natgillin/translations-raw huggingface dataset:
På den anden side kan Kommissionen være nødsaget til at skjule en klagers identitet for den virksomhed, klagen vedrører, hvis der er anmodet om fortrolighed.
On the other hand, the Commission may be required to conceal the identity of an informal complainant from the firm complained about, if confidentiality is requested.
Kommissionens politik er nu kun at behandle klager af tilstrækkelig EU-interesse.
The Commission now has a policy of pursuing only complaints with a sufficient EU interest.
Dette kan skyldes de påståede overtrædelsers grovhed, de berørte virksomheders størrelse, virkningerne for handelen mellem medlemsstaterne eller markedsintegrationen, lignende problemer i medlemsstaterne eller, at ofrene kun vanskeligt kan få oprejsning på anden måde.
This might be because of the gravity of the alleged infringement, the size of the undertakings concerned, the impact on trade between the Member States or on market integration, the existence of similar problems in different Member States, or the difficulty for the victims of obtaining alternative means of redress.
Ikke desto mindre er klager fortsat en vigtig informationskilde for Kommissionen.
Nevertheless, complaints remain an important source ofinformation for the Commission.
2.3 Undersøgelser af overtrædelser på Kommissionens eget initiativ
2.3 Ex officio investigations of infringements
Kommissionen kan tage kontakt med en virksomhed, når den ønsker at undersøge en formodet overtrædelse, den har fået kendskab til.
Contact between the Commission and a firm may be initiated by the Commission, where it wishes to investigate an alleged infringement which has come to its attention.
Der kan især blive taget kontakt på denne måde, når virksomhedernes hemmelige praksis kan være i strid med artikel 85, stk. 1, eller 86.
Contact is especially likely to be initiated in this way when firms are engaged in secret practices which may infringe Article
Former for praksis, der kan være i strid med artikel 85, stk. 1, eller 86 og føre til en undersøgelse
Practices likely to infringe Articles 85(1) or 86 and lead to an investigation
• • henblik på at tvinge en mindre konkurrent ud af markedet (urimeligt lave priser (predatory pricing)) afvisning af at foretage leverancer til en dominerende virksomhed et distributionssystem, der skarpt opdeler EU-markedet i særskilte territorier, og som forhindrer parallelimport af det i kontrakten omhandlede produkt.
• • a secret cartel between competing firms governing prices or market shares; a pricing regime pursued by a dominant firm not with the requirements of the market in mind, but with a view to driving a smaller competitor out of the market ("predatory pricing"); refusal to supply by a dominant firm; a distribution system which rigidly divides the EU market into separate territories and which prevents parallel imports of the contract product.
Kommissionen kan modtage oplysninger, der fører til indledning af proceduren, fra en række kilder, herunder pressen og klagere.
The Commission may obtain the information to initiate proceedings from a variety of sources including the press and complainants.
Somme tider hører den virksomhed, der er genstand for undersøgelsen, første gang om sagen, når den modtager en formel anmodning om oplysninger eller måske et uanmeldt besøg af Kommissionens inspektører.
Sometimes the first time the firm under investigation hears of the proceedings is when it receives a formal request for information, or even a surprise visit from the Commission's inspectors.
Dette behandles udførligt i afsnit 4 til 6.
These matters are dealt with in detail in Parts IV-VI.
Forløbet af en typisk undersøgelse af en overtrædelse er skitseret i punkt 3.2.
The course of a typical infringement investigation is charted in para. 3.2.
2.4 Undersøgelse af erhvervssektorer
2.4 Enquiries into sectors of the economy
Kommissionens bemyndigelse til at iværksætte undersøgelser af erhvervssektorer (artikel 12, stk. 1, i forordning nr. 17) er der kun sjældent gjort brug af.
The Commission's power to conduct enquiries into sectors of the economy (Article 12(1) of Reg 17) has rarely been used.
I henhold til artikel 12, stk. 1, kan en undersøgelse iværksættes, hvis "prisbevægelser, manglende priselasticitet eller andre forhold inden for en erhvervssektor giver grund til at antage, at konkurrencen inden for fællesmarkedet i den pågældende erhvervssektorer er begrænset eller fordrejet".
Under the terms of Article 12(1), an enquiry can be undertaken if "price movements, inflexibility of prices or other circumstances suggest that in the economic sector concerned, competition is restricted or distorted within the common market".
Der behøver ikke foreligge særskilt bevis for, at individuelle virksomheder har overtrådt artikel 85 eller 86.
There does not need to be specific evidence of particular firms acting in breach of Articles 85 and 86.
