natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I meddelelsens punkt 2.2 fastsættes der en forpligtelse til at anmelde forskellige kategorier af støtte, og det bestemmes, at medlemsstaterne skal indsende en årsrapport til Kommissionen, som skal indeholde oplysning om alle støtteudbetalinger, herunder støtteudbetalinger, der ikke er omfattet af pligten til at give forudgående anmeldelse.
Point 2.2 thereof provides for an obligation to notify various categories of aid, and for the communication by the Member States to the Commission of an annual report giving information on all aid granted, including aid not subject to the obligation of prior notification.
I rammebestemmelsernes punkt 2.5 hedder det, at de »træder i kraft den 1. januar 1989« og »skal gælde i to år«, og at Kommissionen »ved udgangen af denne periode på ny [vil] tage stilling til rammebestemmelsernes hensigtsmæssighed og anvendelsesområde«.
Point 2.5 of the framework states that the measures are to 'enter into force on 1 January 1989' and 'be valid for two years', and that 'the Commission shall at the end of this period review the utility and scope of the framework'.
Kommissionen anførte dernæst, at den — som den havde forpligtet sig til i skrivelsen af 31. december 1990 — havde foretaget denne fornyede gennemgang sammen med medlemsstaterne på et multilateralt møde den 8. december 1992, og at et stort flertal af medlemsstaterne under dette møde havde udtrykt deres tilfredshed med den nuværende anvendelse af rammebestemmelserne og gerne så, at de blev opretholdt i de kommende år.
Considering that decision to be unlawful, or even non-existent, as having been adopted in breach of essential procedural requirements, Article 190 of the Treaty and the principle of legal certainty, and that that illegality also affected the extension of the framework decided at the end of 1990, in so far as it was the basis for the decision of 23 December 1992, the Kingdom of Spain brought the present action.
Endelig meddelte Kommissionen den spanske regering, at den derfor den 23. december 1992 havde besluttet ikke at ændre rammebestemmelserne, og tilføjede, at de ville forblive i kraft »indtil en ny gennemgang bliver arrangeret af Kommissionen«.
By letter of 31 December 1990 the Commission informed the Spanish Government that it had carried out the review of the utility and scope of the framework and that, in view of the situation of the Community motor vehicle industry, it considered it necessary to extend the framework.
Da Kongeriget Spanien fandt, at den nævnte beslutning var ulovlig, endog en nullitet, idet den var vedtaget under tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter, af traktatens artikel 190 og af retssikkerhedsprincippet, og at den forlængelse af rammebestemmelserne, der blev besluttet i slutningen af 1990, også berørtes af ulovligheden, for så vidt som forlængelsen dannede grundlag for beslutningen af 23. december 1992, anlagde det nærværende sag.
With respect to the action against the 1990 extension decision, it must be stated that in its application the Kingdom of Spain does not invoke the illegality of that decision as a ground for the annulment of the decision of 23 December 1992, but formally seeks its annulment. To be admissible, such a claim should have been made within the period of two months laid down in the third paragraph of Article 173 of the Treaty.
Kommissionens beslutning om at forlænge rammebestemmelserne blev ligeledes i form af en meddelelse (91/C 81/05) offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende. I denne
Moreover, neither from the letter of 31 December 1990 by which the Commission informed the Spanish Government of its decision to extend the framework, nor from the relevant
Sagsøgeren vil bestride, at Kommissionen kunne forlænge rammebestemmelsernes gyldighedsperiode på ubestemt tid uden at høre medlemsstaterne eller indhente deres samtykke.
The action must therefore be dismissed as inadmissible in so far as it is directed against the 1990 extension decision.
Imidlertid ses det ikke, at Kommissionen med sin beslutning af 23. december 1992 rent faktisk har forlænget de rammebestemmelser, der oprindelig var aftalt med medlemsstaterne, på ubestemt tid.
Consequently, even though the provision to the effect that the framework would remain valid until the following review organized by the Commission may appear ambiguous, it must be understood in a manner consistent with the Treaty provision it is intended to implement.
For så vidt som søgsmålet er rettet mod forlængclsesbcslutningen af 1990, må det fastslås, at Kongeriget Spanien ikke i stævningen har påberåbt sig denne beslutnings ulovlighed som et anbringende til støtte for annulation af beslutningen af 23. december 1993, men formelt har påstået den annulleret.
