natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jeg takker Dem, hr. præsident.
Mr President, I thank you.
Tale holdt af præsident Mackenzie Stuart ved dommer O'Higgins' tiltræden
Address by President Lord Mackenzie Stuart on the occasion of theentry into office of Judge O'Higgins
Hr. Chief-Justice, sorgen over, at Deres forgænger forlader os, mildnes i ikke ringe grad af Deres ankomst.
Mr Chief Justice, our sadnessat the departure of your predecessoris offset to nosmall degree by your arrival.
Ligesom det var tilfældet med dommer O'Keeffe, har den irske regering vist sin agtelse for Domstolen ved at udpege en person til medlem af denne, som i mange år har beklædt de højeste embeder inden for sit lands dømmende myndigheder.
As with Judge O'Keeffe, the Irish Government has honoured this Court bydesignating as a member a person who has held his country's highest judicial officesfor many years.
Deres lange erfaring og store viden vil være en værdifuld hjælp for Domstolen under rådslagningerne og afstemningerne.
Thanks to your long experience and the range of your knowledge,the Court will have a valuable aid in its deliberations.
Selv om sagernes indhold uundgåeligt er forskelligt fra domstol til domstol, er dommerens evne til at finde løsninger, og den beslutsomhed, der kræves for at føre dem ud i livet, den samme. I Deres tilfælde er alle enige om, at denne evne og beslutsomhed er til stede i rigt mål.
Even though thesubject-matter of litigation inevitably varies from one court to another, the judicialcapacity to conceivesolutions and the resolution to adopt them remains the same.Everybody agrees that you possessthat capacity and that resolution in the fullest measure.
Desuden bringer De ikke blot Deres evner som advokat og dommer med Dem til Domstolen, men også stor erfaring fra det politiske liv og fra ministerierne.
Moreover, you bring to the Court not only your talents as an advocate and judgebut also a wide experience in the political and ministerial world.
På en vis måde var dette uundgåeligt på grund af traditionen i Deres familie.
In a certain sense, that was inevitable because of the tradition of your familv.
Både Deres far og Deres onkel har været medlemmer af det irske parlament, og begge har beklædt ministerposter, den ene som sundhedsminister og den anden -indtil han brutalt blev berøvet livet - som justitsminister.
Both your father and your uncle were members of the Irish Parliament and bothheld ministerial office, one as Minister for Health and the other, until his life wasbrutally ended, as Minister for Justice.
Senere har de udmærket Dem ved den politiske rolle. De har spillet i Deres land. både som aktiv parlamentariker og fra 1954 til 1957 som sundhedsminister.
On the international level, you represented Ireland in the Consultative
På internationalt plan har De været det irske parlaments repræsentant i Europarådets rådgivende forsamling i 1950 og igen i 1972.
Assembly of the Council of Europe in 1950 and again in 1972.
Prøvestenen på den centrale position, som De har haft i det offentlige liv i Irland. er imidlertid, at De to gange - i 1966 og igen i 1973 - har været opstillet som kandidat til præsidentposten i Deres land, og hvis jeg er rigtigt underrettet, var der i det mindste ved én lejlighed kun meget få stemmer, der afskar Dem fra at blive valgt til dette høje embede.
The touchstone of the central position which you occupied in Irish public life ishowever your candidacyon two occasions ,, rn 1966 and again in 1973, for the officeof President of your country and, unlessI am misinformed, you failed to be electedon one occasion at least only by the narrowest of margins.
Domstolen skal imidlertid ikke beklage de irske vælgeres mangel på fremsyn.
You were denied the right to reside in the presidential mansion but thebeneficiary of this was the Four Courts in Dublin and is now this Court.
Selv
You were
De blev udnævnt til dommer i High Court i december 1973 og til Chief Justice det følgende år.
appointed a Judge of the High Court in December 1973 and Chief Justice thefollowingyear.
Vi er nu beærede over Deres tilstedeværelse iblandt os.
