natgillin/translations-raw huggingface dataset:
»1) Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 oni beskyttelse af vilde fugte finder ikke anvendelse på de eksemplarer af underarter af vilde fugle, som ikke i vild' tilstand hár deres naturlige ophold på medlemsstaternes omrade i Europa, selv om andre underarter af den samme fugleart har ophold på dette område og dermed ér beskyttet af direktivet. Følgelig kan direktivets artikel 14 ikke påberåbes til støtte for nationale retsforskrifter til beskyttelse af ikkeeuropæiske underarter.
By this question the national court is seeking to determine whether the Directive applies to bird subspecies which occur naturally in the wild only outside the European territory of the Member States, where the species to which they belong or other subspecies of that species do occur naturally in the wild state within the territory in question.
3) Traktatens artikel 30 skal fortolkes således; at den ér til hinder for nationale retsforskrifter, som forbyder import fra en medlemsstat til en anden af eksemplarer af ikkeeuropæiske underarter af beskyttede fugleaner, såsom de retsforskrifter, der er omhandlet i hovedsagen.«
In avian taxonomy, the concept of species includes, by definition, all of a species' subdivisions, such as breeds and subspecies.
Præjudiciel »Ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring — artikel 4, stk 1, i direktiv 79/7/EØF — lovbestemt ordning om social bistand til ældre langtidsledige arbejdstagere og/ellerdelvis uarbejdsdygtige arbejdstagere—betingelserom beskæftigelsesforløb og alder* (Fjerde Afdeling) pågældendes tidligere beskæftigelse, alder eller eventuelle uarbejdsdygtighed. Til forskel fra RWW er støtte ifølge IOAW ikke betinget af den pågældendes formueforhold.
'Council Directive 79/409/EEC of 2 April 1979 on the conservation of wild birds applies to bird subspecies which occur naturally in the wild only outside the European territory of the Member States if Ute species to which they belong or other subspecies of that species occur naturally in the wild within the territory in question.'
Spørgsmålene er blevet rejst under en tvist mellem GB.
He proposed that the Court should reply as follows:
C.B. Laperre modtog arbejdsløshedsunderstøttelse i henhold til RWW indtil den 31. maj 1989.
Council Directive 79/409/EEC of 2 April 1979 on the conservation of wild birds does not apply to specimens of wild birds of subspecies which do not occur naturally in the wild state in the European territory of the Member States, even if other subspecies of the same species do occur in this territory and are consequently protected under the Directive.
Den kompetente myndighed indstillede pr. 1. juni 1989 betalingen af denne ydelse under henvisning til, at hendes formue oversteg grænsen for, hvad der ifølge lovgivningen må anses for »en beskeden formue«.
Accordingly, Article 14 of the Directive may not be relied upon to justify national provisions protecting non-European subspecies.
Af sagens akter fremgår, at spørgsmålene vedrører to nederlandske bistandsordninger, der sikrer arbejdsløse ret til en indkomst svarende til eksistensminimum.
The Court has no jurisdiction to answer the second question, as it has not been shown that the subspecies at issue in the main proceedings cannot in fact be distinguished from the European subspecies of the same species.
C.B. Laperre gjorde gældende, at IOAW's betingelser med hensyn til tidligere beskæftigelse og alder indebar en indirekte forskelsbehandling af kvinder, idet kvinder langt sjældnere end mænd kan opfylde disse betingelser. Disse betingelser er derfor i strid med direktivets artikel 4, stk. 1.
Article 30 of the Treaty must be interpreted as prohibiting national rules which prevent the importation from one Member State to another Member State of specimens of non-European subspecies of protected species, such as the rules at issue in the main proceedings.'
Den anden er en speciel ordning, der blev indført ved IOAW, og som indeholder regler om ydelser til ældre eller delvis uarbejdsdygtige langtidsledige. Denne form for støtte ydes på forskellige betingelser for så vidt angår den
Preliminary ruling (Equal treatment f or men and women in matters of social security -Article 4(1) of Directive 79/7'/EEC — Statutory scheme of social assistance for older and/or partially incapacitated
Årsagen til, at IOAW-ordningen ikke indeholder et formuekriterium, er, at lovgiver har villet beskytte modtagere af denne form for ydelser mod risikoen for at skulle opbruge en formue, som er opsparet af deres arbejdsindkomst gennem hele det erhvervsaktive liv, i betragtning af deres meget ringe udsigt til at kunne genetablere en formue ved hjælp af lønnet erhvervsmæssig beskæftigelse.
