natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I sag C-283/94 havde Denkavit siden 1973 haft en direkte andel på 20% af kapitalen i det tyske selskab Denkavit Futtermittel GmbH.
In Case C-283/94, Denkavit had, since 1973, a direct holding of 20% in the capital of the
refusion af samme grunde som i VlTlC-sagen, indgav Voormeer klage den 22. januar 1993.
Paragraph 44d(2) of the Law had not been complied with.
minimumsperioden for besiddelse af andelen allerede skal være tilbagelagt på det tidspunkt, hvor der sker udlodning af det udbytte, med hensyn til hvilket der ansøges om anvendelse af skattefordelen.
may be deprived of the exemption from withholding tax only if it 'does not maintain such a holding for an uninterrupted period of at least two years.'
I de tre hovedsager har Finanzgericht Köln oplyst at ved anvendelse af national ret alene skal sagsøgte frifindes.
In Case C-292/94, Voormeer acquired 96.13% of the capital of the German company Framode GmbH on 27 February 1992.
Finanzgericht Köln har imidlertid udtrykt tvivl om, hvorvidt § 44d, stk. 2, i EStG er forenelig med direktivets artikel 3, stk. 2, hvori der tilsyneladende ikke stilles noget krav om, at den minimumsperiode, hvor moderselskabet skal beholde sin andel i kapitalen i datterselskabet, skal være tilbagelagt, når ansøgningen om skattenedsættelsen indgives.
On 28 April 1992, Framode decided to distribute a dividend, payable on 4 May 1992, for the financial year from 1 March 1991 to 29 February 1992. The dividend due to the parent company was paid after deduction of investment income tax calculated at the normal rate.
Det bemærkes endvidere, at medlemsstaternes beføjelse til at fastsætte en minimumsperiode, hvori moderselskabet skal besidde en andel i datterselskabet, udgør en fravigelse fra princippet om fritagelse for kildeskat i direktivets artikel 5, stk. 1, og derfor skal underkastes en streng fortolkning (jf. bl.a. dom af 283.1996, sag C318/94, Kommissionen mod Tyskland, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 13).
Moreover, that interpretation is confirmed by the purpose of the Directive, which is to facilitate tax arrangements governing cross-border cooperation.
Beføjelsen kan derfor ikke til skade for de virksomheder, som direktivet tillægger fordelen, undergives en fortolkning, der går videre end selve ordlyden af artikel 3, stk. 2.
Member States cannot therefore, in this regard, unilaterally introduce restrictive measures such as the requirement, as in this instance, that a minimum holding period must already have been completed when the profits in respect of which the tax advantage is sought are distributed.
Medlemsstaterne kan derfor ikke gøre skattefordelen i direktivets artikel 5, stk. 1, betinget af, at moderselskabet på tidspunktet for udlodning af udbyttet har haft en andel i datterselskabet i den minimumsperiode, der er fastsat i medfør af artikel 3, stk. 2, når blot kravet til periodens varighed opfyldes efterfølgende.
On 15 October 1992, Voormeer applied for reimbursement of the tax charged, in so far as it exceeded the reduced rate of 5%. Following the refusal of the tax authorities to make the reimbursement requested on the same ground as in the VITIC case, Voormeer lodged an administrative appeal on 22 January 1993.
Med det første spørgsmål i de tre sager ønsker den nationale ret i det væsentlige oplyst, om en medlemsstat kan betinge fordelen i direktivets artikel 5, stk. 1, af, at moderselskabet på tidspunktet for udlodning af udbyttet har haft en andel på mindst 25% af kapitalen i datterselskabet mindst i den af medlemsstaten i medfør af direktivets artikel 3, stk. 2, fastsatte periode.
In the main proceedings in the three cases, the Finanzgericht Köln indicates that, on the basis of national law alone, the actions fall to be dismissed.
I sag C-283/94 har Finanzgericht endvidere spurgt, om besvarelsen ville blive en anden, hvis et moderselskab, som ansøger om fordelen inden minimumsperioden er gået, ensidigt forpligter sig til at beholde sin andel i denne periode.
However, it expresses doubts as to whether Paragraph 44d(2) of the Law is compatible with Article 3(2) of the Directive, which does not appear to require that the minimum period for which the parent company has to maintain its holding in the capital of its subsidiary must already have expired at the time when the reduction of withholding tax is applied for.
Der henvises til ordlyden af direktivets artikel 3, stk. 2, andet led, hvorefter medlemsstaterne kun kan undlade at yde moderselskaberne skattefritagelsen, når moderselskaberne »ikke i en sammenhængende periode på mindst to år har besiddet sådan kapitalandel«.