Artikel 12, stk. 1, giver Kommissionen bemyndigelse til at kræve, at viiksomheder i sektoren fremlægger "de oplysninger, som er fornødne til anvendelse af de i traktatens artikel 85 og 86 nedlagte principper samt til løsning af de opgaver, der er overladt til Kommissionen."
Article 12(1) gives the Commission the power to request firms in the sector to supply "the information necessary for giving effect to the principles formulated in Articles 85 and 86 of the Treaty and for carrying out the duties entrusted to the Commission."
Kommissionen kan ikke træffe generelle foranstaltninger mod en hel sektor på grundlag af en undersøgelse, men hvis individuelle overtrædelser opdages, skal der iværksættes en undersøgelse, inden der kan indføres sanktioner.
The Commission cannot take general action against an entire sector on the basis of the investigation, but if individual infringements are revealed, an investigation must be undertaken before sanctions can be imposed.
Der kan anmodes om oplysninger i henhold til artikel 12 fra alle virksomheder i den pågældende sektor.
Information can be requested under Article 12 from every firm in the particular sector.
To tidlige eksempler på sektorundersøgelser går tilbage til 1960'erne og drejede sig om margarine og bryggerivirksomhed.
Two early examples of sector inquiries date from the 1960s and involved margarine and brewing.
I 1989 anvendte Kommissionen artikel 12 til at iværksætte en undersøgelse af ølsektoren.
In 1989, the Commission used Article 12 to launch an investigation into the brewing industry.
Kommissionen kan foretage uformelle generelle undersøgelser i enkelte sektorer uden at anvende artikel 12, der kræver, at en formel beslutning indleder og afslutter proceduren.
The Commission can make general informal enquiries about particular sectors without recourse to Article 12, which requires a formal decision to begin and end the proceedings.
I forbindelse med uformelle undersøgelser har Kommissionen ingen særlige beføjelser til at kræve oplysninger.
In informal enquiries, the Commission will have no special powers to request information.
Ikke desto mindre kan virksomhederne selv vælge at samarbejde.
Even so, firms may choose to cooperate of their own volition.
Hvordan undersøger Kommissionen overtrædelser?
How the Commission investigates infringements
3.1 Kontrolundersøgelser: generelle bemærkninger
3.1 Investigations: general comments
Forordning nr. 17 giver ikke et samlet billede af de procedurer, der vil blive fulgt, hvis der indledes kontrolundersøgelse.
Regulation 17 does not give a full picture of the procedures which will be followed if an investigation is conducted.
Det fremgår heller ikke klart, hvomår undersøgelser kan iværksættes, eller hvem de kan berøre.
Nor does it state clearly when investigations may be started or who might be investigated.
Formålet med en undersøgelse er at fremskaffe oplysninger, som Kommissionen skal bruge for at opfylde sin forpligtelse til at anvende og håndhæve artikel 85 og 86.
The purpose of an investigation is to obtain the information which the Commission needs to perform its duty of applying and enforcing Articles 85 and 86.
Heraf følger, at en undersøgelse vil blive iværksat, når Kommissionen mener, at de former for praksis, den har fået kendskab til, kan være i strid med konkurrencereglerne.
It follows that an investigation will be initiated when the Commission considers that practices brought to its notice may be in breach of the competition rules.
Målet med undersøgelsen er at give den de yderligere oplysninger, den skal bruge for at tage stilling til, om de pågældende former for praksis er lovlige.
The aim of the investigation is to enable it to acquire the additional information it will need if it is to give a ruling on the legality of the practices in question.
Den kan kun erklære en praksis for ulovlig, hvis den har sikkert bevis herpå.
It can only give such a ruling if it has firm evidence of unlawful practices.
Uden tilstrækkeligt bevis vil Kommissionens beslutning ikke kunne klare en nærmere prøvelse ved Førsteinstansretten og Domstolen.
Without adequate evidence, the Commission will find that its decision does not stand up to scrutiny before the Court of First Instance and Court of Justice.
Man må dog ikke tro, at alle undersøgelser fører til beslutninger med negative følger for de undersøgte virksomheder. Kommissionen kan også have brug for at fremskaffe oplysninger for at vurdere de økonomiske og retlige forhold omkring aftaler, virksomhederne har anmeldt for at opnå negativattest eller fritagelse.
However, it should not be assumed that all investigations lead to decisions with negative consequences for those investigated: the Commission may also need to obtain information to assess the economic and legal circumstances of agreements notified to it by firms with a view to securing negative clearance or exemption.