We are now honoured by your presence among us.
Selv om De må udskifte den velklingende titel Chief Justice med den mere beskedne »dommer«, håber vi, at de år, som De vil tilbringe hos os, vil blive lykkelige og tilfredsstillende - og De vil ikke komme til at mangle arbejde.
Even though you must nowexchange the resonant title of Chief Justice for the more modest one of 'Judge',we hope that your years among us will be happy and satisfying;in any event, thereis no shortase of work.
Man har fortalt mig, at Deres væsentligste fritidsinteresser er lystfiskeri og golf. I Storhertugdømmet vil De finde rige muligheder for at fortsætte med disse aktiviteter.
I have been told that your principle hobbies in your private life are fishing and golf.You will find ample opportunity in the Grand Duchy to pursue those two activities.
Jeg ønsker Dem og fru O'Higgins hjertelig velkommen og vil nu bede Dem om at afgive den højtidelige forsikring i henhold til traktaterne.
I now extend the most cordial welcome to you and Mrs O'Higgins and may I nowask you to make the solemn declaration required by the Treaties?
Født i Cork, Irland, den 23. juli 1916.
Born in Cork, Ireland on23 July 1916.
Ældste søn af Dr. Thomas Francis O'Higgins og Agnes McCarthy.
Eldest son of Thomas Francis O'Higgins and Agnes McCarthy.
Indgik ægteskab i april 1948, fem sønner og to døtre.
Married April 1948,with five sons and two daughters.
Han blev udnævnt til barrister i efteråret 1938 og blev Senior Counsel i foråret 1954.
He was called to the Bar in Michaelmas Term. 1938 and the Inner Bar in Hilary Term, 1954.
I årene 1950-1972 var han en af det irske parlaments repræsentanter i Europarådets rådgivende Forsamling.
During theyears 1950 to 1972he was the Irish Parliament Representative to the consultative assembly of the Council of Europe.
Fra 1954-1957 var han sundhedsminister, og han var præsidentkandidat i 1966 og 1973.
From 1954 to 1957 he was appointed Minister for Health and he was elected Presidential Candidate 1966 and 1973.
I december 1973 blev han udnævnt til dommer ved High Court, og endelig blev han i oktober 1974 udnævnt til Chief Justice of Ireland.
In December 1973 he was appointed Judge of the High Court and finally in October1974 he was appointed Chief Justice.
Tale holdt af præsident Mackenzie Stuart i anledning af kommissionsmedlemmernes edsaflæggelse
Address by President Lord Mackenzie Stuart on the occasion of thesolemn undertaking given by the Members of the Commission
Det er både en glæde og et privilegium for mig at byde Dem velkommen på Domstolen i dag for at modtage Deres højtidelige forsikring som foreskrevet i traktaterne.
It is both a pleasure and a privilege for me to welcome you to the Court today andto receive from you the solemn undertaking laid down in the Treaties.
Jeg ser det som et udtryk for den visdom, traktaternes ophavsmænd var inspireret af, at de bestemte, at der skulle aflægges en offentlig ed under så højtidelige former, og dette ikke blot af medlemmerne af Deres institution, hr. formand, men også af Domstolens og Revisionsrettens medlemmer.
The authors of the Treaties showed much wisdom in providing for such a solemnand public oath, not only for the Members of your Institution, Mr President, butalso for those of the Court of Justice and the Court of Auditors.
Selv om ingen, der kender vore institutioner, nærer tvivl om værdien af, at deres medlemmer er uafhængige, tjener denne højtidelige ceremoni, hvorved denne uafhængighed fremhæves, samtidig til at bekræfte fællesskabsinstitutionernes uafhængighed som sådan og understreger tillige, at traktaterne har tildelt dem særlige opgaver.
No one who is familiar with our institutions can doubt the independence of their Members. However, by drawing attention to that independence,the solemn natureof this ceremony reaffirms at the same time the independence of the Communityinstitutions themselves and reminds us that the Treaties assigned to each of themspecific tasks.
