natgillin/translations-raw huggingface dataset:
OG RET I FØRSTE INSTANS *
COURT OF JUSTICE OF THE EUROPEAN COMMUNITIES
Sag C-137/91 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske
Commission of the European Communities ν Hellenic Republic Free movement of goods Case C­116/91 k'ill'L'*'"™
DENNE PUBLIKATION UDARBEJDES AF DOMSTOLENS INFORMATIONSTJENESTE MED HENBLIK PA EN HURTIG ORIENTERING OM ARBEJDET VED DOMSTOLEN OG RETTEN I FØRSTE INSTANS.
THIS BULLETIN IS PREPARED BY THE INFORMATION SERVICE OF THE COURT OF JUSTICE IN ORDER TO SUPPLY READERS WITH RAPID INFORMATION ON THE WORK
Sag C-137/91: Kommissionen for De Europeiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik
Case C-137/91:
24.6.1992 "Frie varebevægelser - EØF-Traktatens artikel 5 og 30 - underretningspligt" (Domstolens plenum)
Commission of the European Communities ν Hellenic Republic - 24.6.1992 (Free movement of goods - Articles 5 and 30 of the EEC Treaty - Obligation to provide information) (Full Court)
Ved stævning indgivet til Domstolens Justitskontor den 24. maj 1991 havde Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber i medfør af EØF-Traktatens artikel 169 anlagt sag med påstand om, at det blev fastslået, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EØF-Traktatens artikel 5 og 30, idet den ikke har tilstillet Kommissionen de oplysninger, denne havde anmodet om, og har pålagt virksomhederne en forpligtelse til udelukkende at indkøbe elektroniske kasseapparater, ved hvis fremstilling der i Grækenland er tilført en merværdi på mindst 35%.
By application lodged at the Court Registry on 24 May 1991, the Commission of the European Communities brought an action under Article 169 of the EEC Treaty for a declaration that, by failing to provide the Commission with the information it asked for and by requiring undertakings to purchase exclusively electronic cash registers comprising in their manufacture at least 35% value added in Greece, the Hellenic Republic had failed to fulfil its obligations under Articles 5 and 30 of the EEC Treaty.
Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EØF-Traktatens artikel 5 og 30, idet den ikke har tilstillet Kommissionen de oplysninger, denne havde anmodet om, og har pålagt virksomhederne en forpligtelse til udelukkende at Indkøbe elektroniske kasseapparater, ved hvis fremstilling der i Grækenland er tilført en merværdi på mindst 35%.
By failing to provide the Commission with the information it asked for and by requiring undertakings to purchase exclusively electronic cash registers comprising in their manufacture at least 35% value added in Greece, the Hellenic Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 5 and 30 of the EEC Treaty.
Generaladvokat Marco Darmon havde fremsat forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 18. marts 1992.
Mr Advocate General Marco Darmon delivered his Opinion at the sitting of the full Court on 18 March 1992
Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EØF-Traktatens artikel 30, idet den har pålagt virksomhederne en forpligtelse til udelukkende at indkøbe elektroniske kasseapparater, som er godkendt af et udvalg under Finansministeriet, og ved hvis fremstilling der i Grækenland er tilført en merværdi på mindst 35%.
By requiring undertakings to purchase exclusively electronic cash registers approved by a committee of the Ministry of Finance and comprising in their manufacture at least 35% value added in Greece, the Hellenic Republic has failed to fulfil its obligations under Article 30 of the EEC Treaty;
Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EØF-Traktatens artikel 5, stk. 1, idet den ikke inden for de fastsatte frister har besvaret de spørgsmål, der blev stillet i telexmeddelelserne af 7. december 1988 og 23. februar 1989, og foreslog, at den sagsøgte stat blev dømt til at betale sagens omkostninger." ger."
By failing to reply within the time-limits to the questions put by telexes of 7 December 1988 and 23 February 1989, it has failed to fulfil its obligations under the first paragraph of Article 5 of the EEC Treaty", and order the defendant State to pay the costs.
(Præjudiciel) "Transport - sociale bestemmelser inden for vejtransport - køretøjer, der anvendes til gasforsyningsvirksomhed" (Anden Afdeling)
- 25.6.1992 (Transport - Social provisions in the road transport sector - Vehicles used in connection with the gas service) (Preliminary reference) (Second Chamber)
Ved kendelse af 10. januar 1991 havde Petersfield Magistrates' Court forelagt Domstolen to præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 4, nr. 6, i Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 af 20. december 1985 om harmonisering af visse bestemmelser på det sociale område inden for vejtransport samt af artikel 3, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 af 20. december 1985 om kontrolapparatet inden for vejtransport.
