natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Sammensætning efter rangfølge fra den 1. januar 1999 til den 7. juni 1999
Order of precedence from L January to 7 June L999
G.C. RODRIGUEZ IGLESIAS, præsident P.J.G. KAPTEYN, formand for Fjerde og Sjette Afdeling J.-P. PUISSOCHET, formand for Tredje og Femte Afdeling P. LEGER, førstegeneraladvokat G. HIRSCH, formand for Anden Afdeling P. JANN, formand for Første Afdeling G.F. MANCINI, dommer J.C. MOITINHO DE ALMEIDA, dommer F.G. JACOBS, generaladvokat C. GULMANN, dommer J.L. MURRAY, dommer D.A.O. EDWARD, dommer AM. LA PERGOLA, generaladvokat G. COSMAS, generaladvokat H. RAGNEMALM, dommer L. SEVON, dommer N. FENNELLY, generaladvokat D. RUIZ-JARABO COLOMER, generaladvokat M. WATHELET, dommer R. SCHINTGEN, dommer K.M. IOANNOU, dommer S. ALBER, generaladvokat J. MISCHO, generaladvokat A. SAGGIO, generaladvokat
P.J.G. KAPTEYN, President of the Fourth and Sixth Chambers J.-P. PUISSOCHET, President of the Third and Fifth Chambers P. LEGER, First Advocate General G. HIRSCH, President of the Second Chamber P. JANN, President of the First Chamber G.F. MANCINI, Judge J.C. MOITINHO DE ALMEIDA, Judge F.G. JACOBS, Advocate General C. GULMANN, Judge J.L. MURRAY, Judge D.A.O. EDWARD, JudgeA.M. LA PERGOLA, Advocate General G. COSMAS, Advocate General H. RAGNEMALM, Judge L. SEVÖN, Juge N. FENNELLY, Advocate General D. RUIZ-JARABO COLOMER, Advocate General M. WATHELET, JudgeR. SCHINTGEN, Judge
fra den 8. juni 1999 til den 6. oktober 1999
from 8 June to 6 October 1999
fra den 7. oktober til den 15. december 1999
from 7 October to L5 December L999
L. SEVON, formand for Første Afdeling N. FENNELLY, førstegeneraladvokat R. SCHINTGEN, formand for Anden Afdeling F.G. JACOBS, generaladvokat P.J.G. KAPTEYN, dommer C. GULMANN, dommer A.M. LA PERGOLA, generaladvokat G. COSMAS, generaladvokat J.-P. PUISSOCHET, dommer P. LEGER, generaladvokat G. HIRSCH, dommer P. JANN, dommer H. RAGNEMALM, dommer D. RUIZ-JARABO COLOMER, generaladvokat M. WATHELET, dommer S. ALBER, generaladvokat J. MISCHO, generaladvokat A. SAGGIO, generaladvokat V. SKOURIS, dommer F. MACKEN, dommer
GULMANN, JudgeA.M. LA PERGOLA, Advocate General G. COSMAS, Advocate General J.-P. PUISSOCHET, Judge P. LEGER, Advocate General G. HIRSCH, Judge P. JANN, Judge H. RAGNEMALM, Judge D. RUIZ-JARABO COLOMER, Advocate General M. WATHELET, Judge S. ALBER, Advocate General J. MISCHO, Advocate General A. SAGGIO, Advocate General V. SKOURIS, JudgeF. MACKEN, Judge
fra den 15. december 1999 til den 31. december 1999
from 15 December to 31- December 1999
G.C. RODRIGUEZ IGLESIAS, præsident J.C. MOITINHO DE ALMEIDA, formand for Tredje og Sjette Afdeling D.A.O. EDWARD, formand for Fjerde og Femte Afdeling L. SEVON, formand for Første Afdeling N. FENNELLY, førstegeneraladvokat R. SCHINTGEN, formand for Anden Afdeling F.G. JACOBS, generaladvokat P.J.G. KAPTEYN, dommer C. GULMANN, dommer A.M. LA PERGOLA, dommer G. COSMAS, generaladvokat J.-P. PUISSOCHET, dommer P. LEGER, generaladvokat G. HIRSCH, dommer P. JANN, dommer H. RAGNEMALM, dommer D. RUIZ-JARABO COLOMER, generaladvokat M. WATHELET, dommer S. ALBER, generaladvokat J. MISCHO, generaladvokat A. SAGGIO, generaladvokat V. SKOURIS, dommer F. MACKEN, dommer
J.C. MOITINHO DE ALMEIDA, President of the Third and Sixth Chambers D.A.O. EDWARD, President of the Fourth and Fifth Chambers L. SEVÖN, President of rhe First Chamber N. FENNELLY, First Advocate General R. SCHINTGEN, President of the Second Chamber F.G. JACOBS, Advocate General P.J.G. KAPTEYN, JudgeC. GULMANN,Judge
Tidligere medlemmer af Domstolen
Former Members of the Court of Justice
- Præsidenter
- Presidents
De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
The Coart of First Instanceof the Earopean Communities
A — Retten i Første Instans' virksomhed i 1999 ved Rettens præsident, Bo Vesterdorf
A - Proceedings of the Court of First Instance in 1999 by Mr Bo Vesterdorf, President of the Court of First Instance
I. Rettens virksomhed
I. Activity of the Court of First Instance
Den 19. oktober 1999 fejrede De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans ti års domstolsvirksomhed.
