natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det fremgår af forordningens artikel 15 og 19, at toldmyndighederne dels kan forlænge de fastsatte frister, når omstændighederne tilsiger det, dels kan afklare situationen vedrørende varer efter fristernes udløb. Selv om artikel 19 i denne
The national court is asking the Court about the interpretation of the Community legislation applicable to goods brought into the customs territory of the Community, prior to their release for free circulation in the Member States.
Da Siesse ikke havde angivet dette vareparti til en toldprocedure inden for fristen, kunne selskabet efterfølgende kun opnå fortoldning mod betaling af et beløb svarende til 5% af varernes værdi i overensstemmelse med artikel 639 i det portugisiske toldreglement. Siesse anlagde derfor
It is clear from Articles 15 and 19 of the regulation that the customs authority may authorize an extension of the periods laid down when the circumstances so justify and must
afklare situationen vedrørende varer efter udløbet af disse frister.
accordance with Community law and its general principles, and consequently with the principle of proportionality.
henseende foreskriver salg af varerne som den sidst mulige foranstaltning, udelukker den på ingen måde muligheden for at afklare situationen gennem godkendelse af en angivelse til fri omsætning.
A levy such as the surcharge in issue applies only in specific situations, where the importer has failed to comply with certain customs rules and wishes himself to take advantage of a possibility for regularizing the position.
Når fællesskabsbestemmelser ikke fastsætter en særlig sanktion for overtrædelser eller med hensyn henil henviser til nationale bestemmelser, skal medlemsstaterne i medfør af traktatens artikel 5 træffe alle foranstaltninger, som er egnede til at sikre fællesskabsrettens gennemslagskraft.
The purpose of a levy such as the surcharge in issue does not appear to be contrary to Community law, being intended to encourage traders to act within the periods laid down and to penalize those who, having failed to do so, place the customs authorities in the position of having to sell the goods, in the last resort, as provided for in Article 19 of Regulation No 4151/88, with the risk of loss which that entails.
Så længe der ikke er gennemført nogen fællesskabsretlig harmonisering hvad angår overtrædelser af toldlovgivningen, er medlemsstaterne beføjet til at træffe bestemmelser om de sanktioner, som de finder rimelige.
Regulation No 4151/88 has not provided for any specific administrative penalty in the event of infringement of Article 15, which requires that the declaration for release for free circulation or the application for another customs use be submitted within the periods laid down.
Medlemsstaterne skal dog udøve deres beføjelser på dette område under iagttagelse af fællesskabsretten og dennes almindelige grundsætninger og dermed under iagttagelse af proportionalitetsprincippet.
Article 19 of the regulation nevertheless leaves it to the customs authority to take all measures necessary, including sale, to regularize the situation of the goods after the expiry of those periods.
Den nationale ret spørger med det andet og tredje spørgsmål, om artikel 19 i forordning nr. 4151/8 er til hinder for, at toldmyndighederne kræver betaling af et andet beløb end told og de eventuelle omkostninger i forbindelse med den midlertidige opbevaring af varer for at godkende en angivelse til fri omsætning efter udløbet af de frister, der er fastsat i forordningens artikel 15, stk. 1.
Nor does it appear to be contrary to Community law to make the regularize t ion of the situation of the goods conditional upon the payment of such a penalizing levy.
Formålet med en afgift som den omtvistede forhøjelse, da den har til formål at tilskynde de erhvervsdrivende til at handle inden for de fastsatte frister og at straffe dem, der — idet de ikke har handlet inden for fristerne — bringer toldmyndighederne i den situation, at de som omhandlet i artikel 19 i forordning nr. 4151/88 er nødsaget til at træffe den sidst mulige foranstaltning bestående i salg med de heraf følgende risici for tab.
Where Community legislation does not specifically provide any penalty for an infringement or refers for that purpose to national legislation, Article 5 of the Treaty requires the Member States to take all measures necessary to guarantee the application and effectiveness of Community law.
Den forelæggende ret har nemlig anmodet Domstolen om at fortolke de fællesskabsbestemmelser, der tinder anvendelse på varer, som føres ind i Fællesskabets toldområde, inden de bringes i fri omsætning i medlemsstaterne.
The amount of such a penalty must be determined, under conditions which are analogous to those applicable in national law to infringements of the same nature and gravity and which, in any event, make the penalty effective, proportionate and dissuasive.
