natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I betragtning af, at de relevants fællesskabsretten med hei-tsyn ':: iãiedning aí cadmium findes i direktiv 76/46'' c;_ 83/513, rna' det første præjudicielle soørgs^vå' ίο; "*ΐ? således, at det ønskes oplys:, c
The Court has made it clear that the possibility of relying, before a national court, on an unconditional and sufficiently precise provision of a directive which has not been transposed exists only for individuals and only in relation to «each Member State to which it is addressed».
Heraf følger, at el direktiv ilvke i sig selv kan skabe forpligtelser for borgerne, og v.\ en direktivbestemmelse derfor ikke sora sådan 'rar. påberåbes over for sådanne ce .efevaruc "¡O) ío~to^tes bestemmelser i disse ä!reki: således, at enhver vflkkr rr-c tilladelse, ·;. v-ketriin'-ea forudsætter meddelelse af for uanset hvornår det sturc«, k, finder sted, er sat i drift o- aí liste
Since, as far as cadmium discharges are concerned, the relative provisions of Community law are contained in Directives 76/464 and 83/513, the first preliminary question must be understood as seeking to ascertain whether the relevant provisions of those directives are to be interpreted as making any discharge of cadmium, irrespective of the date on which the plant from which it comes commenced operation, subject to the issue of prior authorization.
På iiiiie mod titrøe praksis har Domstolen ligelede? kendt Tor reî, aï el direktiv ikke i sig selv og uden hensyn til national lovgivning i en medlemsstat iii gennemførelse af direktivet kan •vere grurklag for at afgrænse eller skærpe strafansvaret for overtrædelse af direktivets bestemmelser.
In that same line of authority the Court has also ruled that a directive cannot, of itself and independently of a national law adopted by a Member State for its implementation, have the
Det fremgår af stk. 3 i dirok'av?(, I, som findes i bilage; ti* ckrcl.k udledning af cadmium kofinisse ve· forudgående tilladelse, ufîer ; svir;
It follows from Article 3 of Directive 76/464 and list I in the Annex thereto that any discharge of cadmium is subject to the issue of prior
Det tredje spørgsmål at træffe alle almindelige eller særlige foranstaltninger til at sikre opfyldelsen af denne pligt, påhviler alle myndighederne i medlemsstaterne, herunder også domstolene inden for deres kompetence.
effect of determining or aggravating the liability in criminal law of persons who act in contravention of the provisions of that directive.
Med dette spørgsmål ønsker den nationale retsinstans i det væsentlige oplyst, om der efter en korrekt fortolkning af fællesskabsretten findes en fremgangsmåde, hvorefter den nationale retsinstans kan fjerne nationale bestemmelser, der er i strid med en bestemmelse i et ikke gennemført direktiv, når denne bestemmelse ikke kan gøres gældende for en national retsinstans.
The third question the result envisaged by the directive and their duty, under Article 5 of the Treaty, to take all appropriate measures, whether general or particular, to ensure fulfilment ofthat obligation, are binding on all the authorities of Member States including, for matters within their jurisdiction, the courts.
For det første fællesskabsretten fremgangsmåde.
It should be observed first of all that there is no such method of procedure in Community law.
Imidlertid begrænses den nationale retsinstans' forpligtelse til at henholde sig til direktivets indhold ved fortolkningen af de relevante bestemmelser i dens nationale ret, når en sådan fortolkning fører til, at en forpligtelse, der er fastsat i et ikke gennemført direktiv, gøres gældende over for en borger, eller så meget mere, når den fører til, at der på grundlag af direktivet og i mangel af en lov til gennemførelse af direktivet fastsættes strafansvar, eller at strafansvaret skærpes for personer, der handler i strid med dets bestemmelser.
However, that obligation of the national court to refer to the content of the directive when interpreting the relevant rules of its own national law reaches a limit where such an interpretation leads to the imposition on an individual of an obligation laid down by a directive which has not been transposed or, more especially, where it has the effect of determining or aggravating, on the basis of the directive and in the absence of a law enacted for its implementation, the liability in criminal law of persons who act in contravention of that directive's provisions.