By order of 14 December 1993, the Nederlandse Raad van State (State Council of the Netherlands) referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Council Directive 79/7/EEC of 19 December 1978.
hensyn til beskæftigelsesforløb og alder — indebærer forskelsbehandling på grundlag af køn, når det forholder sig således, at langt flere mænd end kvinder herved undtages fra det formuekriterium, som den anden ordning, RWW, derimod indeholder, hvorved den er mindre fordelagtig, selv om den omhandler en ydelse af samme art, eller skal bestemmelsen fortolkes således, at den pågældende ordning ikke indebærer forskelsbehandling, idet den er begrundet i objektive faktorer, der intet har at gøre med forskelsbehandling på grundlag af køn.
The questions were raised in the course of proceedings between Mrs Laperre and the administration of the Province of South Holland, "concerning the rejection of an application for benefit under the Netherlands Law on Income Support for Older and Partially Incapacitated Unemployed Workers, 'the IOAW*.
Det bemærkes for det første, at socialpolitikken påfællesskabsrettens nuværende udviklingstrin er omfattet af medlemsstaternes kompetence.
Mrs Laperre argued that the conditions relating to previous employment and age laid down by the IOAW gave rise to indirect discrimination against women, since women were much less likely to fulfil them than men.
Det tilkommer demaltså at vælge de foranstaltninger, hvormed målsætningen for deres socialpolitik kan realiseres.
Consequently, the conditions were contrary to Article 4(1) of the directive.
Medlemsstaterne råder ved udøvelsen af denne kompetence over et vidt skøn.
According to the case-file, the questions relate to two social assistance schemes in the Netherlands which guarantee unemployed persons an income at the minimum social level.
Den sidstnævnte betingelse er opfyldt, såfremt de valgte midler er i overensstemmelse med den pågældende medlemsstats sociale politik, er egnede til at nå det af den forfulgte mål, og er nødvendige hertil.
Entitlement and continuing entitlement to benefit under the RWW are conditional, inter alia, on the person concerned not having resources in excess of the 'modest assets' stipulated by the Netherlands legislation.
Det må dernæst fastslås, at den målsætning, som den nederlandske regering har påberåbt sig, henhører under Nederlandenes socialpolitik, og objektivt ikke er forbundet med nogen forskelsbehandling på grundlag af køn, ligesom den nationale lovgiver ved udøvelsen af sine beføjelser med rimelighed har kunnet gå ud fra, at den omtvistede lovgivning var nødvendig for gennemførelsen af nævnte formål.
By its questions, the national court essentially asks whether Article 4(1) of the directive has to be interpreted as meaning that a national statutory scheme, such as that established by the IOAW, which provides for a benefit designed to guarantee beneficiaries income at the level of the social minimum, irrespective as to whether the claimant has any resources but subject to conditions relating to his previous employment and age, involves discrimination on grounds of sex where it is established that much more men than women find in that scheme a way of avoiding the means test which, in contrast, has to be satisfied in the case of another scheme, such as that established by the RWW, which, albeit providing for a benefit of the same type, is less favourable, or whether Article 4(1) has to be interpreted as meaning that the scheme in question does not entail such discrimination because it is justified by objective factors unrelated to any discrimination on grounds of sex.
Den nederlandske regering har gjort gældende, at ordningen i henhold til RWW skal sikre, at arbejdsløse arbejdstagere reintegreres på arbejdsmarkedet.
The second — specific — scheme was introduced by the IOAW and provides for the grant of benefit to older or partially incapacitated long-term unemployed persons.
Domstolen besvarede de forelagte spørgsmål således:
As of 1 June 1989, the competent authority ceased to pay her that benefit on the ground that her resources exceeded the 'modest assets' referred to in the legislation.
»Artikel 4, stk 1, i Rådets direktiv 79/7/EØ & af 19. december 1978 om gradvis gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til sodai sikring skal fortolkes således, at en national lovbestemt ordning som IOAW—hvorefter der kan tilkendes en ydelse svarende til eksistensminimum uden hensyn til eventuel formue, men på betingelse af, at den pågældende opfylder visse krav med hensyn til beskæftigelsesforløb og alder — ikke indebærer forskelsbehandling på grundlag af køn, selv øm det forholder sig således, at langt flere mænd end kvinder herved undtages fra det formuekrUerium, som den anden ordning, RWW, derimod indeholder, hvorved den er mindre fordelagtig, selv om der er tale om en ydelse af samme art, nåt den nationale lovgiver rimeligvis har kunnet gå ud fra, at den pågældende ordning var nødvendig for gennemføreken af et socialpolitisk formål, der intet har at gøre med forskelsbehandling på grundlag af køn.* * Generaladvokat CO.
