natgillin/translations-raw huggingface dataset:
• Den Europæiske Investeringsbank (EIB) blev opfordret til at oprette et midlertidigt låneinstrument på 5 mia. ECU for at fremskynde finansieringen af infrastrukturelle projekter.
• The European Investment Bank (EIB) was invited to set up a temporary loan facility of 5 billion ECUs to accelerate the funding of infrastructure projects.
I juni 1993 opfordrede Det Euro pæiske Råd i København EIB til at udvide det midlertidige låneinstrument, hvis oprettelse blev vedtaget i Edinburgh, med 3 mia. ECU.
In June 1993, the European Council meeting in Copenhagen invited the EIB to increase the temporary loan facility adopted at Edinburgh by 3 billion ECU.
Der vil blive brugt én milliard ECU på forbedring af SMV's konkurrenceevne. På Det Europæiske Råds topmøde i Bruxelles den 29. oktober 1993 blev det besluttet at udvide de midlertidige faciliteter til investeringslån til også at omfatte transportmateriel, byfornyelse og energiproduktion. duktion.
One billion ECUs will be devoted to strengthening the competitiveness of SMEs.
• EIB blev anmodet om at oprette en »Europæisk Investeringsfond (EIF)« på 2 mia. ECU med det formål at lette finansieringen af tværeuropæiske netværk og af SMV.
• The EIB was asked to set up a 'European Investment Fund (EIF)' of 2 billion ECUs, aimed at financing trans-European networks and SMEs.
Stats- og regeringscheferne forpligtede sig under Det Europæiske Råds topmøde den 29. oktober i Bruxelles til at iværksætte EIF i begyndelsen af næste år.
The Heads of State and Government made a commitment at the European Council of 29 October 1993 to start up the EIF at the beginning of next year.
Med denne fond kan finansieringsinstitutter, der yder lån til SMV, tilbydes garanti herfor.
This fund will enable guarantees to be offered to financial institutions for the loans which they make to SMEs.
Desuden vil EIF senere hen kunne overtage andele i virksomheder.
Thereafter, the fund may also take stakes in companies.
Det Europæiske Råds topmøde den 29 oktober i Bruxelles resulterede desuden i en anmodning til EF's finansministre om at nå til enighed med hensyn til bevillingen af rentelettede lån til små og mellemstore virksomheder. somheder.
Furthermore, the European Council of 29 October 1993 in Brussels asked the Finance Ministers of the European Community to reach agreement on the granting of interest subsidies to Small and Medium-sized Enterprises.
Kommissionen vil påse, at de nye finansielle midler, som for øjeblikket er ved at blive oprettet, virkelig kommer SMV til gode.
The Commission will ensure that these new financial instruments which are now being set up actually benefit SMEs.
EF-rådgivningskontorerne (EIC) har til opgave at informere og rådgive de små og mellemstore virksomheder med hensyn til Fællesskabets politikker og programmer.
The role of EURO INFO CENTRES (EIC) is to provide information and advice to Small and Medium-sized Enterprises about Community policies and programmes.
Ud over denne generelle målsætning har mange EIC specialiseret sig på bestemte områder som forskning, erhvervspolitik, miljø o.s.v. — I 1992 udsendte EIC i Mülheim (Tyskland) og Milano (Italien) et spørgeskema til de øvrige EF-rådgivningskontorer for bedre at kunne målrette deres specialisering inden for forskning, udvikling og teknologi.
Above and beyond this overall objective, there are many EICs which specialise in certain fields: research, cooperatives, environment. In 1992, the EURO INFO CENTRES in Mülheim (Germany) and Milan (Italy) sent a questionnaire to EICs, in order to ascertain their level of specialisation in the field of the fields of Research and Development (R & D) and technology.
Der blev derefter oprettet et specialiseret undernetværk, som for øjeblikket består af 42 EIC.
A specialised sub-network — 42 Euro-Info Centres at present — was then formed.