With respect to the action against the decision of 23 December 1992, it should be noted that an action for annulment must be available in the case of all measures adopted by the institutions, whatever their nature or form, which are intended to have legal effects.
Desuden fremgår det hverken af den skrivelse af 31. december 1990, hvorved Kommissionen underrettede den spanske regering om sin beslutning om at forlænge rammebestemmelserne, eller af meddelelsen herom, som blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende, at denne beslutning er behæftet med en mangel af en så åbenbart graverende karakter, at den ikke kan tolereres af fællesskabsretsordenen.
The obligation of regular periodic cooperation under Article 93(1) of the Treaty precludes existing systems of aid from being examined according to rules established or agreed for an indefinite period depending on the unilateral will of either the Commission or the Member States.
Det er nemlig fast praksis, at når en bestemmelse i den afledte fællesskabsret kan fortolkes på flere måder, bør den fortolkning, der bringer bestemmelsen i overensstemmelse med traktaten, lægges til grund frem for den, som medfører, at bestemmelsen må anses for uforenelig med denne.
Consequently, in the absence of a further extension, the framework, which had been renewed by the 1990 decision for another two years from 1 January 1991, would have expired on 31 December 1992.
Selv om bestemmelsen om, at rammebestemmelserne vil forblive i kraft, indtil en ny gennemgang bliver arrangeret af Kommissionen, kan forekomme uklar, må den derfor forstås på en måde, der er i overensstemmelse med den traktatbestemmelse, den skal gennemføre.
It follows that the Commission's decision of 23 December 1992 to extend the validity of the framework beyond that date produced legal effects of its own.
Søgsmålet bør derfor afvises, for så vidt som det er rettet mod forlængelscsbcslutningen af 1990.
In those circumstances, the action is admissible in so far as it is directed against the Commission's decision of 23 December 1992.
Den forpligtelse til at indgå et fast og regelmæssigt samarbejde, som følger af traktatens artikel 93, stk. 1, er imidlertid til hinder for, at de eksisterende støtteordninger undersøges efter regler, der er fastsat eller aftalt på ubestemt tid, alt efter enten Kommissionens eller medlemsstaternes ensidige ønsker.
In those circumstances, the decision of 23 December 1992 must be interpreted as having extended the framework only until its next review, which, like the previous ones, had to take place at the end of a further period of application of two years.
Med hensyn til påstanden vedrørende beslutningen af 23. december 1992, bemærkes, at annullationssøgsmål bør kunne anvendes mod enhver af institutionerne vedtagen bestemmelse, som er bestemt til at afføde retsvirkninger, uanset dens karakter eller form.
The applicant seeks to deny that the Commission could have extended the validity of the framework for an indefinite period without consulting the Member States, or indeed obtaining their consent.
Under disse omstændigheder må beslutningen af 23. december 1992 fortolkes således, at den kun har forlænget rammebestemmelserne indtil en ny gennemgang, der, ligesom de foregående, skal finde sted ved udgangen af en ny gyldighedsperiode på to år.
Since the pleas in law raised by the Kingdom of Spain against the decision of 23 December 1992 to extend the validity of the framework until the Commission organized its review are based on the incorrect premise that that decision altered the period of validity of the framework by extending it for an indefinite period, they must be rejected.
Hvis der ikke skete en ny forlængelse, ville rammebestemmelserne, som ved 1990beslutningen var forlænget for en ny toårsperiode fra den 1. januar 1991, være udløbet den 31. december 1992.
However, it does not appear that by its decision of 23 December 1992 the Commission did actually extend for an indefinite period the
Heraf følger, at sagsøgte bør frifindes.
Ordered the parties to bear their own costs.'
Han foreslog Domstolen følgende afgørelse:
Dismiss the remainder of the application as inadmissible;
Sag C-437/93 Hauptzollamt Heilbronn / Temic Telefunken microelectronic GmbH Frie varebevægelser
Case C-437/93 Hauptzollamt Heilbronn ν Temic Telefunken Microelectronic GmbH Free movement of goods
Præjudiciel »Toldprocedure f or aktiv forædling — afslutning ved anvendebe af ordningen for under toldkontrol — kvantitative begrænsninger* (Fjerde Afdeling) toldkontrol på ædle metaller, som er indeholdt i ikke-funktionsdygtige integrerede kredsløb, og som er fremkommet som resultat af en aktiv forædlingsproces.
