natgillin/translations-raw huggingface dataset:
»Reglerne i artikel 95a, stk. 13, i Rådets forordning (EØF) nr. 1248/92 af 30. april 1992 om ændring af forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og forordning (EØF) nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 skal fortolkes således, at de ikke finder anvendelse, hvor ret til en ydelse er tillagt før ikrafttrædelsen af den nævnte forordning, uanset at afgørelsen herom på et senere tidspunkt er ophævet og erstattet med en anden afgørelse for at berigtige en forkert beregning af ydelsernes størrelse efter de hidtidige regler.
The rules in question of Article 95a, paragraphs 1 to 3, of Council Regulation (EEC) No 1248/92 of 30 April 1992 amending Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to self-employed persons and to members of their families moving within the Community and Regulation (EEC) No 574/72 laying down the procedure for implementing Regulation (EEC) No 1408/71 must be interpreted as meaning that they do not apply where the right to benefits was granted before the abovementioned Regulation came into force, notwithstanding the fact that the decision in that connection was subsequently annulled and replaced by another decision in order to rectify an incorrect calculation of the amount of the benefits under the rules previously applying.
Reglen i artikel 95a, stk. 4, i samme forordning er til hinder for, at en medlemsstats myndigheder af egen drift nedsætter ydelser, der er tillagt før ikrafttrædelsen af forordningen.«
The rule in question of Article 95a, paragraph 4, of the same Regulation precludes the authorities of a Member State from reducing on their own initiative benefits granted before the Regulation came into force.
Sag C-237/96 Eddy Amelynck m.fl. / Transport Amelynck SPRL Frie varebevægelser
Case C-237/96 Eddy Amelynck and Others ν Transport Amelynck SPRL Free movement of goods
25. september 1997 fællesskabsforsendelse bevis for en vares fællesskabskarakter*
Community transit — Proof of the Community status of goods)
Præjudiciel »Frie varebevægelser — (Fjerde Afdeling)
Preliminary ruling (Free movement of goods (Fourth Chamber) leave it to secondary Community legislation to settle those matters.
Hvad angår disse bevismidler indfører forordning nr. 222/77 og nr. 223/77 den regel, at beviset for en vares fællesskabskarakter, medmindre der er foreskrevet undtagelse, udelukkende skal føres ved fremlæggelse af et T 2-dokument eller et T 2 L-dokument.
With regard to those means of proof, Regulations No 222/77 and No 223/77 lay down the rule that the Community status of goods may be proved only by means of document T2 or document T2 L, subject to specified exceptions.
Ved dom af 28. juni 1996, indgået til Domstolen den 9. juli s.a., har Cour d'appel de Mons forelagt et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen og gyldigheden af Rådets forordning (EØF) nr. 222/77 af 13. december 1976 og af Kommissionens forordning (EØF) nr. 223/77 af 22. december 1976.
By judgment of 28 June 1996, received at the Court on 9 July 1996, the Cour d'Appel (Court of Appeal), Mons, referred for a preliminary ruling a question concerning the interpretation and validity of Council Regulation (EEC) No 222/77 of 13 December 1976 and Commission Regulation (EEC) No 223/77 of 22 December 1976.
Dette spørgsmål er blevet rejst under en straffesag, som den belgiske finansminister i 1991 indledte mod Eddy Amelynck, som er toldklarerer, og 29 andre personer, der var tiltalt for i perioden fra oktober 1984 til marts 1985 at have transporteret til og i Belgien at have besiddet konfektionsbeklædning fra Frankrig, men af ukendt oprindelse, uden at have fremlagt de fornødne dokumenter i forbindelse med varernes indførelse i Belgien.
That question was raised in the context of criminal proceedings instituted in 1991 by the Belgian Minister for Financial Affairs against Mr Eddy Amelynck, a customs official, and 29 other persons charged with transporting into Belgium and there holding, during the period from October 1984 to March 1985, ready-to-wear garments imported from France but of unknown origin, without producing the documents required for the entry of those goods into Belgium.
Henset til dets ordlyd og indhold bør dette spørgsmål opdeles i to.
In view of its wording and content, the question must be divided into two.
For så vidt angår bevisbyrden fremgår det af bestemmelserne i forordning nr. 222/77, at opgaverne i forbindelse med begæringer om udstedelse af disse dokumenter, i forbindelse med de fornødne angivelser og de øvrige formaliteter, der skal overholdes, såvel som fremlæggelsen af de pågældende dokumenter for de kompetente myndigheder samt ansvaret for, at forsendelsen gennemføres i overensstemmelse med reglerne, som hovedregel påhviler vedkommende part eller hans repræsentant.