Artikel 3 i Rådets direktiv 76/464/EØF af 4. maj 1976 om forurening, der er forårsaget af udledning af visse farlige stoffer i Fællesskabets vandmiljø, skal fortolkes således, at enhver udledning af cadmium forudsætter meddelelse af forudgående tilladelse, uanset hvomår det anlæg, hvorfra udledningen finder sted, er sat i drift
Article 3 of Council Directive 76/464/EEC of 4 May 1976 on pollution caused by certain dangerous substances discharged into the aquatic environment of the Community is to be interpreted as making any discharge of cadmium, irrespective of the date on which the plant from which it comes commenced operation, subject to the issue of a prior authorization.
En offentlig myndighed i en medlemsstat kan, når medlemsstaten ikke inden for den fastsatte frist har gennemført direktiv 76/464 — og dermed dets artikel 3 — og direktiv 85/513/EØF af 26. september 1983 om grænseværdier og kvalitetsmålsætninger for udledninger af cadmium fuldstændigt, ikke gøre artikel 3 gældende overfor en borger.
In the absence of full transposition by a Member State within the time allowed of Directive 76/464, and therefore of Article 3 thereof, and of Council Directive 83/513/EEC of 26 September 1983 on limit values and quality objectives for cadmium discharges, a public authority of that State may not rely on that Article 3 against an individual
Efter fællesskabsretten findes der ikke en fremgangsmåde, hvorefter den nationale retsinstans kan fjerne nationale bestemmelser, der er i strid med en bestemmelse i et ikke gennemført direktiv, når denne bestemmelse ikke kan gøres gældende for en national retsinstans.*
There is no method of procedure in Community law allowing the national court to eliminate national provisions contrary to a provision of a directive which has not been transposed where that provision may not be relied upon before the national court.·»
Generaladvokat M.B. Elmer fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Fjerde Afdeling) den 14. marts 1996.
Advocate General M.B. Elmer delivered his Opinion at the sitting of the Fourth Chamber on 14 March 1996.
»1) Rådets direktiv 76/464/EØF af 4. maj 1976 om forurening, der er forårsaget af udledning af visse farlige stoffer i Fællesskabets vandmiljø, og Rådets direktiv 83/513/EØF af 26. september 1983 om grænseværdier og kvalitetsmålsætninger for udledninger af cadmium skal fortolkes således, at udledning af cadmium, hvad enten denne sker fra et nyt eller fra et bestående anlæg, kun må ske, såfremt den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat har givet tilladelse hertil.
Council Directive 76/464/EEC of 4 May 1976 on pollution caused by certain dangerous substances discharged into the aquatic environment of the Community and Council Directive 83/513/EEC of 26 September 1983 on limit values and quality objectives for cadmium discharges must be interpreted as meaning that discharge of cadmium, whether from new or existing plant, may be
2) De bestemmelser i Rådets direktiv 76/464/EØF af 4. maj 1976 om forurening, der er forårsaget af udledning af visse farlige stoffer i Fællesskabets vandmiljø, og Rådets direktiv 83/513/EØF af 26. september 1983 om grænseværdier og kvalitetsmålsætninger for udledninger af cadmium, der fastsætter, at enhver person, der er ansvarlig for udledninger af cadmium, skal ansøge om og opnå en tilladelse hertil, kan ikke i sig selv og uden hensyn til national lovgivning i en medlemsstat til gennemførelse af disse bestemmelser være grundlag for at afgrænse eller skærpe strafansvaret for overtrædelse af bestemmelserne.
The provisions of Council Directive 76/464/EEC of 4 May 1976 on pollution caused by certain dangerous substances discharged into the aquatic environment of the Community and Council Directive 83/513/EEC of 26 September 1983 on limit values and quality objectives for cadmium discharges, which provide that any person responsible for discharges of cadmium must apply for and obtain an authorization for the purpose cannot, of themselves and independently of a Member State's national legislation for implementing such provisions, be a basis for determining or aggravating criminal liability for contravention of the said provisions.
3) Enhver national retsinstans må ved fortolkningen og anvendelsen af national ret gå ud fra, at staten har haft til hensigt fuldt ud at opfylde de forpligtelser, der følger af det pågældende direktiv.
Every national court, in the interpretation and application of national law, must presume that the State had the intention of fulfilling entirely the obligations arising from the directive concerned.
Den nationale retsinstans er ved anvendelsen af nationale retsforskrifter, hvad enten de er ældre eller yngre end direktivet, forpligtet til, i videst muligt omfang, at fortolke dem i lyset af direktivets ordlyd og formål og at fremkalde det med direktivet tilsigtede resultat, og således handle i overensstemmelse med traktatens artikel 189, stk. 3.«
In applying provisions of national law, whether they were adopted before or after the directive, the national court must interpret them as far as possible in the light of the wording and the purpose of the directive in order to achieve the result pursued by the latter and thereby comply with the third paragraph of Article 189 of the Treaty.»