De fleste af de EIC, som medvirker i dette tiltag, er kendetegnet ved en meget høj grad af specialisering.
The majority of EICs in this initiative have a very advanced specialisation.
Mange af kontorerne er desuden tilknyttet andre af Kommissionens netværk, som f.eks. VALUE-centrene (udbredelse og praktisk udnyttelse af EF's forskningsresultater), SPRINT (strategisk program for innovation og teknologioverførsel), COMETT (EF-pro-gram for oplæring og uddannelse på teknologiområdet), EDI »Awareness Centres« m.fl.
Many of them also belong to other Commission networks: the VALUE relay centres (Dissemination and valorisation of Community research), SPRINT (Strategic programme for innovation and technology transfer), COMETT (Community education and training programme for new technologies), EDI Awareness Centres etc.
Netværkets hovedaktivitet er at tilrettelægge arrangementer, som skal øge virksomhedernes kendskab til EF-programmer inden for forskning, udvikling og teknologi. I 1993 har der således været afholdt 40 arrangementer vedrørende specifikke emner (f.eks. teknologioverførsel) eller om forskningsprogrammer (industri- og materialeteknologi, miljø).
The most important activity of this group is the organisation of events intended to promote Community R & D and technology programmes with firms.
VALUE-centrene har til formål at anspore virksomhederne og navnlig SMV til at deltage i EF's forsknings- og udviklingsprogrammer (information om programmernes indhold, licitation, bistand til udarbejdelse af tilbud m.m.) og at sikre udbredelsen samt udnyttelsen af videnskaben og dens resultater til fordel for de instanser, der måtte have brug herfor.
VALUE relay centres have the following objectives: to encourage companies, and in particular SMEs, to take part in Community research and development programmes (information on the content of the programmes, calls for tenders, assistance in the preparation of proposals etc.) and ensure the dissemination and exploitation of scientific knowledge and results to organisations which are likely to use them.
Der blev i januar oprettet 27 VALUE-centre inden for hele Fællesskabet.
In January, 27 VALUE Relay Centres were established throughout the European Community:
I Danmark:
In The United Kingdom
Pia JØRNØ — Gregersensvej — Postbox 141 — DK-2630 TAASTRUP - Tel: +45-43.71.09.66 - Fax: +45-43.71.63.60.
Scotland and Northern England — EURO INFO CENTRE - Mr D. CRANSTON - Atrium Court - 50 Waterloo Street - UK-G2 6HQ GLASGOW - Tel. +44-41-221.09.99 - Fax: +44-41-221.65.39.
— PUF for Forsknings- og Teknologiministeriet — Ms Anne FONNESBECH — H.C. Andersens Boulevard 40 - DK-1553 COPEHNHAGEN V T Tel.: +45-33.11.43.00 - Fax: +45-33.32.35.01.
— The Irish Science and Technology Agency — Dr Frank MORAN — Glasnevin — IRL-DUBLIN 9 - Tel. +353-1-370.101 - Fax: +353-1-379.198.
Nogle af de ovennævnte arrangementer har især til hensigt at informere SMV om kriterier og procedurer i forbindelse med EF-programmerne, medens andre hovedsagelig drejer sig om partnerskab, idet de giver lejlighed til oprettelse af direkte kontakt mellem SMV fra flere medlemslande med særlige interesser inden for bestemte sektorer eller programmer.
Some of these events are intended to inform SMEs about the criteria and procedures for Community programmes, while others place the emphasis on partnership arrangements, providing an opportunity for direct contacts between SMEs in several Member States, with an interest in a particular sector or programme.
Et eksempel på den sidstnævnte type af arrangementer er dét, der den 20.-22. oktober blev afholdt i Toulouse om miljø- og billedteknologi.
An example of the latter type of event was organised in Toulouse on 20-22 October on environment and computer graphics technologies.
Under hensyntagen til EIC's publikum drejer mange af ovennævnte aktiviteter sig om programmer, der er specielt beregnet på SMV.