Jeg er ikke i tvivl om, at de fremragende personligheder, som beærer os med at være til stede i dag i dette højtidelige retsmøde, netop derved indgiver Dem og Deres kolleger mod, hr. formand.
I am certain that the presence of the distinguished personalities whom we arehonoured to welcome here today at this formal sitting represents an encouragementto you and your colleagues, Mr President.
Et sådant mod vil De visseligt have behov for for at kunne løse Deres vanskelige opgave.
You will certainly need that encouragement in accomplishing your difficult task.
Lad mig imidlertid forsikre Dem om, at det ikke er min hensigt at optræde som Cassandra. Lad mig derimod anslå den mere optimistiske tone, som er berettiget, når man betragter Fællesskabets konkrete resultater igennem 30 år.
Itis by no means my intention to be a Cassandra.On the contrary, I believe that amore optimistic view is justified in the light of the concrete achievementsof the Community over the last 30 years.
Samtidig med at overbringe Dem Domstolens bedste ønsker for udførelsen af Deres hverv vil jeg gerne udtrykke som min overbevisning, at De. hr. formand, og Deres kolleger har alle de egenskaber, der er nødvendige for at kunne mestre de vanskeligheder. De vil møde.
In extending the best wishes of the Court to youin carrying out your duties, I should also like to say, Mr President, that I amconvinced that you and your colleagues have all the necessary qualities to contendwith the difficulties that lie ahead of you.
Når Domstolen tilønsker Dem mod på opgaven, sker det ingenlunde uden et gran af egeninteresse.
Those wishes and that encouragement are given not entirely without self-interest.On the success of your institution depends the success of the Court inaccomplishing its own task which is to ensure that in the interpretation and theapplication of the Treaties the law is observed.
De resultater, Deres institution opnår, er bestemmende for, hvad Domstolen kan udrette under løsningen af sin egen opgave, som er at værne om lov og ret ved fortolkningen og anvendelsen af traktaterne.
The Commission contributes to that task in manv ways, all of which are extremelyimportant.
I sin egenskab af traktaternes vogter påser den for det første, at fælesskabsretten overholdes såvel af Fællesskabet som af medlemsstaterne.
In the first place, as the guardian of the Treaties it ensuresthat Community law isrespected by the Community and by Member States.
Overtrædes denne retsorden, er det Kommissionens opgave at gribe ind over for retsbruddet og i givet fald indbringe spørgsmålet for Domstolen.
When it considers that Community law is not being respected,the Commission must initiate the procedure for failure to fulfill obligations under the Treaty and, if necessary,bring the matterbefore the Court.
Kommissionen har endvidere ret til - og det er en ret, den systematisk benytter sig af - at afgive indlæg til Domstolen vedrørende præjudicielle spørgsmål, som forelægges af Domstolene i medlemsstaterne.
The Commission also has the right to submit observationsto the Court in relationto questions referred by the courts of the Member States to this Court for apreliminary ruling; the Commission makes full use of that right.
Det bidrag, som Kommissionen herved yder til retsplejen, får sin særlige dimension, når man erkender den afgørende rolle, som de præjudicielle sager har spillet og fortsat spiller for udviklingen af fællesskabsretten.
The extent of the Commission'sinvolvement in the administration of justice in this area correspondsto the importance of the fundamental role which the preliminary ruling has playedand continues to play in the development of Community law.
De mundtlige og skriftlige indlæg fra Kommissionens juridiske tjeneste har altid været et vigtigt hjælpemiddel for Domstolen og har ofte gjort det muligt at kaste lys over sager, der indeholdt nok så dunkle punkter.
The writtenobservations and oral argument submitted by the Legal Service of the Commissionhave always been of considerable assistance to the Court and have often served tocast light on cases of great complexity.
Kommissionen optræder også ved Domstolen i en anden egenskab, nemlig som sagsøgt.