On 19 October 1999 the Court of First Instance of the European Communitiescelebrated the first 10 years of its existence.
Den 25. september 1989 aflagde de første medlemmer af Retten ed ved De Europæiske Fællesskabers Domstol, og den første afgørelse blev afsagt tre måneder senere i december 1989.
On 25 September 1989 the firstmembers of the Court had taken an oath before the Court of Justice and the first decision was delivered three months later. in December 1989.
Under de indledende taler, der blev holdt af Rettens og Domstolens præsidenter den 19. oktober 1999, blev det bemærket, at den europæiske fælles akt havde banet vejen for den institutionelle nyskabelse, som oprettelsen af denne nye retsinstans inden for Fællesskabet udgjorde.
In the opening addresses given by the President of the Court of First Instance andthe President of the Court of Justice on that day, it was recalled that the Single
De erklærede formål, som fremgår af betragtningerne til afgørelse 88/591/EKSF, EØF, Euratom af 24. oktober 1988 om oprettelse af Retten, var at yde en større grad af retsbeskyttelse for de retsundergivne ved at indføre en mulighed for en behandling i to instanser og at skabe grundlag for, at Domstolen kunne koncentrere sig om sin hovedopgave, som er at sikre en ensartet fortolkning af fællesskabsretten.
European Act had opened the way for the institutional innovation which thecreation of this new Community court constituted. The stated objectives, set outin the preambleto Decision 88/591/ECSC,EEC, Euratom of 24 October 1988establishing the Court of First Instance, had been to improve the judicialprotection of individuals by establishing a second court and to enable the Courtof Justice to concentrate on its fundamental task of ensuring the uniforminterpretation of Community law.
I den forbindelse er den gradvise udvidelse af Rettens beføjelser blevet anset for et synligt bevis på, at den opgave, der oprindeligt blev pålagt Retten, er lykkedes.
In that regard, the progressivewidening of thejurisdiction of the Court of First Instance was considered to be a tangible sign ofsuccess in the task initially entrusted to it.
Det blev også bemærket, at der foregår overvejelser om en reform af Fællesskabets domstolsordning.
It was also mentioned that thought isnow being given to reform of the Community court structure.
Rettens præsident fremhævede ved denne lejlighed, at der efter ti år var blevet afgjort ca. 2 000 sager.
The President of the Court of First Instance pointed out that, after 10 years,approximately 2 000 cases have beendecided. decided.
I løbet af denne temadag blev der holdt foredrag af fremragende jurister om to emner, som gav anledning til livlige diskussioner.
During the study day of 19 October, two subjectswere elaboratedupon byeminent lawyers and gave rise to lively discussion.
Det første emne angik retsbeskyttelsen af borgerne.
The first subject was thejudicial protection of individuals.
Det andet emne var åbenhed — et aktuelt og kontroversielt emne — der var blevet valgt på grund af det stigende antal sager om aktindsigt i dokumenter fra fællesskabsinstitutionerne og som følge af udarbejdelsen af nye regler om anvendelsen af retten til aktindsigt som fastsat i EF-traktatens artikel 255 (som blev indført ved Amsterdam-traktaten).
