natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det første spørgsmål
By its first question, the national court seeks to ascertain whether the activity in the Netherlands
spørgsmålet om, hvilken lovgivning der skal anvendes, afgøres efter bestemmelserne i afsnit II.
rules of conflict of laws which it establishes requires the terms in question of Title II to be interpreted in the light of the definitions in Article 1(a) of the regulation.
lønnet beskæftigelse, og personer, der udøver en selvstændig beskæftigelse.
Article 51 of the Treaty, which the regulation implements, provides for the coordination, not the harmonization, of the legislation of the Member States.
Indholdet af de to sidstnævnte begreber er således ikke fastlagt i forordningen.
Substantive and procedural differences between the social security systems of individual Member States, and hence in the rights of persons working there, are unaffected by that provision.
Det fremgår af indholdet af den nævnte bestemmelse, at afsnit II navnlig angår arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende som omhandlet i forordningens artikel 2, stk. 1, således som disse begreber er fastlagt i forordningens artikel 1, litra a).
Accordingly, just as the description 'employed person 'or 'selfemployed person' for the purposes of Articles 1(a) and 2(1) of the regulation depends on the national social security scheme under which the person is insured, 'a person who is employed' (or 'engaged in paid employment') and 'a person who is selfemployed' for the purposes of Title II of the regulation should be understood to refer to activities deemed such by the legislation applicable in the field of social security in the Member State in whose territory those activities are pursued.
Det fremgår af fast retspraksis, at det ved fortolkning af en fællesskabsregel er nødvendigt ikke blot at tage hensyn til ordlyden, men i givet fald ligeledes til den sammenhæng, hvori den indgår, og de mål, der forfølges med den ordning, som den udgør en del af.
By the second question the Hoge Raad seeks to ascertain whether, if Article 14c(l)(b) is applicable, Community law precludes the legislation of one of the two Member States from insuring the person in question against only some of the risks covered by its social security scheme.
Selv om bestemmelserne i forordningens afsnit II efter ordlyden henviser tü personer, som har lønnet beskæftigelse efter selvstændig beskæftigelse, og ikke til arbejdstagere eller selvstændige erhvervsdrivende, kræver under disse omstændigheder en logisk og sammenhængende fortolkning af forordningens personelle anvendelsesområde og af den heri indførte lovkonfliktordning, at de pågældende begreber i forordningens afsnit II fortolkes på baggrund af definitionerne i dens artikel 1, litra a).
Articles 1(a) and 2(1) together provide that the regulation is applicable to employed or selfemployed persons who are or have been subject to the legislation of one or more Member States, and employed or selfemployed persons must be understood as meaning persons who are insured as one or the other under a social security scheme. The terms 'employed person' and 'selfemployed person' in the regulation refer to the definitions given them by Member States' social security legislation, regardless of the nature of the activity for the purposes of employment law.
Bestemmelsen er ikke til hinder for, at de sociale sikringsordninger i de forskellige medlemsstater indeholder forskellige materielle og formelle regler, således at arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende har forskellige rettigheder, alt efter hvor de udøver virksomhed.
It is settled law that it is for the legislation of each Member State to lay down the conditions creating the right or the obligation to become affiliated to a social security scheme or to a particular branch of such a scheme, provided that there is no discrimination in that regard between nationals of the host State and nationals of the other Member States.
Det må følgelig fastslås, at ligesom spørgsmålet om, hvorvidt en person skal anses for arbejdstager eller selvstændig erhvervsdrivende i henhold til forordningens artikel 1, litra a) og artikel 2, stk. 1, afhænger af den nationale sikringsordning, som den pågældende er tilsluttet, skal der ved lønnet beskæftigelse og selvstændig beskæftigelse som omhandlet i forordningens afsnit II forstås virksomhed, der kvalificeres som sådan ved anvendelsen af den lovgivning om social sikring i den medlemsstat, på hvis område beskæftigelsen udøves.
Article 13(1) of the regulation, which concerns the determination of the legislation applicable, provides that, subject to Article 14c, 'persons to whom (the) regulation applies' are to be subject to the legislation of a single Member State only, such legislation being determined in accordance with the provisions of Title II.