Preliminary ruling (Customs inward processing relief arrangements — Discharge of the relief arrangements by the placing of goods under the system of processing under customs control — Quantitative limits) (Fourth Chamber) processing under customs control to precious metals contained in defective integrated circuits following an inward processing operation.
Ved kendelse af 5. oktober 1993, indgået til Domstolen 5. november s.a., har Bundesfinanzhof forelagt tre præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 18, stk. 2, litra d), og stk. 3, første afsnit, og artikel 21, stk. 1, litra a), første led, i Rådets forordning (EØF) nr. 1999/85 af 16. juli 1985 om aktiv forædling.
By order of 5 October 1993, received at the Court on 5 November 1993, the Bundesfinanzhof referred three questions on the interpretation of Article 18(2)(d), the first subparagraph of Article 18(3) and the first indent of Article 21(l)(a) of Council Regulation (EEC) No 1999/85 on inward processing relief arrangements.
Med disse tre spørgsmål ønsker den nationale ret i det væsentlige oplyst, om de nævnte retsforskrifter skal fortolkes således, at der kan knyttes en kvantitativ begrænsning til en tilladelse til at afslutte proceduren for aktiv forædling ved at anvende ordningen vedrørende forarbejdning under toldkontrol.
The national court essentially sought to ascertain whether the provisions in question are to be interpreted as meaning that a quantitative limitation may be attached to an authorization for application of the system of processing under customs control as a way of discharging the inward processing relief arrangements.
Spørgsmålene er rejst under en retssag mellem Hauptzollamt Heilbronn og Temic Telefunken microelectronic GmbH, der drejer sig om anvendelsen af ordningen for forarbejdning under
'Article 18(2) (d), the first subparagraph of Article 18(3) and the first indent of Article 21(1) (a) of Council Regulation (EEC) No 1999/85 of 16 July 1985 on inward processing relief arrangements are to be interpreted as meaning that a quantitative limitation may not
»Artikel 18, stk. 2, litra d), og stk. 3, første afsnit, og artikel 21, stk 1, litra a), første led, i Rådets forordning (EØF) nr. 1999/85 af 16. juli 1985 om aktiv forædling skal fortolkes således, at der ikke må knyttes nogen kvantitativ begrænsning til en tilladelse til at afslutte proceduren for aktiv forædling ved at anvende ordningen vedrørende forarbejdning under toldkontrol* ι
be attached to an authorization to use the system of processing under customs control as a way of discharging the inward processing relief arrangements.'
Generaladvokat G. Tesauro fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Fjerde Afdeling) den 23. februar 1995.
Advocate General Tesauro delivered his Opinion at the sitting of the Fourth Chamber on 23 February 1995.
Han foreslog følgende besvarelse: λ
He proposed that the Court reply as follows:
»Bestemmelserne i artikel 18, stk. 2, litra d), og stk. 3, første afsnit, i Rådets forordning (EØF) nr. 1999/85 af 16. juli 1985 om aktiv forædling skal fortolkes således, at de er til hinder for, at der knyttes en kvantitativ begrænsning til tilladelsen til at afslutte proceduren for aktiv forædling ved at henføre biforædlingsprodukterne under ordningen vedrørende forarbejdning under toldkontrol.«
'Article 18(2)(d) and the first subparagraph of Article 18(3) of Council Regulation (EEC) No 1999/85 of 16 July 1985 on inward processing relief arrangements must be interpreted as meaning that the authorization for discharge of inward processing arrangements by placing of the secondary compensating products under the system of processing under customs control cannot be made subject to quantitative limitations.'
Forenede sager C-109/94, C-207/94 og C-225/94 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Hellenske Republik Fri bevægelighed
Joined Cases C-109/94, C-207/94 and C-225/94 Commission of the European Communities ν Hellenic Republic Freedom of movement for persons
90/619/EØF manglende
It admits, moreover, that it was under an obligation to ensure that this was done.
»Traktatbrud - direktiv gennemførelse —forsikring* (Femte Afdeling) sag C-225/94), de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser, der er nødvendige for at gennemføre henholdsvis Rådets direktiv 90/618/EØF, Rådets direktiv 88/357/EØF og Rådets direktiv 90/619/EØF.