In this connection, it should be recalled that the Court has consistently held that Article 4(1) of the directive precludes the application of a national measure which, although formulated in neutral terms, works to the disadvantage of a much higher percentage of women than men, unless that measure is based on objective factors unrelated to any discrimination on grounds of sex.
Lenz fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Fjerde Afdeling') den 23. november 1995.
That is the case where the measures chosen reflect a legitimate social policy aim of the
Præjudiciel »Fælles markedsordning f or fåre- og gedekød — clawback— beregningsmetode bevis — tilbagebetaling af beløb opkrævet med urette* (Sjette Afdeling) clawback-afgift i medfør af Rådets skiftende forordninger var lovlig.
The scheme set up by the IOAW is not means-tested because the legislature sought to protect potential beneficiaries under that scheme from the risk of their having to break into the assets saved out their earnings over their whole working life, having regard to the very small likelihood of their rebuilding their assets by resuming gainful employment.
Den 6. marts 1992 anlagde FMC m.fl. sag ved High Court of Justice med påstand om tilbagebetaling svarende til den clawback-afgift, som de havde betalt i perioden 1980 til 1992, idet de til støtte herfor anførte, at der ikke havde foreligget nogen retsgyldig forpligtelse til at betale disse beløb.
The Court first observes that, in the current state of Community law, social policy is a matter for the Member States. Consequently, it is for the Member States to choose the measures capable of achieving their social policy aim.
Ifølge disse selskaber følger den påståede ulovlighed for det første af Lomasdommen, hvorefter artikel 4, stk. 1 og 2, i forordning nr. 1633/84 er ugyldig.
In exercising that competence, the Member States have a broad margin of discretion.
Ved kendelse af 1. juli 1994, indgået til Domstolen den 27. juli 1994, har High Court of Justice, Queen's Bench Division, i medfør af EF-traktatens artikel 177 forelagt en række præjudicielle spørgsmål vedrørende gyldigheden og fortolkningen af artikel 4, stk. 1, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1633/84 af 8. juni 1984 som ændret ved artikel 1, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1922/92 af 13. juli 1992 samt af artikel 2 i den nævnte forordning nr. 1922/92 og om fortolkningen af præmis 30 i Domstolens dom af 10. marts 1992, Lomas m.fl.
It should next be noted that the aim relied on by the Netherlands Government comes under its social policy and is objectively unrelated to any discrimination on grounds of sex and that, in exercising its competence, the national legislature was reasonably entitled to consider that the legislation in question was necessary in order to achieve that aim.
Første og fjerde spørgsmål
The Court ruled:
at reducere de udslag i beregning af clawback, som fremkom under det tidligere beregningssystem, og anvendelsen af et fire ugers gennemsnit skaber sikkerhed for, at clawbackbeløbet ligger præmien så nær som mulig.
reasonably entitled to consider that the scheme in question was necessary in order to attain a social policy aim unrelated to any discrimination on grounds of sex.'
Andet og femte spørgsmål
He proposed that the Court should reply as follows:
Med det andet og det femte spørgsmål ønsker den forelæggende ret i det væsentlige oplyst, hvilke beviser de nationale myndigheder kan kræve af de handlende, som vælger den første mulighed i henhold til artikel 4, stk. 1, i forordning nr. 1633/84 som ændret ved artikel 1 i forordning nr. 1922/92, og artikel 2 i forordning nr. 1922/92 ved beregningen af clawback eller af tilbagebetalingen af den uretmæssigt opkrævede clawback-afgift
Article 4(1) of Council Directive 79/7/EEC must be interpreted as being in principle compatible with a provision of national legislation, such as that contained in the IOAW, which provides for an income supplement at the level of the social minimum whereby for the purposes of the grant of the benefit resources are not taken into account and entitlement to the benefit is dependent on certain conditions relating to age and previous employment, whilst under other national legislation, such as that contained in the social assistance provisions of the RWW, which also affords provision at the level of the social minimum, account is taken of resources, even if it is established that a significantly greater number of men than women are eligible for the more favourable benefit under the IOAW.