Forordning nr. 17 giver Kommissionen to vigtige undersøgelsesbeføjelser: bemyndigelse til at indhente oplysninger (artikel 11) og bemyndigelse til at foretage kontrolundersøgelser i virksomhederne (artikel 14).
Regulation 17 gives the Commission two main investigatory powers: the power to collect information (Article 11); and the power to conduct "on-the-spot" inspections at the business premises of firms (Article 14).
Den har lignende beføjelser i transportsektoren, men de behandles ikke udførligt her.
It has equivalent powers in the transport sector, although these are not examined here in detail.
Artikel 11 og 14 gennemgås detaljeret i afsnit 4 og 5. Kommissionen kan indsamle "nødvendige" oplysninger og kan i vid udstrækning afgøre, hvomår den har brug for oplysninger.
Articles 11 and 14 are examined in detail in Parts IV and V. The Commission can collect any information which is "necessary" and has a wide discretion in deciding when information is needed.
Kommissionens undersøgelsesbeføjelser skal fortolkes og udøves på en måde, der er forenelig med fællesskabsrettens generelle bestemmelser, som er skitseret i punkt 1.4. De er underlagt de to EU-domstoles kontrol.
The Commission's powers of investigation must be interpreted and exercised in a manner compatible with the general principles of Community law, as sketched out in para.
Den såkaldte ret til forsvar, der sikrer en retfærdig behandling, er ikke begrænset til beskyttelse af virksomheder, der undersøges, når processen med indsamling af oplysninger er afsluttet, og Kommissionen forbereder sin endelige beslutning (punkt 3.2; afsnit 6).
The so-called "rights of the defence", which ensure that the process will be fair, are not limited to the protection of firms under investigation after the fact-finding process is over and when the Commission is moving towards a final decision (para. 3.2; Part VI).
En række vigtige principper skal også overholdes, mens der indsamles oplysninger, for at sikre en effektiv beskyttelse under en eventuel administrativ procedure iværksat af Kommissionen.
Certain important principles must also be respected during the fact-finding stage, in order to ensure that during any subsequent administrative procedure before the Commission, effective protection can be given.
Navnlig gælder proportionalitetsprincippet ved enhver undersøgelse.
In particular, all investigations are subject to the principle of proportionality.
Dette princip og de specifikke begrænsninger for brug af de udleverede oplysninger behandles mere udførligt nedenfor sammen med andre sikkerhedsforanstaltninger for virksomheder omfattet af Kommissionens undersøgelser (punkt 4.1 og 5.4; afsnit 6).
This principle and the specific restraints on the use of information supplied are examined in more detail below, along with other safeguards for firms involved in Commission investigations (paras. 4.1 and 5.5; Part VI).
Forordning nr. 17 nævner ingen begrænsninger af hverken antallet eller kategorierne af virksomheder, der kan blive undersøgt af Kommissionen.
There are no restrictions imposed by Regulation 17 on either the number or categories of firms which might be investigated by the Commission.
Den kan indhente oplysninger ikke blot fra den virksomhed, der formodes at have begået en overtrædelse, men også dens leverandører, kunder eller konkurrenter.
It may seek information not only from the firm alleged to have committed a given infringement, but also from its suppliers, customers or competitors.
Kommissionen udbeder sig ofte supplerende oplysninger fra klagere under henvisning til artikel 11 i forordning nr. 17.
The Commission often requests further information from complainants using Article 11 of Regulation 17.
Det vigtigste kriterium er, at de oplysninger, Kommissionen søger, skal være nødvendige for at håndhæve konkurrencereglerne, uanset hvor de kommer fra.
The main criterion is that the information sought by the Commission must be necessary for the enforcement of the competition rules, regardless of where it comes from.
Der er ingen begrænsninger for, hvomår Kommissionen kan indhente oplysninger i medfør af artikel 11 eller artikel 14.
There are no restrictions on when the Commission can seek information under either Article 11 or Article 14.
Kommissionen bruger f.eks. ofte artikel 11 til at klarlægge forhold, der dukker op i forbindelse med de administrative procedurer, der er beskrevet nedenfor.
For example, the Commission frequently uses Article 11 to try to clarify facts which emerge during the progress of the administrative proceedings described below.
Kommissionen har kun begrænsede beføjelser til at indhente oplysninger fra virksomheder uden for EU.
The Commission has only limited powers to obtain information from firms situated outside the EU.
I henhold til folkeretten har Kommissionen ikke bemyndigelse til at foretage undersøgelser uden for sit territoriale kompetenceområde, hvis de krænker den nationale suverænitet af den ikkemedlemsstat, hvor de skulle finde sted.