The second was that of openness,a topical andmuch debated subject, chosen because of the growth in litigation concerningaccess to documents of the Community institutions and the drawing up of newrules provided for by Article 255 EC (which was introduced by the Treaty of Amsterdam), governing exercise of the right of access.
Antallet af sager, der blev anlagt i 1999, omfatter en række på 71 søgsmål, der blev anlagt af bestyrere af nederlandske tankstationer med påstand om annullation af en kommissionsbeslutning, hvorved statsstøtte, der var udtalt til disse, blev krævet tilbagesøgt.
2 The number of casesbrought in 1999 includes a group of 71 applications brought by managersof Netherlandspetrol stationsfor the annulment of a Commission decision orderingthe reimbursement of State aid paid to them.
Antallet af afgjorte sager udgjorde 634 (eller 308 efter forening af sager). Dette tal omfatter afgørelsen af sager anlagt i 1994 til prøvelse af Kommissionens beslutninger, hvorved det blev fastslået, at der forelå nogle overtrædelser af konkurrencereglerne i forbindelse med stålbjælker (11 sager) og med polyvinylchlorid (12 sager).
The total number of cases determined was 634(or 308 after thejoinder of cases).This figure includes the cases brought in 1994 contesting decisions by which the Commission had found infringements of the competition rules in relation to steelbeams (11 cases determined) and polyvinylchloride (12 cases determined).
Det omfatter endvidere afslutningen af en lang række sager, som bebyrdede Justitskontoret, idet adskillige sagsøgere hævede deres søgsmål, efter at Domstolen havde forkastet appellen, der var iværksat til prøvelse af Rettens dom, hvorved Rådet og Kommissionen blev frifundet i en sag anlagt af en speditør.
It alsoincludes the disposal of a large group of cases which was burdening the Registry:the Court of First Instance had dismissed an action of a customsagent against the Council and the Commission, and when the Court of Justice dismissed the appealchallenging that judgment numerous applicants discontinued their actions.
88 mælkekvotesager og 59 tjenestemandssager om fornyet undersøgelse af de pågældendes indplacering i lønklasse verserer imidlertid stadig.
Nevertheless, 88 cases relating to milk quotas and 59 staff cases concerningre-examination of the grading of the persons concerned remain pending.
Det samlede antal sager, der verserede ved årets udgang, udgjorde således 724 (mod 1 002 i 1998).
A totalof 724 cases were pending at the end of the year (comparedwith 1 002 cases in1ee8).
Antallet af domme afsagt af afdelinger med fem dommere (der er kompetente til at behandle søgsmål vedrørende reglerne om statsstøtte og om handelsbeskyttelsesforanstaltninger) udgør 39 (mod 42 i 1998), mens 74 domme (mod 88 i 1998) blev afsagt af afdelinger med tre dommere.
The number of judgments delivered by Chambers of five Judges (which havejurisdiction to decide actions concerning State aid rules and trade protectionmeasures) was 39 (comparedwith 42 in 1998) while 74 judgments(88 in 1998)were delivered by Chambers of three Judges.
I 1999 blev der ikke forelagt nogen sager for Rettens plenum, og der blev ikke udnævnt en generaladvokat i nogen sager.
In 1999 no case was referred to the Court sitting in plenary session,nor was an Advocate General designated in any case.
Antallet af begæringer om foreløbige forholdsregler, der blev registreret i løbet af 1999, bekræfter, at anvendelsen af denne særlige rettergangsform er blevet stadig mere udbredt (38 begæringer i 1999 mod 26 i 1998 og 19 i 1997), og
The number of applications for interim relief lodged in the course of 1999provides confirmation that this special form of proceedings is being used moreand more widely (38 applications in 1999, compared with 26 rn 1998 and 19 in1997); 37 sets of proceedings for interim relief were disposedof in the course ofthe year.
I løbet af 1997 blev der anlagt en række serier af ensartede sager: toldklarerere, der nedlagde påstand om erstatning på grund af det tab, de angiveligt havde lidt som følge af gennemførelsen af det indre marked som omhandlet i den europæiske fælles akt, tjenestemænd, der begærede en fornyet undersøgelse af deres indplacering i lønklasse i forbindelse med deres ansættelse, og sager vedrørende mælkekvoter.
