or circumstances of the case, it is necessary and sufficient that the objections of manifest failure or misuse of powers be supported by appropriate evidence.
En lempeligere fortolkning, hvorefter den blotte påberåbelse af en af de nævnte søgsmålsgrunde var nok til at få skønnet vedrørende de økonomiske forhold efterprøvet ved Domstolen, ville derimod betyde, at disse søgsmålsgrunde blev reduceret til blotte formaliteter.«
A stricter requirement would amount to confusing the admissibility of the argument with the proof of its sub­stance; a more liberal interpretation, whereby the mere assertion of one of the claims referred to would be sufficient to open the way to review by the Court of the econo­mic evaluation, would reduce that claim to a mere formality."
Dom af 18. marts 1980: foren, sager 154, 205, 206, 226-228, 263 og 264/78, 39, 31, 83 og 85/79, Valsabbia/Kommissionen, Sml. 1980, s. 907, 992 (Forslag: Capotorti, s. 1035).
Judgment of 18 March 1980, Joined Cases 154, 205, 206, 226 to 228, 263 and 264/78, 39, 31, 83 and 85/79, Valsabbia ν Commbsion, [1980] ECR 907, 992 (Opinion: Capotorti, p. 1035).
Dom af 18. marts 1980: foren, sager 154, 205, 206, 226-228, 263 og 264/78, 39, 31, 83 og 85/79, Valsabbia/Kommissionen, Sml. 1980, s. 907, 1007 (Forslag: Capotorti, s. 1035).
Judgment of 18 March 1980, Joined Cases 154, 205, 206, 226 to 228, 263 and 264/78, 39, 31, 83 and 85/79, Valsabbia ν Commbsion, [1980] ECR 907, 1007 (Opinion: Capotorti, p. 1035).
EKSF - DOMSTOLSKONTROLLEN - ANNULATIONSSØGSMÅL imidlertid ikke i sig selv medføre annullation af den anfægtede beslutning, idet det sagsøgende selskab tidligere har haft lejlighed til at fremsætte skriftlige bemærkninger; men Domstolen skal undersøge de dokumenter, som selskabet lod uomtalt i de skriftlige bemærkninger til Kommissionen, og som det ønskede at fremlægge på det møde, som det var afskåret fra at deltage i.«
ECSC - LEGAL PROCEEDINGS - DECLARATION OF NULLITY opportunity to submit written observations, but the documents which it failed to rely on in its written observations to the Commission, and which it claims to have wished to submit at the hearing which it was not able to attend, must be taken into considera­tion by the Court."
Dom af 18. marts 1980: foren, sager 154, 205, 206, 226-228, 263 og 264/78, 39, 31, 83 og 85/79, Valsabbia/Kommissionen, Sml. 1980, s.907, 1027 (Forslag: Capotorti, s. 1035).
Judgment of 18 March 1980, Joined Cases 154, 205, 206, 226 to 228, 263 and 264/78, 39, 31, 83 and 85/79, Valsabbia ν Commission, [1980] ECR 907, 1027 (Opinion: Capotorti, p. 1035).
Der kan ikke herske nogen tvivl om, at de sagsøgende sel skaber kan anlægge søgsmål, i hvilke Domstolen har fuld prøvelsesret, i henhold til EKSF-traktatens artikel 36, stk. 2, mod de individuelle beslutninger om økonomiske sanktioner, der er rettet il dem.
It is beyond doubt that the applicants may, by means of an action in which the Court has unlimited juris­diction under the second paragraph of Article 36 of the ECSC Treaty, attack the indi­vidual decisions imposing pecuniary sanctions addressed to them.
Derudover er det i samme artikels stk. 3 bestemt, at de til støtte for deres sag kan påberåbe sig, at de generelle beslutninger, som de påstås at have tilsidesat, lider af retlige mangler; dette kan de imidlertid kun gøre på de 'i artikel33, stk. 1, fastsatte vilkår'; det vil først og fremmest sige inden for de for an nullationssøgsmålet fastlagte rammer og under påvisning af deres søgsmålsinteresse.
Further, the third paragraph ofthat article provides that, in support of such an action, they may contest the legality of the general decisions which they are alleged not to have observed; but they may do so only 'under the same conditions as in the first paragraph of Arti­cle 33', that is to say, in the first place, in the circumstances in which a declaration of illegality may be sought, and on proof of an interest in taking legal proceedings.
De sagsøgende selskaber har påberåbt sig væsentlige formelle mangler, overtrædelse af fællesskabsretten samt magtfordrejning; deres søgsmål kan derfor antages til realitetsbehandling, idet deres indsigelse om retlige mangler klart støttes på grunde vedrørende den generelle beslutnings retmæssighed, således som det efter samspillet mel lem artikel 36 og artikel 33 er muligt.