Likewise, the Member States' option to lay down a minimum period during which the parent company must maintain a holding in the subsidiary is to be interpreted strictly, since it constitutes a derogation from the principle of exemption from withholding tax provided for in Article 5(1) of the Directive.
Det bemærkes hertil, at det i direktivets artikel 5, stk. 1, klart og utvetydigt bestemmes, at moderselskaber, der har en kapitalandel i datterselskabet på mindst 25%, fritages for kildeskat I artikel 5, stk. 3, anføres det ligeledes klan, at Forbundsrepublikken Tyskland indtil midten af 1996 kan opkræve 5% i kildeskat.
That option cannot, therefore, be given an interpretation going beyond the actual words of Article 3(2), to the detriment of beneficiary undertakings.
Det fremgår af ordlyden af denne bestemmelse og særligt af brugen af udsagnsordets tid (præsens) i alle de sproglige versioner, undtagen den danske, at moderselskabet for at få skattefordelen skal have en andel i datterselskabet i en bestemt periode, og at det ikke kræves, at denne periode allerede er tilbagelagt på det tidspunkt, hvor skattefordelen ydes.
Thus, Member States cannot make the grant of the tax advantage provided for by Article 5(1) of the Directive subject to the condition that, at the moment when profits are distributed, the parent company should have had a holding in the subsidiary during the minimum period laid down pursuant to Article 3(2), so long as this period is subsequently observed.
Medlemsstaterne kan således ikke ensidigt indføre begrænsninger på dette punkt, såsom ved kravet i den foreliggende sag om, at
Question 2
ikke kan vare længere end to år, og — som anført ovenfor — ved udformningen af de administrative procedurer, der skal anvendes.
held that those conditions apply where a Member State incorrectly transposes a Community directive into national law (Case C-392/93 British Telecommunications.
Det er således ikke umuligt at afgøre, hvilke minimumsrettigheder, der følger af de principielle bestemmelser i direktivets artikel 5.
Likewise, Article 5(3) clearly indicates that the Federal Republic of Germany could, until mid1996, impose withholding tax of 5%.
overtrædelse er tilstrækkelig kvalificeret, såfremt en institution eller en medlemsstat under udøvelsen af sin kompetence til at udstede generelle retsakter åbenbart og groft har overskredet grænserne for sine beføjelser.
It follows from the Court's case-law that a breach is sufficiently serious if a Community institution or a Member State, in the exercise of its rule making powers, manifestly and gravely disregards the limits on those powers.
Blandt de momenter, der kan tages i betragtning, er særligt, hvor klar og præcis den tilsidesatte bestemmelse er.
One of the factors that may be taken into consideration in this regard is the clarity and precision of the rule breached.
Det tredje spørgsmål
Question 3
Med hensyn til betingelsen i den foreliggende sag om, at den minimumsperiode, der er fastsat for besiddelse af kapitalandelen, skal være tilbagelagt, når skattefordelen ydes, bemærkes det, at den af Forbundsrepublikken Tyskland anlagte fortolkning deles af næsten alle andre medlemsstater, der har udnyttet beføjelsen til fravigelse.
In this instance, as regards the condition that the holding period must have been completed by the time when the tax advantage is granted, it is to be noted that the Federal Republic of Germany's interpretation has been adopted by almost all the other Member States which have exercised the option to derogate.
Efter det oplyste var disse medlemsstater efter de drøftelser, der havde fundet sted i Rådet, af den opfattelse, at de med føje kunne anlægge en sådan fortolkning.
It appears that those Member States took the view, following discussions within the Council, that they were entitled to adopt such an interpretation.
Hertil kan det særligt anføres, at direktivets artikel 1, stk. 2, udtrykkeligt nævner hensynet til at hindre misbrug.
On this point, it will be noted in particular that Article 1(2) of the Directive refers expressly to the prevention of abuse.
Det bemærkes endvidere, at eftersom nærværende sag er den første, der vedrører direktivet, gav Domstolens praksis ikke Forbundsrepublikken Tyskland nogen anvisninger på fortolkning af den pågældende sag.
Furthermore, these cases being the first to concern the Directive, the Court's case-law did not provide the Federal Republic of Germany with any indication as to how the provision at issue was to be interpreted.