Because of the specific clientele of EICs, many of these events concern programmes specifically intended for SMEs.
Flere af EF-rådgivningskontorerne har på denne baggrund afholdt møder om CRAFT (handlingsprogram for teknologisk forskningssamarbejde), af hvilke de fleste angik specifikke sektorer eller temaer. Et frisk eksempel er den »workshop« om overfladebehandling, som blev afviklet i september under den internationale svejsemesse i Essen.
In this context, several EICs have organised meetings on CRAFT (cooperative research actions), of which the majority dealt with specific sectors or themes.
CRAFT: teknologisk forskningssamarbejde
CRAFT: cooperative research actions
Programmet CRAFT (Cooperative Research Action for Technology) gør det muligt at støtte tværnationale SMV-grupper, som overlader forskningsprojekter vedrørende deres specifikke tekniske problemer til kompetente forskningscentre.
The CRAFT Programme (Cooperative Research Action for Technology) is aimed at supporting transnational groups of SMEs who commission research projects dealing with their own specific technical problems from specialised research centres.
Fællesskabet yder til denne kooperative forskningsindsats et finansielt tilskud på 50% af de samlede omkostninger — som må beløbe sig til et sted mellem 400.000 og 1 million ECU — over en periode på ét til to år.
The financial contribution of the Community to these cooperative reseach actions amounts to 50% of the total costs — which could be between 400 000 and 1 000 000 ECUs — for a period of 1 to 2 years.
Forskningssamarbejdet kan opdeles i to etaper, af hvilke der i den første skal deltage mindst to SMV fra forskellige medlemslande.
The proposals for cooperative research may be presented in two stages: at least two SMEs established in different Member States for the first stage, and at least four SMEs established in at least two Member States for the second stage.
I anden etape skal der være involveret mindst fire SMV, som er etableret i mindst to forskellige medlemsstater.
The SMEs selected in stage 1 receive an 'expansion grant to look for partners.
I Fællesskabets 4. ramme program for forskning, udvikling og teknologi (1994-98) foreslår Kommissionen, at CRAFT-program-mets system for forskningssamarbejde styrkes og anvendes på andre programmer.
In the 4th Community Framework Programme of Research and Technological Development (19941998), the Commission proposes to reinforce and extend the CRAFT cooperative research system to other programmes.
Information: GD XII — Videnskab, Forskning og Udvikling — Isi SARAGOSSI — rue de la Loi, 200 - B-1049 BRUXELLES - Tlf.: +32.2/295.55.17 - Fax: +32.2/295.80.46
For further information: DG XII — Science, research and development — Isi SARAGOSSI — rue de la Loi, 200 - B-1049 BRUSSELS - Tel.: +32-2/295 5517 - Fax: +32-2/295 8046
EF-rådgivningskontorerne er på grund af deres erfaring på området i stand til at give Kommissionen nyttige tilbagemeldinger og idéer.
The experience gained by EICs in the field also enables them to feed back information and ideas to the Commission services.
Man kan i denne forbindelse nævne den sammenfattende rapport, som i sommeren 1993 blev udarbejdet vedrørende EIC's erfaringer med CRAFT-programmet.
An example of this is the report drawn up in Summer 1993 summarising the experience of EICs with the CRAFT programme.
INTERPRISE: til fremme af partnerskabet i Europa
INTERPRISE: to encourage partnerships in Europe
INTERPRISE-programmet har til formål at stimulere kontakter mellem små og mellemstore virksomheder inden for Fællesskabet.
The objective of the INTERPRISE programme is to stimulate contacts between small and medium-sized enterprises in the Community.