The Commission also comes before the Court in another capacity, that ofdefendant.
Kommissionen råder over væsentlige udøvende beføjelser inden for konkurrencereten, herunder bekæmpelsen af dumping, såvel som inden for stålsektoren samt vedrørende forvaltningen af den fælles landbrugspolitik, og de beslutninger, den skal træffe i denne forbindelse, kan gøres til genstand for et sagsanlæg ved Domstolen.
The Commission holds important executive powers in the fields ofcompetition, anti-dumfing measures, steel and the management of the commonagricultural policy. The decisions which it has to take in those fields may be thesubject of an action before the Court.
Jeg har ladet mig fortælle, at Domstolens afgørelser i sådanne sager studeres på det nøjeste i Kommissionen, og at betydningen af denne eller hin nuance i formuleringen gøres til genstand for langvarig drøftelse. Dette er yderst smigrende for dem, der affatter dommene, men det er tillige et vidnesbyrd om, med hvilken alvor Kommissionen forstår sin forpligtelse til selv at overholde og anvende retten.
I have been told that the Court's judgmentsin such cases are subjected to a very thorough analysis at the Commission and thatthe significance of different forms of wording is discussed at length.
Lad mig endelig nævne et sidste punkt: dersom Domstolen skal kunne løse sin retsanvendende opgave, forudsætter dette, at der findes bestemmelser, som Domstolen kan anvende.
Finally I should like to stressone last aspect. The Court's duty to apply the lawpresupposes the existence of rules which the Court can apply.
Findes de ikke, kan Domstolen ikke skabe dem.
If such rules do notexist, the Court cannot invent them.
Det er muligt - og nødvendigt - at analogisere på grundlag af de bestemmelser, som findes; det er muligt at tage de mest sindrige fortolkningsmetoder til hjælp, men selv sådanne metoder har deres grænser.
It is possible - and indeed it is necessary - toextrapolate from existing texts. It is possible to resort to the most ingeniousmethods of interpretation but even those methods have their limits.
Det, der oftest er brug for. er en regulær, behørigt vedtaget fællesskabsretsakt.
In most caseswhat is needed is a Community measure that is appropriate to the circumstancesand satisfies the requirements as to form.
Findes der ikke en såden retsakt, er der, paradoksalt nok, ofte en fristelse til at søge at udfylde dette tomrun ved hjælp af en domstolsafgørelse.
Where there is no such measure, paradoxically, there is sometimes a temptation toseek to obtain a decision from the Court to fill that void.
Jeg må imidlertid understrege, at Domstolen ikke er lovgiver, og Domstolens forventninger om, at der vedtages bestemmelser svarende til de faktiske forhold, der er præget af en stadig hastigere udvikling, må derfor rettes til Dem, mine herrer, som har retten til at fremsætte forslag til fællesskabslovgivning.
However let me repeat that the Court is not a legislative body. It relies on you, the Members of the Commission, who are empowered to initiate Community lbgislation, to see that thenecessary provisions are adopted to deal with the ever changing circumstances.
Jeg tvivler ikke på, at De vil være i stand til at tage denne udfordring op, og at De samtidig med at udføre Deres opgave vil give et væsentligt bidrag til, at Domstolen kan løse sin opgave.
I have every confidence that you will be able to meet that challenge and that bysuccessfully fulfilling your task you will greatly assistthe Court in theperformanceof its own duty.
Hr. formand, ærede kommissionsmedlemmer, jeg ønsker Dem den størst mulige succes.
Mr President, Members of the Commission, I wish you all every success.
HØJTIDELIGT RETSMØDE den 5. februar 1985
FORMALSITTINGof 5 February 1985
Mindetale for Karl Roemer tidligere medlem af Domstolen holdt af præsident Mackenzie Stuart
Address in commemoration of Karl Roemer,a former Member of the Court,delivered by Lord Mackenzie Stuart, President of the Court
Vi er her i dag forsamlet for at mindes Karl Roemer, forhenværende generaladvokat ved Domstolen.