Præjudiciel »Moms — fortolkning af artikel 17, stk. 2 og stk. 3, litra a), i direktiv 77/388/EØF samt af artikel 3, litra b), og artikel 5, stk. 1, i direktiv 79/1072/EØF — tilbagebetaling af merværdiafgift til afgiftspligtige personer, der ikke er etableret i indlandet* (Sjette Afdeling) gennemført i den nederlandske retsorden ved disse artikler.
Preliminary ruling (Value added tax — Interpretation of Article 17(2) and (3) (a) of Directive 77/388/EEC and of Article 3(b) and the first paragraph of Article 5 of Directive 79/1072/EEC — Refund of value added tax to taxable persons not established in the territory of the country) (Sixth Chamber) the refund of value added tax (hereinafter «VAT»), provided for in Articles 17 and 33 of the 1968 Wet op de Omzetbelasting (Law on Turnover Tax) which transposed the provisions of the Eighth Directive into Netherlands law.
Ved kendelse af 19. maj 1993, indgået til Domstolen den 1. juni samme år, har Gerechtshof, Haag, forelagt et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 17, stk. 2 og stk. 3, litra a), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 (herefter »sjette direktiv«), samt af artikel 3, litra b), og artikel 5, stk. 1, i Rådets ottende direktiv 79/1072/EØF af 6. december 1979 (herefter »ottende direktiv«).
By order of 19 May 1993, received at the Court on 1 June 1993, the Gerechtshof, The Hague, referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Article 17(2) and (3)(a) of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 (hereinafter «the Sixth Directive»), and of Article 3(b) and the first paragraph of Article 5 of the Eighth Council Directive 79/1072/EEC of 6 December 1979 (hereinafter «the Eighth Directive»).
Den forelæggende ret ønsker i det væsentlige oplyst, om ottende direktivs artikel 3, litra b), og artikel 5, stk. 1, samt sjette direktivs artikel 17, stk. 2 og stk. 3, litra a), skal fortolkes således, at en advokat, der i den medlemsstat, hvor han er etableret, er omfattet af en fritagelse for merværdiafgift i medfør af sjette direktivs artikel 28, stk. 3, litra b), og bilag F dertil, har ret til at få tilbagebetalt den moms, som er blevet opkrævet for tjenesteydelser, der er leveret ham i en anden medlemsstats indland, hvori ydelser præsteret af advokater ikke er fritaget for afgift.
The national court seeks in essence to ascertain whether Article 3(b) and the first paragraph of Article 5 of the Eighth Directive and Article 17(2) and (3)(a) of the Sixth Directive must be interpreted as meaning that a lawyer who, in the Member State in which he is established, is exempted from VAT pursuant to Article 28(3) (b) of the Sixth Directive in conjunction with Annex
Dette spørgsmål er blevet rejst under en retssag mellem Etienne Débouche, advokat i Belgien, og Inspecteur der Invoerrechten en Accijnzen vedrørende retten til tilbagebetaling af merværdiafgift (herefter »moms«), som omhandlet i artikel 17 og 33 i Wet op de omzetbelasting af 1968 (lov om omsætningsafgift); det ottende direktiv er blevet
That question was raised in proceedings between Mr Débouche, a lawyer established in Belgium, and the tax authorities concerning entitlement to
således heller ikke ret til tilbagebetaling af moms belalt i en anden medlemsstat.
F thereto, is entitled to a refund of VAT imposed on services supplied to him within another Member State in which services supplied by lawyers are not exempted.
det, at det følger af ottende direktivs artikel 3, litra b), at en afgiftspligtig person, for at modtage tilbagebetaling, med en attestation udstedt af forvaltningen i den stat, hvor han er etableret, skal bekræfte, at han er momspligtig i denne stat.
entitled to deduct input tax is not, in accordance with the objective pursued by the VAT directives, entitled to a refund of VAT paid in another Member State either.
Det er imidlertid ubestridt, at Débouche ikke har fremlagt en sådan attestation for de nederlandske myndigheder.
It is apparent from Article 17(2) of the Sixth Directive that a lawyer benefitting from the exemption under Article 28(3)(b) and Annex F thereto is not entitled to deduct input tax.