Projekter, der støttes inden for rammerne af INTERPRISE-programmet, skal mindst omfatte følgende faser: identifikation og udvælgelse af virksomheder i de berørte områder, som er interesserede i at indgå en samarbejdsaftale med én af virksomhederne i andre deltagende regioner; offentliggørelse og distribution af et katalog, som indeholder samarbejdsprofiler; tilrettelæggelse af et arrangement, som vil give mulighed for at oprette direkte kontakter mellem de deltagende virksomheder (i forvejen tilrettelagte møder; tilstedeværelse af tolke).
Projects supported in the context of INTERPRISE must include at least the following phases: identification and selection of firms in the regions concerned, interested in establishing a cooperation agreement with other participating regions; publication and distribution of a catalogue containing cooperation profiles; organisation of an event, in the context of which direct contacts are set up between participating firms (appointments planned in advance, interpreters present).
Følgende INTERPRISE-arrangementer er planlagt for januar 1994:
The following events are being organised as part of INTERPRISE in January 1994:
AL-INVEST: industrielt samarbejde med — og fremme af investeringerne i Latinamerika
AL-INVEST: industrial cooperation and investment promotion with Latin America
Programmet for industrielt samarbejde med — og fremme af investeringerne i Latinamerika, AL­INVEST henvender sig til alle de latinamerikanske lande.
The programme of industrial cooperation and investment promotion with Latin America — AL­INVEST is aimed at all the countries of Latin America.
Formålet med AL­INVEST er at fremme og på konkret grundlag tilrettelægge dialogen mellem de erhversdrivendes forskellige organisationer (handelskamre, indu­strisammenslutninger, aktivitetsfremmende organer), såvel på EF­side som i Latinamerika.
The AL­INVEST programme is intended to promote dialogue between networks of economic operators from the Community and Latin America, and organise it on a practi­cal basis (chambers of commerce, industry federations, promotion bodies).
Hensigten hermed er især at:
This is particularly intended to:
— forbedre de latinamerikanske SMV's konkurrenceevne på hjemme­ og eksportmarkederne gennem samar­bejde med europæiske virksomheder (teknologioverførsel, investeringer, salgsnet, underleverance);
— increase, via cooperation with European firms (technology transfer, investment, commercial networks, sub­contracting), the competitiveness of SMEs in Latin America, in local and export markets;
— udnytte de menneskelige ressourcer i Latinamerika til produktudvikling og gennemførelse af industrielle samarbejdsprojekter;
— valorise the human resources of Latin American countries, to encourage innovation and implementation of industrial cooperation projects;
— lette oprettelsen af partnerskaber med særligt henblik på skabelsen af fællesvirksomheder;
— facilitate partnership arrangements, particularly with regard to setting up joint ventures;
— fremme programmer til information om — og støtte af udviklingen samt programmer til formidling af møder mellem virksomhedsledere på sektoralt plan.
— promote campaigns of information and support for development, and programmes of meetings between entrepreneurs in the same line of business.
Erhvervsdrivende, der ansøger om deltagelse i programmet, skal tage hensyn til, at dette er opdelt i to afsnit:
Applications by economic operators to take part should be submitted taking into account the two strands of the programme:
Formålet hermed er at fremme tilnærmelsen mellem europæiske og latinamerikanske SMV gennem tilrettelæggelse af industrielle møder på sektoralt plan (INTERPRISE og messer for underleverance), udnyttelse af faciliteter og netværk til søgning efter virksom­hedspartnere som f.eks. BC­NET (Business Cooperation Network), BCC (net til søgning efter virksomheds­partnere) og COOPECO (særskilt netværk for samarbejde med Latinamerika).
Strand A deals with the extension of instruments and programmes set up in the European Community to countries in Latin America, with the aim of bring European and Latin American SMEs closer together: organisation of industrial meetings per sector (INTERPRISE and subcontracting trade fairs), use of instruments and networks for seeking partners like BC­NET (Business Cooperation Network), BCC (Business Cooperation Centre), and COOPECO (a specific network for cooperation with Latin America).
Afsnit Β drejer sig om effektivisering af de latinamerikanske netværk af erhvervsdrivende gennem oprettelse af — eller forstærkning af eksisterende — »knudepunkter« for samarbejde.