Som det fremgår af traktatens artikel 9, stk. 2, finder bestemmelser, som forbyder told og afgifter med tilsvarende virkning mellem medlemsstaterne, ikke anvendelse på sådanne varer.
It is for the national court to determine whether the 5% levy provided for in the Portuguese rules on the value of goods cleared through customs after the expiry of the statutory time-limits is consistent with those principles.
Den omstændighed, at afklaringen af situationen vedrørende varer underkastes betaling af en i form af straf foreskrevet afgift fremstår heller ikke som værende i strid med fællesskabsretten.
As regards customs offences, in the absence of harmonization of the Community legislation, the Member States are empowered to choose the penalties which seem appropriate to them, in
Forordning nr. 4151/88 foreskriver ikke en speciel administrativ sanktion for overtrædelse af bestemmelserne i artikel 15, hvorefter angivelsen til fri omsætning eller anmodningen om toldbehandling efter en af de øvrige forskrifter skal være fremsat inden for de fastsatte frister.
Council Regulation (EEC) No 4151/88 of 21 December 1988 laying down the provisions applicable to goods brought into the customs territory of the Community does not preclude the customs authority from accepting, after the expiry of the periods provided for in Article 15(1), a declaration for release f or free circulation of goods brought into the customs territory of the Community.
Med hensyn til sanktionens beløb er det af betydning, at det fastsættes efter samme regler, som efter national ret gælder for overtrædelser af samme art og grovhed, og sanktionen skal under alle omstændigheder være effektiv, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning.
Article 19 of Regulation No 4151/88 does not preclude the customs authority from requiring the payment of a sum, other than the customs duties and any expenses arising from the temporary storage of the goods, for accepting a declaration for their release for free circulation after the expiry ofthe periods provided for in Article 15(1), provided that the amount ofthat sum tv determined in accordance with the principle of proportionality and under conditions which are analogous to those applicable in national law to infringements of the same nature and gravity.
Det tilkommer den nationale ret at vurdere, om den i det portugisiske toldreglement fastsatte afgift på 5% af værdien af varer, som er blevet fortoldet efter udløbet af de lovbestemte frister, er i overensstemmelse med disse principper.
It is for the national court to determine whether the surcharge in issue is consistent with those principles.'
Det tilkommer den nationale ret at vurdere, om den omtvistede forhøjelse er i overensstemmelse med disse principper. «
The customs authority may, irrespective of whether the periods determined in accordance with
Generaladvokat M.B. Elmer fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet ("Femte Afdeling) den 14. september 1995.
Article 15(l)(a) and (b) of Council Regulation (EEC) No 4151/88 of 21 December 1988 laying down the provisions applicable to goods brought into the customs territory of the Community have expired, authorize the owner of the goods to declare them for release for free circulation.
Toldmyndighederne kan, uanset at de inden for rammerne af artikel 15, stk. 1, litra a) og b), i Rådets forordning (EØF) nr. 4151/88 af 21. december 1988 om fastsættelse af bestemmelser, der skal finde anvendelse på varer, som føres ind i Fællesskabets toldområde, fastsatte frister er udløbet, give ejerne af varerne tilladelse til at angive dem til fri omsætning.
In addition to customs duties and other charges due on importation of a consignment of goods, together with any expenses arising from storage, the Member Sates may on the one hand levy sums to cover interest and expenses as well as extra work and inconvenience connected with granting authorization to enter the goods for release for free circulation after the periods prescribed therefor have expired, and on the other hand require the importer to pay an amount as a penalty for failure to observe the periods prescribed.
Denne sanktion skal være i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet og skal svare til de sanktioner, der efter national ret gælder for overtrædelser af samme art og grovhed.
That penalty must comply with the principle of proportionality and must correspond to the penalties applicable under national law for infringements of a similar nature and importance.
Det tilkommer den nationale ret at vurdere, om disse betingelser i det konkrete tilfælde må anses for at være opfyldt.
It is for the national court to assess whether in a specific case these conditions may be regarded as met.