In 1997 several groups of similar cases were brought: customs agents claiming compensation for harm suffered by reason of the completion of the internal market provided for by the Single European Act,officials seeking re-examination of their grade on recruitment, and cases concerning milk quotas.
1999 var endvidere kendetegnet ved, at den første afgørelse inden for området for beskyttelse af intellektuel ejendomsret (varemærker, mønstre og modeller) blev afsagt.
1999 also saw the delivery of the first decision in the field of protection ofintellectual property (trade marks and designs).
Antallet af søgsmål til prøvelse af appelkamrene for Harmoniseringskontoret for det Indre Marked, der blev oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker (EFT L 11, s. 1), begynder som forudset at stige, og 18 søgsmål blev registreret i 1999.
The number of appeals broughtagainst decisions of the Boards of Appeal of the Office for Harmonisation in the Internal Market, established by Council Regulation (EC) No 40194 of 20December 1993 on the Community trade mark (OJ 1994 L 11, p. 1) is beginning,as forecast,to increase,18 appeals being lodged in 1999.
Den 26. april 1999 vedtog Rådet en afgørelse om ændring af afgørelse 88/591 med henblik på at åbne mulighed for, at Retten sættes af en enkelt dommer (EFT L 114, s. 52).
On 26 April 1999 the Council adopted a decision amending Decision 88/591,enabling the Court to give decisions when constituted by a single Judge (OJ 1999
Der er i henhold til disse nye bestemmelser truffet otte afgørelser om at henvise sager til behandling af en enkelt dommer.
Eight cases have been allocated to a single Judge under these new provisions.Two judgments have been delivered by the Court sitting as a single Judge(udgments of 28 October t999 in Case T-180/98 Cotrim v Cedefop and of9 December 1999 in Case T-53199 Progoulis v Commission, both not yet reportedin the ECR).
Blandt de 72 anlagte appelsager var 16 til prøvelse af domme, som Retten har afsagt i to serier af sager inden for konkurrrenceområdet.
Of ttre72 appeals, 16 were broughtagainstthe judgments deliveredby the Court of First Instance in twogroups of competition cases.
Der er for det første tale om et forslag til ændring af afgørelse 88/591 med henblik på at udvide Rettens kompetence, således at den på afgrænsede områder får kompetence til at træffe afgørelse i visse annullationssøgsmal, som indbringes af medlemsstaterne.
Second, on 27 April 1999 the Court of Justice and the Court of First Instancesubmitted to the Council proposals under 225 EC (formerly Article 168aof theEC Treaty) concerning the newly conferred jurisdiction in the area of intellectualproperty.
Kommissionen og Parlamentet har endnu ikke afgivet udtalelse herom.
The main proposal was an increase to 2L in the number of Judges of the Court of First Instance.
I løbet af 1999 er der sket fremskridt med hensyn til overvejelserne om reformen af Unionens domstolsordning.
With a view to the forthcoming intergovernmental conference, a discussionpaper entitled The Futureof the Judicial System of the European Union (Proposalsand Reflections) wasdrawn up in May 1999.
Med henblik på den kommende regeringskonference blev Domstolen og Retten i Første Instans' oplæg om Den Europæiske Unions domstolsordnings fremtid udarbejdet i maj 1999. Dette dokument blev fremlagt af Domstolens præsident for Justitsministerrådet på dettes møde i Bruxelles den 27. og 28 maj 1999.
This document was submitted by the President of the Court of Justice to the Council of Ministers of Justice. which met in Brussels on
Endvidere har Europa-Kommissionen nedsat en refleksionsgrupppe om Fællesskabets retsinstansers fremtid, sammensat af fremragende jurister. Gruppens arbejde afsluttes i begyndelsen af 2000.
In addition, a discussiongroup on the future of the Community judicial system,set up by the European Commission and comprising eminent lawyers, willcomplete its work at the beginning of the year 2000.
Udviklingen i retspraksis
Developments in the case-law
Den vigtigste udvikling i retspraksis i løbet af 1999 vil blive gennemgået i det følgende.
The principal advancesin the case-law in 1999 are set out below, groupedaccording to the main subject areas of the disputeswhich were before the Court.