Det andet spørgsmål
Question 3
Den forelæggende rets andet spørgsmål er, om fællesskabsretten, såfremt forordningens artikel 14c, stk. 1, litra b), finder anvendelse, er til hinder for, at lovgivningen i en af de to medlemsstater kun sikrer den pågældende person mod en del af de risici, der er omfattet af dens sociale sikringsordning.
The wording ofthat provision indicates that Title II concerns, in particular, the employed and selfemployed persons to whom Article 2(1) of the regulation refers, as defined in Article 1(a) thereof.
Ved fastlæggelsen af den personkreds, der kan støtte ret på de ved forordningen fastsatte bestemmelser om samordning af de nationale sociale sikringsordninger, henviser forordningen i overensstemmelse hermed til de kategorier af personer, der er tilsluttet disse ordninger. I henhold til forordningens artikel 1, litra a), sammenholdt med artikel 2, stk. 1, finder forordningen anvendelse på arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, som er eller har været omfattet af lovgivningen i en eller flere medlemsstater, hvorved der ved arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende skal forstås personer, der i den ene eller den anden af disse egenskaber er forsikret i henhold til en social sikringsordning.
By its third question the Hoge Raad seeks to ascertain whether, in the event that Article 14c(l)(b) of the regulation applies, Community law precludes one of the two Member States from determining the amount of the contributions to be paid by an insured person who works in that State for only part of the working week, without taking account of the contributions which he may pay in another Member State in respect of work performed during the rest of the week.
Efter fast retspraksis tilkommer det hver medlemsstat i lovgivningen at fastsætte vilkårene for retten eller forpligtelsen til at blive tilsluttet en social sikringsordning eller en bestemt gren af en sådan sikringsordning, forudsat der herved ikke diskrimineres mellem statens egne borgere og andre medlemsstaters borgere.
In those circumstances, although the provisions of Title II refer expressly to 'persons who are employed' (or 'engaged in paid employment') ('personnes qui exercent une activité salariée') or who are 'selfemployed' ('personnes qui exercent une activité non-salariée') rather than to 'employed' or 'selfemployed persons' ('travailleurs salariés'/'non-salariés'), a logical and consistent interpretation of the scope ratione personae of the regulation and of the system of
Det bemærkes, at forordningens artikel 13, stk. 1, der angår bestemmelse af, hvilken lovgivning der skal anvendes, fastsætter, at med forbehold af artikel 14c, er »de personer, der er omfattet af denne forordning«, alene undergivet lovgivningen i én medlemsstat, hvorved
According to Article 14c(l)(b) of the regulation, in the cases referred to in Annex VII a person who is employed in one Member State and self-
Det tredje spørgsmål beskæftigelse på en anden medlemsstats område, omfattet af lovgivningen i hver af disse stater. Disse personer er følgelig forpligtet til at betale de bidrag, som i givet fald pålægges dem i begge disse lovgivninger.
employed in another State is subject simultaneously to the legislation of each of those States.
Den forelæggende rets tredje spørgsmål er, om fællesskabsretten, når forordningens artikel 14c, stk. 1, litra b), finder anvendelse, er til hinder for, at en af de to medlemsstater fastsætter størrelsen af de bidrag, der skal betales af en forsikret, som kun har beskæftigelse på dens område på bestemte hverdage i ugens løb, uden hensyntagen til bidrag, som denne forsikrede eventuelt betaler i den anden medlemsstat i kraft af den beskæftigelse, han udøver de øvrige dage.
That being the case, no provision of the regulation requires a Member State to take into account, in order to calculate the contributions which it levies on the part of the income obtained by an insured person on its territory, the fact that that person works in that State for only part of the working week.
I betragtning heraf indeholder forordningen ingen bestemmelse, der forpligter en medlemsstat til ved beregningen af de bidrag, den opkræver af den del af indtægterne, der er indtjent af forsikrede på dens område, at tage hensyn til, at denne person kun udøver beskæftigelse på dette område visse hverdage i ugen.
Each of the Member States concerned can levy contributions only on the part of the income obtained in its territory.
»1) Med henblik på anvendelsen af artikel 14a og 14c i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EØF) nr. 2001/83 af Ζ juni 1983, skal der ved begreberne henholdsvis 'lønnet beskæftigelse' og 'selvstændig beskæftigelse' forstås virksomhed, der kvalificeres som sådan ved anvendelsen af lovgivningen om social sikring i den medlemsstat, på hvis område beskæftigelsen udøves.