As regards the burden of proof, it follows from the provisions of Regulation No 222/77 that the applications to obtain those documents, the declarations required, the other formalities to be completed, the submission of those documents to the competent authorities and the proper performance of transit operations are matters which in general are the responsibility of the parties concerned or their representatives.
Disse bestemmelser, der er indeholdt i afsnit II i forordning nr. 222/77 vedrørende ekstern fællesskabsforsendelse i forordning nr. 222/77, finder ligeledes anvendelse på intern fællesskabsforsendelse i medfør af artikel 39, stk. 2, i forordning nr. 222/77.
Those provisions, which feature in Title II of Regulation No 222/77 dealing with external Community transit, are also applicable to internal Community transit by virtue of Article 39(2) of Regulation No 222/77.
Forordning nr. 223/77 indeholder for øvrigt tilsvarende bestemmelser, der finder anvendelse på T 2 Ldokumentet.
The corresponding provisions in Regulation No 223/77 also apply to document T2 L.
Med det første spørgsmål ønsker den forelæggende ret oplyst, om det i forordning nr. 222/77 og nr. 223/77 fastsatte princip om, at beviset for en vares fællesskabskarakter — bortset fra de foreskrevne undtagelser—udelukkende kan føres med forsendelsesdokument Τ 2 eller Τ 2 L, er i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 9 og 10.
In the first question, the national court is asking whether the rule laid down in Regulations No 222/77 and No 223/77 to the effect that, save as otherwise provided, proof of the Community status of goods may be provided only by means of transit documents T2 or T2 L is consistent with Articles 9 and 10 of the EC Treaty.
Som Domstolen udtalte i ovennævnte dom i sagen Trend-Moden Textilhandel, er den beskrevne ordning begrundet i nødvendigheden af at lette varebevægelserne inden for Fællesskabet, hvilket udgør et af de grundlæggende principper for det fælles marked.
As the Court held in Trend-Moden Textilhandel, those rules are justified by the need to facilitate the movement of goods within the Community, which is one of the basic principles of the common market.
Det ligger inden for dette formål, og kan derfor ikke anses for stridende mod traktatens artikel 9 og 10, at der for de erhvervsdrivende, som principielt skal bære bevisbyrden, stilles ensartede og simple bevismidler til rådighed for varernes fællesskabskarakter, idet de samtidig
Providing those on whom the burden of proof normally falls with a standard and simple means of proving the Community status of goods, combined with the possibility of producing such proof even after the frontier has been crossed, is consistent with that purpose and cannot therefore be regarded as contrary to Articles 9 and 10 of the Treaty.
Som Domstolen bemærkede i dom af 7. marts 1990 i sagen Trend-Moden Textilhandel, indeholder traktatens artikel 9 og 10 ikke regler om bevismidler eller bevisbyrden for en vares fællesskabskarakter.
As the Court stated in its judgment in Case C-117/88 Trend-Moden Textilhandel v Hauptzollamt Emmerich [1990] ECR 1-631, paragraph 19, Articles 9 and 10 of the Treaty are silent as to the means of proof and the burden of proof of the Community status of goods and
indrømmes mulighed for endog at fremlægge disse beviser efter overskridelsen af grænsen.
Community status of goods may be provided only by means of document T2 or document T2 L.
Det andet spørgsmål det, at den ikke kan anses for at udgøre en undtagelse fra det ovennævnte princip, hvorefter beviset for en vares fællesskabskarakter — bortset fra de foreskrevne undtagelser - udelukkende kan føres med dokument Τ 2 eller Τ 2 L.
In the second question, the national court is in substance asking whether, irrespective of the answer to the first question, Article 37(2) of Regulation No 222/77 allows proof of the Community status of goods to be provided, apart from by documents T2 or T2 L, also by means of 'the findings of the competent authorities of a Member State made when inspections are carried out under the Community transit procedure'.
Med det andet spørgsmål ønsker den forelæggende ret i det væsentlige oplyst, om det, uafhængigt afbesvarelsen af det første spørgsmål, efter artikel 37, stk. 2, i forordning nr. 222/77 -ud over ved Τ 2- og Τ 2 L-dokumenterae — desuden er tilladt at føre bevis for en vares fællesskabskarakter på grundlag af »resultatet af undersøgelser foretaget af en medlemsstats kompetente myndigheder i medfør af reglerne om fællesskabsforsendelse«.
Article 37(2) of Regulation No 222/77, which deals with the external Community transit procedure but which by virtue of Article 39(2) of the same regulation is also applicable to the internal Community transit procedure, provides that the findings of the competent authorities of a Member State made when inspections are carried out under the Community transit procedure are to have the same force in other Member States as findings of the competent authorities of each of those Member States.