Under international law, the Commission is not empowered to conduct investigations outside the bounds of its territorial competence if they would impinge upon the national sovereignty of the non-member country in whose territory it was purporting to act.
Dermed er kontrolundersøgelser hos virksomheder i tredjelande udelukket.
Accordingly, "on-the-spot" inspections of firms based in third countries are out of the question.
I sådanne tilfælde kan Kommissionen fremsende en begæring om oplysninger - hvilket den også gør - men den har ingen sanktionsmuligheder, hvis en virksomhed ikke imødekommer dem.
In such cases, the Community can - and does - send out requests for information, but it cannot impose sanctions if a firm fails to comply.
Kommissionen kan dog sende en anmodning om oplysninger til et datterselskab af en virksomhed fra et land uden for EU, som har forretningsadresse i EU.
One option open to the Commission is to direct a request for information to a subsidiary of a non-EU firm which is based in the EU.
Der gælder en anden situation for virksomheder i de EFTA-lande, der har undertegnet aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (Norge, Island og Liechtenstein).
A different situation prevails for firms based in the EFTA countries which are party to the Agreement on a European Economic Area (Norway, Iceland and Liechtenstein).
Disse stater har givet deres udtrykkelige samtykke til, at Kommissionen kan sende anmodninger til virksomheder på deres område på betingelse af, at der sendes en kopi til EFTA-Tilsynsmyndigheden.
These states have expressly agreed that the Commission can send requests to firms based on their territory, provided that copies are sent to the EFTA Surveillance Authority.
Samarbejdsaftalen mellem USA og EU om konkurrenceret giver desuden mulighed for en høj grad af samarbejde mellem konkurrencemyndighederne i EU og USA.
The US/EU Cooperation Agreement on Competition Laws also provides for a high level of cooperation between the EU and US competition authorities.
Dermed er det lettere for Kommissionen at iværksætte effektive undersøgelser af formodede overtrædelser, der vedrører såvel EU som USA.
This makes it easier for the Commission to initiate effective investigations of alleged infringements which cut across both the EU and the US.
Aftalen giver dog ikke Kommissionen større beføjelser, end den ville have, hvis overtrædelserne udelukkende fandt sted på Unionens område.
However, the agreement does not give the Commission greater powers than it would have if the infringement occurred purely within the territory of the Union.
Kommissionen kan også indhente oplysninger fra medlemsstaternes myndigheder og de nationale regeringer (se også punkt 3.3).
The Commission may also seek information from the authorities of the Member States and from the national Governments (see further para. 3.3).
Kommissionen tillægger skriftligt bevismateriale særlig vægt.
The Commission attaches special importance to written evidence.
I modsætning til nogle andre konkurrencemyndigheder, kan den ikke modtage mundtligt bevismateriale afgivet under ed.
Unlike some other competition authorities, it cannot take oral evidence under oath.
Den giver dog den virksomhed, der undersøges, lejlighed til på et relativt tidligt trin i proceduren at fremsætte mundtlige kommentarer til sagen (høringen).
It will, however, offer an opportunity to a firm under investigation at a relatively advanced stage of the proceedings to make oral representations about the case against it (the hearing).
Dette er en del af tiltaltes ret til forsvar (se nedenfor).
This is part of the "rights of the defence" of the defendant (see below).
3.2 Efter undersøgelsen
3.2 After the investigation
Efter den indledende undersøgelse går sagen ind i en ny fase, selv om den fortsat behandles af de samme tjenestemænd i GD IV.
After the initial investigation, a case moves into a new phase, although it continues to be handled by the same DGIV officials.
Det drejer sig om den administrative procedure, der skal afsluttes, inden Kommissionen kan træffe en formel beslutning om, at der ertale om en overtrædelse.
This consists of an administrative process that must be gone through before the Commission can adopt a formal decision establishing an infringement.
Denne procedure skal beskytte den ret til forsvar, virksomheden har, når den formodes at have begået en overtrædelse.
This process is intended to protect the "rights of the defence" of the firm alleged to have committed the infringement.
Kommissionen udarbejder en meddelelse af klagepunkter, der redegør for, hvad den mener er en overtrædelse, og giver virksomheden lejlighed til at udtale sig.
The Commission issues a Statement of Objections setting out what it believes to be the infringements, and gives the firm an opportunity to be heard.
Kommissionen giver virksomheden adgang til de dokumenter, den lægger til grund for sagen (aktindsigt).