For the purposes of Articles 14a and 14c of Regulation (EEC) No 1408171 of the Council of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to selfemployed persons and to members of their families moving within the Community, as amended and updated by Council Regulation (EEC) No 2001/83 of 2 June 1983, 'employed' and "self-employed" should be understood to refer to activities which are regarded as such for the purposes of the social security législation of the Member State in whose territory those activities are pursued
Såfremt nævnte forordnings artikel 14c, stk. 1, litra b), finder anvendelse, er fællesskabsretten ikke til hinder for, at lovgivningen i én af de to medlemsstater kun forsikrer den pågældende person mod en del af de risici, der dækkes af dens sociale sikringsordning, når der ikke herved sker nogen forskelsbehandling mellem statsborgere i denne stat og statsborgere i andre medlemsstater.
Where Article 14c(l)(b) of the regulation is applicable, Community law does not preclude the legislation of one of the two Member States from insuring the person in question against only some of the risks covered by its social security scheme, provided that there is no discrimination in that regard between nationals of that State and nationals of the other Member States.
Når nævnte forordnings artikel 14c, stk 1, litra b), finder anvendelse, er fællesskabsretten ikke til hinder for, at én af de to medlemsstater fastsætter størrelsen af de bidrag, der skal betales af en forsikret, som kun udøver beskæftigelse på dens område visse hverdage i ugen, uden at tage hensyn til bidrag, som denne forsikrede eventuelt betaler i den anden medlemsstat i kraft af beskæftigelse, som han udøver dér de øvrige dage.*
Where Article 14c(l) (b) of the regulation applies, Community law does not preclude one of the two Member States from determining the amount of contributions to be paid by an insured person who works in that State for only part of the working week, without taking into account contributions which that person may pay in another Member State in respect of work performed there during the rest of the week.'
Generaladvokat D. Ruiz-Jarabo Colomer fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Femte Afdeling) den 12. september 1996.
Advocate General P. Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 12 September 1996.
»1) Begrebet 'lønnet beskæftigelse', der anvendes i afsnit II i Rådets forordning nr. 1408/71 af 14. juni 1991 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende
The expression "employed" in Title II of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to selfemployed persons and to members of their families moving within the Community, in the consolidated version of Council Regulation (EEC) No 2001/83 of 2 June 1983, refers to activity which is treated as such, for the purpose of its social security system, by the legislation of the Member State in whose territory such activity is pursued.
og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EØF) nr. 2001/83 af 2. juni 1983, omfatter den virksomhed, som ifølge lovgivningen i den medlemsstat, på hvis område den udøves, betragtes som sådan med henblik på anvendelsen af medlemsstatens sociale sikringsordning.
provided for by the national insurance scheme, and not in relation to the other contingencies covered by that scheme, i.e. those provided for by the compulsory insurance scheme for employees.
Når den nederlandske lovgivning finder anvendelse i henhold til artikel 4c i forordning nr. 1408/71, er fællesskabsretten ikke til hinder for, at en person, der befinder sig i de Jaeck's situation, alene er forsikret mod en del af de risici, der er omfattet af den sociale sikringsordning i Nederlandene, nemlig de risici, der omfattes af den almindelige nederlandske forsikringsordning, og at han ikke er forsikret mod andre risici, der dækkes af denne ordning, nemlig de risici, der dækkes af arbejdstagerforsikringerne.
For the purposes of applying Article 14c(l)(b) of Regulation No 1408/71, Community law does not require the Member States to take account, in calculating the contributions payable by the person concerned in the State where he is employed, of the fact that he is also obliged to pay contributions in respect of self-employment in another Member State, but Community law prevents the first State from charging contributions in respect of his income earned in the second, and vice versa.'
»1) Artikel 14c, stk. 1, litra b), og bilag VII til forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, er ugyldig i det omfang, det fastslås, at en person, der samtidig udøver lønnet beskæftigelse på én medlemsstats område og selvstændig virksomhed på en anden medlemsstats område er undergivet lovgivningen i hver af disse medlemsstater.
Article 14c(l)(b) and Annex VII of Council Regulation (EEC) No 1408/71 on the application of social security schemes to employed persons, to selfemployed persons and to members of their families moving within the Community, must be declared invalid in so far as they provide that a person who is simultaneously employed in the territory of one Member State and selfemployed in that of another is to be subject to the legislation of both States.