Toldmyndighederne kan betinge meddelelsen af tilladelse til angivelse til fri omsætning, efter at de inden for rammerne af artikel 15, stk. 1, litra a) og b), i Rådets forordning (EØF) nr. 4151/88 af 21. december 1988 om fastsættelse af bestemmelser, der skal finde anvendelse på varer, som føres ind i Fællesskabets toldområde, fastsatte frister er udløbet, af betaling af de under besvarelsen af det andet spørgmål nævnte beløb.«
The customs authority may make the grant of authorization to declare the goods for release for free circulation after expiry of the periods determined in accordance with Article 15(l)(a) and (b) of Council Regulation (EEC) No 4151/88 of 21 December 1988 laying down the provisions applicable to goods brought into the customs territory of the Community conditional upon payment of the sums mentioned in the answer to the second question.'
Sag051/94 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Forbundsrepublikken Tyskland Frie varebevægelser
Article 30 et seq. of the Treaty and Article 5 of the Directive.
Præjudiciel »Levnedsmidlers mærkning og præsentationsmåde — EF-traktatens artikel 30 og direktiv 79/112/EØF — angivelse af et stof i varebetegnelsen, som fremgår af ingredienslisten« (Femte Afdeling)
The foodstuffs at issue are, on the one hand, 'hollandaise' sauce and 'béarnaise' sauce and, on the other hand, certain biscuits and pastry products containing an additive called E 160 F.
Også hvad angår kiks og bagværk med tilsætningsstoffet »E 160 F« - som medfører en kraftig farvning af produktet - har de tyske myndigheder under henvisning til LMBG's § 17, stk. 1, nr. 2, litra b) og c), rejst krav om, at etiketten indeholder en supplerende angivelse, således at forbrugeren ikke tror, at produktet indeholder æg eller æg i større mængder end det faktisk gør.
The Commission complains that the Federal Republic of Germany has made it obligatory in certain cases to provide an additional statement in the trade description, without having followed the information procedure laid down in Article 16 of the Directive. In so doing, it has infringed Articles 6 and 16 thereof.
Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 4. februar 1994 har Kommissionen anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser efter EF-traktatens artikel 30 ff. samt artikel 5, 6 og 16 i Rådets direktiv 79/112/EØF, idet Forbundsrepublikken kræver, at levnedsmidler, som indeholder en ingrediens, der ikke er i overensstemmelse med de traditionelle tyske fremstillingsforskrifter, for at kunne bringes på markedet i Tyskland skal være forsynet med varebetegnelse, der er suppleret med oplysning om den pågældende ingrediens, selv om denne i forvejen fremgår af ingredienslisten.
At the time when the Commission initiated the pre-litigation procedure, the German authorities, on the basis of Paragraph 17(1)(5) of the the Lebensmittel- und Bedarfsgegenständegesetz (the German Law of 15 August 1974, currently in force, on foodstuffs and products for human consumption; (hereinafter 'the LMBG'), prohibited the marketing of hollandaise sauce or béarnaise sauce prepared from vegetable fats on the ground that consumers were led to believe that those products had been made with butter and eggs in accordance with the recipe traditionally followed in Germany.
Hverken Kommissionen eller medlemsstaterne blev informeret om de gældende regler.
The measures adopted by the authorities in individual cases for the implementation of those provisions do not constitute 'provisions' within the meaning of the Directive.
De levnedsmidler, som er omhandlet i denne sag, er dels hollandaise- og bearnaisesauce, dels kiks og bagværk, som indeholder et tilsætningsstof, det såkaldte »E 160 F«.
While the pre-litigation procedure was still in progress, the marketing of those products became possible provided that an additional statement appears on the label specifying that they contain vegetable fats.
På det tidspunkt, da Kommissionen iværksatte den administrative procedure, havde de tyske myndigheder under henvisning til LMBG's § 17, stk. 1, nr. 5, udstedt forbud mod salg af hollandaise- og bearnaisesauce, som var fremstillet på grundlag af plantefedt, med den begrundelse, at forbrugerne blev vildledt til at tro, at disse produkter var fremstillet på grundlag af æg og smør i overensstemmelse med de traditionelle fremstillingsforskrifter i Tyskland.
Likewise, in the case of the biscuits and pastry products containing E 160 F — which gives the product an intense colour — the German authorities, on the basis of Paragraph 17(l)(2)(b) and (c) of the LMBG, require an additional statement on the label so that the consumer is not left with the impression that the product contains eggs or that it contains more eggs than is the case.
Tilsidesættelse af direktivets artikel 6 og 16
In both cases, the requirement in question applies to products manufactured in Germany as well as to products imported from other Member States.