We are assembledtoday to pay tribute to Karl Roemer, a former AdvocateGeneral of the Court of Justice.
Der vil ikke være megen mening i at redegøre for hans fremragende karriere over for de personer, der har kendt ham. så jeg skal nøjes med at fremhæve enkelte og særligt markante træk heri.
To those who knewhim, it is hardly necessary to recounthis distinguished career,but it would be fitting to recall some of its high points.
Hans studier og faglige virksomhed kom i en vis forstand til at virke som et varsel om hans senere virksomhed her i Luxembourg, hvor økonomi og jura er uløseligt forbundne. Karl Roemer arbejdede efter samfundsvidenskabelige studier ved Köln's Universitet i en privat bank i Tyskland og i udlandet, og fortsatte derefter sine juridiske og økonomiske studier, før han blev referander og senere retsassessor og dommer i Köln.
In a way,his studies and professional career presaged his subsequentwork here in Luxembourg, where law cannot be divorced from economics.After studyingpolitical science at the University of Cologne, he worked for ä private bank in Germany and abroad, and then resumed his studies of law and economics beforebecoming a Referendar and later an Assessor and a judge in Cologne.
Fra 1932 til 1946 var Karl Roemer fuldmægtig i et koncessioneret pengeinstitut i Berlin, hvor han var leder af udlandsafdelingen. Samtidig blev Karl Roemer advokat i Berlin.
From 1932to1946 he was the director of a public banking institution in Berlin where he was headof the external relations department.
Efter at bankerne var blevet lukket i Berlin, slog Karl Roemer sig ned som advokat i Saarbrücken, men han varetog stadig betydningsfulde økonomiske opgaver som medlem af den kommission, der forberedte pengereformen, og som juridisk rådgiver for Forbundsrepublikken i folkeretlige spørgsmål.
After the closureof the banks in Berlin he began practising as an Advocate atthe Law Courts in Saarbrücken, though he continued to hold importantpositions inthe field of economics, being a member of the commission responsible for monetaryreform and acting as legal adviser to the Federal Government on questions ofinternational law.
Røde Kors gjorde en stor indsats for at mildne de tyske borgeres lidelser i denne tid.
The Red Crossdid much to alleviate thesuffering of German citizens during that time.
Den første af de mange ordner, Karl Roemer skulle modtage, vat tysk Røde Kors' æreskors af 1. klasse.
The first of the many decorationswhich Karl Roemer was to receive was the Medal of Honour. First Class,of the
Karl Roemer skulle senere modtage Forbundsrepublikken Tysklands store for tjenstkors med stjerne og skulderbånd, storhertugdømmet Luxembourg's store fortjenstkors, titel af kommandør af Æreslegionen og af storofficer af Den
Karl Roemer was later to receive the Grand Crossof Merit, with Star and Sash, ofthe Order of Merit of the Federal Republic of Germany, the Grand Crossof the
Karl Roemer blev endvidere hædret med titlen doctor juris honoris causa ved universitetet i München.
He was also made a Doctor Juris Honoris Causa by the University of Munich.
Men ud over alle disse ordner, der viser, hvilken agtelse Karl Roemer nød ikke blot i sit hjemland, men også i udlandet, må nævnes Karl Roemer's monumentale bidrag til Domstolens praksis.
But besidesall those decorations, which reflect the esteem in which Karl Roemerwas held, not only in his native country but also beyond its frontiers, we mustmention his monumental constribution to the case-law of the Court.
Da Karl Roemer tog sin afsked, nævnte Domstolens præsident Lecourt, at Karl Roemer havde fremsat ikke mindre end 288 forslag til afgørelse ved Domstolen.
When Karl Roemer retired, President Lecourt pointed out that he had delivered no less than288 Opinions before the Court.
Disse forslag til afgørelse er alle trykt i Samling af Domstolens Afgørelser. De udkom først på tysk og på de tre andre sprog, der dengang var Fællesskabernes officielle sprog.