Denne ugyldighed kan ikke påberåbes over for tilknytningen og de bidrag, der er betalt på grund af anvendelsen af den bestemmelse, der erklæres ugyldig, for perioder forud for afsigelsen af den dom, dererklærer bestemmelsen ugyldig, medmindre arbejdstagerne eller deres retssuccessorer inden denne dato har anlagt sag eller indgivet en klage i henhold til den anvendelige nationale lovgivning.«
Such invalidity cannot be relied upon in order to call into question affiliation to social security schemes and contributions payable pursuant to the provision which has been declared invalid, in respect of periods prior to the delivery of the judgment declaring it invalid, save in the case of workers or persons claiming under them who, before that date, brought legal proceedings or made an equivalent claim under the national law applicable.'
Forenede sager C-4/95 og C-5/95 Fritz Stöber (C-4/95) og José Manuel Piosa Pereira (C-5/95) / Bundesanstalt für Arbeit Fri bevægelighed for personer
Joined Cases C-4/95 and C-5/95 Fritz Stöber (C-4/95) and José Manuel Piosa Pereira (C-5/95) ν Bundesanstalt für Arbeit Freedom of movement for persons
Det må fastslås, at personer, der befinder sig i samme situation som sagsøgerne i hovedsagen, falder ind under definitionen af »selvstændig erhvervsdrivende«, bl.a. som omhandlet i artikel 1, litra a), nr. iv), i forordning nr. 1408/71, for så vidt som de inden for rammerne af en social sikringsordning oprettet for arbejdstagere eller selvstændige erhvervsdrivende er frivilligt forsikret mod sygdom eller alderdom — som er sikringsgrene, på hvilke forordning nr. 1408/71 finder anvendelse — og for så vidt som de også udøver selvstændig virksomhed.
The questions arose in two sets of proceedings between Mr Stöber and Mr Piosa Pereira, on the one hand, and Bundesanstalt für Arbeit, on the other, in relation to the latter's refusal to take their children who are non-resident in Germany into account for the purposes of determining the amount of dependent children's allowances under German law.
Det fremgår imidlertid af selve ordlyden af bilag I, afsnit I, afdeling C, litra b), som der henvises til i artikel 1, litra a), nr. ii), i forordning nr. 1408/71, at kun selvstændige erhvervsdrivende, der er tvungent forsikret inden for rammerne af en af de dér nævnte ordninger, har krav på familieydelser i Tyskland i medfør af afsnit III, kapitel 7, i forordning nr. 1408/71.
By two orders of 25 November 1994, received at the Court on 12 January 1995, the Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen (North Rhine-Westphalia Higher Social Court) referred to the Court for a preliminary ruling questions on the interpretation of Article 1(a) of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971, as amended and updated by Council Regulation (EEC) No 2001/83 of 2 June 1983, as amended by Council Regulation (EEC) No 3427/89 of 30 October 1989 ('Regulation No 1408/71*).
Med disse spørgsmål ønsker den forelæggende ret i det væsentlige oplyst, om artikel 73 i forordning nr. 1408/71 med hensyn til udbetaling af børnetilskud i henhold til tysk lovgivning skal fortolkes således, at bestemmelsen kun omfatter selvstændige erhvervsdrivende, som opfylder betingelserne i artikel 1, litra a), nr. ii), jf. afsnit I, afdeling C, litra b), i bilag I til forordningen.
the payment of family benefits under the German legislation, Article 73 of Regulation No 1408/71 must be interpreted as covering only selfemployed persons complying with the definition resulting from Article l(a)(ii) in conjunction with Annex I, point I, C, (b) of that regulation.
Hvis en selvstændig erhvervsdrivende, der befinder sig i en situation som den, der foreligger for den nationale ret, kunne påberåbe sig en af de andre definitioner af udtrykket »selvstændig erhvervsdrivende« i artikel 1, litra a), med henblik på at opnå sociale ydelser i Tyskland, ville bestemmelsen i bilaget miste sin effektive virkning.
If a worker in a situation of the kind before the national court were allowed to rely on one of the other definitions of 'selfemployed person' set out in Article 1(a) in order to qualify for German social security benefits, that would be tantamount to depriving the provision in the annex of all effectiveness.
