natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Der er ikke mange af den generation, der efter den anden verdenskrig drømte om et forenet Europa med viljen til at gøre drøm til virkelighed, der så længe og så vedholdende som De med hele Deres dygtighed og hengivenhed er gået ind for dette historiske forehavende, og hvis levnedsløb er så nært knyttet til udviklingen af de institutioner, der har kæmpet så helhjertet for, at dette forehavende skulle bære frugt.
Of the generation which, after the Second World War, dreamed of European union and sought to transform that dream into reality, there are few who, as long and as constantly as yourself, have harnessed their talents and their devotion to that historic enterprise and whose career has been inseparably linked with the development of those institutions which ensure the success of that enterprise.
Der er for mig intet overraskende i, at De - i det mindste inden for Deres eget ansvarsområde — har sat en absolut rekord.
It would not surprise me if, at any rate at the level of responsibility which you held, you have set an absolute record.
De var endnu ikke fyrre år, da De i 1953 blev ansat som den første justitssekretær ved Det europæiske Kul- og Stålfællesskabs Domstol.
You were not even 40 years old when, in 1953, you were appointed the first Registrar of the Court of Justice of the European Coal and Steel Community.
Ved netop at vælge Dem gav den nyoprettede Domstol et første og overbevisende vidnesbyrd om sin visdom, idet valget støttedes på de egenskaber og den sagkundskab, som De forenede i Deres person, og som vi efter så mange års erfaring håber at genfinde hos Deres efterfølger, nemlig en bred juridisk baggrund, erfaring inden for internationale institutioner og lederegenskaber.
In making its choice the newly-formed Court provided the first convincing evidence of its wisdom, for in you it found the qualities and abilities which we, after so many years' experience, hope to find in your successor: a thorough legal training, experience in international institutions, and managerial skills.
Som økonomisk rådgiver for en stor belgisk landbrugsorganisation, som kabinetschef under en landbrugsminister, som højtstående tjenestemand ved afdelingen for europæiske anliggender under FAO i Rom og senere som belgisk repræsentant ved denne internationale institution, havde De allerede bevist at være i besiddelse af disse egenskaber.
As economic adviser to a large Belgian agricultural organization, as principal private secretary to a minister of agriculture, as a high official in the European office of the Food and Agriculture Organization in Rome and thereafter as the Belgian representative in that international institution, you had already proved that you possessed those qualities.
Udnævnelsen af en specialist inden for landbruget som justitssekretær ved Det europæiske Kul- og Stålfællesskabs Domstol var utvivlsomt et skæbnebestemt varsel om den væsentlige rolle, som Domstolen senere skulle komme til at spille med så stor virtuositet i forbindelse med oprettelsen af de fælles markedsordninger for landbrugsvarer. Men det var der ingen, der på daværende tidspunkt kunne forudse.
Community was perhaps one of those harbingers of fate whereby the destiny of that Court, itself eventually to become an expert in the intricacies of the law relating to the common organization of agricultural markets, was already decided.
De ansvarlige for Deres udnævnelse kunne ikke dengang ane, at de kvalifikationer, som de viste Dem i besiddelse af, var forenet, med andre særligt tiltrækkende egenskaber, der er værdsat af alle, der har med Dem at gøre, nemlig en oprigtig hjertelighed, en evne til at slibe kanterne af, en sans for public relations samt Deres evner som forhandler og sidst, men dog ikke uvæsentligt, Deres omfattende viden og Deres raffinerede smag på det kulinariske område. Alle disse egenskaber har ført til en i sin art enestående præstation, nemlig ikke mindre end fem på hinanden følgende udnævnelser og en karriere på henved tredive år som justitssekretær ved Domstolen.
Those who then appointed you were soon to discover that those professional qualities went hand in hand with other attractive characteristics which have charmed all those who have had dealings with you; a warm disposition, the ability to smooth rough edges, an understanding of human relationships, skill in negotiations and finally — a small point, but worthy of mention none the less - wide-ranging knowledge and taste as a gastronome and connoisseur.
Deres første embedsår var ikke den mest travle periode i Domstolens historie, og Deres utrættelige trang til at gøre en nyttig indsats bevirkede, at De kom til at spille en væsentlig rolle i oprettelsen og udviklingen af Europa skolerne.
Your first years in office were not the busiest in the history of the Court, and your constant desire for useful activity led you to play an important role in the establishment and development of the European Schools.