Mens den administrative procedure stod på, blev der udstedt regler i Tyskland, hvorved det blev gjort muligt at omsætte disse produkter, såfremt etiketten indeholder en supplerende angivelse af, at produkterne indeholder plantefedt.
In the Commission's view, the requirement that the trade description of the products at issue carry an additional statement indicating that they were not made in accordance with the traditional German recipe is incompatible with Article 5 of the Directive and Article 30 et seq. of the EC Treaty.
Kommissionen har under sagen gjort gældende, at Forbundsrepublikken Tyskland i visse tilfælde har krævet en supplerende angivelse i varebetegnelsen uden at overholde underretningsproceduren i henhold til direktivets
In its reasoned opinion of 14 January 1993, concerning hollandaise and béarnaise sauces, the Commission further stated that, by requiring those specific statements to be displayed, the Federal Republic of Germany had infringed
Efter Kommissionens opfattelse er en sådan restriktion ikke nødvendig for at opfylde det af Forbundsrepublikken Tyskland påberåbte hensyn til forbrugerne.
A restriction of that nature is not necessary in order to attain an objective which is justified under Community law, particularly that of consumer protection, relied on by the defendant.
Heroverfor har den tyske regering anført, at de omhandlede hindringer er begrundet dels i nødvendigheden af at beskytte forbrugerne, dels i at sikre loyale handelstransaktioner.
Even though consumers may sometimes be misled, that risk remains minimal and cannot therefore justify the hindrance to the free movement of goods created by the requirements at issue.
Vedrørende det første formål anfører den tyske regering, at forbrugerne ofte køber levnedsmidler uden at foretage en nøjere undersøgelse af produktet, men udvælger det efter visse »referencekriterier« såsom varebetegnelsen og de yderligere oplysninger, som er angivet på produktet.
Secondly, it must be determined whether the measures at issue are justified by the need to ensure fair trading, which may also justify hindrances to the free movement of goods.
Hvad angår nødvendigheden af at sikre loyale handelstransaktioner anfører den tyske regering, at fabrikanterne af importerede produkter ved at anvende ingredienser såsom plantefedt, som er billigere end æg og smør, kan opnå betydelige konkurrencefordele, som er uacceptable når det tages i betragtning, at forbrugerne ikke i tilstrækkelig grad skelner mellem de forskellige fremstillingsmetoder.
As regards the first objective, the German Government contends that consumers often buy foodstuffs without undertaking a scrupulous examination of the product, their choice of which is determined by 'reference criteria' such as the trade description and the additional information accompanying it.
Denne direktivforskrift omfatter derfor ikke generelle bestemmelser som LMBG's §§ 17 og 47a, selv om de kompetente myndigheders anvendelse i praksis af disse bestemmelser kan føre til, at myndighederne rejser krav om, at etiketten for de pågældende produkter indeholder supplerende oplysninger udover varebetegnelsen om en eller flere bestemte ingredienser, som er anvendt til fremstilling af produktet.
For consumers who are sensitive to the composition of a product, sufficient information is available by way of the list of ingredients which, pursuant to Article 6 of the Directive, must appear on the labelling.
Under hensyn til det anførte må anbringendet om tilsidesættelse af direktivets artikel 6 og 16 følgelig forkastes.
As regards the need to ensure fair trading, the German Government submits that the use of ingredients such as vegetable fats, which are less expensive than eggs and butter, enables the manufacturers of imported products to enjoy a position of considerable competitive advantage.
Tilsidesættelse af traktatens artikel 30 og direktivets artikel 5
In view of the fact that consumers do not sufficiently distinguish between the various methods of manufacture, that advantage is unacceptable.
Såfremt betingelserne ikke kan begrundes efter Domstolens førnævnte praksis i et alment hensyn, som går forud for hensynet til de frie varebevægelser, udgør de derfor foranstaltninger med tilsvarende virkning, som er forbudt efter EF-traktatens artikel 30.
So far as concerns Article 5(1), the Commission takes the view that it does not permit Member States to require that the trade description should also include particulars not called for by the objective of providing the consumer with accurate information.
Kommissionen har anført, at forpligtelsen til at supplere varebetegnelsen for de i sagen omhandlede produkter med en angivelse af, at deres sammensætning ikke er i overensstemmelse med de nationale fremstillingsforskrifter, er uforenelig med direktivets artikel 5 og EF-traktatens artikel 30 ff.
The requirements at issue in the present case, which are applicable to domestic and imported products without distinction, concern the labelling and packaging of the products in question.