In Case C-109/94, however, it maintains that the failure to transpose Directive 90/618 into domestic law does not in practice prevent the effective application of the provisions of that directive. According to the Hellenic Republic, requests made by Community undertakings and based on that directive have been granted.
Ved stævninger registreret på Domstolens Justitskontor den 7. april 1994 (sag C-109/94), den 14. juli 1994 (sag C-207/94) og den 1. august 1994 (sag C-225/94) har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber i medfør af EF-traktatens artikel 169 anlagt tre sager med påstand om, at det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten ved ikke inden for den fastsatte frist at have udstedt og givet Kommissionen meddelelse om (sag C-109/94), henholdsvis ved ikke inden for de fastsatte frister at have udstedt eller, subsidiært, givet Kommissionen meddelelse om (sag C-207/94 og
By applications lodged on 7 April 1994 (C109/94), 14 July 1994 (C-207/94) and 1 August 1994 (C-225/94), the Commission of the European Communities brought three actions for a declaration that the Hellenic Republic has failed to fulfil its obligations under the EC Treaty by failing, in Case C-109/94, to adopt or to communicate to the Commission within the prescribed period the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Council Directive 90/618/EEC and by failing, in Cases C-207/94 and C-225/94, to adopt and, in the alternative, to communicate to the Commission within the prescribed periods the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply, respectively, with Council Directives 88/357/EEC and 90/619/EEC.
Sagsøgte erkender endvidere at være forpligtet til at foretage en sådan gennemførelse.
Although the Hellenic Republic contends that
for så vidt bestemmelserne i direktiverne i mellemtiden er blevet ændret, erstattet eller ophævet ved Rådets direktiv 92/49/EØF og Rådets direktiv 92/96/EØF.
In both Case C-109/94 and Case C-225/94, the Hellenic Republic further observes that the Council of State has expressed the view that the promulgation of a presidential decree transposing Directives 90/618, 88/357 and 90/619 is impossible, in so far as the provisions of those directives have meanwhile been amended, replaced or repealed by Council Directives 92/49/EEC and 92/96/EEC.
Ifølge Det Græske Statsråd vil et sådant dekret nærmere kunne omhandle retsakter, der ikke længere er gældende.
In the opinion of the Council of State, such a decree would be likely to contain references to measures which no longer
Myndighederne har herefter taget initiativ til udstedelse af et nyt præsidentdekret, der skal gennemføre de fem direktiver 88/357, 90/618, 90/619, 92/49 og 92/96.
Council Directive 90/618/EEC of 8 November 1990 amending particularly as regards motor vehicle liability insurance, Directive 73/239/EEC and Directive 88/357/EEC which concern the coordination of laws, regulations and administrative provisions relating to direct insurance other than life assurance,
Det fremgår af fast retspraksis, at en medlemsstat ikke kan påberåbe sig forhold i sin nationale retsorden til støtte for en manglende overholdelse af forpligtelser og frister i henhold til fællesskabsdirektiver.
Council Directive 90/619/EEC of 8 November 1990 on the coordination of laws, regulations and administrative provisions relating to direct life assurance, laying down provisions to facilitate the effective exercise of freedom to provide services and amending Directive 79/267/EEC.
Den Hellenske Republik har endvidere i både sag C-109/94 og sag C-225/94 gjort gældende, at Det Græske Statsråd har fundet, at et præsidentdekret, der gennemfører direktiv 90/618, 88/357 og 90/619, ikke kan sættes i kraft,
By failing to adopt within the prescribed time-limits the necessary laws, regulations and administrative provisions to comply fully with Directives 90/618/EEC, 88/357/EEC and 90/619/EEC, the Hellenic Republic has failed to fulfil its obligations under the EC Treaty;
Rådets andet direktiv 90/619/EØF af 8. november 1990 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende direkte livsforsikrings-virksomhed, om fastsættelse af bestemmelser, der kan lette den faktiske gennemførelse af den frie udveksling af tjenesteydelser, og om ændring af direktiv 79/267/EØF, har Den Hellenske Republik tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten.
By application lodged on 20 June 1994, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to adopt, or not notifying within the prescribed period, the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Council Directives 90/219/EEC and 90/220/EEC, the Hellenic Republic had failed to fulfil its obligations under the EC Treaty.
Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten, idet den ikke inden for de fastsatte frister har udstedt de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser, der er nødvendige for fuldt ud at gennemføre direktiv 90/618/EØF, 88/357/EØF og 90/619/EØF.