As the applicants have pleaded an infringement of essential procedural requirements, an infringement of the law and misuse of powers, their applications are admissible, since their plea of illegality clearly makes submissions relating to the legality of the general decision, which they are permitted to do by the combined effects of Arti­cles 36 and 33.
Deres søgsmålsinteresse kan desuden ikke bestrides, idet anvendelsen af den omtvistede generelle beslutning, i henhold til hvilken de individuelle bødebeslutninger er udstedt, er egnet til at ramme deres interesser...
Further, it cannot be doubted that they have an interest in taking legal proceedings, since the application of the disputed general decision on which the deci­sions imposing pecuniary sanctions are based is of such a nature as to adversely af­fect their interests...
Endvidere gælder henvisningen i artikel 36 til artikel 33, stk. 1, navnlig bestemmelsens andet punktum, hvorefter 'Domstolens prøvelsesret ikke ... [omfatter] skønnet vedrørende den situation, der er en følge af de økonomiske kendsgerninger eller omstændigheder, på basis af hvilke beslutningen er blevet til, medmindre det påstås, at Den høje Myndighed har gjort sig skyldig i magtfordrejning eller åbenbart har til sidesat Traktatens bestemmelser eller enhver retsregel vedrørende dens gennemførelse'.« relse'.«
In the second place, the reference in Article 36 to the first paragraph of Article 33 con­cerns in particular the second sentence of that paragraph, which provides that 'the Court may not... examine the evaluation of the situation, resulting from economic facts or circumstances, in the light of which the High Authority took its decisions or made its recommendations, save where the High Authority is alleged to have misused its powers or to have manifestly failed to observe the provisions of this Treaty or any rule of law relating to its application'."
Dom af 18. marts 1980: foren, sager 154, 205, 206, 226-228, 263 og 264/78, 39, 31, 83 og 85/79, Valsabbia/Kommissionen, Sml. 1980, s. 907, 991 f. (Forslag: Capotorti, s. 1035).
Judgment of 18 March 1980, Joined Cases 154, 205, 206, 226 to 228, 263 and 264/78, 39, 31, 83 and 85/79, Valsabbia ν Commission, [1980] ECR 907, 991 (Opinion: Capotorti, p. 1035).
2. »... en sagsøger kan ganske vist under et annullationssøgsmål mod en individuel beslutning gøre gældende, at de bestemmelser i generelle beslutninger, som bringes i anvendelse ved den anfægtede beslutning, er ulovlige, men ... denne mulighed står kun åben for sagsøgeren, såfremt den individuelle beslutning er udstedt med hjemmel i de bestemmelser, der hævdes at være retsstridige.«
2. "... although in an action for a declaration that an individual decision is void the applicant may allege that certain provisions of the general decisions which the con­tested decision implements are illegal, the applicant may do so only if the individual decision is based on the rules alleged to be illegal."
Når Kommissionen har erklæret, at den ikke vil søge en beslutning fuldbyrdet, så længe hovedsagen verserer for Domstolen, kan en udsættelse med fuldbyrdelsen af beslutningen hverken anses for uopsættelig eller nødvendig.
Where a Commission decision is contested by means of an application to the Court and the Commission states that it is willing not to proceed to enforcement while the action is pending, the suspension of the operation of that decision is neither ur­gent nor justified.
Kendelse af 16. december 1980: sag 258/80 R, Rumi/'Kommissionen, Sml. 1980, s. 3867, jfr. s. 3876.
Order of 16 December 1980, Case 258/80 R, Rumi ν Commission, [1980] ECR 3867, cf. p. 3876.
Kendelse af 16. december 1980: sag 258/80 R, Rumi/Kommissionen, Sml. 1980, s. 3867, jfr. s. 3879.
Order of 16 December 1980, Case 258/80 R, Rumi ν Commission, [1980] ECR 3867, cf. p. 3879.
Kendelse af 26. februar 1981: sag 20/81 R, Arbed/Kommissionen, Sml. 1981, s. 721, 730 f.
Order of 26 February 1981, Case 20/81 R,Arbed\
»... der drejer sig om økonomiske foranstaltninger, som virker særligt indgriben de, men som skal afløse hinanden i en række på hinanden følgende korte tidsrum, består en risiko for, at afgørelsen i hovedsagen som følge af den tid, den kræver, ikke kan give et retligt fuldt ud tilfredsstillende resultat.
"... in a case ... involving economic measures which produce particularly severe effects but which are spread over successive periods of short duration, there is a risk that the decision to be given on the application in the main action may not, because of the passage of time, enable full justice to be done.