Ud over visse forskrifter med hensyn til frister bestemmes det i forordning nr. 1922/92 blot, at de handlende på tilfredsstillende måde over for de britiske myndigheder skal godtgøre, hvilket præmiebeløb der faktisk er ydet for de omhandlede produkter.
The IOAW, the application of which results in a far greater number of men than women being exempted from the means test in the social assistance legislation, can be justified on the ground that the target group of that legislation has little chance on the labour market and therefore is not or is rarely in a position to rebuild resources once they have been depleted.'
Såfremt eksportøren ikke er i stand til at fremskaffe dette bevis, fastlægger forordning nr. 1922/92 ydermere en anden metode til beregning af clawback-afgiften.
Case C-212/94 FMC pic and Others ν Intervention Board for Agricultural Produce and Others Agriculture
Når der ikke foreligger fællesskabsbestemmelser på området, skal de britiske myndigheder bygge på national ret med forbehold af de begrænsninger, som følger af fællesskabsretten.
Preliminary ruling (Common organization of the markets in sheepmeat and goatmeat — Clawback of calculation Validity Proof Reimbursement of undue payments) (Sixth Chamber)
Det må understreges, at denne ordning er fundamentalt forskellig fra den beregningsmetode, som blev erklæret ugyldig i Lomasdommen, og hvorefter clawbackbeløbet var lig med den præmie, der var fastsat for den uge, hvori de pågældende produkter blev udført
1922/92, cited above, and the interpretation of paragraph 30 of the judgment of the Court of Justice in Joined Cases C-38/90 and C-151/90 Lomas and Others [1992] ECR 1-1781.
Tredje spørgsmål som det fremgår af fast retspraksis, på betingelse af, at disse bestemmelser ikke er mindre gunstige end dem, der gælder for tilsvarende klager på grundlag af national ret, og at bestemmelserne ikke er udformet således, at de i praksis umuliggør udøvelsen af rettigheder, som hjemles i Fællesskabets retsorden.
That system differs fundamentally from the method of calculation declared invalid in the judgment in Lomas and Others, according to which the clawback was equal to the amount of the premium fixed solely for the week of export of the products concerned.
Med det tredje spørgsmål ønsker den forelæggende ret i det væsentlige oplyst, hvorvidt præmis 30 i Lomas-dommen skal fortolkes således, at en erhvervsdrivende, som opfylder de deri opstillede betingelser, kun kan anmode om tilbagebetaling af den clawback, som er opkrævet med urette efter det tidspunkt, hvor han anlagde retssag, eller om han ligeledes kan anmode om tilbagebetaling af den clawback, der er opkrævet med urette før dette tidspunkt.
By its first and fourth questions, the national court essentially asks whether the new method of calculating the clawback, introduced by Article 1 of Regulation No 1922/92 amending Article 4(1) of Regulation No 1633/84, and the system for reimbursement of clawback unlawfully charged, provided for by Article 2 of Regulation No 1922/92, are valid.
Det følger navnlig af retspraksis, at fællesskabsretten ikke er til hinder for anvendelsen af en national forældelsesbestemmelse, som begrænser den periode forud for indgivelsen af ansøgningen, for hvilken der kan opnås tilbagebetaling af beløb erlagt med urette, når denne bestemmelse ikke er udtryk for forskelsbehandling og ikke er til hinder for, at de retsundergivne kan udøve selve den ret, som borgerne har i henhold til en præjudiciel afgørelse om ugyldighed.
With regard to both the charging of clawback still payable and the reimbursement of clawback unduly paid, the system established by that regulation, adopted pursuant to Article 176 of the EEC Treaty, enables traders to choose between two methods of calculation.
Sjette spørgsmål
Questions 2 and 5
Domstolen kendte i Lomas-dommen for ret, at retsundergivne ikke kunne støtte ret på den fastslåede ugyldighed af artikel 4, stk. 1 og 2, i forordning nr. 1633/84 for så vidt angik tidsrummet inden afsigelsen af denne dom, medmindre der var tale om erhvervsdrivende eller deres retssuccessorer, som inden dette tidspunkt havde anlagt retssag eller indgivet en efter gældende national lovgivning hermed ligestillet klage (præmis 30).
The first option, available to traders who are in a position to supply proof to the competent United Kingdom authorities of the amount of the premium actually granted for products subject to clawback, fixes the amount of the clawback at the same level as that of the slaughter premium.