I tolv år, fra 1953 til 1965, har De været repræsentant, dvs. tillidsmand og udøvende organ, i Europaskolernes øverste Råd, og i denne egenskab har De været formand for bestyrelsen for de skoler, De selv har skabt.
Over 12 years, from 1953 to 1965, you performed the duties of representative - that is to say confidant and executive - of the Board of Governors of the European Schools, and in that capacity you became chairman of the Administrative Board of the schools which you had set up.
Også på dette område, der er af så stor betydning for, at tjenestemændene og deres familier kan falde til i det europæiske arbejdsmiljø, har De været at finde i forreste række ved opbygningen af Det europæiske Fællesskab.
In that field too, which is so important for the integration of officials and their families in the European working environment, you have shown yourself to be among the pioneers in the building of Europe.
I mellemtiden krævede Domstolens udvikling, der forløb parallelt med Fællesskabernes, at De stillede alle Deres evner og hele Deres arbejdsindsats til rådighed for Domstolen.
Eventually, however, the development of the Court, parallel to that of the Communities, was to compel you to devote all your talents and dedication to the Court of Justice.
I Deres egenskab af ledende medarbejder under Domstolens seks præsidenter: Massimo Pilotti, André Donner, Charles Léon Hammes, Robert Lecourt, Hans Kutscher og mig har De været vidne til de strukturelle ændringer inden for institutionerne og medvirket til deres heldige gennemførelse. Det er en betydelig udvikling, der har fundet sted fra Det europæiske Kul- og Stålfællesskabs Domstol til De europæiske Fællesskabers Domstol og senere ved udvidelsen af Fællesskaberne fra seks til ti medlemsstater.
As the Court's senior official under six presidents — Massimo Pilotti, André Donner, Charles Léon Hammes, Robert Lecourt, Hans Kutscher and myself — you have witnessed and promoted the transformation in the institutions: from the Court of the Coal and Steel Community to the Court of the European Communities, from the Court of the Community of six to the Court of the Community of ten.
De har deltaget i den løbende udvidelse af Domstolens beføjelser, i det stigende antal sager fra 9 i 1959 til 23 i I960, 79 i 1970 og 323 i 1981 samt i udvidelsen af de ved Domstolen anvendte processprog og den derved forøgede administrative arbejdsbyrde.
You have participated in the successive extensions in the Court's powers, the rise in the number of cases from nine in 1955 to 23 in I960, to 79 in 1970 and 323 in 1981, as well as the increase in the number of languages used and the consequent extension in the administration involved.
*Denne først etapevise, men i de sidste femten år snarere løbende tilpasning af Domstolens tjenestegrene: justitskontoret og de faglige, administrative og logistiske afdelinger har givet Dem en stadigt voksende arbejdsbyrde og forøget ansvar.
*The adaptation in the departments of the Court - the Registry and the departments which provide intellectual, administrative and logistic support -which was at first gradual and which has indeed never ceased during the last 15 years, placed a growing burden and wide responsibilities on your shoulders.
Tilrettelæggelsen af afdelingernes arbejde og en tilfredsstillende arbejdsgang, vanskelige forhandlinger med budgetmyndighederne, ansættelse og uddannelse af tjenestemænd, sagernes gnidningsløse afvikling, opbygningen og indretningen af Domstolens bygning såvel som kontakt til og forhandlinger med bygherren, den luxembourgske regering, er opgaver, som blev Dem betroet, og som De uden undtagelse har løst tilfredsstillende.
The organization and proper functioning of departments, difficult negotiations with the budgetary authorities, the recruitment and training of officials, the smooth conduct of proceedings, the erection and furnishing of the building which houses our work, as well as the negotiations with the Luxembourg Government, which was in charge of the project, all this was largely in your hands and all those tasks were successfully accomplished.
For at sige det med få ord, hr. justitssekretær, er denne institution præget af Deres personlighed, og den vil endnu lang tid fremover bære dette præg som garanti for kvalitet.
In a word, Mr Registrar, this institution bears, and will long continue to bear, the stamp of your personality as a label of quality.
både Domstolens medlemmer og det øvrige personale, har kunnet glæde sig ved hendes elskværdige, smilende væsen.
Members of the staff and members of the Court have all been beneficiaries of her kindness, her amiability and goodwill and her ever-present smile.
Mange af de tilstedeværende er blevet modtaget i hendes smukke hjem med stor gæstfrihed, og fru Van Houtte forstod altid at leve op til sin mands ry som gourmet, en af justitssekretærens mange gode egenskaber.
In her splendid house, how many of us have enjoyed her generous hospitality, always equal to the reputation as a gourmet which the Registrar added to his other qualities.