I dommene af 5. marts 1996, Brasserie du pêcheur og Factortame, og af 8. oktober 1996, Dillenkofer m.fl., fastslog Domstolen, at fællesskabsretten anerkender en ret til erstatning, såfremt tre betingelser er opfyldt, nemlig at den bestemmelse, der er overtrådt, har til formål at tillægge borgerne rettigheder, at overtrædelsener tilstrækkelig kvalificeret, og at der er en direkte årsagsforbindelse mellem statens overtrædelse af sin forpligtelse og de skadelidtes tab.
By the third question, which relates solely to Case C-283/94, the national court seeks to determine whether, in the event of a negative reply to the first question, incorrect transposition of the Directive by the Member State concerned gives parent companies a right to compensation for loss of interest incurred through postponement of the distribution of a subsidiary's profits until completion of the minimum holding period laid down pursuant to Article 3(2) of the Directive.
Domstolen har særligt fastslået, at disse betingelser skal anvendes på den situation, at en medlemsstat ikke har gennemført et EF-direktiv korrekt i national ret (dom af 26.3.1996, British Telecommunications).
In those circumstances, the fact that, when transposing the Directive, a Member State took the view that it was entitled to require that the minimum holding period should have been completed at the time when profits are distributed cannot be regarded as a sufficiently serious breach of Community law within the meaning of the judgments in Brasserie du Pêcheur and Factortame, British Telecommunications and Dillenkofer, cited above.
Den omstændighed, at en medlemsstat ved gennemførelsen af direktivet mente at være beføjet til at kræve, at minimumsperioden for besiddelse af andelen allerede skulle være tilbagelagt ved udlodningen af udbyttet, kan herefter ikke anses for en tilstrækkeligt kvalificeret overtrædelse af fællesskabsretten i den betydning, der er anvendt i ovennævnte domme i sagen Brasserie du pêcheur og Factortame, British Telecommunications, og Dillenkofer m.fl.
In its judgments in Brasserie du Pêcheur and Factortame and Dillenkofer, the Court held that Community law recognizes the existence of a right to reparation when three conditions are met: the rule of law infringed must be intended to confer rights on individuals; the breach must be sufficiently serious; and there must be a direct causal link between the breach of the obligation resting on the State and the damage suffered by the injured parties.
Det følger af Domstolens praksis, at en
The Court has in particular
•1) Medlemsstaterne kan ikke betinge ydelse af skattefordelen i artikel 5, stk 1, i Rådets direktiv 90/435/EØF af 23. juli 1990 om en fælles beskatningsordning for moder- og datterselskaber fra forskellige medlemsstater af, at moderselskabet på tidspunktet for udlodning af udbyttet har haft en andel på mindst 25% af kapitalen i datterselskabet mindst i den tri"medlemsstaten i medfør af direktivets artikel 3, stk 2, fastsatte periode. Det tilkommer medlemsstaterne at opstille regler til sikring af, at minimumsperioden
A Member State may not make grant of the tax advantage provided for in Article 5(1) of Council Directive 90/435/EEC of 23 July 1990 on the common system of taxation applicable in the case of parent companies and subsidiaries of different Member States subject to the condition that, at the moment when profits are distributed, the parent
overholdes, i overensstemmelse med procedurerne i deres nationale ret.
company must have held a minimum of 25% of the capital of the subsidiary for a period at least equal to that set by that Member State pursuant to Article 3(2) of the Directive It is for the Member States to draw up rules for ensuring compliance with this minimum period, in accordance with the procedures laid down in their domestic law.
Under alle omstændigheder er medlemsstaterne ikke i henhold til direktivetforpligtede til strah at yde skattefritagelsen, når moderselskabet ensidigt forpligter sig til at overholde minimumskravet til varigheden af besiddelsen af andelen.
On no view are those States obliged under the Directive to grant the advantage immediately on the basis of a unilateral undertaking by the parent company to observe the minimum holding period.
Når en medlemsstat har udnyttet beføjeben i ovennævnte direktivs artikel 3, stk. 2, kan moderselskaber umiddelbart påberåbe sig rettighederne i direktivets artikel 5, stk 1 og 3, ved de nationale retsinstanser, for så vidt disse selskaber opfylder det mindstekrav til besiddelsens varighed, som medlemsstaten har fastsat.
Where a Member State has exercised the option provided for in Article 3(2) of the Directive, parent companies may rely directly on the rights conferred by Article 5(1) and (3) of the Directive before national courts, if those companies observe the holding period set by that Member State.