All those Opinions appear in Reports of Casesbefore the Court They were first published in the original language and in the threeother official languages used at that time.
Dengang Karl Roemer forlod Domstolen var de ved at blive oversat til to andre sprog.
When Karl Roemer left the Court, his Opinions were being translated into two further languages.
De vil senere udkomme på græsk, og formentlig også på spansk og portugisisk. Der er ikke ret mange forfattere, som kan glæde sig over 288 værker på syv sprog, der er tilgængelige for offentligheden eller i trykken.
At some time in thefuture they will be published in Greek and probably in Spanish and Portuguese.There are few authors who can pride themselves on having 288 works published, orabout to be published, in seven languages.
Jeg skal ikke gentage de rosende ord, præsident Lecourt udtalte for elleve år siden, men i et fortrinligt afsnit i den tale, han dengang holdt, sammendrog han på fortræffelig måde den enestående rolle, Karl Roemer havde spillet ved Domstolen:
I do not wish to repeat the tribute paid to Mr Roemer by President Lecourt 11 yearsago, but in one eloquent passagehe summarized admirably the unique part playedbv Mr Roemer at the Court.
»Det var en spændende opgave, der dengang ventede Dem!
'How inspiring was the work that lay ahead of you in those days!
Alt skulle bygges op fra grunden!
Everythingremained to be done!
Kunne man forestille sig en mere misundelsesværdig eller mere eftertragtet opgave end den, der skulle bestå i på grundlag af en række koncise tekster at skabe et embede, at indgive det liv og skabe tillid og respekt omkring det, kort sagt end den opgave at gøre sig gældende ved sin kompetence, sit klarsyn og undertiden sit mod?
On the basis of a few tersetexts to give substance to anoffice, to breathe life into it, to inspire confidence and respect,in a word, tocommand recognition through competence,lucidity and, at times, courage -was there ever a more enviable or envied task?
Hvor mange mennesker er det givet i deres liv at skulle påtage sig en sådan fornyelse. At være netop et af de mennesker, der skal efterlade sig et retfærdighedens og fredens værk er et privilegium, der kun er få beskåret.
How many men, in theirlifetime, are entrusted with such innovatory assignments?How many havenumbered among the privileged few who seem to have been specially chosento bequeath a foundation of justice and peace?
Man må bestemt sige, at den første generation af jurister ved denne domstol netop i så henseende har været usædvanlig heldige.«
But is it not obvious thatprecisely this was the exceptional good fortune of the first generation oflawyers who formed the Court.'
De følgende års historie har vist, i hvilken udstrækning og med hvilket held Karl Roemer var i stand til at løse den usædvanlige opgave, han havde fået tildelt.
The following years revealed how well Karl Roemer had accomplishedthe specialtask assienedto him.
Vi har modtaget mange ord fra Karl Roemer's kolleger og blandt andet fra hr. Lagrange, der fremhæver, at »Karl Roemer's store fortjeneste (han deltog ikke, som jeg selv, i traktatforberedelserne) var, at han straks tilegnede sig traktaternes regler og grundprincipper og en fortolkningsmetode, som alle kunne anerkende«.
We have received many tributes from Karl Roemer's former colleaguespointing pointing
Også dommer Donner, der var Domstolens præsident i de vanskelige $r efter oprettelsen af Det europæiske økonomiske Fællesskab, har udtalt sig lige så rosende om Karl Roemer.
Roemer (who, unlike myself , had not participated in the drafting of the Treaty) wasthat he immediately assimilated its rules and principles and applied a method of interpretation acceptable to everyone'.
Karl Roemer har i sit værk i samarbejde med sin distingverede kollega hr. Lagrange fra begyndelsen af godtgjort den meget store betydning, generaladvokaten har i forberedelsen af Domstolens afgørelser.
Judge Donner, who was President of the Court during the critical years whichfollowed the establishment of the European Community, has also paid great tributetohim.