Det må derfor undersøges, om de omhandlede betingelser, som hævdet af den sagsøgte regering, er nødvendige for at sikre forbrugerne en korrekt information.
They therefore constitute measures having equivalent effect, prohibited by Article 30 of the EC Treaty, unless they can be justified by a public-interest objective taking precedence over the free movement of goods.
Vedrørende artikel 30 anfører Kommissionen, at følgen af de tyske forskrifter er, at det importerede produkt ikke må forsynes med en varebetegnelse, som det er tilladt at anvende i produktionsmedlemsstaten, og at de tyske forskrifter påtvinger producenten en anden varebetegnelse, som er mindre kendt og mindre værdsat af forbrugerne.
Declared that, by requiring that béarnaise sauce and hollandaise sauce made with vegetable fats and certain pastry products containing the additive 'E 160 F should, in order to be marketed in Germany, carry a trade description with an additional statement indicating that the substance in question has been used, even if that
Den konkurrencefordel, som visse producenter kan opnå ved at anvende billigere produkter, kan ikke betragtes som uacceptabel, blot fordi forbrugerne ikke i tilstrækkelig grad skelner mellem de forskellige fremstillingsmetoder. Som tidligere anført er der sikret forbrugerne fornøden information om produktets sammensætning ved den ingrediensliste, som ifølge direktivets artikel 6 skal være angivet på etiketten.
substance is already included in the list of ingredients referred to in Article 6 of Council Directive 79/112/EEC of 18 December 1978 on the approximation of the laws of the Member States relating to the labelling, presentation and advertising of foodstuffs for sale to the ultimate consumer, the federal Republic of Germany has failed to fulfil its obligations under Article 30 of the EC Treaty;
2) l øvrigt frifindes Kommissionen
Dismissed the remainder of the application;
Forbundsrepublikken Tyskland betaler sagens omkostninger. «
Ordered the Federal Republic of Germany to pay the costs.'
Generaladvokat F.G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Femte Afdeling
He was of the opinion that the Court should reply as follows:
»1) Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 6, stk. 6, i Rådets direktiv 79/112/EØF af 18. december 1978 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler bestemt til den endelige forbruger samt om reklame for sådanne levnedsmidler, idet Forbundsrepublikken ikke har meddelt Kommissionen, at den for visse bagværkprodukter, som indeholder tilsætningsmidlet E 160 F, kræver, at varebetegnelsen suppleres med en oplysning om, at produkterne indeholder dette tilsætningsmiddel, for at produkterne kan bringes i handelen i Tyskland;
Preliminary ruling (Sixth VAT Directive — Interpretation of Article 10(2) — Chargeable event — Scope of the derogation granted to the Member States) (Fifth Chamber)
samt visse bagværkprodukter, som indeholder tilsætningsmidlet E 160 F, for at kunne bringes i handelen i Tyskland, skal være forsynet med en varebetegnelse suppleret med en oplysning om det pågældende tilsætningsmiddel, selv om dette i forvejen fremgår af den ingrediensliste, som er angivet på emballagen;
period from the date of the chargeable event" within which the invoice or document serving as invoice must be issued even where "receipt of the price" has not yet occurred?
26.10.1995 af
The first question
Præjudiciel »Sjette momsdirektiv —fortolkning af artikel 10, stk 2 — afgiftens forfald — rækkevidden den undtagelse, medlemsstaterne kan træffe afgørelse om«
Italittica had entered the building in its accounts for 1980 and had shown its debt to Sangiovanni under the heading Outstanding invoices' without mentioning the VAT.
Ved kendelse af 24. marts 1994, indgået til Domstolen den 26. maj s.a., har Commissione tributaria centrale forelagt tre spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 10, stk. 2, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF.
The national court entertains doubts as to whether the Italian legislation is compatible with the Directive. In substance, it considers that a derogation is possible only for 'certain transactions' or 'certain categories of taxable person'.
Italittica klagede i anledning heraf til Commissione tributaria di primo grado og gjorde herved under henvisning til dekretets artikel 6, stk. 3, gældende, at afgiften ikke var forfalden, idet selskabet endnu ikke havde betalt det resterende skyldige beløb.
Italittica appealed to the Commissione Tributaria di Primo Grado arguing, on the basis of the third indent of Article 6 of the DPR, that the tax was not chargeable because it had not yet paid the amount outstanding.