En medlemsstat, som ved gennemføi eken af ovennævnte direktiv retsstridigt har bestemt, at den i medfør af artikel 3, stk 2, fastsatte minimumsperiode for besiddelse af kapitalandelen skal være tilbagelagt, ruir der sker udlodning af det udbytte, som er omfattet af skattefordelen i artikel 5, ikke i henhold til fællesskabsretten er forpligtet til at erstatte moderselskabet det tab, det måtte have lidt som følge heraf.*
Community law does not require a Member State which, when transposing the Directive, stipulated that the minimum holding period set pursuant to Article 3(2) must be completed at the time when the profits that are the subject of the tax advantage afforded by Article 5 are distributed, to compensate the parent company f or damage which it may have incurred by reason of the error thus made.'
Generaladvokat F.G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Femte Afdeling') den 2. maj 1996.
Advocate General EG. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 2 May 1996.
»1) Artikel 3, stk. 2, i Rådets direktiv 90/435/EØF af 23. juli 1990 om en fælles beskatningsordning for moder- og datterselskaber fra forskellige medlemsstater berettiger ikke medlemsstaterne til at nægte et moderselskab fritagelse for kildeskat af udbytte, som udloddes af dets datterselskab, i henhold til direktivets artikel 5, såfremt udlodningen finder sted inden udløbet af den i artikel 3, stk. 2, andet led, fastsatte mindsteperiode for besiddelse.
Article 3(2) of Council Directive 90/435/EEC does not permit a Member State to deny a parent company the exemption from withholding tax on profits distributed by its subsidiary company granted by Article 5 of the Directive where the minimum holding period envisaged by the second indent of Article 3(2) has not yet been completed at the moment of the distribution.
Medlemsstaterne kan imidlertid fastsætte en foreløbig kildeskat eller kræve, at der stilles en sikkerhed svarende til skattebeløbet, indtil moderselskabet dokumenterer, at mindsteperioden for besiddelse af andele er overholdt.
A Member State may however withhold tax provisionally or require the lodging of a security equal to the tax until the parent company provides evidence that the minimum holding period has been completed.
Medlemsstaterne er ikke forpligtet til omgående at indrømme fritagelse for kildeskat til et selskab, der har forpligtet sig til at beholde sine andele, indtil denne mindsteperiode er udløbet
A Member State is not obliged to grant immediate exemption from withholding tax to a parent company which gives an undertaking that it will remain in possession of its shares until the expiry of the minimum holding period.
Et moderselskab kan umiddelbart påberåbe sig direktivets artikel 5 over for myndighederne i datterselskabets medlemsstat for dennes domstole i overensstemmelse med medlemsstatens processuelle regler.
A parent company may rely directly upon Article 5 of the Directive against the authorities of the Member State of the subsidiary before the courts of that State in accordance with the procedures laid down by that State.
Fællesskabsretten giver ikke et moderselskab ret til erstatning under omstændigheder som i hovedsagen for rentetab som følge af, at udbetalingen af udbytte er blevet udsat.«
Community law does not confer on a parent company a right to compensation in circumstances such as those of the present case for any loss of interest which it may have incurred as a result of the postponement of a distribution of profits.'
Præjudiciel •Den fælles markedsordning surkirsebær* (Femte Afdeling)
Preliminary ruling (Common organization of the market in fruit and vegetables cherries) (Fifth Chamber) served on it, Lubella maintained that the contested regulation was invalid.
Ved kendelse af 21. februar 1995, har Finanzgericht des Landes Brandenburg forelagt tre præjudicielle spørgsmål vedrørende gyldigheden af Kommissionens forordning (EØF) nr. 1932/93 af 16. juli 1993 (herefter »den omtvistede forordning«).
By order of 21 February 1995, the Finanzgericht des Landes Brandenburg (Finance Court of Land Brandenburg), referred to the Court for a preliminary ruling three questions on the validity of Commission Regulation (EEC) No 1932/93 of 16 July 1993 ('the contested regulation').
kunne denne tvetydighed fjernes fuldstændigt ved en sammenligning med de øvrige sproglige versioner af forordningen, da den tyske version angav de KN-koder, som finder anvendelse for surkirsebærs vedkommende.
However, since that version mentioned the CN codes applicable to sour cherries, that ambiguity could perfectly well have been resolved by reference to the other language versions of the regulation.
Desuden er det ubestridt, at de kompetente tyske myndigheder blev orienteret om denne fejl og således fra starten var i stand til at anvende forordningen korrekt Under disse omstændigheder kan indholdet af den omtvistede forordning ikke anses for ubestemt.
Moreover, it is undisputed that the competent German authorities were informed of that error and were therefore in a position to apply the regulation correctly from the outset.