The Commission will give the firm access to the documents on which it is basing its case (access to the file).
På grundlag heraf fremsætter virksomheden sine synspunkter.
On this basis the firm will make written representations.
Normalt vil der blive afholdt en mundtlig høring under ledelse af den uafhængige høringskonsulent (se afsnit 6).
Normally an oral hearing will be held, presided over by the independent Hearing Officer (see Part VI).
Når horingen er overstået, kan Kommissionen træffe en formel beslutning efter de strenge forskrifter i forordning nr. 17.
Once the hearing has been completed, the Commission can proceed to take a formal decision, following the strict procedures laid down in Regulation 17.
Den skal f.eks.høre Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspørgsmål (se punkt 3.3).
It must, for example, consult the Advisory Committee on Restrictive Practices and Monopolies (see para. 3.3).
Kommissionen kan idømme bøder på op til 10 % af en virksomheds omsætning i det sidste regnskabsår for forsætlig eller uagtsom overtrædelse af artikel 85, stk. 1, eller 86.
The Commission may impose fines of up to 10 per cent of a firm's turnover in the preceding business year, for intentional or negligent participation in an infringement of either Article 85(1) or Article 86.
Ved fastsættelsen af bødens størrelsen skal der tages hensyn til overtrædelsens grovhed og varighed.
The gravity and duration of the infringement are taken into account when setting a fine.
Kommissionen kan også idømme virksomheder, der på en eller anden måde ikke opfylder deres forpligtelser under indsamlingen af oplysninger, bøder eller tvangsbøder (på dag- eller ugebasis).
The Commission may also impose fines or periodic (i.e. daily or weekly) penalties on firms which fail in some way to comply with their responsibilities during the fact-finding phase of the investigation. Periodic
En virksomhed kan anfægte en afgørelse om overtrædelse og/eller idømmelse afbøde eller bødens størrelse.
A firm can challenge the finding of an infringement and/or the imposition of, or level of, the fine.
Hvis den eller de virksomheder, der undersoges, i løbet af proceduren har kunnet vise Kommissionen, at der ikke er tale om en overtrædelse, afslutter Kommissionen sagen uden at vedtage en formel beslutning.
If, during the course of proceedings, the firm or firms under investigation have been able to demonstrate to the Commission that there has been no infringement, the Commission will close the file without adopting a formal decision.
Figur 1 giver en oversigt over en undersøgelse fra begyndelsen til den endelige beslutning.
Figure 1 sets out in diagrammatic form how an investigation proceeds from the beginning to the final decision.
Figur 1 - EN UNDERSØGELSES FORLØB FRA INDLEDNINGEN TIL DEN ENDELIGE BESLUTNING (EKSEMPEL)
How an investigation proceeds from initiation of proceedings to final decision (example only)
Sektorundersøgelse
Sector investigation
Andre kilder
Other source of information
Kommissionen beslutter at iværksætte en undersøgelse
Commission decides on investigation
Den kan indhente oplysninger, jf. artikel 11
May seek information under Article 11
Den kan foretage kontrolundersøgelse, jf artikel 14
May conduct "on-the-spot" inspection under article 14
Afslutter sagen uformelt
Decides to proceed to formal decision
Afviser klagen (se afsnit 7)
Rejects complaint [see Part VII,
Udarbejder meddelelse af klagepunkter
Issues statement of objections
Skal give aktindsigt
'Must give access
Virksomheden kan svare skriftligt
Firm may make written reply
Virksomheden kan anmode om høring for at fremsætte mundtlige udtalelser
Firm may request hearing to put forward arguments ovally
Andre interesserede parter kan blive inddraget
Other interested parties may be involved
Hører Det Rådgivende Udvalg for Kartel og Monopolspørgsmål
Consults Advisory Committee on Restrictive Practices and Monopolies
Det er et generelt princip i forordning nr. 17, at Kommissionen skal handle "i snæver og vedvarende forbindelse med medlemsstatemes kompetente myndigheder" (artikel 10, stk. 2). Herved forstås de administrative myndigheder, der generelt har fået overdraget ansvaret for håndhævelsen af konkurrenceretten i hver national jurisdiktion.
It is a general principle under Regulation 17 that the Commission must act "in close and constant liaison with the competent authorities of the Member States" (Article 10(2)); that is to say administrative authorities, generally entrusted with enforcing competition law under each national jurisdiction.
Tekstboks 10 viser, hvilke oplysninger Kommissionen skal give de nationale myndigheder.
Box 10 sets out the information the Commission must give to national authorities.