På Domstolens vegne vil jeg gerne udtrykke mit inderlige ønske om, at De, hr. justitssekretær, og De, fru van Houtte, må få et behageligt otium med mange lykkelige stunder.
To you, Mr Registrar, and to you, Mrs Van Houtte, the Court sends its warmest wishes for a pleasant retirement and continued happiness. Ad muitos annos.
Tale holdt af justitssekretær Α. Van Houtte i anledning af hans fratræden
Speech delivered by Mr A. Van Houtte, Registrar, on his retirement
Hr. præsident, Deres excellencer, mine damer og herrer, kære venner.
Mr President, Your Lordships, advocates-general, former Presidents and Members of the Court, Your Excellencies, ladies and gentlemen, dear friends:
EKSF fejrer i år 3O­årsdagen for oprettelsen og Det europæiske Fællesskab 2 5­årsdagen.
This year the ECSC celebrates its 30th anniversary, and the European Community its 25th.
Det har været mig forundt at opleve denne spændende periode af europapo­litikkens udvikling som justitssekretær ved Domstolen.
It has been my privilege to live through that inspiring chapter of European politics as Registrar of the Court of Justice.
De har været så venlig, hr. præsident, at minde mig om, hvad disse år har betydet for mig.
You were kind enough to describe, Mr President, what those years meant for me.
Jeg er Dem meget taknemmelig for Deres alt for elskværdige ord og — måske i endnu højere grad — for de ord, der var rettet til min hustru.
I thank you most warmly for the very generous comments you have made, as I thank you — perhaps even more — for the mention you have made of my wife.
Jeg ved, at hun fuldt ud har fortjent Dem!
It was, I know, well deserved.
Jeg takker de tidligere præsidenter og de tidligere medlemmer af Dom­stolen såvel som deres ægtefæller for at have vist mig den store ære at komme til Luxembourg i denne anledning.
I thank the former Presidents and former Members of the Court, and their spouses, for having come to Luxembourg on this occasion. They do me a remarkable honour.
Jeg mindes ligeledes med taknemmelighed de præsidenter og de medlem­mer af Domstolen samt de tjenestemænd, der ikke er mere.
My thoughts turn also with gratitude to those Presidents and Members of the Court, and staff members, who are no longer with us.
Da jeg for 29 år siden aflagde ed for Domstolen, fandt den korte højtide­lighed ikke sted i så storslået en retssal som den, hvor vi nu befinder os, men — som følge af den daværende retspræsident Pilotti's uheldige fald — i opholds­stuen på Sainte Zithe­Hopsitalet, hvor døren ud til gangen stod på vid gab for at understrege, at retsmødet var offentligt.
When I took the oath before the Court 29 years ago the brief ceremony took place, not in an imposing courtroom such as this, but — as a result of an unfortunate fall by our President, Mr Pilotti - in the Visiting Room at the Clinique Sainte Zithe, with the door leading into the corridor wide open to mark the public nature of the event.
Domstolens virksomhed fik her en langsom start i kontorer, der var fordelt i tre ejendomme med hovedvægten lagt på Villa Vauban.
It was there that the work of the Court slowly developed, in offices situated in three buildings, the central one being the Villa Vauban.
Domstolens første retsmøder blev i øvrigt holdt i præsidentens kontor, der i det enkelte tilfælde blev omdannet til retssal . . .
The first sittings of the Court were held in that building in the President's private office, which was transformed on each occasion into a courtroom.
Dommer Pescatore var en af de første, der her førte en sag som befuldmægtiget for sin regering.
Judge Pescatore, as Agent for his government, was one of the first to plead there.
I løbet af 1954 kunne Domstolen sættes i salen i Cercle Municipal, hvor en forhøjning, der allerede havde samme form som i dag, blev opstillet til hvert enkelt retsmøde og derefter taget ned igen.
In 1954 the Court was able to have sittings in the hall at the Cercle Municipal where a rostrum already resembling the present form of the bench was erected on each occasion and dismantled afterwards.
De selv, hr. præsident, procederede i dette retslokale i 1956 i en betydelig sag.
You yourself, Mr President, appeared before it in 1956 in an important case.
I denne retssal aflagde jeg endnu en gang ed i oktober 1958 efter oprettelsen af en »fælles« Domstol med ny sammensætning under forsæde af præsident Donner.
It was in that hall that I took the oath a second time, in October 1958, following the inauguration of the newly constituted 'single' Court with Mr Donner as President.