By order of 10 January 1991, Petersfield Magistrates' Court referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Articles 4(6) of Council Regulation (EEC) No 3820/85 of 20 December 1985 on the harmonization of certain social legislation relating to road transport and Article 3(1) of Council Regulation (EEC) No 3821/85 of 20 December 1985 on recording equipment in road transport.
Disse spørgsmål var blevet rejst under en straffesag mod British Gas plc (herefter benævnt "British Gas"), der var tiltalt for i - strid med Transport Aet 1968, hvorefter det er forbudt at anvende et køretøj, der ikke opfylder de krav, der er fastsat i de EF-retlige regler om kontrolapparatet - at have anvendt et køretøj, der ikke var udstyret med en fartskriver, til godstransport ad landevej.
Those questions were raised in the course of criminal proceedings against British Gas pic (hereinafter referred to as "British Gas") for using for the carriage of goods by road a vehicle not fitted with a tachograph, contrary to the Transport Act 1968 under which it is an offence to use a vehicle without complying with the conditions laid down by Community rules on recording equipment.
British Gas havde for den nationale ret gjort gældende, at det pågældende køretøj var fritaget for kravet om fartskriver, jf. de ovenfor anførte forordningsbestemmelser.
Before the national court, British Gas contended that the vehicle in question was a vehicle exempted from the requirement that it be fitted with a tachograph by virtue of the combined provisions of the abovementioned regulations.
Den nationale ret besluttede at udsætte sagen, indtil Domstolen havde truffet præjudiciel afgørelse om fortolkningen af de nævnte forordninger.
The national court decided to stay the proceedings pending a preliminary ruling by the Court on the interpretation of the abovementioned regulations.
"Den i artikel 3, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 af 20. december 1985 om kontrolapparatet inden for vejtransport, sammenholdt med artikel 4, nr. 6, i Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 af 20. december 1985 om harmonisering af visse bestemmelser på det sociale område inden for vejtransport hjemlede undtagelse fra kravet om installation og anvendelse af en fartskriver i køretøjer, som benyttes til person- eller godsbefordring på vej, og som er indregistreret i en medlemsstat, for så vidt angår køretøjer, der anvendes i forbindelse med gasforsyningsvirksomhed, finder kun anvendelse på køretøjer, der på det pågældende tidspunkt i det hele og udelukkende anvendes i forbindelse med fremstilling, forsyning eller distribution af gas samt vedligeholdelse af de hertil nødvendige installationer.
"The derogation from the requirement to install and use a tachograph in vehicles registered in a Member State which are used for the carriage of passengers or goods by road, laid down for vehicles used in connection with the gas service under Article 3(1) of Council Regulation (EEC) No 3821/85 of 20 December 1985 on recording equipment in road transport in conjunction with Article 4(6) of Council Regulation (EEC) No 3820/85 of 20 December 1985 on the harmonization of certain social legislation relating to road transport, applies solely to vehicles used, at the relevant time, for carriage wholly and exclusively in connection with the production, transport or distribution of gas, or the maintenance of the necessary installations for that purpose.
Undtagelsen finder derimod ikke anvendelse på køretøjer, der på det pågældende tidspunkt helt eller delvist anvendes til transport af gasapparatur til husholdninger.
However, that derogation does not apply to vehicles wholly or partly used at the relevant time in connection with the carriage of domestic gas appliances".
Den i artikel 4, nr. 6, i forordning (EØF) nr. 3820/85 og i artikel 3, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 3821/85 anførte undtagelse finder alene anvendelse på køretøjer, der benyttes til transport, når denne udelukkende finder sted i forbindelse med fremstilling og distribution af gas samt vedligeholdelse af de hertil nødvendige installatio ner."
The exemption under Article 4(6) of Regulation (EEC) No 3820/85 and under Article 3(1) of Regulation (EEC) No 3821/85 relates to vehicles used for transport which is exclusively related to the production and distribution of gas and the maintenance of the installations required for that purpose".
Sag C-147/91: Straffesag mod M. Ferrer Laderer
Case C-147/91: Criminal proceedings against M. Ferrer Laderer - 25.6.1992 (Free movement of persons - Freedom of establishment - Estate agent -Professional qualifications) (Preliminary reference) (Second Chamber)
Ved kendelse af 16. maj 1991 havde Juzgado de lo penal n° 4, Alicante, forelagt tre præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af Rådets direktiv 67/43/EØF af 12. januar 1967 om gennemførelsen af etableringsfrihed og fri udveksling af tjenesteydelser for visse former for selvstændig virksomhed.