Bortset fra de i forordning nr. 222/77 udtrykkeligt foreskrevne undtagelser, herunder bl.a. transport ad luftvejen, gennem rørledninger og undtagelserne for varer indeholdt i rejsendes bagage, kan en medlemsstats kompetente myndigheders undersøgelsesresultater ikke anvendes som bevis for en vares fællesskabskarakter, da man herved ville genindføre en samtidig anvendelse af nationale administrative procedurer, hvilket den i sagen omhandlede ordning — som det fremgår af den niende betragtning til forordningen — netop har formål at undgå.
Apart from the exceptions expressly provided for by Regulation No 222/77, such as, in particular, carriage by air, carriage by pipeline, along with that of goods contained in travellers' luggage, findings of this kind made by the authorities of a Member State cannot be used as proof of the Community status of goods, since this would lead to the reintroduction of the simultaneous application of national administrative procedures which those rules, as is clear from the ninth recital in the preamble to the regulation, are designed precisely to avoid.
Det ville således stride mod formålet med den pågældende ordning at lægge til grund, at sådanne resultater kunne erstatte Τ 2- og Τ 2 Ixiokumenterne; dette formål er, som Domstolen udtalte i ovennævnte dom i sagen Trend-Moden Textilhandel, at lette transponen af varer inden for Fællesskabet ved forenkling og standardisering af formaliteterne ved overskridelse af de indre grænser.
The view that these findings may replace documents T2 or T2 L would therefore run counter to the purpose served by the rules in question, which, as the Court pointed out in Trend-Moden Textilhandel, cited above, is to facilitate the transport of goods within the Community by simplifying and standardizing the formalities to be carried out when internal frontiers are crossed.
Ifølge artikel 37, stk. 2, i forordning nr. 222/77, der omhandler ekstern fællesskabsforsendelse, men som i medfør af forordningens artikel 39, stk. 2, ligeledes finder anvendelse på reglerne om intern fællesskabsforsendelse, har resultatet af undersøgelser foretaget af en medlemsstats kompetente myndigheder i medfør af reglerne om fællesskabsforsendelse samme beviskraft i de øvrige medlemsstater som resultatet af undersøgelser foretaget af de kompetente myndigheder i disse medlemsstater.
While it does not rule out the possibility that findings of the competent authority of a Member State may relate to the Community status of goods, Article 37(2) cannot constitute a derogation from the abovementioned rule that, save as otherwise provided, proof of the
Denne fortolkning støttes for øvrigt af artikel 9 i forordning nr. 222/77 og artikel 71 i forordning nr. 223/77, der omhandler efterfølgende udstedelse af T 2, henholdsvis T 2 Ldokumentet.
This interpretation is, moreover, corroborated by Article 9 of Regulation No 222/77 and Article 71 of Regulation No 223/77, which provide for the retroactive issue of document T2 and document T2 L respectively.
•1) Det princip, der er fastsat i Rådets forordning (EØF) nr. 222/77 af 13. december 1976 om fællesskabsforsendelse og i Kommissionens forordning (EØF) nr. 223/77 af 22. december 1976 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende fællesskabsforsendelse og regler om forenkling af denne, hvorefter beviset for en vares fællesskabskarakter—bortset fra de f oreskrevne undtagelser — udelukkende kan føres med forsendelsesdokument T 2 eller T 2 L, eri overensstemmelse med EF- traktatens artikel 9 og 10.
The rule laid down in Council Regulation (EEC) No 222/77 of 13 December 1976 on Community transit and Commission Regulation (EEC) No 223/77 of 22 December 1976 on provisions for the implementation of the Community transit procedure and for certain simplifications of that procedure to the effect that, save as otherwise provided, proof of the Community status of goods may be provided only by means of transit documents T2 or T2 L is consistent with Articles 9 and 10 of the EC Treaty.
Efter artikel 37, stk. 2, i forordning nr. 222/77 er det ikke tilladt at føre bevis for en vares fællesskabskarakter på grundlag af resultatet af undersøgelser foretaget af en medlemsstats kompetente myndigheder i medfør af reglerne om fællesskabsforsendelse.*
Article 37(2) of Regulation No 222/77 does not auow proof of the Community status of goods to be provided by means of the findings of Uve competent authorities of a Member State made when inspections are carried out under the Community transit procedure.'
Lenz fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet íFjerde Afdeling) den 26. juni 1997.