Det bemærkes imidlertid, at det fremgår af sjette direktivs artikel 17, stk. 2, at en advokat, som er omfattet af afgiftsfritagelsen efter sjette direktivs artikel 28, stk. 3, litra b), sammenholdt med bilag F dertil, ikke har ret til fradrag for indgående afgift.
In order to give a reply which may help to resolve the dispute in the main proceedings, it should be borne in mind that in accordance with Article 3(b) of the Eighth Directive the taxpayer must, if he is to qualify for a refund, prove by means of a certificate issued by the authorities of the State in which he is established that he is a taxable person for the purposes of VAT in that State.
Det bemærkes ligeledes, at ottende direktiv ikke har til formål at anfægte den ordning, der er indført ved sjette direktiv.
It is common ground that Mr Débouche has not submitted any such certificate to the Netherlands authorities.
Der er særligt grund til at fastslå, at en medlemsstat med rette ikke udsteder en attestation i henhold til ottende direktivs artikel 3, litra b), til en advokat, der i indlandet leverer tjenesteydelser, som er fritaget for afgift i medfør af sjette direktivs artikel 28, stk. 3, litra b), og bilag F dertil, i den medlemsstat, hvori han er etableret.
Moreover, it is not the purpose of the Eighth Directive to undermine the scheme introduced by the Sixth Directive. In accordance with the fifth recital, the Eighth Directive must not «lead to the treatment of taxable persons differing according to the Member State in the territory of which they are established».
Som præciseret i ottende direktivs artikel 3, litra b), sidste punktum, har en afgiftspligtig person, som er omfattet af en afgiftsfritagelse, og som følgelig ikke har ret til fradrag for indgående moms betalt i indlandet, i overensstemmelse med målsætningen for ordningen i momsdirektiverne
It is particularly worth noting that a Member State is correct in not issuing a certificate for the purposes of Article 3(b) of the Eighth Directive to a lawyer who within that country supplies services exempted pursuant to Article 28(3) (b) of the Sixth Directive and Annex F thereto in the Member State in which he is established.
Débouche har derimod påberåbt sig denne femte betragtning til støtte for en tilbagebetaling.
Mr Débouche nevertheless relies on that fifth recital in the preamble to the directive in order to obtain a refund.
Det skal dog anføres, at hvis dette skete, ville han stå i en mere fordelagtig situation end de nederlandske advokater, der har ret til fradrag for indgående moms, fordi de leverer ydelser, der er afgiftsbelagt, mens Débouche udelukkende leverer ydelser fritaget for afgift.
However, if that were so, he would be treated more favourably than Netherlands lawyers who are entitled to deduct input tax because they effect taxed transactions whereas Mr Débouche carries out exempted transactions.
»Artikel 3, litra b), i Rådets ottende direktiv 79/1072/EØF af 6. december 1979 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter —foranstaltninger til tilbagebetaling af merværdiafgift til afgiftspligtige personer, der ikke er etableret i indlandet skal fortolkes således, at en advokat, som i den medlemsstat, hvor han er etableret, er omfattet af en afgiftsfritagelse i medfør af artikel 28, stk 3, titra b), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, og bilag F dertil, ikke på grundlag heraf har ret til at ansøge om den deri omhandlede attestation hos den kompetente forvaltning i denne medlemsstat, og han har derfor ikke ret til at få tilbagebetalt den moms, som er blevet opkrævet for tjenesteydeber, der er leveret ham i en medlemsstat, hvor han ikke er etableret, og hvonydelser præsteret af advokater ikke er fritaget for afgift*
«Article 3(b) of the Eighth Council Directive (No 79/1072/EEC of 6 December 1979 on the harmonization of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Arrangements for the refund of value added tax to taxable persons not established in the territory of the country) is to be interpreted as meaning that the fact that a lawyer benefits, pursuant to Article 28(3) (b) of the Sixth CouncU Directive (No 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonization of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment) and Annex F thereto, from an exemption in the Member State in which he is established does not entitle him to request the competent authorities of that Member State to issue the certificate mentioned therein and he is not, accordingly, entitled to a refund of the VAT charged on services supplied to him in a Member State in which he is not established and in which services supplied by lawyers are not exempted.»
Generaladvokat G. Tesauro fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Sjette Afdeling') den 1. februar 1996.
Advocate General G. Tesauro delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 1 February 1996.