Det var et yderst højtideligt retsmøde.
That sitting was a most solemn occasion.
Den fik her sin egen retssal og et tilstrækkeligt antal kontorer til at huse samtlige medlemmer og hele personalet.
It had there its own court room and enough offices for all its members and its staff.
Dom stolen havde ganske vist på dette tidspunkt et begrænset personale, idet der kun var i alt 75 tjenestemænd.
The latter was at the time, it is true, extremely small, amounting to no more than 75 officials.
Da Domstolen i 1972 umiddelbart inden udvidelsen af Fællesskaberne kunne flytte til den nye bygning på Kirchberg, var lokalerne i Côte d'Eich under alle omstændigheder blevet for små, idet man i mellemtiden havde udvidet til en lejet bygning i Grand' Rue.
When in 1972, on the eve of the enlargement of the Community, the Court was able to move into the courthouse on Kirchberg, its premises on the Côte d'Eich had already become too small, an additional building having been rented in the meantime in the Grand-Rue.
Men udvidelsen af Domstolen med en forøgelse af medlemmernes antal fra 9 til 13 og indførelsen af to nye officielle sprog bevirkede hurtigt, at det samlede personale steg fra 130 i 1972 til 230 i 1973, således at det lagde beslag på næsten hele den nye bygning, der var blevet projekteret ti år tidligere.
Enlargement of the Community, however, with the increase in the number of Members of the Court from 9 to 13 and the introduction of two new official languages, took the number of staff rapidly from 130 in 1972 to 230 in 1973, thereby practically filling to capacity the new building which had been designed 10 years earlier.
Dengang blev projektet udfærdiget pågrundlag af en forventet udvikling af Domstolens virksomhed, der af nogle blev anset for stærkt overdrevet . . .
Its design had been based at the time on a theoretical evolution of the work of the Court which was considered by some as vastly overestimated.
Den nye bygning blev indviet, da Lecourt var præsident.
The building was inaugurated under the presidency of Mr Lecourt.
Præsident Kutscher måtte give »grønt lys« for leje af en etage i Monnet-bygningen og for iværksættelsen af projektet til en tilbygning.
It was President Kutscher who was to give the 'green light' for the renting of a floor in the Jean Monnet building and for the consideration of plans for a new building.
Jeg håber inderligt, at De, hr. præsident, får den æré at indvi tilbygningen, der imidlertid endnu kun befinder sig på tegnebordet.
It is my earnest wish that you, Mr President, will be able to inaugurate the new building, which at the moment is no more than a blueprint.
Domstolen har stærkt brug for nye lokaler. Domstolens medlemmer blev nemlig i 1981 forøget til 16, og det samlede normerede personale for 1982 er på 472.
The Court has urgent need of it, since the number of Members increased to 16 in 1981 and the number of staff authorized for 1982 is 472 persons.
I 1981 yar der 323 sager mod 279 i 1980.
In 1981 there were 323 applications, compared with 279 in 1980.
Fra 1953 til dato har justitskontoret registreret i alt 3 825 sager, og jeg har bekræftet henved 1 400 domme.
The total number of applications lodged from 1953 to the present date during my term of office is 3 825 and I have authenticated almost 1 400 judgments.
Det er blevet mig fortalt, at jeg er »millionær« i underskrifter . . .
I have also been told that as far as my signature is concerned I have passed the 'million' mark!
Som særligt begunstiget observatør har jeg kunnet konstatere, - at Domstolen har vundet indflydelse, - at den har vundet tillid hos institutionerne, medlemsstaterne, dommerstand og anklagemyndighed, advokater, borgerne, retsvidenskabelige undervisere, universiteter og læreanstalter i Europa, - at den i stadig højere grad har været i stand til at vække offentlighedens interesse, således at den i 1981 modtog i alt 8 000 besøgende.
From my privileged position I have been able to observe how the Court has established its authority; how it has won the confidence of the institutions, the Member States, the judiciary, the Bars, the public, teachers of law, universities and European institutes; and how it has attracted to an ever-increasing degree the interest of public opinion: in 1981 the Court received over 8 000 visitors.
Jeg vil gerne have lov til at sige, hvor stolt jeg har været over at have tilhørt denne institution så længe, og til endnu engang at give udtryk for min taknemmelighed herfor.
Permit me to express the great pride I take in having belonged to this institution for so long and to thank the Court once more for allowing me this opportunity to do so.
Jeg vil også gerne, hr. præsident, tage afsked med Domstolens personale.
Allow me too, Mr President, to bid farewell to the staff of the Court.
