natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kommissonen spiller en statlig større rolle i miljøpolitikken.
The Commission's role in environmental policymaking has been growing steadily.
Medlemsstaterne skal forhåndsunderrette Kommissonen inden vedtagelse af lovgivning, som vil kunne påvirke tiet fælles marked, tiet vil sige hovedparten af den til industrien rettetle miljølovgivning, og skal give Fællesskabet mulighed for at vedtage foranstaltninger, som gælder for hele EF2.
Member states must notify the Commission in advance of adopting legislation that could affect the common market, which covers most environmental legislation aimed at industry, and give the Community an opportunity to adopt Communitywide measures2.
Det bliver mere og mere almindeligt, at en medlemsstat tager initiativet inden for en miljøsektor, og at andre medlemsstater afventer Kommissionens forslag til harmonisering af miljøstandarderne i den pågældende sektor gældende for alle medlemsstater, snarere enti selv at iværksætte nationale foranstaltninger på området.
It is increasingly common for one Member State to take the lead in an environmental sector, and for other Member States to look to the Commission for a proposal that will harmonise
R.UIets direktiv 83/189/EØF af 28. marts 1983 som fastlægger en procedure for forelæggelse af oplysninger inden for området tekniske standarder og forskrifter (standstill) (EFT L 109, 26. Λ 1983. s 8)
Council Directive 83/189/EEC of 28 March 1983 laying down a procedure for the provision of information in the field of technical standards and regulations (standstill) (OJ L 109, 26.4.1983, p. 8).
Kommissionen spiller også en stadig mere betydningsfuld rolle inden for den internationale miljøpolitik.
The Commission is also increasingly important in international environmental policymaking.
Den deltager i arbejdet i Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD) og modtager regelmæssigt forhandlingsmandater fra Rådet til forhandling af internationale miljøaftaler.
It participates in the work of the Organisation for Economic Co operation and Development (OECD) and regularly receives negotiating mandates from the Council for the negotiation of international treaties on the environment.
Det Europæiske Miljøagentur og dets miljøinformations og -observationsnetværk blev oprettet af Rådet med henblik på at forsyne Fællesskabet, medlemsstaterne samt andre europæiske lande med pålidelige og sammenlignelige oplysninger, der ville kunne danne udgangspunkt for relevante miljøbeskyttelsesforanstaltninger.
The European Environment Agency and its environment information and observation network were established by the Council to provide the Community, the Member States, and other European countries with reliable and comparable information to enable them to take the requisite measures to protect the quality of the environment.
Kommissonen forvalter også det af EF bevilligede budget for bistand til Central- og Østeuropa (PHARE) og den har fået til opgave at koordinere alle G-24 (OÈCD)-landenes bistandsprogrammer.
The Commission also manages the budget allocated by the Community for aid to central and eastern Europe (PHARE) and has been given the task of coordinating all of the aid programmes of the G-24 (OECD) countries.
Når lovgivningen er vedtaget, er det Kommissionens grundlæggende opgave at sikre, at medlemsstaterne gennemfører den korrekt, både formelt og i praksis.
Once legislation has been adopted, the Commission's fundamental task is to ensure that it is correctly implemented by the Member States; both formally and in practice.
Retsakter på miljøområdet giver ofte Kommissionen beføjelser, som er mere vidtrækkende end forpligtelsen til at overvåge og kontrollere for eksempel udviklingen og forvaltningen af et informationssystem, retningslinjer, teknisk uddannelse m.v.
Environmental legislation often gives the Commission responsibilities that go beyond the duty to monitor and control, for example the development and management of an information system, guidelines, technical training, etc.
Kommissionen indkalder regelmæssigt de nationale myndigheder, der er ansvarlige for gennemførelse af miljølovgivningen til møder i Bruxelles, hvor de diskuterer praktiske problemer i forbindelse med gennemførelse af lovgivningen, informations- og uddannelsesbehov, samt ændring eller tilpasning af lovgivningen i lyset af den tekniske og videnskabelige udvikling.
The Commission convenes regular meetings in Brussels of the national authorities responsible for implementing environmental legislation, where they discuss practical problems which arise in the implementation of the legislation, information and training needs, and the amendment or adaptation of the legislation to scientific and technical developments.
Rådet er EF's væsentligste lovgivende organ, og det udtrykker medlemsstaternes interesser.
The Council is the main legislative organ of the Community, and represents the interests of the Member States.
Det består af en repræsentant for hver af medlemsstaternes regeringer, normalt på ministerniveau.
It is composed of one representatives of each of the governments of the Member States, usually at ministerial level.
Udenrigsministeren repræsenterer almindeligvis medlemsstaten når der er tale om generelle anliggender. •Miljøministerrådet- består af ministrene med ansvar for miljøområdet.
The foreign minister usually represents the Member State on general matters. The 'Environment Council' is composed of ministers responsible for the environment.
Formandsskabet for Rådet går på skift mellem medlemsstaterne hvert halve år i alfabetisk rækkefølge i henhold til de enkelte landes navne på deres eget sprog1.
The presidency of the Council passes from one Member State to the next every six months, in alphabetical order according to the language of each Member State1.
Medlemsstaterne har faste repræsentationer i Bruxelles.
The Member States maintain permanent representations in Brussels.
Europa-Parlamentet repræsenterer EF's borgeres interesser, men har hverken beføjelser til at foreslå eller til at vedtage lovgivning.
The European Parliament represents the interests of the European Community citizens, but has neither the power to propose legislation nor to adopt it.
Det har beføjelser til at godkende butlgettet og til at afsætte Kommissionen.
It has the power to approve the budget, and to dismiss the Commission.
Ikke desto mindre er dets rolle stadig vokset igennem årene.
Nevertheless, its role has grown steadily over the years.
Det fik en formel lovgivningsrolle i forbindelse med -samarbejdsproceduren-, som blev indført med ændringerne af Traktaten i 1987.
It acquired a formal role in legislation adopted under the new 'cooperation procedure' introduced by the amendments to the Treaty in 1987.
Samarbejdsproceduren gælder for miljølovgivning vedtaget i henhold til artikel 100 A, og vil blive udstrakt til at gælde miljølovgivning generelt når Traktaten om Den Politiske Union træder i kraft.
The cooperation procedure applies to environmental legislation adopted under Article 100a and will be extended to environmental legislation generally when the Treaty on Political Union comes into force.
Europa-Parlamentets medlemmer vælges hvert fjerde år, og de har delt sig i EF-dækkentle politiske gmpperinger.
Members of the European Parliament are elected every four years and have divided themselves into Communitywide political groupings.
Der afholdes normalt udvalgsmøder i Bnixelles i den forudgående uge.
Its sessions are open to the public. The committees usually meet the week before in Brussels.
Der er offentlig adgang til mange udvalgsmøder, heninder til møderne i Udvalget for Miljø- og Forbrugerspørgsmål.
Many committee meetings are open to the public, including those of the Environment and Consumer Affairs Committee.
Lovgivningsproceduren
The legislative procedure
I henhold til samrådsproceduren sentier Kommissionen forslag til lovgivning til Rådet, som normalt skal indhente udtalelse fra Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg.
Under the consultation procedure, the Commission sends a proposed act to the Council, which is usually required to request the opinions of the European Parliament and the Economic and Social Committee.
Samrådsproceduren fordrer normalt, at Rådet vedtager lovgivningen med enstemmighed.
The consultation procedure requires the Council to adopt legislation unanimously.
Det gælder også for miljølovgivning med hjemmel i artikel 130 S.
It applies to environmental legislation based on Article 130s.
I henhold til samarbejdsproceduren sentier Kommissionen forslag til lovgivning til Rådet, som i tie fleste tilfælde skal høre Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg.
Under the cooperation procedure, the Commission sends a proposed act to the Council, which again is required to obtain the opinion of the European Parliament and the Economic and Social Committee.
Efter at have modtaget Parlamentets udtalelse fastlægger Rådet en -fælles holdning, som sendes tilbage til Parlamentet til andenbehandling for vedtagelse af Rådet med kvalificeret flertal.
After receiving the Parliament's opinion, the Council agrees a 'Common Position' which is sent back to the Parliament for a second reading before being adopted by qualified majority by the Council.
Hvis Parlamentet forkaster tien fælles holdning, eller hvis Parlamentet og Kommissonen bliver enige om en antien tekst, kan forslaget kun vedtages i Rådet med enstemmighed.
If the Parliament rejects the common position, or where the Parliament and the Commission agree on a different text, the act may only be adopted by unanimity in the Council.
Udtadelse
Opinion
Fælles holdning
¡ qualified majority ι Common Position
1 vælger kan vedtage kan vedtage med enstemmighed inden 34 måneder
Chooses may adopt may adopt by unanimity within 3 to 4 months
Ændringer ikke indføjet
Amendments not incorporated
MR ingen beslutning inden 3 måneder forslaget betragtes som »Ikke vedtaget« kan vedtage med enstemmighed inden 3 måneder kan vedtage med kvalificeret flertal inden 3 måneder
May adopt by qualified majority within 3 months
EP : Europa-Parlamentet ØSU: Økonomiske og Sociale Udvalg
CM : Council of Ministers CEC : Commission of the European Communities
Lovgivningsprocessen indbefatter talrige samråd med medlemsstaterne, både direkte og gennem COREPER, samt med private organisationer på både nationalt plan og EF-niveau.
The legislative process involves numerous consultations directly with the national administrations as well as through the COREPER and private organizations at both national and EC levels.
I forbindelse metl fastlæggelsen af de enkelte landes holdning til forslag til EF-lovgivning hører medlemsstaterne ofte formelt deres nationale parlamenter og har uformelle samråd med nationale interessegrupper.
During the process of developing their national positions on proposed EC legislation the Member States often formally consult their national parliaments and carry out informal consultations with national interest groups.
Den omhyggelige samrådsproces er en nødvendig del af udarbejdelsen af lovgivning, som skal: beskytte menneskets sundhed og miljøet -på et højt niveau-; harmonisere erhvervslivets standarder og procedurer i hele EF; indbygges i medlemsstaternes forskellige retssystemer; og
This painstaking process of consultation is a necessary part of the development of legislation that must:
• • • • gennemføres af forskellige og forskelligartede forvaltninger og forvaltningsniveauer.
• • • • provide a 'high level of protection' of human health and the environment; harmonise industrial standards and procedures throughout the EC; be integrated into the different legal systems of the Member States; and, be implemented by different and varied administrations and levels of government.
Domstolen er Traktaternes og EF-rettens vogter.
The Court of Justice is the guardian of the Treaties and of Community law.
Fysiske eller juridiske personer kan ligeledes indbringe sager i henhold til fællesskabsretten mod medlemsstaterne eller Kommissionen.
Cases may also be brought by natural or legal persons against Member States or the Commission under Community law.
Domstolen har normalt ikke kompetence til at pålægge sanktioner, men regeringerne er forpligtet til at rette sig efter dens afgørelser.
The Court of Justice does not normally have the power to impose sanctions, but governments are required to comply with its rulings.
De nationale domstole har kompetence til at kontrollere deres nationale regeringers gennemførelse og håndhævelse af Fællesskabets lovgivning.
The national courts have the power to review actions by their governments for the implementation and enforcement of Community legislation.
De kan henvende sig tlirekte til Domstolen for at få en præjudiciel afgørelse af et spørgsmål vedrørende EF-retten inden tie selv træffer afgørelse.
They may apply to the Court of Justice for a preliminary ruling on an issue of EC law before taking a decision.
Nationale domstole har kompetence til at fuldbyrde EF-Domstolens afgørelser.
National courts have the power to enforce the decisions of the Court of Justice.
Domstolen har sjældent truffet substansafgørelser om Fællesskabets miljølovgivning, men en række afgørelser er af gnindlæggende betydning for fastlæggelsen af Fællesskabets ret til at begrænse medlemsstaternes lovgivningskompetence.
The Court of Justice has rarely ruled on the substance of Community environmental law but several decisions are of fundamental importance in defining the power of the Community to restrict the lawmaking authority of the Member States.
Princippet om fællesskabsrettens direkte anvendelighed for personer blev fastlagt for første gang i 1963, da Domstolen udtalte: -Fællesskabet udgør en ny
The principle of the direct applicability of Community law to individuals was first enunciated in 1963, where the Court said: 'the Community constitutes a new
Indledning retsorden under international ret, i henhold til hvilken Staterne har begrænset deres suveræne rettigheder, omenti inden for afgrænsede områder. Følgelig •pålægger Fælleskabsretten uafhængigt af medlemsstaternes lovgivning ... ikke blot individer forpligtelser, men har også til formål at give disse rettigheder, som indgår i deres retssystem.
Introduction legal order of international law for the benefit of which the States have limited their sovereign rights, albeit within limited fields,' and therefore, 'independently of the legislation of Member States, Community law ... not only imposes obligations on individuals but is intended to confer upon them rights which become part of their legal heritage.
Disse rettigheder opstår ikke kun hvor de eksplicit er anført i Traktaten, men også hvor de følger af forpligtelser, som Traktaten på en tydelig måde pålægger individer såvel som medlemsstaterne og Fællesskabets institutioner-1.
These rights arise not only where they are expressly granted by the Treaty but also by reason of obligations which the Treaty imposes in a clearly defined way upon individuals as well as upon the Member States and upon the institutions of the Community'1.
Det betyder, at på trods af at en medlemsstat under overtrædelse af Traktatens artikel 189 (13) ikke har gennemført et EF-miljødirektiv - eller ikke har gennemført det korrekt - kan direktivet have direkte virkning.
Hence, in spite of the fact that a Member State has not implemented - or not properly implemented - a Community environment directive in violation of Article 189 (13) of the Treaty, the directive may take direct effect.
Imidlertid skal direktivets bestemmelser vedrørende medlemsstaternes forpligtelser være tilstrækkelig præcise og ubetingede for at det kan have direkte virkning som national ret i forhold til borgeren2. Det skal også kunne fuldbyrdes som lov af de nationale domstole.
However, the provisions of the directive regarding the Member State's obligation must be sufficiently precise and unconditional in order to have the direct effect of national law vis-à-vis the citizen.2They must also be capable of being enforced as law by the national courts.
En skelsættende dom faldt i september 1988, da domstolen fastholdt den danske lov om returflaske- og pantsystemet for alle øl- og sodavandsflasker.
A landmark environmental ruling came in September 1988, when the court upheld a Danish law requiring all beer and soft drinks to be sold in reusable containers with a deposit.
Den handelshindring, som loven udgjorde for ikke-indenlandske producenter - som af vægt- og omkostningshensyn foretrækker engangsemballager - fandtes berettiget på gaind af det -bydende krav- om beskyttelse af miljøet under fravær af fællesskabslovgivning på området.
The trade barrier this posed to no-resident producers - which for reasons of weight and cost prefer to use throw-away containers -was justified because of the 'imperative requirement' to protect the environment in the absence of a Community law covering the issue.
Domstolen ophævede den danske lovs begrænsning af den mængde drikkevarer ikke-indenlandske producenter må indføre i flasker, der ikke er i overenstemmelse med dansk standard som en væsentlig handelshindring, eftersom danske eksportører ikke stod over for tilsvarende restriktioner i andre medlemslande3.
The Court struck down the Danish law's limitation on the quantity of beverages that non resident manufacturers may import in bottles that do not conform to Danish standards as a significant trade barrier, as Danish exporters faced no similar restrictions in other Member States.3
Udviklingen af EF's miljobeskyttelsespolitik
The evolution of EC environmental protection policies
Det var et væsentligt mål i Romtraktaten fra 1957 om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab -stadig at forbedre levevilkår og beskæftigelsesforholdfor Europas befolkninger.
The essential objective of the 1957 Treaty of Rome establishing the European Economic Community, was 'the constant improvement of the living and working conditions' of the European peoples.
Imidlertid indså Fællesskabets myndigheder få år senere, at der var behov for at udarbejde fælles standarder for at beskytte forbrugerne med henblik på at sikre den fri
However, not so many years later, Community lawmakers recognized the need
Sag 26/62 Van Gen/I & loos 119631 ECR 10; Sag 8/81 Becker mod Finanzamt Manster. [1982] ECR 50: jf. også Jean-Victor Louis, Fællesskabets Retsorden, 2 ed., Kontoret for Det Europæiske Fællesskabs Officielle Publikationer (Luxembourg: 1990). Ludwig Krämer, -Effet national des directives communautaires en matière d'environnement-, 1990 RJE 3, s. 325-349. Sag 302/86 Kommissionen mod Danmark 11988] ECR 4607. XX
Case 26/62 Van Gend & Loos [19631 ECR 10; Case 8/81 Becker vs Finanzamt Münster, [1982] ECR 50; see also Jean-Victor Louis, The Community Legal Order, 2nd ed., Office for Official Publications of the European Community (Luxembourg:1990). Ludwig Krämer, 'Effet national des directives communautaires en matière d'environnement', 1990 RJE 3, pp. 325-349. Case 302/86 Commission vs Denmark U988Ì ECR 4607. XX
Indledning bevægelse for varer mellem medlemsstaterne.
Introduction to create common standards to protect consumers in order to ensure the free circulation of goods among the Member States.
Således omhandlede den første miljølovgivning i fællesskabet produkter ­ farlige kemikalier, motorkøretøjer og vaskemidler.
Thus, the first Community environment legislation dealt with products - dangerous chemicals, motor vehicles and detergents.
Produkt­ og senere industrirelateret miljølovgivning var baseret på Trakatens artikel 100, som dækkede harmonisering af lovgivning i medlemsstaterne ­der direkte indvirker på fællesmarkedets oprettelse eller funktion­.
Product and later industry-related environment legislation was based on Article 100 of the Treaty, which covered the harmonisation of laws 'in Member States as directly affect the establishment or functioning of the common market.'
Ilemdover blev miljølovgivning vedtaget med hjemmel i artikel 235, som omfatter foranstaltninger som ­viser sig påkrævet for at virkeliggøre et af Fællesskabets mål­ under fravær af fornøden hjemmel i traktaten.
In addition, environmental legislation was based on Article 235, covering measures which 'prove necessary to attain ... one of the objective of the Community' in the absence of a specific delegation of power by the Treaty.
Indtil 1987 var al miljølovgivning i Fællesskabet baseret på en af eller begge disse artikler.
Until 1987, all Community environmental legislation was based on one or the other or both of these articles.
I slutningen af 1960'erne blev det klart, at der ville være behov for drastiske og omfattende foranstaltninger for at beskytte Fællesskabets miljø mod den belastning, det blev udsat for på grund af den økonomiske vækst.
In the late 1960s, it became obvious that drastic and comprehensive measures would be needed to protect the Community's environment from the demands imposed on it by economic growth.
I 1970 var miljøfonireningens globale karakter ved at blive tydelig, og i 1972 ­ året for den første FN­miljøkonference ­ vetltog Det Europæiske Fællesskab dets første femårige miljøhandlingsprogram (1973 ­ 1977), som fastlagde de principper og prioriteter, der skulle være styrende for dets politik fremover.
By 1970 the global dimensions of environmental pollution were becoming apparent, and in 1972 - the year of the first United Nations conference on the environment - the European Community adopted its first five-year environmental action programme (1973-1977) setting out the principles and priorities that would guide its policies in the future.
Det første og tiet andet miljøhandlingsprogram1 indeholdt detaljerede lister over foranstaltninger, tier skulle sættes i værk for at bringe en bred vifte af miljøproblemer under kontrol.
The first and second environmental action programmes1set out detailed lists of actions to be taken to control broad range of pollution problems.
Der opstilledes elleve principper, som er forblevet gyltlige i efterfølgende handlingsprogrammer:2
Eleven principles were listed, which have remained valid in subsequent action programmes:2
Medlemsstaternes miljøpolitik skal tage hensyn til udviklingslandenes interesser. '
Activities in one Member State should not cause deterioration of the environment in another.
En række al' disse principper er blevet K'kr.iflet i Traktatens artikel 100 Λ og 130 R. 130 S og
A number of these principies have been reiterated in Articles 100a and 130r, 130s and 130t of the Treaty.
Nationale miljøpolitiske programmer bør koordineres på grundlag af en fælles langsigtet tankegang, og nationale politikker bør harmoniseres inden for Fællesskabet, de bør ikke være isoleret.
This is known as the "subsidiarity principle". National environmental programmes should be coordinated on the basis of a common long-term concept and national policies should be harmonized qithin the Community, not in isolation.
Med det tredje miljøhandlingsprogram, som blev vedtaget i 19831, blev der gjort et forsøg på at fastlægge en overordnet strategi for beskyttelse af miljøet og naturressourcerne i Det Europæiske Fællesskab.
The third environmental action programme, adopted in 19831, tried to provide an overall strategy for protecting the environment and natural resources in the European Community.
Hovedvægten blev flyttet fra forureningsbekæmpelse til forureningsforebyggelse, og begrebet miljøbeskyttelse blev udvidet til også at omfatte fysisk planlægning og integrering af miljøhensyn i Fællesskabets øvrige politikker.
It shifted the emphasis from pollution control to pollution prevention, and broadened the concept of environmental protection to include land use planning and the integration of environmental concerns into the other EC policies.
De berørte områder omfatter bl. a. fondene for landbrugsaktiviteter og regionaludvikling samt bistand til lande i Afrika, Vestindien og Stillehavet under Lomé­konventionen.
The areas affected include the funds for agricultural activities, regional economic development, and aid to African, Caribbean and Pacific nations under the Lomé Convention.