By order of 16 May 1991, the Juzgado de lo Penal No 4 de Alicante referred three questions for a preliminary ruling on the interpretation of Council Directive 67/43/EEC of 12 January 1967 concerning the attainment of freedom of establishment and freedom to provide services in respect of activities of self-employed persons.
Spørgsmålene var stillet under en sag mellem anklagemyndigheden og Michel Ferrer Laderer, som har bopæl i Spanien, og som havde etableret sig som ejendomsmægler i Alicante uden at have de faglige kvalifikationer og autorisationer, der kræves efter spansk lovgivning.
Those questions were raised in the course of proceeding between the Ministerio Fiscal and Michele Ferrer Laderer, resident in Spain, who became established in Alicante as an estate agent without having the professional qualifications and authorizations required under Spanish legislation.
Anklagemyndigheden havde rejst tiltale mod Michel Ferrer Laderer for uhjemlet udøvelse af virksomhed. Juzgado de lo penal n' 4, Alicante, udsatte sagen, indtil Domstolen havde truffet præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af ovennævnte direktiv.
Seised by the Ministerio Fiscal of a criminal action against Michele Ferrer Laderer for abuse of functions, the Juzgado de lo Penal No 4 de Alicante decided to stay the proceedings pending a preliminary ruling by the Court of Justice on the interpretation of the abovementioned directive.
Rådets direktiv 67/43/EØF af 12. januar 1967 om gennemførelsen af etableringsfrihed og fri udveksling af tjenesteydelser for selvstændig erhvervsvirksomhed inden for 1. "ejendomshandel og -administration (undtagen 6401)" (ex CITI-gruppe 640), 2. "visse tjenesteydelser for erhvervslivet" (CITI-gruppe 839) er ikke til hinder for nationale bestemmelser, hvorefter visse former for virksomhed inden for ejen-
Directive 67/43/EEC of 12 January 1967 concerning the attainment of freedom of establishment and freedom to provide services in respect of activities of self-employed persons concerned with: 1. Matters of 'real estate' (excluding 6401) (ISIC Group ex 640) 2.
- 6 - domshandel og -administration er forbeholdt personer, der udøver det lovregulerede erhverv som ejendomsmægler.
The provision of certain 'business services not elsewhere classified' (ISIC Group 839), does not preclude national legislation which reserves certain activities relating to transactions in real property to persons pursuing the regulated profession of estate agent.
EØF-Traktatens regler om etableringsfrihed finder kun anvendelse på statsborgere fra en EF-medlemsstat."
The rules of the EEC Treaty on the freedom of establishment are applicable only to nationals of a Member State of the Community".
Generaladvokat F. G. Jacobs havde fremsat forslag til afgørelse i retsmødet (Anden Afdeling) den 4. juni 1992.
Mr Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Second Chamber on 4 June 1992
Han foreslog følgende besvarelse:
He was of the opinion that the questions referred should be answered as follows:
Rådets direktiv 67/43/EØF er ikke til hinder for nationale bestem melser, hvorefter visse former for virksomhed inden for ejendomshandel og -administration er forbeholdt personer, der udøver det lovregulerede erhverv som ejendomsmægler.
Council Directive 67/43/EEC does not preclude national legislation which reserves certain activities relating to transactions in real property to persons pursuing the regulated profession of estate agent.
Rådets direktiv 67/43/EØF giver ikke en statsborger fra et tredjeland ret til at udøve virksomhed som ejendomsmægler i en medlemsstat uden at have de kvalifikationsbeviser, der i den pågældende medlemsstat kræves for at kunne udøve virksomhed som ejendomsmægler.
Council Directive 67/43/EEC does not entitle a national of a nonmember State to practise in a Member State as an estate agent without holding the qualification required by the law of that Member State for admission to the profession of estate agent.
Såfremt en statsborger fra en medlemsstat ønsker at udøve erhverv som ejendomsmægler i en anden medlemsstat, hvor et sådant erhverv er for beholdt personer med nærmere angivne kvalifikationsbeviser, skal sidstnævnte stats myndigheder undersøge, i hvilket omfang der er overensstemmelse mellem de kvalifikationsbeviser, den pågældende har opnået i førstnævnte medlemsstat, og dem, der kræves i sidstnævnte medlemsstat.
Where a national of a Member State wishes to pursue the profession of estate agent in another Member State in which that profession is reserved to the holders of specific qualifications, the competent authorities of the second Member State must examine to what extent any qualifications obtained by the person concerned in the first Member State are equivalent to the qualifications required in the second Member State.