I henhold til artikel 73 i forordning nr. 1408/71, som ændret ved forordning nr. 3427/89 med virkning fra den 15. januar 1986, har en »selvstændig erhvervsdrivende«, der er omfattet af en medlemsstats lovgivning, for de af sine familiemedlemmer, der er bosiddende på en anden medlemsstats område, ret til familieydelser efter lovgivningen i førstnævnte stat, som om de pågældende var bosiddende på dennes område.
According to Article 73 of Regulation No 1408/71, as amended by Regulation No 3427/89 with effect from 15 January 1986, a 'selfemployed person' subject to the legislation of a Member State is entitled, in respect of members of his family who are residing in another Member State, to the family benefits provided for by the legislation of the former State, as if they were residing in that State.
I henhold til den nævnte bestemmelse i bilag I er en persons egenskab af selvstændig erhvervsdrivende bl.a. betinget af, at den pågældende er omfattet af en alderdomsforsikringsordning.
Under the aforementioned provision of Annex I, whether a person has the capacity of a selfemployed person depends, inter alia, on whether he is affiliated to an old-age insurance scheme.
Selvstændige erhvervsdrivende kan efter tysk ret tilslutte sig en sådan ordning inden for en vis frist, efter at de er begyndt at drive selvstændig erhvervsvirksomhed.
In the case of selfemployed persons, it is permissible under German law for them to join such a scheme within a specified period of their commencing self-employment.
Det personelle anvendelsesområde for forordning nr. 1408/71 er fastlagt i forordningens artikel 2.
The persons covered by Regulation No 1408/71 are defined by Article 2.
I henhold til artikel 2, stk. 1, finder forordning nr. 1408/71 bl.a. anvendelse på »arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, som er eller har været omfattet af lovgivningen i en eller flere medlemsstater«.
According to Article 2(1), Regulation No 1408/71 applies, inter alia, to 'employed or selfemployed persons who are or have been subject to the legislation of one or more Member States'.
Det bemærkes, at der ikke er noget til hinder for, at medlemsstaterne bestemmer, at familieydelserne kun skal udbetales til personer, der indgår i et solidarisk fællesskab i form af en alderdomsforsikringsordning.
It should be noted that there is nothing to prevent Member States from restricting entitlement to family benefits to persons belonging to a solidarity system constituted by an old-age insurance scheme.
Medlemsstaterne kan således frit fastsætte de betingelser, som en person skal opfylde for at være berettiget til sociale sikringsydelser, idet forordning nr. 1408/71 kun har en koordinerende funktion.
The Member States are at liberty to determine the conditions for entitlement to social security benefits, since Regulation No 1408/71 merely plays a coordinating role.
Efter Bundeskindergeldgesetz (tysk lov om børnetilskud) gives der imidlertid børnetilskud til enhver, som har bopæl eller sædvanligt opholdssted i Tyskland, når børn, der forsørges af
The expression 'selfemployed persons' means any person who is insured under one of the social security schemes referred to in Article 1(a) for the contingencies and on the conditions mentioned in that provision.
Udtrykket »selvstændig erhvervsdrivende« betegner enhver person, som er forsikret i henhold til en af de sociale sikringsordninger, der er nævnt i artikel 1, litra a), mod de risici og på de betingelser, som er nævnt i denne bestemmelse.
However, the Bundeskindergeldgesetz (German Child Benefits Act) grants family benefits to any person habitually or normally resident in the territory to which that law applies, where his dependent children are habitually or normally resident in that territory.
deres børn, der ikke har bopæl i den medlemsstat, som udbetaler ydelserne.
Persons in the situation of the appellants in the main proceedings come within the definition of 'selfemployed person', in particular within the meaning of Article l(a)(iv) of Regulation No 1408/71, in so far as they are voluntarily insured against sickness or old age — branches of social security to which Regulation No 1408/71 applies — under a social security scheme organized for the benefit of workers and in so far as, in particular, they are self-employed.
den pågældende, har bopæl eller sædvanligt opholdssted i Tyskland.
Accordingly, that law treats nationals who have not exercised their right to free movement and migrant workers differently, to the detriment of the latter, since it is primarily the latter's children who do not reside in the territory of the Member State granting the benefits in question.