Case T-172/96 Yannick Chevalier-Delanoue ν Council of the European Union Staff Regulations of Officials
Han foreslog følgende afgørelse:
23 September 1997
Sag T-172/96 Yannick Chevalier-Delanoue / Rådet for Den Europæiske Union Tj enestemandsvedtægten
Case T-170/94 Shanghai Bicycle Corporation (Group) ν Council of the European Union Commercial policy
Tjenestemænd — årlig ferie — rejsedage — hjemsted uden for Europa — ligebehandling (Første Afdeling)
The applicant, Shanghai Bicycle Corporation (Group), a company governed by Chinese law, is one of the largest producers and exporters of
25. september 1997 lignende varer — individuel behandling — beregning af
In July 1991, the European Bicycle Manufacturers' Association submitted a complaint to the Commission alleging that bicycles originating in the People's Republic of China had been dumped, causing serious injury.
Dumping — statshandelsland dumpingmargenen (Femte Udvidede Afdeling)
It refers to the concept of 'like product' in the context of establishing normal value and injury.
Dansk tekst foreligger endnu ikke
1, 'the basic antidumping regulation').
»Annullationssøgsmål — statsstøtte - EKSF-traktaten — femte kodeks for støtte til jern- og stålindustrien — nyt anlæg — fællesskabsrammebestemmelser for støtte til miljøbeskyttelse* (Femte Udvidede Afdeling)
Judicial review of such assessment must be limited to verifying whether the relevant procedural rules have been complied with, whether the facts on which the contested choice is based have been accurately stated and whether there has been a manifest error of appraisal of the facts or a misuse of power.
I medfør af EKSF-traktatens artikel 95, stk. 1, vedtog Kommissionen efter samstemmende og enstemmig udtalelse fra Rådet og efter høring af Det Rådgivende Udvalg beslutning nr. 257/80/EKSF af 1. februar 1980 om fællesskabsregler for støtte til fordel for stålindustrien, der normalt benævnes »første kodeks for støtte til jern- og stålindustrien«.
The Council subsequently adopted Regulation (EEC) No 2474/93 of 8 September 1993 imposing a definitive antidumping duty on imports into the Community of bicycles originating in the People's Republic of China and collecting definitively the provisional antidumping duty 'Regulation No 2474/93' or 'the contested regulation'), fixing the definitive rate of duty applicable at 30.6%.
den på det pågældende tidspunkt gældende ordning for statsstøtte til jern- og stålindustrien og fastsatte kriterierne for, hvornår en støtte kunne erklæres forenelig med fællesmarkedet.
Bicycles are usually classified in five sub-categories: mountain bicycles, sports/racing bicycles, touring bicycles, children's bicycles and the residual category of other bicycles.
Endvidere bestemtes det i kodekserne, at den støtte til jern- og stålindustrien, som finansieres af en medlemsstat, uanset under hvilken form dette sker, kan betragtes som fællesskabsstøtte og derfor som forenelig med fællesmarkedets tilfredsstillende funktion, hvis den er i overensstemmelse med bestemmelserne i den pågældende kodeks.
As is apparent, moreover, from the preamble to the contested regulation, the fact that consumers tend to use multi-purpose bicycles and that it is possible to alter models by adding various components weakens, even eliminates entirely, the relevance of any distinction drawn between various categories of bicycles for the purposes of an antidumping procedure.
Den første kodeks for støtte til jern- og stålindustrien er blevet afløst af en række efter hinanden følgende kodekser, som hver indeholdt
In any event, the applicant has not established that the institutions committed a manifest error in their appraisal of the facts by considering that,
I 1991 blev der ved Kommissionens beslutning nr. 3855/91/EKSF af 27. november 1991 om
The first plea: error in defining 'like products' (breach of Article 2(12) of the basic antidumping regulation) and abuse of powers in determining the products subject to the antidumping duty
Den femte kodeks var i kraft på tidspunktet for vedtagelsen af den anfægtede beslutning og har været gældende indtil den 31. december 1996.
in this instance, the concept of 'like product' within the meaning of Article 2(12) of the basic antidumping regulation covers all bicycles, all categories merged together.
Ved skrivelse af 29. december 1993 underrettede Storhertugdømmet Luxembourg i medfør af artikel 6, stk. 1, i den femte kodeks om støtte til jern- og stålindustrien Kommissionen om en påtænkt støtte til fordel for virksomheden ProfilARBED SA der skulle ydes som led i opførelsen af et nyt stålværk i Esch-Schifflange (Luxembourg).
The second plea: improper sampling technique (breach of Article 2(13) of the basic antidumping regulation)
Under hensyn til udviklingen i Rådets forhandlinger vedrørende miljøpolitikken og til, at der ikke var fastsat nogen fællesskabsregler herom i EØF-traktatens bestemmelser om statsstøtte, besluttede Kommissionen i 1974 at vedtage en meddelelse om fællesskabsrammebestemmelser for statsstøtte til miljøbeskyttelse.