Såfremt der ikke er fuld overensstemmelse mellem de kvalifikationsbeviser, der er opnået i førstnævnte medlemsstat og dem, der er opnået i førstnævnte medlemsstat og dem, der kræves i sidstnævnte medlemsstat, kan det kræves, at den pågældende, navnlig ved at gå op til en eksamen, beviser, at han har erhvervet de kundskaber og kvalifikationer, der ikke fremgår af de kvalifikationsbeviser, han har opnået i førstnævnte medlemsstat.
When the qualifications obtained in the first Member State do not correspond fully to the qualifications required in the second Member State, the person concerned may be required to demonstrate, in particular by means of an examination, that he has acquired the knowledge and abilities not attested to by the qualifications obtained in the first Member State.
Såfremt det ikke anerkendes, at der er fuld overensstemmelse, for så vidt angår de kvalifikationsbeviser, der er opnået i førstnævnte medlemsstat, har den pågældende krav på at blive underrettet om begrundelsen for afgørelsen og skal kunne anlægge sag til prøvelse af, om afgørelsen er i overensstemmelse med fællesskabsretten."
Where the full equivalence of the qualifications obtained in the first Member State is not recognized, the person concerned is entitled to be informed of the reasons for the decision and must be able to challenge it in judicial proceedings, so that its conformity with Community law may be tested".
Sag C-88/91: Federazione italiana dei consorzi agrari (Federconsorzi) mod Azienda di stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA) 25.6.1992 (Præjudiciel) "Landbrug - fastsættelse af værdien af en bestemt mængde bomolie, stjålet efter oplagring på interventionslager" (Fjerde Afdeling)
Case C-88/91: Federazione Italiana dei Consorzi Agrari (Federconsorzi) ν Azienda di Stato per gli Interventi nel Mercato Agricolo (ΑΙΜΑ) - 25.6.1992 (Agriculture - Determination of the value of a certain quantity of lampante virgin olive oil, stolen after having been stored in an intervention warehouse) (Preliminary reference) (Fourth Chamber)
Der var strid mellem parterne om fastsættelsen af det beløb, der skyldtes som følge af tyveri af 6.127,33 dobbeltcentner bomolie, som var opkøbt til intervention i produktionsåret 1983/1984. Tyveriet blev begået i til slagsmodtagerens lagre i Gioia Tauro.
determination of the amount due as a result of the theft from the stores of the successful tenderer at Gioia Tauro of 6 127.33 quintals of virgin lampante olive oil bought into intervention during the 1983/1984 marketing year.
"Artikel 3, stk. 2, fjerde afsnit, i Rådets forordning (EØF) nr. 3247/81 af 9. november 1981 - om finansiering gennem Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen, af bestemte interventionsforanstaltninger, især interventionsorganernes opkøb, oplagring og salg af landbrugsprodukter - og bilag II, punkt VIII i nævnte forordning, som ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 2632/85 af 16. september 1985, skal fortolkes således, at værdien af de mængder bomolie, som ikke forefindes som følge af tyveri, skal - med henblik på udarbejdelse af de årlige regnskaber over finansiering af de interventionsforanstaltninger, som Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget har foretaget i form af oplagring - fastsættes ved at multiplicere de bortfjernede mængder med den gældende pris i det produktionsår, hvor olien blev bortfjernet eller tyveriet konstateret, forhøjet med samtlige månedlige tillæg for en olietype med et syreindhold svarende til de bortfjernede mængders syreindhold, eller, når ingen bevismæssig omstændighed gør det muligt at fastsætte syreindholdet af den stjålne olivenolie, ved på denne at anvende den opkøbspris, som svarer til det mindste syreindhold i den olie, som i det pågældende produktionsår har været oplagret i det lager, fra hvilket tyveriet fandt sted."
"The fourth subparagraph of Article 3(2) of Council Regulation (EEC) No 3247/81 of 9 November 1981 on the financing by the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund, Guarantee Section, of certain intervention measures, particularly those involving the buying-in, storage and sale of agricultural products by intervention agencies, and point VIII of Annex II to that regulation, as amended by Council Regulation (EEC) No 2632/85 of 16 September 1985, must be interpreted as meaning that, for the purposes of drawing up the annual accounts on the financing of intervention measures in the form of storage by the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund, Guarantee Section, the value of the quantities of virgin lampante olive oil which are missing by reason of theft must be determined by multiplying the quantities stolen by the price applicable during the marketing year in which the theft was committed or was found to have been committed, with any monthly increases applicable to a type of oil with a degree of acidity corresponding to that of the quantities stolen or, if there is no evidence enabling the acidity of the stolen oil to be established, by applying to that oil the price correspondi ng to the minimum degree of acidity of the oil stored in the marketing year in question in the warehouse in which the theft took place".