»Bestemmelserne i artikel 3, litra b), og artikel 5, stk. 1, i Rådets ottende direktiv 79/1072/EØF af 6. december 1979 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — foranstaltninger til tilbagebetaling af merværdiafgift til afgiftspligtige personer, der ikke er etableret i indlandet, og i artikel 17, stk. 2, og stk. 3, litra a), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningafgifter - Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, skal fortolkes således, at en afgiftspligtig person for at opnå tilbagebetaling af momsen i en anden medlemsstat end den, hvor han er etableret, skal have en tilsvarende fradragsret for den indgående moms, han har betalt i den stat, hvor han er etableret.«
«Article 3(b) and the first paragraph of Article 5 of the Eighth Council Directive (79/1072/EEC) of 6 December 1979 on the harmonization of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Arrangements for the refund of value added tax to taxable persons not established in the territory of the country, in conjunction with Article 17(2) and (3)(a) of the Sixth Council Directive (77/388/EEC) of 17 May 1977 on the harmonization of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment, must be interpreted as meaning that, in order to obtain a refund of VAT in a Member State other than that in which he is established, a taxable person must have a corresponding right to deduct input tax paid in the State in which he is established.»
Sag C-287/94 A/S Richard Frederiksen & Co. / Skatteministeriet Fiskale bestemmelser 26. september 1996 kapitaltilførselsafgift et moderselskabs rentefrie lån til sit datterselskab af selskaber*
Case C-287/94 A/S Richard Frederiksen & Co. ν Skatteministeriet Taxation 26 September 1996
Præjudiciel *A » / ph'al'tilførsel indkomstbeskatning (Sjette Afdeling) en ændring af selskabsrettighederne eller er egnet til at øge selskabsandelenes værdi«.
Preliminary ruling (Raising of capital — Capital duty — Interest-free loan granted by a parent company to its subsidiary — Company income tax) (Sixth Chamber) which do not entail an increase in the company's capital, but which do result in variation in the rights in the company or which may increase the value of the company's shares».
Ved beslutning af 6. oktober 1994, indgået til Domstolen den 21. oktober 1994, har Østre Landsret forelagt to præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 4, stk. 2, litra b), og artikel 10 i Rådets direktiv 69/335/EØF af 17. juli 1969 (herefter »direktivet«).
By this question, the national court asks in essence whether, where a company benefits from an interest-free loan, Article 4(2) (b) of the directive is applicable to the amount of interest saved.
Spørgsmålene er blevet rejst under en sag, som føres af et dansk selskab, A/S Frederiksen & Co., mod Skatteministeriet vedrørende indkomstbeskatning i forbindelse med et rentefrit lån fra selskabet til et af dets datterselskaber. Det bemærkes, at ydelse af et rentefrit lån til et selskab giver selskabet adgang til at råde over kapital, uden at det skal afholde omkostningerne derved.
Those questions were raised in proceedings between the Danish company A/S Frederiksen & Co. and the Skatteministeriet (Danish Ministry for Fiscal Affairs) concerning the levying of income tax on an interest-free loan granted by that company to one of its subsidiaries. Article 4 of the directive lists the transactions which are to be subject to capital duty and those which Member States may, if they choose, subject to such duty.
De sparede renteudgifter vil resultere i en forøgelse af selskabsformuen, idet de sætter selskabet i stand til at undgå en udgift, det ellers ville have.
In accordance with Article 4(2)(b), the second category includes:
I direktivets artikel 4 opregnes de dispositioner, der skal være undergivet kapitaltilførselsafgift, og de dispositioner, som efter medlemsstaternes valg kan undergives kapitaltilførselsafgift.
The granting of an interest-free loan allows the company to have capital available without having to bear its cost.
Til den sidstnævnte kategori af dispositioner henregnes efter artikel 4, stk. 2, litra b):
The resultant saving in interest leads to an increase in its assets by allowing the company to avoid expenditure which it would otherwise have to bear.
»udvidelse af selskabsformuen i et kapitalselskab ved ydelser fra en deltager, der ikke medfører nogen udvidelse af kapitalen, men modsvares af
«An increase in the assets of a capital company through the provision of services by a member
for at være egnet til at forøge selskabsandelenes værdi.
the raising of capital, in force in the Member States at the present time (...) give rise to discrimination, double taxation and disparities which interfere with the free movement of capital and which, consequently, must be eliminated by harmonization».