Med det sjette spørgsmål ønsker den forelæggende ret i det væsentlige oplyst, hvorvidt fællesskabsretten indeholder materielle eller processuelle bestemmelser, som de nationale retsinstanser skal tage hensyn til, når der træffes afgørelse om et krav om tilbagebetaling af clawback-beløb, som er opkrævet med urette, og hvorvidt fællesskabsretten, når sådanne bestemmelser ikke foreligger, er til hinder for anvendelsen af nationale bestemmelser, hvorefter bevisbyrden for, at der er betalt for meget, samt for beløbets størrelse, påhviler sagsøgeren, eller hvorefter en offentlig myndigheds tilbagebetaling af beløb erlagt med urette kun er mulig, såfremt betalingen er sket under protest; det ønskes ligeledes oplyst, hvorvidt fællesskabsretten under denne betingelse er til hinder for nationale bestemmelser, hvorefter tilbagesøgning af beløb erlagt med urette ikke må medføre ugrundet berigelse af sagsøgeren, og hvorefter sag om tilbagebetaling afskæres efter en vis frist.
The second and fifth questions seek in essence to ascertain what proof the competent national authorities may require traders to adduce under the first option laid down in Article 4(1) of Regulation No 1633/84, as amended by Article 1 of Regulation No 1922/92, and in Article 2 of that regulation, for the purposes of calculating the clawback or the reimbursement of clawback unlawfully charged.
Under sådanne omstændigheder, hvor institutionerne tilsidesætter Fællesskabets retsregler, ville de erhvervsdrivende ikke være sikret en effektiv retsbeskyttelse, hvis de ikke såvel for de perioder, som ligger efter anlæg af retssag eller indgivelse af en hermed ligestillet klage, som for perioder forud herfor ville kunne påberåbe sig, at artikel 4, stk. 1 og 2, i forordning nr. 1633/84 er ugyldig, og dette principielt fra det tidspunkt, hvor de bestemmelser, som Domstolen har erklæret ugyldige, trådte i kraft.
Subject to certain rules concerning time-limits, Regulation No 1922/92 merely provides that traders must supply proof to the satisfaction of the competent United Kingdom authorities of the amount of the premium actually granted for the products concerned.
Det bemærkes i denne forbindelse indledningsvis, at artikel 2, stk. 1 og 2, i forordning nr. 1922/92, hvad angår tilbagebetaling af clawback-beløb, som er opkrævet med urette, indeholder bestemmelser vedrørende de erhvervsdrivende, som har ret til at anlægge sag til tilbagesøgning af det uretmæssigt opkrævede, vedrørende det beløb, som kan tilbagebetales, og vedrørende de oplysninger, som skal meddeles de nationale
As regards the proof that must be adduced in order to take advantage of the first method of calculating clawback, it does not seem to be manifestly inappropriate for the exporters to bear the burden of proof. Moreover, where it is impossible for the exporter to adduce such proof, Regulation No 1922/92 has provided for a different method of calculating the clawback.
Når der ikke foreligger fællesskabsbestemmelser på området, skal anmodningen om tilbagebetaling af den clawback-afgift, som er opkrævet med urette, fremsættes efter de bestemmelser, der er fastsat i national ret, dog,
Moreover, Regulation No 1922/92 leaves to those national authorities the task of deciding whether the proof supplied by traders is satisfactory.
myndigheder inden én Vis' frist De nationale retsinstanser skal anvende disse bestemmelser.
equivalent complaint, in principle as from the date on which the provisions declared invalid by the Court entered into force.
nr. 1ÍÜ22/92 udtrykkeligt henviser til frister óg processuelle bestemmelser i gældende national t. Det fremgår ligeledes at artikel 2, stk. 2, i t rordningen, at reglerne om bevis er underlagt national ret.
In the absence of any Community legislation on the matter, the United Kingdom authorities must base their decision on national law, subject to the limits imposed by Community law.
Gennemgangen af spørgsmålet hár intet frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af artikel 4, stk 1, i Kommissionens forordning nr. 1633/84 af 8. juni 1984 om gennemførelsesbestemmeiief vedrørende variabel præmie Ved slagtning affär og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 2661/8Ί) som ændret véd artikel Î i Kommissionens fororibring (EØF) rir.
It is important to note in that regard that the Court has consistently held that detailed procedural rules laid down by the applicable national law cannot therefore be less favourable than those governing similar domestic procedures nor render virtually impossible or excessively difficult the implementation of Community legislation and thereby affect the exercise of rights conferred by the Community legal system.