Generaladvokat Walter Van Gerven fremsatte forslag i Fjerde Afdelings retsmøde den 8. april 1992.
Mr Advocate General Walter Van Gerven delivered his Opinion at the sitting of the Fourth Chamber on 8 April 1992
Forslaget lød:
He proposed the following reply:
II Artikel 3, stk. 2, fjerde afsnit, i Rådets forordning (EØF) nr. 3247/81 af 9. november 1981 og bilag II, punkt VIII, i nævnte forordning, som ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 2632/85 af 16. september 1985, skal fortolkes således, at værdien af de mængder bomolie, der ikke forefindes som følge af tyveri, skal - med henblik på udarbejdelse af de årlige regnskaber over finansiering gennem Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for
"The fourth subparagraph of Article 3(2) of Council Regulation (EEC) No 3247/81 of 9 November 1981 and point VIII of Annex II to that regulation, as amended by Council Regulation (EEC) No 2632/85 of 16 September 1985, must be interpreted as meaning that, for the purposes of drawing up the annual accounts on the financing of intervention measures in the form of storage by the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund, Guarantee Section, the value of the quantities of virgin lampante olive oil which are missing by reason of theft must be determined by multiplying the quantities stolen by the price applicable during the marketing year in which the theft was committed or was found to have been committed, with any monthly increases applicable to a type of oil with a degree of acidity corresponding to that of the quantities stolen or, if that acidity of acidity can not be established with certainty, corresponding to the minimum degree of acidity of the oil stored in the warehouse in which the theft took place in the marketing year in which the stolen lampante oil was purchased".
Traktatbrud ­ manglende gennemførelse af Rådets direktiv 88/183/EØF
Failure of a Member State to fulfil obligations - Failure to implement Council Directive 88/183/EEC
Generaladvokat Giuseppe Tesauro fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 24. juni 1992.
Mr Advocate General Giuseppe Tesauro delivered his Opinion at the sitting of the Full Court of 24 June 1992
Han foreslog:
He proposed that:
"at sagsøgerens påstand blev taget til følge og at sagsøgte blev dømt til at betale sagens omkostninger.
"The application be granted and that the defendant be ordered to pay the costs".
Præjudiciel ­ Belgiens Cour de cassation ­ fortolkning af artikel 2 og 3 i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 ­ ydelse til handicappede, der udbeta­les til landets egne statsborgere alene på grund af den pågældendes person­lige forhold ­ retsstillingen for en ikke­EF­statsborger, der er ægtefælle til en vandrende EF­arbejdstager.
Reference for a preliminary ruling - Cour de Cassation de Belgique -Interpretation of Articles 2 and 3 of Council Regulation (EEC) 1408/71 -Benefit for handicapped persons granted to nationals solely by reason of the personal situation of the persons concerned - Situation of the non-Community spouse of a Community migrant worker
Generaladvokat Walter Van Gerven fremsatte forslag til afgørelse den 24. iuni 1992.
Mr Advocate General Walter Van Gerven delivered his Opinion at the sitting of 24 June 1992
Han foreslog følgende besvarelse:
He proposed the following reply:
Et familiemedlem til en vandrende arbejdstager, der er statsborger i en medlemsstat, kan med henblik på at få udbetalt en ydelse til handicappede i en anden medlemsstat ikke påberåbe sig forordning (EØF) nr. 1408/71, såfremt handicappede i sidstnævnte medlemsstat alene kan gøre en personlig ret gældende til en sådan ydelse.
A member of the family of a migrant worker who is a national of a Member State cannot, in order to obtain a benefit for handicapped persons in another Member State, rely on Regulation (EEC) No 1408/71 if in the latter Member State handicapped persons can have only a personal right to that benefit.
Artikel 7, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1612/68 er til hinder for, at en medlemsstat afviser at udbetale en ydelse til handicappede til en ikke­EF­statsborger, der er ægtefælle til en vandrende arbejdsta­ger fra en anden medlemsstat, med den begrundelse, at ægtefællen er statsborger i et tredjeland."
Article 7(2) of Regulation (EEC) No 1612/68 precludes a Member State from refusing a benefit for handicapped persons to the spouse, who is not a national of a Member State of the EEC, of a migrant worker of another Member State, on the ground that the spouse is a foreign national".