De tjenestemænd, der endnu er i tjeneste, og som ikke er ansat genem mig, kan nu tælles på en hånd.
The number of officials still in service who were not established after my arrival may now be counted on the fingers of one hand.
D'herrer Beck og Hochstrass er uden tvivl de ældste.
Mr Beck and Mr Hochstrass are without a doubt the longest in service.
De er i øvrigt den dag i dag uenige om, hvem af dem, der i begyndelsen af december 1952 først satte foden på trappen til Villa Vauban.
There is still lively debate between them as to which of the two was the first to mount the steps leading up to the entrance to the Villa Vauban in those early days in December 1952.
Jeg ønsker at udtrykke min dybtfølte og hjertelige anerkendelse af personalet og dets repræsentanter. Takket være deres kompetence og deres fulde forståelse for den tilbageholdenhed, som naturligt må præge en domstols personale, har Domstolen under alle forhold kunnet fungere effektivt og uforstyrret. styrret.
I wish to pay warm and heartfelt tribute to the staff and its representatives.
Jeg kan kun beklage, at den hurtige udvidelse af personalet i de senere år har hindret mig i at opretholde personlig kontakt med den enkelte.
My only regret is that the rapid increase in the number of staff over these last years has made it impossible for me to maintain consistent personal contact with each member of the staff.
Men personalet vidste, at min dør altid stod åben.
However, they all knew that the door to my office was open to everyone, at all times.
Den »åbne dør« var uden tvivl udtryk for min opfattelse — måske en smule »faderlig« — af mit administrative hverv, men faldt også i tråd med min overbevisning om, at man ikke effektivt kan lede arbejdet i grupper af så forskellig oprindelse uden en varm og forstående menneskelig kontakt, der ikke begrænses af vedtægtens bogstav.
This 'open door' policy was doubtless an expression of my conception — rather 'paternalistic', it may be - of my administrative functions, but at the same time it was a reflection of my conviction that one cannot properly direct the work of groups of people of such diverse origins without warm and comprehensive human relationships extending beyond the letter of a set of Staff Regulations.
Jeg vil gerne rette en særlig tak til frk. Séjournant, der har været min sekretær i 27 år, og til justitskontorets samlede personale, hvor iblandt andre sekretærer — frk. Massaro og fru Culman — der i 25 år har været ansat i denne afdeling, der er af så stor betydning for Domstolen.
May I be allowed to express my special gratitude to Miss Séjournant, who has been my assistant for 27 years, and to the staff of the Registry of whom other assistants — Miss Massaro and Miss Culmann - have been members of this essential service of the Court for 25 years.
Den har altid fungeret tilfredsstillende trods de mange forskellige sprog og de forskelligartede opgaver.
It has always functioned well despite the complexity of the language system and the diverse nature of its duties.
Jeg føler at burde takke endnu mange mennesker, både kolleger og venner, som er kommet mig imøde og vist mig tillid i de talrige aktiviteter på tværs af de enkelte institutioner, som jeg har måttet deltage i.
I must thank many other people, colleagues and friends, who welcomed and placed their confidence in me in the context of numerous inter-institutional activities in which I had to participate.
Takket være dem, har jeg fået et grundigt kendskab til de enkelte hjul i Fællesskabets maskineri, således at jeg bedre kunne løse Domstolens administrative opgaver.
To them I owe a thorough acquaintance with the wheels of the Community machinery, which enabled me the better to carry out my administrative responsibilities to the Court.
Jeg tænker med taknemmelighed og hengivenhed på alle dem, som jeg har mødt under møderne i Udvalget for fælles Interesser under EKSF - nedsat under Formandsudvalget - og senere under møderne med administrationscheferne, vedtægtsudvalget, direktionen for Publikationskontoret og under mange andre møder.
I recall with gratitude and friendship all those whom I have met in the course of the meetings of the ECSC Common Interest Committee — an offshoot of the Committee of Presidents - and in the meeetings of the Heads of Administration, the Staff Regulations Committee, the Management Committee of the Office for Official Publications, and in so many other different meetings.
Men de fleste af disse møder var ikke blevet til noget uden den værdifulde assistance fra et lille sekretariat, som frk. Bagnard altid har været sjælen i . . .
Most of those meetings, however, could not have taken place without the efficient aid of a small secretariat of which Miss Bagnard has always been the heart and soul.
De har været så venlig at nævne den rolle, jeg har spillet ved oprettelsen af Europaskolerne.
You were kind enough to refer to my role in the creation of the European Schools.