Selv om dette ikke kan begrunde en afgørelse om foreløbige forholdsregler, der går videre end forudsat for denne procedureform, skal parterne dog opfordres til i fællesskab at undersøge, om denne risiko i videst muligt omfang kan afværges ved hjælp af de muligheder, der i henhold til artikel 41, stk. 1, i Domstolens procesreglement foreligger for at fremskynde skriftvekslingen.«
Although this consideration is not enough to justify, at the stage of the procedure for the adoption of interim mea­sures, the grant of measures which go beyond the context within which that proce­dure is to be applied, it is, however, proper to invite the parties to consider together whether recourse to the possibilities offered by Article 41 (1) of the Rules of Proce­dure of the Court for expediting the written procedure may, so far as is possible, mit­igate that risk."
Kendelse af 26. februar 1981 : sag 20/81 R, Arbed/Kommissionen, Sml. 1981, s. 721, 733.
Order of 26 February 1981, Case 20/81 R, Arbed ν Comwiíí«o«,[1981]ECR721,733.
Dom af 18. marts 1980: foren, sager 154, 205, 206, 226-228, 263 og 264/78, 39, 31, 83 og 85/79, Valsabbia/Kommissionen, Sml. 1980, s.907, 1005 (Forslag: Capotorti, s. 1035).
Judgment of 18 March 1980, Joined Cases 154, 205, 206, 226 to 228, 263 and 264/78, 39, 31, 83 and 85/79, Valsabbia ν Commbsion, [1980] ECR 907, 1005 (Opinion: Capotorti, p. 1035).
Bestemmelsen i artikel 4, stk. 4, i beslutning nr. 2794/80 ') om indførelse af et kvotasystem for stålproduktionen for virksomhederne i jern- og stålindustrien om, at der skal foretages en sammenligning mellem den samlede eksisterende produktionskapacitet for året 1979 og den nye produktionskapacitet, der fremkommer som følge af, at nye anlæg skal sættes i drift efter den 1. juli 1980, skal forstås således, at der skal foretages en sammenligning mellem produktionskapaciteten for året 1979 og den eksisterende kapacitet på den dag, hvor den nye kapacitet tages i drift, således at der til fordel for enhver virksomhed, der på et hvilket som helst tidspunkt i andet halvår af 1980 har forøget sin produktionskapacitet med mere end 15%, foretages en tilpasning af referenceproduktionen.
In providing for a comparison between the total production possibilities existing for 1979 and the new production capacity arising from the activation of new plant after 1 July 1980 Article 4, point 4, of Decision 2794/80 ' establishing a system of steel production quotas for undertakings in the iron and steel industry intended to com­pare the production capacity existing for 1979 with that arising when new capacities are brought into operation and thus to grant the benefit of an adaptation of the refer­ence production to every undertaking which increased its production capacity by more than 15% at any time during the second half of 1980.
Bestemmelsen skal altså ikke fortolkes således, at der skal ske en sammenligning mellem den årlige produktionskapacitet for henholdsvis 1979 og 1980, hvilket ville medføre, at forhøjelsen af kvoten gøres afhængig af en for øgelse af produktionskapaciteten, der skal være så meget større, jo senere det nye anlæg er taget i drift i andet halvår af 1980, og indebære, at virksomhederne gives en fortrinsstilling eller forfordeles på grundlag af et synspunkt, der er ordningen frem med.
The provision in question must not therefore be interpreted as comparing the annual production capacities for 1979 and 1980, for any increase in quota would then depend on an increase in produc­tion capacities which would have to be proportionately larger according to how late in the second half of 1980 new plant is activated and the result would favour or place at a disadvantage undertakings on the basis of a factor alien to the system.
Dom af 28. oktober 1981 : foren, sager 275/80 og 24/81, Krupp/Kommissionen, Sml. 1981, S.2489, Smdrg. 3, jfr. s.2514f.
Judgment of 28 October 1981, Joined Cases 275/80 and 24/81, Krupp ν Commission, [1981] ECR 2489, Summary, para. 3, cf. p.
(Forslag: Reischl, s. 2519).
2514 (Opinion: Reischl, p. 2519).
3. »... en udvidende fortolkning af undtagelserne fra bestemmelserne om beregningen af referenceproduktionen i artikel 4, nr. 35, i beslutning nr. 2794/80 ville bringe beslutningens grundlæggende formål i fare, nemlig at genoprette ligevægten mellem udbud og efterspørgsel på stålmarkedet.
3. "... extensive application of the exceptions to the reference production system provided for in Article 4, points 3 to 5, of Decision 2794/80 would imperil the funda­mental objective of the decision, namely to re-establish a balance between supply and demand in the steel market.
Følgelig er en indskrænkende fortolkning i overensstemmelse med beslutningens generelle formål. En sådan fortolkning må der for anlægges, i det omfang den ikke forhindrer, at der tages hensyn til bestemte særlige formål, der forfølges med de omtvistede bestemmelser [artikel 4, nr. 4 og 5] i beslutning nr. 2794/80.«
It follows that a restrictive interpretation is consist­ent with the general objective of the decision.