A policy which results in the imposition of a single antidumping duty in respect of an entire country is not contrary to the letter or purpose, or to the spirit of the basic antidumping regulation, if that policy is necessary in order for the Community to protect itself against dumping and against the risk of protection measures being circumvented.
Formålet med denne meddelelse var at underrette medlemsstaterne om de generelle kriterier for Kommissionens anvendelse af bestemmelserne i EØF-traktatens artikel 92 ff. på den eksisterende eller påtænkte statsstøtte, som medlemsstaterne agter at yde, og som de begrunder i miljøkrav (herefter »fællesskabsrammebestemmelserne« eller »EFrammebestemmelserne«).
Article 2(13) of the basic antidumping regulation provides that *where prices vary (...) sampling techniques, [i.e.] the use of the most frequently occurring or representative prices may be applied to establish normal value and export prices in cases in which a significant volume of transactions is involved'.
Den 1. juni 1994 indledte Kommissionen i henhold til artikel 6, stk. 4, i den femte kodeks for støtte til jern- og stålindustrien en procedure angående den påtænkte støtte.
The question whether an exporter in a Statetrading country is acting with sufficient independence of the State for individual treatment to be granted to him involves an assessment of complex factual situations which are at one and the same time of an economic, political and legal nature.
De EF-rammebestemmelser for støtte til miljøbeskyttelse, som gjaldt på tidspunktet for vedtagelsen af den femte kodeks om støtte til jern- og stålindustrien, var indeholdt i Kommissionens meddelelse SG (80) D/8287 af 7. juli 1987 (herefter »EF-rammebestemmelserne fra 1980«), som blev afløst af Kommissionens meddelelse SG (87) D/3795 af 23. marts 1987 (herefter »EF-rammebestemmelserne fra 1987«).
There is not the slightest indication either in the aforesaid provision or in the case-law that the Community institutions are required to take into account the prices which occur most frequently or the most representative prices of each exporter individually rather than the prices of all exporters taken together.
Den sidste meddelelse præciserede betingelserne for, at en støtte til miljøbeskyttelse inden for EF-området kan erklæres forenelig med fællesmarkedet.
In the circumstances of the case, the defendant's arguments — set out in the preamble to the contested regulation and in its pleadings — in favour of the imposition of a single duty are pertinent.
Ved denne beslutning afsluttede Kommissionen den procedure, den havde indledt den 1. juni 1994 vedrørende den omhandlede støtte til miljøbeskyttelse, uden at rejse nogen indsigelse. Kommissionen erklærede, at støtten var i overensstemmelse med artikel 3 i den femte kodeks for støtte til jern- og stålindustrien og derfor var forenelig med fællesmarkedet.
The third plea: refusal to grant individual treatment to the various exporters concerned (breach of Articles 2(5) and (9) and 13(3) of the basic antidumping regulation and Article VI(2) of the GATT)
Den 10. marts 1994 blev der offentliggjort nye fællesskabsrammebestemmelser for statsstøtte til miljøbeskyttelse (94/C 72/03) i De Europæiske Fællesskabers Tidende (EFT C 72, s. 3, herefter »EF-rammebestemmelserne fra 1994«).
It should be noted, in particular, that the reasons set out in the preamble to the contested regulation to support the claim that in a country such as the People's Republic of China it was extremely difficult to verify whether a Chinese undertaking really was independent of the State do not appear to be manifestly incorrect.
Disse nye rammebestemmelser fastlægger de gældende kriterier for støtte, som ydes inden for samtlige de sektorer, der er omfattet af EF-traktaten, og præciserer den fremgangsmåde, Kommissionen følger, når den i henhold til EF-traktatens artikel 92 foretager en vurdering af den statsstøtte, som ydes med henblik på opfyldelse af visse formål på miljøområdet.
Furthermore, the applicant has not rebutted the argument set out in the aforesaid recital that during the investigation period the People's Republic of China was in transition from a fully State-controlled economy to a partly marketorientated economy.
Ved den anfægtede beslutning godkendes udbetalingen af en støtte på højst 91 950 000 LFR til den luxembourgske jern- og stålvirksomhed ProfilARBED SA (ARBED), som for 100%'s vedkommende er datterselskab af ARBED SA, der er et luxembourgsk aktieselskab.
Neither Article 13(3) of the basic antidumping regulation nor Article 8(3) of the GATT Anti-Dumping Code, irrespective of whether or not the latter is applicable in this case, prohibits the