Strand Β deals with increasing the dynamism of Latin American networks of economic operators, by creating or strengthening 'focal points' for cooperation, to facilitate exchanges of opportunities between entrepreneurs, either within Latin America, or between Latin America and the European Community.
ERHVERVSFAGLIG UDDANNELSE: fagene i læderindustrien
VOCATIONAL TRAINING: careers in the leather industry
Kommissionen offentliggjorde i EFT nr. C 223 af 18.8.1993 nogle sammenlignende skemaer over eksamensbeviser samt listerne over de erhvervsmæssige krav, som i de tolv EF-lande stilles til de forskellige fagområder inden for læderindustrien: sko- og støvlemager, skind- og lædertilskærer, læderarbejder, saddel- og seletøjsmager o.s.v.
In the Official Journal of the European Communities no. C 223 dated 18.8.1993, the Commission published comparative tables of the diplomas and the lists of professional requirements in the twelve countries of the European Community to work in the leather industry: shoemaker, boot-maker, trimmer of skins and leathers, leather dresser, harness maker, saddler etc.
Det oplyses endvidere, hvilke institutioner der i hvert land varetager uddannelsen i disse fag, samt hvilke instanser, der er kompetente til at udstede certifikater, eksamensbeviser og øvrige kvalifikationspapirer.
It also lists, per country, the institutions which give this type of vocational training course, and well as the bodies which are allowed to issue certificates and diplomas.
FORBRUGERNE: Hvilke garantier og serviceydelser efter salget i det indre marked? — Udvikling i retning af en »EUROGARANTI« efter salget?
CONSUMERS: What guarantees and after sales services should there be in the single market? Is there a need for a 'EUROGUARANTEE' for after-sales service?
Kommissionen forelagde den 20. oktober 1993 en »grønbog« om garantier for forbrugsgoder og service efter salgl).
On 20 October 1993, the Commission adopted a Green Paper on guarantees on consumer goods and after sales-service1.
Hvad drejer det sig om?
What is it about?
Det drejer sig om at finde en løsning på nogle meget konkrete problemer, dels i forbindelse med den garanti , der ydes forbrugeren ved køb af et hvilket som helst varigt forbrugsgode, dels hvad angår omfanget af producentens service efter salget, når en vare skal repareres.
It addresses a very real problem; that of the guarantee offered to the consumer when he/she buys any kind of goods, as well as the possibilities offered by the manufacturer's after-sales service when the goods have to be repaired.
Disse spørgsmål, som i sig selv er vigtige af hensyn til forbrugerbeskyttelsen, får endnu større betydning inden for rammerne af det indre marked i Europa. Undersøgelser viser nemlig, at forbrugerne stadig tøver med at købe forbrugsgoder i udlandet (især hvis det drejer sig om varige og teknisk raffinerede produkter som f.eks. stereoanlæg eller elektriske husholdningsartikler), fordi de er bange for ikke at kunne udnytte producentens garanti, eller at der ikke vil kunne fremskaffes reservedele i tilfælde af reparation.
These questions, which are important for consumer protection, have taken on even greater importance in the context of the single European market; surveys carried out indicate that consumers still hesitate about buying goods outside their own country (especially if they are durable or technically sophisticated, like stereo equipment or domestic electrical appliances), because they are worried that they will be unable to benefit from the manufacturer's guarantee, or not be able to obtain the spare parts if a repair is needed.
Hvordan er situationen i de 12 medlemslande, lovmæssigt set og med hensyn til den kommercielle praksis?
What is the situation in the 12 Member States, from the legislative viewpoint, and with regard to commercial practice?
Grønbogen bringer en komplet analyse af de nationale juridiske ordninger vedrørende garantier.
The Green Paper presents a comprehensive analysis of national legal provisions on guarantees.