Fremstillingen er opdelt efter hovedområderne for de sager, Retten har truffet afgørelse om.
The case-law concerning competition rules applicable to undertakings wasdeveloped by judgments concerning the ECSC Treaty, the EC Treaty and Council
Retspraksis vedrørende konkurrenceregler for virksomheder har fået tilført nogle domme, der blev afsagt om anvendelsen af reglerne i EKSF-traktaten,
The Court delivered its judgments in a series of 11 cases brought in 1994 whichhad arisen from CommissionDecisiong4l}ls/Ecsc of 16 February 1994 relatingto a proceeding pursuant to Article 65 of the ECSC Treaty concerning agreementsand concerted practices engaged in by European producers of steel beams.
EF-traktaten og Rådets forordning nr. 4064/89 vedrørende kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser.
Eleven addresseesof the decision, including the tradeassociation Eurofer, applied for its annulment and, in a subsidiary claim, theundertakings sought the reduction of the fines which had been imposed on them.
Retten afsagde domme i en serie på 11 sager, der blev anlagt i 1994.
By judgments delivered on 1 1 March 1999,5the Court held that the Commissionhad satisfactorilyproved most of the anti-competitive activities complainedof in the decision.
11 adressater for denne beslutning, herunder organisationen Eurofer, nedlagde påstand om annullation af beslutningen og, for så vidt angår virksomhederne, en subsidiær påstand om nedsættelse af størrelsen af de bøder, der var pålagt dem.
The level of proof requiredin order to establish that an infringement of Article 65 of the ECSC Treaty has been committed is set out in particular in the judgment in Thyssen Stahl, whereit is stated that attendance by an undertaking at meetings involvinganti-competitive activities sufficesto establish its participation in those activities, in the absence of proof capable of establishing the contrary.
Ved domme afsagt den 11. marts 1999 5fandt Retten, at Kommissionen på tilstrækkelig måde havde bevist størstedelen af de konkurrencebegrænsende handlinger, som var angivet i beslutningen. De dele af beslutningen, der blev
The Court also held that the allegations that the Commissionhad, under its policyfor the management of the crisis in the steel industry, encouragedor toleratedthe the infringements which had been recorded were not well founded.
EKSF-traktatens artikel 65, stk. 1, forbyder alle aftaler mellem virksomheder, alle vedtagelser inden for virksomheders organisationer og alle former for samordnet praksis, som har til formål direkte eller indirekte at hindre, begrænse eller fordreje den normale konkurrence på det fælles marked.
However, the fundamental contribution of these judgments is, without a doubttheir clarification of the scope of the competition rules in the ECSC Treaty and,more particularly, the ruling that the legal concepts contained in Article 65 of that
II, s. 239, sag T-136/94 (appelsag ved Domstolen: sag C-179/99P), Eurofer mod Kommissionen, Sml. II, s. 263, sag T-137/94 (appelsag: C-176/99 P), ARBED mod Kommissionen, Sml.
Treaty do not differ from those referred to in Article 85 of the EC Treaty (now Article 81 EC).
II, s. 645, og sag T-157/94 (appelsag: C-198/99 P), Ensidesa mod Kommissionen, Sml. II, s. 707.
C-I82/99 P), CaseT-L5l/94 British Steel v Commission (under appeal, Case C-199lgg P), Case T-156/94Aristrain v Commission (under appeal, Case C-196199P) and CaseT-157l94 Ensidesa v Commission (under appeal, Case C-198/99 P), all not yet reporredin the ECR.
Med undtagelse af Thyssendommen, som er trykt i sin helhed, er det alene de præmisser i de andre domme, som Retten finder at være af interesse, der er gengivet i Samlingen.
With the exception of the judgmentrn Thyssen Stahl v Commission which will be reported in full, the ECRwill contain only those paragraphs of the other judgments which, in the Court's view, it is useful to report.
Om beviskravet for at godtgøre, at der er begået en overtrædelse af EKSF-traktatens artikel 63, er det bl.a. præciseret i dommen i sagen Thyssen Stahl mod Kommissionen (herefter Thyssen-åommen), at såfremt en virksomhed har deltaget i møder, hvorunder der er forekommet konkurrencebegrænsende adfærd, er dette tilstrækkeligt til at bevise dens deltagelse i denne adfærd, når der ikke foreligger indicier til støtte for det modsatte.