Den tilbagevirkende kraft af den omtvistede forordning
In those circumstances, the content of the contested regulation could not be regarded as uncertain.
Spørgsmålene er blevet rejst under en retssag mellem Konservenfabrik Lubella Friedrich Büker GmbH & Co. KG (herefter »Lubella«) og Hauptzollamt Cottbus vedrørende betaling af den udligningsafgift, som Lubella blev opkrævet i henhold til den omtvistede forordning ved indførslen til Tyskland af friske surkirsebær med oprindelse i Polen den 19. og 20. juli 1993. Den omtvistede forordning blev udstedt med hjemmel i Rådets forordning (EØF) nr. 1035/72 af 18. maj 1972, og Rådets forordning (EØF) nr. 2707/72 af 19. december 1972.
The contested regulation was adopted on the basis of Council Regulation (EEC) No 1035/72 of 18 May 1972 and Council Regulation (EEC) No 2707/72 of 19 December 1972.
Under disse omstændigheder kunne forordningen finde anvendelse fra og med ikrafttrædelsesdagen.
The scope of the contested regulation was not altered by the amendment published in the German version of the Official Journal on 20 July 1993.
En alvorlig forstyrrelse eller risiko for en alvorlig forstyrrelse af markedet
In those circumstances, the regulation was capable of being applied as from its date of entry into force.
I den tyske version af den omtvistede forordning anvendtes i titlen, i betragtningerne og i ordlyden til artikel 1, stk. 1, ordet »Süßkirschen« (»søde kirsebær«) til at angive de produkter, som var genstand for beskyttelsesforanstaltninger, idet der herved henvistes til KN-koderne for surkirsebær. »Süßkirschen« blev erstattet af »Sauerkirschen« (»surkirsebær«) ved en berigtigelse offentliggjort i den tyske udgave af EF-Tidende af 20. juli 1993.
The German version of the contested regulation, although referring to the CN codes corresponding to sour cherries, uses the term 'Süßkirschen' ("sweet cherries') in its title, its preamble and the wording of Article 1(1) to describe the products covered by the protective measures.
For Finanzgericht des Landes Brandenburg, hvor Lubella har anlagt sag til prøvelse af den efteropkrævningsafgørelse, som det harmodtaget, har selskabet gjort gældende, at den omtvistede forordning er ugyldig.
That term was replaced by the term 'Sauerkirschen' ('sour cherries') by a corrigendum published in the German version of the Official Journal of 20 July 1993.
Indholdet af den omtvistede forordning
The existence or threat of a serious disturbance of the market
Alle de sproglige versioner af den omtvistede forordning, bortset fra den tyske, henviser alene til surkirsebær.
Before the Finanzgericht des Landes Brandenburg, in which it had instituted proceedings against the notice of assessment
høståret 1993 og et kraftigt fald i noteringerne på markedet i løbet af det forudgående høstår.
Since the Commission was entitled to take protective measures leading to a complete suspension of imports from nonmember countries, it was entitled a fortiori to adopt less restrictive measures.
Under disse forhold har Kommissionen ikke gjort sig skyldig i et åbenbart fejlskøn ved at antage, at der forelå risiko for alvorlige forstyrrelser af Fællesskabets marked, som kunne bringe målene i EF-traktatens artikel 39 i fare.
in order to allow the application of protective measures in trade with nonmember countries is the existence of a situation in which the market in one of more of the products covered by the common organization of the markets is exposed, or is threatened with exposure, to serious disturbances liable to endanger the objectives pursued by Article 39 of the EC Treaty.
fællesmarkedet at de blev truffet efter, at det havde vist sig, at en mindre indgribende ordning — importlicensordningen — var utilstrækkelig, og at de blev valgt fremfor endnu mere indgribende foranstaltninger såsom foranstaltninger om begrænsning af indførselsmængderne.
It is apparent both from the preamble to the contested regulation and from the information given to the Court by the Commission, in particular with regard to the quantities of cherries imported from nonmember countries and the prices recorded on the markets, that the Community market in cherries registered a steep increase in the quantities imported from nonmember countries in the three years before the 1993 marketing year and a steep fall in prices on the market during the preceding year.
Henset hertil har Kommissionen ikke tilsidesat proportionalitetsprincippet
In those circumstances, the Commission did not commit a manifest error of assessment by concluding that there were risks of serious disturbances of the market which might endanger the objectives set out in Article 39 of the Treaty.
Tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning
The measures which may be taken pursuant to article 29(2) and (3) of Regulation (EEC) No 1035/72 are: