natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kommissionen udgiver en årsberetning om konkurrencepolitikken, der er en nyttig kilde til oplysninger om dens igangværende aktiviteter og prioriteter.
The Commission issues an Annual Report on Competition Policy which is a useful source of information about its current activities and priorities.
Konkurrenceberetningen indeholder samtidig vigtige politiske udtalelser om Kommissionens praksis. Politiske udtalelser offentliggøres sommetider som meddelelser i EF-tidende (C-serien) eller som skriftlige svar på forespørgsler fra medlemmerne af Europa-Parlamentet.
The Report also contains important policy statements on Commission practices.
Disse spørgsmål og svar offentliggøres også i EF-tidende (C-serien).
These are also published in the Official Journal (C series).
På ét plan er Kommissionen et kollegium af 20 enkeltpersoner, der udfylder en funktion som ledere og programlæggere i EU's politiske system.
At one level, the Commission is a college of 20 individuals who exercise executive and policy making functions within the EU's political system.
I perioden 1995 til 1999 er Karel Van Miert det medlem af Kommissionen, der har ansvaret for konkurrencespørgsmål.
For the period 1995-1999, the Commissioner responsible for competition matters is Mr. Karel Van Miert.
Kommissionen er samtidig et administrativt organ, der tager sig at EU's forskellige politiske områder.
The Commission is also an administrative body, dealing with the various policy areas in which the EU operates.
Den har et generaldirektorat, der beskæftiger sig specifikt med konkurrencespørgsmål (GD IV). Det ledes af en generaldirektør og består af syv særskilte direktorater (A-G).
It has a Directorate-General which deals specifically with competition matters (DG IV), headed by a Director General and comprising seven separate Directorates (A-G).
Direktorat C-F er operative direktorater, der følger sager fra begyndelse til afslutning.
Directorates C-F are the operational directorates which take cases through from beginning to end.
Hvert direktorat er opdelt i enheder, der tager sig af forskellige erhvervssektorer.
Each Directorate is subdivided into units dealing with different sectors of the economy.
De tre andre direktorater beskæftiger sig med generel konkurrencepolitik og koordinering (A), fusioner (B) og statsstøtte (F).
The other three Directorates are concerned with general competition policy and coordination (A), mergers (B), and state aid (F).
Hver gang Kommissionen indleder en formel undersøgelse af en påstået overtrædelse af konkurrencereglerne, skal den tage kontakt med tjenestemændene i Den luridiske Tjeneste for at få vejledning om, på hvilket retsgrundlag den skal basere sagen.
Whenever the Commission embarks upon a formal investigation of alleged infringements of the competition rules it must also involve the officials of the Legal Service, who will advise on the legal conditions under which officials must proceed.
GD IV har desuden en uafhængig høringskonsulent, der har til opgave at sikre, at eventuelle mundtlige høringer som led i proceduren foregår på rette vis, og at løse uenighed mellem Kommissionen og virksomhederne om garantien for fortrolighed og retfærdig behandling af registrerede oplysninger.
Within DG IV there is also an independent Hearing Officer charged with ensuring the proper conduct of any oral hearings
Kontakt mellem Kommissionen og en virksomhed vedrørende konkurrencereglerne etableres som oftest på en af følgende fire måder:
Contact between the Commission and a firm concerning the competition rules is most frequently triggered in one of four ways:
Forordning nr. 17 beskriver, hvordan virksomheder kan anmelde aftaler til Kommissionen og anmode om enten en negativattest eller en fritagelse efter artikel 85, stk. 3.
Regulation 17 sets up mechanisms for firms to notify agreements to the Commission, asking either for negative clearance or an exemption under Article 85(3).
Virksomheder, der mener, at de er udsat for konkurrencebegrænsende adfærd i strid med artikel 85 eller 86, kan klage til Kommissionen.
Firms which consider themselves victims of anti-competitive conduct in breach of Articles 85 and 86 may complain to the Commission.
Kommissionen kan selv indlede en undersøgelse af en formodet overtrædelse på grundlag af oplysninger fra den pågældende virksomhed, pressen, spørgsmål eller forespørgsler i Europa-Parlamentet eller klager fra tredjemand, de nationale myndigheder eller måske anonyme anmeldere.
The Commission may itself begin the investigation of an alleged infringement, on the basis of information obtained from the firm in question, the press, questions in the European Parliament, third party complainants, the national authorities or even anonymous informants.
Forordning nr. 17 giver Kommissionen beføjelse til at iværksætte generelle undersøgelser i erhvervssektorer, hvor den har mistanke om, at der sker overtrædelser.
Under Regulation 17, the Commission has the power to initiate general enquiries into sectors of the economy where it suspects infringements are occurring.
En sådan undersøgelse kan føre til en kontrol af enkelte virksomheder.
Such an enquiry may result in an investigation into specific firms.
I afsnit 2 behandles disse mekanismer mere udførligt, og det demonstreres, hvordan Kommissionen, hvis den stadig nærer bekymring, kan anmode om oplysninger eller foretage kontrolundersøgelser på stedet.
Part II discusses these mechanisms in more detail, showing how the Commission can take its concerns further by issuing requests for information or by conducting on-the-spot investigations.
Forordning nr. 17 indeholder de vigtigste nedskrevne regler for Kommissionens procedurer på konkurrenceområdet.
Regulation 17 is the most important source of the written rules which govern the procedures of the Commission in the competition field.
Den dækker håndhævelse af reglerne i de fleste erhvervssektorer, men ikke transport (se bilag 1).
It covers the enforcement of the rules in most sectors of the economy, except for transport (see Annex 1).
Forordning nr. 17 suppleres af Kommissionens forordning (EF) nr. 3385/94 om begæringer og anmeldelser, Kommissionens forordning nr. 99/63 om udtalelser og Kommissionens beslutning nr. 94/810/EKSF, EF om høringskonsulentens kompetenceområde.
Regulation 17 is supplemented by Commission Regulation 3385/94 concerning applications and notifications, Commission Regulation 99/63 on hearings and Commission Decision 94/810 on the terms of reference of hearing officers.
Referencerne til disse foranstaltninger findes i bilag 1.
Official Journal references for these measures can be found in Annex 1.
Forordningernes fulde tekst kan findes i EF-tidende eller kompendiet Konkurrencereglerne i De Europæiske Fællesskaber, Del IA, Anvendelse af konkurrenceregler på virksomheder.
The full text of all these Regulations can be found in the Official Journal or the compendium Competition law in the European Communities, Volume 1A, Rules applicable to undertakings.
Dette kompendium ajourføres regelmæssigt (se bilag 6).
This is updated regularly (see Annex 6).
Eftersom de nedskrevne regler er blevet fortolket og anvendt i en årrække af EU-myndighedeme, er Domstolens og Forsteinstansrettens retspraksis en vigtig kilde til oplysninger om det nøjagtige indhold af de relevante procedurer.
As the written rules have been interpreted and applied over a number of years by the EU authorities, an important source of information about the precise content of the relevant procedures is the case law of the Court of Justice and the Court of First Instance.
Ud over de formelle nedskrevne regler er Kommissionen f.eks. også bundet af en række generelle retlige principper om beskyttelse af virksomheders rettigheder og interesser, når de berøres af de to domstoles konkurrenceretlige undersøgelser.
For example, in addition to the formal written rules, the Commission is also bound by a body of general legal principles developed by these courts protecting the rights and interests of firms affected by competition law investigations.
De to fællesskabsdomstoles rolle som garant for retlig beskyttelse behandles i punkt 1.4.
The role of the two EC courts in ensuring legal protection is covered in para. 1.4.
1.3 Formelle og uformelle beslutninger
1.3 Formal and informal decisions
Kontakt mellem Kommissionen og en virksomhed kan få to forskellige udfald.
Contact between the Commission and a firm can have one of two outcomes.
Enten træffer Kommissionen en formel beslutning, der fastslår, f.eks. hvordan konkurrencereglerne skal anvendes, eller også når den frem til en uformel bilæggelse af stridigheden.
Either the Commission will reach a formal decision determining, for example, how the compettion rules will be applied; or it will produce an informal resolution of the issue.
Da Kommissionen råder over begrænsede ressourcer og er udsat for et stort arbejdspres, især i form af formelle undersøgelser af overtrædelser, foretrækker den ofte uformelle løsninger.
In view of the limited resources at its disposal and the heavy demands placed upon it, particularly by formal investigations of infringements, the Commission prefers, in many cases, to resolve matters informally.
Den kan også vælge denne mulighed for at sikre en hurtig afvikling, som de involverede parter er bedre tjent med. F.eks. besvares mange begæringer om negativattest og fritagelse efter artikel 85, stk. 3, med en administrativ skrivelse.
It may also take this route for speed and for the convenience of those involved. For example, many applications for negative clearance and for exemption under Article 85(3) are dealt with by means
I KONTAKT MED KOMMISSIONEN meddeler, at den vil henlægge sagen, fordi virksomhedens anmodning efter Kommissionens opfattelse er imødekommet.
These are letters signed by a senior official in DG IV which state the Commission's intention of closing a file because, in its view, the requirements for what the company is requesting have been met.
En virksomhed, der er villig til at acceptere en administrativ skrivelse, vil ofte få er suar meget hurtigere end en, der insisterer på en formel beslutning.
A firm willing to accept a comfort letter will often receive a response much more quickly than one that insists that only a formal decision will suffice.
Somme tider afslutter Kommissionen en sag ved at sende parterne et brev med en advarsel om, at deres adfærd kan være en overtrædelse af konkurrencereglerne, men den griber ikke ind, fordi konkurrencen kun berøres i ringe grad.
Sometimes the Commission closes a case by issuing a letter warning the parties that their conduct may be in breach of the competition rules, but declining to take action on the grounds that there is only a weak impact on competition.
I alle sager, der henlægges med en uformel skrivelse, forbeholder Kommissionen sig ret til at tage sagen op på ny.
In all cases involving informal letters, the Commission reserves the right to reopen the file.
Omvendt kan Kommissionen eventuelt nå frem til en løsning ved at overtale en virksomhed til at ændre en aftale eller i fremtiden at afholde sig fra en adfærd, den betragter som misbrug, i sager, hvor den ellers ville træffe en formel beslutning efter at have konstateret en overtrædelse.
Alternatively, in cases where it would otherwise proceed to a formal decision finding an infringement, the Commission may be able to secure a settlement by persuading a firm to amend its agreement or to desist in the future from conduct it considers abusive.
Virksomhederne kan give tilsagn om, hvordan de vil optræde i fremtiden, men dette forhindrer ikke Kommissionen i at fortsætte behandlingen af tidligere adfærd.
Firms may give undertakings about their future conduct, but these do not prevent the Commission from proceeding in respect of past conduct.
Formelle beslutninger kan kun vedtages, når der er truffet de nødvendige forholdsregler for at beskytte de berørte parter.
Formal decisions may only be adopted once the required safeguards for those affected have been observed.
Kontrolundersøgelser er ofte langvarige.
Investigations are often lengthy affairs.
Detaljerede oplysninger om de endelige beslutninger, Kommissionen kan træffe, findes i afsnit 8.
Details of the final decisions which the Commission may take are given in Part VIII.
For administrative skrivelser er de proceduremæssige formaliteter mindre belastende, imidlertid betyder karakteren af udfaldet af en undersøgelse, en formel eller uformel afslutning, intet for omfanget af de beføjelser, forordning nr. 17 giver Kommissionen til at foretage undersøgelser.
Less onerous procedural formalities apply to comfort letters. However, the nature of the outcome of an investigation, whether formal or informal, does not affect the extent of the investigative powers which the Commission can use under Regulation 17.
Ofte kan Kommissionen foretage kontrolundersøgelsen i fuldt samarbejde med de pågældende virksomheder.
The Commission is often able to proceed with its investigation with the full cooperation of the firms concerned.
Hvis det er nødvendigt, kan den dog pålægge virksomhederne at efterkomme dens anmodninger ved at træffe beslutninger.
However, if necessary, it can require firms to comply with its requests by issuing decisions.
Kommissionen kan endog pålægge virksomheder bøder, hvis de nægter at samarbejde i forbindelse med en undersøgelse.
The Commission may even fine firms for failing to cooperate with its investigation.
De vigtigste endelige beslutninger, Kommissionen kan træffe som afslutning på en undersøgelse, er: negativattest (artikel 2 i forordning nr. 17) fritagelse (EFtraktatens artikel 85, stk. 3; artikel 6 i forordning nr. 17)
The most important final decisions which the Commission may adopt at the conclusion of an investigation are:
• • • konstatering af en overtrædelse; når Kommissionen har konstateret, at der foreligger en overtrædelse, pålægger den virksomheden at bringe den til ophør (artikel 3 i forordning nr. 17), og idømmer den i nogle tilfælde en bøde (artikel 15).
• • • negative clearance (Art 2 of Reg 17); exemption (Article 85(3) EC; Art 6 of Reg 17); finding of an infringement. When an infringement is found, the Commission will order its termination (Art 3 of Reg 17) and, in some cases, impose a fine (Art 15).
Kommissionen har desuden bemyndigelse til i presserende sager at træffe en midlertidig beslutning om umiddelbar afslutning af overtrædelsen (se punkt 8.2 nedenfor).
The Commission also has the power to adopt an interim decision in urgent cases ordering the immediate cessation of an infringement (see below para. 8.2).
Kommissionens arbejde med at fortolke og anvende konkurrencereglerne foregår under tilsyn af EU's to domstole, der sikrer, at institutionerne værner om lov og ret (EFtraktatens artikel 164).
The work of the Commission in interpreting and applying the competition rules is subject to the supervisory jurisdiction of the two EU courts, which ensure the observance of the rule of law by the institutions (Article 164 EC).
Alle beslutninger truffet af Kommissionen kan indbringes for Førsteinstansretten.
All decisions taken by the Commission can be challenged before the Court of First Instance.
Denne rets afgørelser om retsspørgsmål kan derefter appelleres til Domstolen (EFtraktatens artikel 168 A).
The judgments of this body are in turn subject to review on points of law by the Court of Justice itself (Article 168A EC).
Alle formelle beslutninger, som vedtages af Kommissionen, skal begrundes (EFtraktatens artikel 190) og kan kun træffes, når den påkrævede indledende procedure er fulgt.
All formal decisions adopted by the Commission must be properly reasoned (Article 190 EC), and can only be taken after the required preliminary procedure has been followed.
Virksomhederne kan klage over beslutninger, der er rettet til dem, og over beslutninger rettet til en anden person, der "berører [dem] umiddelbart og individuelt" (EFtraktatens artikel 173).
Firms may challenge decisions which are addressed to them, or decisions addressed to other firms by which they are "directly and individually concerned" (Article 173 EC).
En klager kan f.eks. bestride Kommissionens beslutning om at indrømme en fritagelse for en aftale, som den oprindelige klage vedrørte.
For example, a complainant may challenge the Commission's decision to grant an exemption in respect of an agreement about which its original complaint was made.
Under visse omstændigheder kan virksomhederne også klage over, at Kommissionen har undladt at handle (EF­traktatens artikel 175).
In certain circumstances, firms may also challenge the Commission's "failure to act" (Article 175 EC).
F.eks. har alle klagere krav på en basal undersøgelse af præmisserne for deres klage (i modsætning til en detaljeret undersøgelse af den påståede overtrædelse).
For example, all complainants are entitled to a basic examination of the terms of their complaint (as opposed to a detailed investigation of the infringement which they allege).
De kan tvinge Kommissionen til at tage stilling til klagen ved at indbringe sagen for Domstolen.
They may force the Commission to take a position on the complaint by using a Court action.
Begge EU­domstole værner om, at Kommissionen efterlever følgende principper:
Both EU courts ensure that the Commission complies with the following principles:
Kommissionen skal handle inden for rammerne af de beføjelser, forordning nr. 17 giver den.
• the Commission must act within the limits of the powers which it is granted under Regulation 17;
Kommissionen skal overholde fællesskabsrettens proportionalitets­, ligheds­ og retssikkerhedsprincippet.
• the Commission must act in accordance with the general principles of Community law, including the principles of proportionality, equality and legal certainty;
I denne forbindelse må Kommissionen ikke krænke den pågældende virksomheds grundlæggende rettigheder, navnlig dens ret til forsvar; de vigtigste af disse rettigheder er retten til at blive hørt, retten til at beskytte forretningshemmeligheder og retten til retshjælp.
• to this end, the Commission must not infringe the fundamental rights of firms under investigation, in particular the "rights of defence" of such firms; the most important of these rights are the right to a fair hearing, the right to protection of business secrets and the right to obtain legal advice.
Kommissionen skal give en behørig begrundelse for sine beslutninger.
• the Commission must give adequate reasons for its decisions.
Med andre ord kan Kommissionen ikke udøve sine beføjelser vilkårligt uden at tage hensyn til den virksomhed, undersøgelsen vedrører.
In other words, the Commission cannot exercise its powers arbitrarily, without regard for the interests of the firm under investigation.
Når disse principper anvendes på de første trin i Kommissionens undersøgelser, påhviler det Domstolen at skabe balance mellem retfærdig behandling af parterne og effektivitet i administrationen.
Where these principles are applied to the initial stages of Commission investigations, it is incumbent on the Court to strike a balance between fairness to the parties and administrative efficiency.
Spørgsmålet om, hvordan disse principper påvirker Kommissionens handlemåde, behandles mere udførligt nedenfor (punkt 4.1 og 5.4; afsnit 6).
The question of how these principles affect the Commission's conduct is dealt with at greater length below (paras. 4.1 and 5.4; Part VI).
1.5 Andre retsmidler mod overtrædelser
1.5 Other avenues of redress against infringements
Virksomheder, der mener, at de er ofre for overtrædelser af konkurrencereglerne, kan i stedet for eller ud over at klage til Kommissionen, indbringe sagen for en national domstol.
Firms which think they are the victims of infringements of the competition rules may, instead of, or as well as, complaining to the Commission, seek redress in a national court.
Artikel 85, stk. 1, og 86 har direkte virkning.
Articles 85(1) and 86 have direct effect; they confer rights on individuals which national courts must safeguard.'
De giver enkeltpersoner rettigheder, som de nationale domstole skal værne om1. I praksis skulle dette betyde, at de nationale domstole kan tilkende erstatning for forvoldt tab og/eller nedlægge forbud imod handlemåde, der er i strid med reglerne.
In practice, this should mean that national courts can award compensation for loss caused, and/or can grant an injunction or declaratory remedy prohibiting conduct in breach of the rules.
De nationale regler fastsætter de nærmere betingelser for hjælp.
National rules govern the precise conditions under which remedies are available.
De nationale domstole kan også sørge for midlertidig afhjælpning, når sagen er så presserende, at en klage til Kommissionen ikke kan forventes at give resultat.
National courts will also be able to grant interim relief in cases where the urgency of the matter makes a complaint to the Commission unlikely to be effective.
I 1993 udsendte Kommissionen en meddelelse om samarbejdet mellem Kommissionen og de nationale domstole om anvendelse af traktatens artikel 85 og 86.
In 1993 the Commission issued a Notice on cooperation between national courts and the Commission in applying Articles 85 and 86 of the Treaty.
Heri opfordrede den på det kraftigste anmeldere til at indbringe sager for de nationale domstole, og påpegede at den i fremtiden kun ville foretage en fuldstændig undersøgelse af sager, der var af tilstrækkelig interesse for Fællesskabet.
In this it strongly encouraged complainants to take action before national courts and indicated that it would in future adopt a policy of investigating in full only those complaints which demonstrated a sufficient Community interest.
Kommissionens politik er motiveret af et ønske om effektivitet, da sagsøgerne i nogle tilfælde vil være bedre tjent ved at gå til en national domstol.
The Commission's policy is motivated by a desire for efficiency, since in some cases the litigants will be better served by going before a national court.
Desuden giver den Kommissionen mulighed for at koncentrere sine begrænsede ressourcer om alvorlige overtrædelser.
It also allows the Commission to target its limited resources on important violations.
Imidlertid kan enhver skadelidt virksomhed stadig klage til Kommissionen i medfør af forordning nr. 17.
However, any aggrieved firm may still complain to the Commission under Regulation 17.
De grundlæggende retsforhold er skitseret i punkt 2.2, og Kommissionens pligter behandles i afsnit 7.
The basic legal framework is sketched out in para. 2.2 and the duties of the Commission are examined in Part VII.
Sag mm,BRTmodSABAM, Sml. 1974, s. 51.
Case 127/73 BRTvSABAM [1974] ECR 51.
1.6 Hvornår og hvordan kan man komme i kontakt med Kommissionen?
1.6 When and how to approach the Commission
Denne enhed, som udgiver nyhedsbrevet Competition Policy Newsletter, har adgang til generelle oplysninger om GD IV's arbejde og kan-hjælpe virksomheder med specifikke forespørgsler med at få kontakt med de kompetente myndigheder.
This publishes a Competition Policy Newsletter, as well as having access to general information about the work of DG IV and being able to redirect firms with specific enquiries to the appropriate authorities.
Indgående kontakt med GD IV om konkurrencespørgsmål vil i de fleste tilfælde omfatte de ansatte i direktorat C til F, der har ansvaret for sagsbehandling.
Detailed contact with DG IV on competition matters is most likely to involve the staff of Directorates C-F, who have responsibility for conducting cases.
Kommissionen opfordrer virksomheder, der planlægger at anmelde aftaler eller adfærd, til at tage kontakt med Kommissionen, inden anmeldelsen udarbejdes. Hermed bliver det lettere at udfylde de nødvendige formularer, og det kan give et hurtigere resultat (se punkt 2.1).
The Commission encourages pre-notification contacts between itself and firms proposing to notify their agreements or practices to it; this can facilitate completion of the necessary forms and lead to a speedier outcome (see para. 2.1).
Fuld fortrolighed garanteres i sådanne tilfælde.
Full confidentiality is guaranteed in such cases.
Kommissionen holder sig samtidig i nær kontakt med virksomheder, der har indgivet anmeldelser og begæringer.
The Commission also maintains close contact with firms which have submitted notifications and applications.