Man må i denne forbindelse skelne mellem den lovmæssige garanti, som er retligt sikret, den handelsmæssige garanti, som ydes af producenten (eller i visse tilfælde af forhandleren).
On this point, a distinction needs to be made between the legal guarantee laid down by law, and the commercial guarantee offered by the manufacturer (or the retailer, in some cases).
Ofte kender forbrugerne ikke den handelsmæssige garanti og er desuden uvidende, om den beskyttelse, den nationale lovgivning giver dem, hvis varen er behæftet med mangler.
Very often, the consumer is only aware of the commercial guarantee, and does not know about the protection offered by the law of the land in the event of a product proving defective.
Kommissionens »situationsrapport« gør opmærksomme på to hovedproblemer:
The review carried out by the Commission reveals two things:
— de nationale systemers udprægede forskellighed med hensyn til den lovmæssige garanti, som i øvrigt i mange tilfælde er ude af trit med nutidens forhold mellem forbrugere og producenter; den manglende præcision, der præger selve indholdet af den handelsmæssige garanti.
— the great diversity of national systems for legal guarantees, which are often not appropriate to modern relationships between consumers and manufacturers;
Hvilke løsninger til forbedring af forbrugerbeskyttelsen er realistiske på EF-plan?
What solutions could be considered at Community level to improve the protection of consumers?
I grønbogen fremsættes en række forslag til:
The Green Paper proposes two solutions:
DEN LOVMÆSSIGE GARANTI:
FOR THE LEGAL GUARANTEE:
En tænkelig løsning ville være, at forbrugeren altid skulle være beskyttet af sit eget lands nationale lovgivning, uanset hvor den pågældende vare er købt.
One possible solution would be that the consumer would still be protected by his/her own national legislation, wherever the goods were purchased.
Ulempen ved en sådan ordning er, at der for det samme produkt skulle gælde 12 forskellige retsgrundlag for garanti, hvilket ville være umuligt for producenterne at administrere. strere.
The drawback of such a solution is that for the same product, there would be 12 sets of laws applicable in terms of guarantees, which would be unmanageable for manufacturers.
Kommissionen foreslår en harmonisering på grundlag af begrebet »mangler ved produktet i forhold til forbrugerens berettigede forventninger«.
The Commission proposes the hypothesis of harmonisation based on the concept of a product failing to conform to the consumer's legitimate expectations.
Med en sådan ordning ville ansvaret hvile på såvel for handler som producent.
In this hypothesis, the vendor's responsibility would be joint and several with the manufacturer.
Ikke alene den første køber skulle kunne nyde godt af garantien men også følgende ejere af varen, hvis denne bliver solgt.
The beneficiary of the guarantee would be not only the first purchaser of the goods, but also successive owners of the product in the event of it being re-sold.
1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber — Grønbogen om garantier for forbrugsgoder og service efter salg oktober 1993.
1 Commission of the European Communities — Green Paper on guarantees for consumer goods and after-sales service — October 1993).
DEN HANDELSMÆSSIGE GARANTI:
FOR THE COMMERCIAL GUARANTEE:
Grønbogen analyserer tre mulige løsninger, nemlig en lovbestemt ordning, en frivillig ordning og en kombination af de to.
Three options are examined by the Green Paper: the regulatory option, the voluntary option, and the mixed option.
Kommissionen koncentrerer sig især om sidstnævnte (kombinations-)løsning, som ville indebære en vis grad af harmonisering inden for den handelsmæssige garanti, med supplerende oprettelse af en egentlig europæisk garanti (»eurogaranti«) , som skulle være gældende i alle EF-lande. Den europæiske garantiordning skulle naturligvis være frivillig og kun omfatte virksomheder, der har så stort et marked, at de ville kunne se deres interesse heri.
The Commission is particularly developing the 3rd option (mixed), and is considering the hypothesis of minimal harmonisation of the elements of the commercial guarantee, accompanied by the creation of a real European guarantee ('Euroguarantee'), valid throughout the Community.