Declared that in not adopting within the prescribed periods the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Council Directive 90/219/EEC of 23 April 1990 on the contained use of genetically modified micro-organisms and Council Directive 90/220/EEC of 23 April 1990 on the deliberate release into the environment of genetically modified organisms, the Hellenic Republic has failed to fulfil its obligations under the EC Treaty;
Den Hellenske Republik betaler sagens omkostninger.«
Ordered the Hellenic Republic to pay the costs.'
»Traktatbrud — manglende gennemførelse af direktiv 90/219/EØF og direktiv 90/220/EØF — genetisk modificerede mikroorganismer* (Femte Afdeling) duplikken har den som sit endelige anbringende blot anført, at den græske forvaltning med henblik på udarbejdelse af to fælles forslag til ministerielle bekendtgørelser til gennemførelse af direktiverne har nedsat et udvalg bestående af repræsentanter for alle myndigheder med ansvar på området samt af videnskabsmænd. Sagsøgte har indgivet disse to forslag som bilag til sit indlæg.
Preliminary ruling (Social security for migrant workers —Designation of the competent State in accordance with Article 17 of Regulation (EEC) No 1408/71 — Residence and employment in a Member State other than the competent State Unemployment benefits provided pursuant to Article 71(l)(b)(ii)) (Sixth Chamber)
Ved stævning indleveret den 20. juni 1994 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten ved ikke inden for den fastsatte frist at have vedtaget — eller givet meddelelse om — de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme Rådets direktiv 90/219/EØF og Rådets direktiv 90/220/EØF.
By judgment of 18 November 1993, received at the Court on 29 November 1993, the Arbeidshof, Brussels, asked several questions relating to the interpretation of Articles 17 and 71(l)(b)(ii) of Council Regulation (EEC) No 1408/71.
Da gennemførelsen af direktiverne ikke har fundet sted inden for de fastsatte frister, må det fastslås, at det af Kommissionen i den anledning påståede traktatbrud foreligger.
Since Mr Van Gestel wished to remain subject to Netherlands social security, the Belgian Ministry of Social Welfare and the Netherlands State Secretary for Social Affairs and Employment reached an agreement that Netherlands social security legislation should continue to be applied to him for the duration of his employment in Belgium and at the latest until 30 November 1991.
Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til traktaten ved ikke inden for de fastsatte frister at have vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme Rådets direktiv 90/219/EØF 23. april 1990 om indesluttet anvendelse af genetisk modificerede mikroorgamsmer og Rådets direktiv 90/220/EØF af 23. april 1990 om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer.
That agreement, concluded when Mr Van Gestel was already resident and working in Belgium, was based on Article 17 of the Regulation, which introduces an exception to Article 13(2)(a) of the Regulation, according to which a person employed on the territory of a Member State is to be subject to the legislation. of that State.
Den Hellenske Republik betaler sagens omkostninger.*
Mr Van Gestel worked from 1 June 1980 for Smithkline Beecham BV, a company whose seat is in the Netherlands, where he himself resided.
Generaladvokat F.G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Femte Afdeling) den 4. maj 1995.
As a result of the reorganization of Norden, Mr Van Gestel was dismissed on 31 October 1990.
• I) fastslå, at Grækenland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til traktaten ved ikke inden for den fastsatte frist at have truffet de foranstaltninger, der er nødvendige for at efterkomme Rådets direktiv 90/219/EØF om indesluttet anvendelse af genetisk modificerede mikroorganismer og Rådets direktiv 90/220/EØF om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer,
With a view to his temporary transfer to an affiliated company, SA Norden Europe (hereinafter 'Norden'), whose seat is at Louvain-la-Neuve (Belgium), he moved to Belgium at the end of October 1988. He began working there from 1 December 1988.
Præjudiciel »Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende — udpegning af den kompetente stat i henhold til artikel 17 i forordning (EØF) nr. 1408/71 — bopæl og beskæftigelse i en anden medlemsstat end den kompetente stat — ydelser ved arbejdsløshed udbetalt i henhold til artikel 71, stk 1, litra b), nr. ii)* (Sjette Afdeling)
In a case such as that in point in the main proceedings, the fact that the State of last employment of the person concerned is the State of his residence does not therefore preclude application of Article 71(1) of the Regulation where the competent State is not the State of residence.