Nevertheless, the resultingimmobility or parallelismof prices isnot, in itself, contrary to the Treaty if it results not from an agreement, eventacit, between the parties concerned,but from the interplay of the strengths andstrategies of independent and opposed economic units on the market.
Retten fandt endvidere, at anbringenderne om, at Kommissionen i forbindelse med sin politik for forvaltningen af jern- og stålkrisen havde tilskyndt til eller tolereret de konstaterede overtrædelser, savnede grundlag.
It followsthat the idea that every undertaking must determine independentlythe marketpolicy which it intends to pursue, without collusion with its competitors, isinherent to the ECSC Treaty and in particular to Articles 4(d) and 65(1).
Imidlertid er det væsentlige, som disse domme har bidraget til, utvivlsomt at afklare rækkevidden af EKSF-traktatens konkurrenceregler og nærmere bestemt at fastslå, at de retlige begreber, som artikel 65 indeholder, ikke afviger fra dem, der er indeholdt i EF-traktatens artikel 85 (nu artikel 81 EF).
Moreover, the Court responded to the argument that the Commission hadmisconstrued the scope of Article 65(1) of the ECSC Treaty by stating that, whilethe oligopolistic character of the markets covered by the Treaty may, to someextent, weaken the effects of competition, that consideration cannot justiff aninterpretation of Article 65 authorising undertakings to behavein such a way asreduces competition even further, particularly through price-fixing.
Hvad for det første angår særlige forhold af lovgivningen fastsat ved EKSF-traktaten, der skal tages hensyn til ved bedømmelsen af virksomhedernes adfærd, præciserede Retten i Thyssendommen, at selv om stålmarkedet er et oligopolistisk marked, som er karakteriseret ved ordningen efter traktatens artikel 60, hvorved det ved hjælp af den pligtmæssige offentliggørelse af prislister og transportgebyrer sikres, at de enkelte virksomheders priser er transparente, er den stivhed eller parallelitet i priserne, som følger heraf, ikke i sig selv i strid med traktaten, når den ikke skyldes en — eventuel stiltiende — aftale mellem parterne, men er udtryk for den styrke og de strategier, som uafhængige og rivaliserende økonomiske enheder har på markedet.
In another argument it was alleged that the Commission had misinterpreted Article 60 of the ECSC Treaty. The Court, after recallingthe objectives pursuedby the obligation in Article 60(2) that the price lists applied by undertakingswithin the common market be published, acknowledged that the system laid downby Article 60, and in particular the prohibition on departingfrom the price list,even temporarily, constitutesa significant restriction on competition.
Denne omstændighed udelukkede imidlertid ikke anvendelsen af forbuddet mod konkurrencebegrænsende aftaler i samme traktats artikel 65, stk. 1.
of "agreement"in Article 85(1) of the EC Treaty (in that regard, see Case T-1/89Rhöne-Poulenc v Commission U9911 ECR II-867, paragraph120). 120).
Forbuddet mod samordnet praksis i EKSF-traktatens artikel 65, stk. 1, forfølger i princippet det parallelle forbud mod samordnet praksis i EF-traktatens artikel 85, stk. 1.
The prohibition by Article 65(1) of the ECSC Treaty of "concertedpractices" inprinciple has the same purpose as the parallel prohibition of "concertedpractices" practices" in Article 85(1) of the EC Treaty.
Det tilsigter navnlig at sikre den effektive virkning af forbuddet i EKSF-traktatens artikel 4, litra d), idet det rammer en koordinering mellem virksomheder, som uden at være udmøntet i en egentlig aftale bevidst erstatter risikoen ved den normale konkurrence efter traktaten med et praktisk samarbejde (77ry^ < ?/2-dommen).
More particularly, it seeksto ensure theeffectiveness of theprohibitionunder Article a(d) of the ECSC Treaty by bringing within that prohibition a form of coordination between undertakings which,without having reached the stage where an agreement properly so-called has beenconcluded, knowingly substitutes practical cooperation between them for the risksof normal competition under the ECSC Treaty (udgment in ThyssenStah[). Stah[).