natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For det andet indeholdt skrivelsen ingen bemærkninger med hensyn til datoen for fristens udløb, og for det tredje blev den omstændighed, at skrivelsen blev fremsendt med forsinkelse, fordi det var nødvendigt at lade den oversætte til tysk, ikke forklaret over for adressaten og var således uden betydning.
Secondly, it made no mention of the date of the deadline. Thirdly, the fact that the delay in sending the letter was attributable to the time required to have it translated into German was not explained to its addressee and was consequently irrelevant.
Den sagsøgende regering understregede, at den ved telefax af 24. april 1992 havde henledt Kommissionens opmærksomhed på denne fejl, men at Kommissionen ikke havde foretaget nogen ændring.
As for the second amount, DM 17 697, it originates in a list vitiated by errors which indicated the number of negative samples for each manufacturer.
Ganske vist var dokumentet blevet fremsendt efter at den frist, Kommissionen havde fastsat, dvs. den 15. juli 1991, var udløbet; ved skrivelse af 1. august 1991 havde Kommissionen imidlertid anmodet Forbundsrepublikken Tyskland om at fremlægge nye dokumenter med hensyn til støtten vedrørende kasein, og heri havde Kommissionen hverken omtalt fristen den 15. juli eller fastsat en anden frist.
In that list, the total number of negative samples had been increased because both the main samples taken from a batch and the samples taken for cross-checking had been considered to be negative.
Det hedder i domskonklusionen:
The third plea was therefore accepted.
Kommissionens beslutning K(92) 1783 endelig udg., offentliggjort i Tidende som beslutning 92/491/EØF af 23. september 1992 om afslutning af medlemsstaternes regnskaber over de udgifter for regnskabsåret 1989, der er finansieret gennem Den Europæiske Udviklings-og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, annulleres, for så vidt som det herved afvises at anerkende el beløb på 24 365 DM som påhvilende EUGFL, svarende til støtten til forarbejdning af skummelmælk til kasein og kaseinaler.
Commission Decision C(92) 1783 Final, published in the Official Journal under number 92/491/EEQ of 23 September 1992 on the clearance of the accounts presented by the Member States in respect of the expenditure for 1989 of the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund (EAGGF), Guarantee Section,
I øvrigt frifindes sagsøgte.
The remainder of the applications dismissed.
Forbundsrepublikken Tyskland betaler sagens omkostninger.·
The Federal Republic of Germany is ordered to pay the costs.'
Generaladvokat M. Darmon fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Femte Afdelingl den 3. maj 1994.
Advocate General Darmon delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 3 May 1994
Han foreslog,
He proposed that the Court should:
·— at Kommissionens beslutning K(92) 1783 endelig udg., offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende som beslutning 92/491/EØF af 23. september 1992, blev annulleret, for så vidt som det herved afvises at lade EUGFL afholde en udgift på 24 365 DM, svarende til støtten til forarbejdning af skummetmælk til kasein og kaseinater
'- annul Decision K(92) 1783 Final of the Commission, published in the Official Journal of the European Communities under No 92/491/EEC on 23 September 1992 in so far as it excludes DM 24 365, the amount of aid for the processing of skimmed milk into casein and caseinate, from being charged to the EAGGF,
— at lade parterne bære deres egne omkostninger.«
- for the rest, dismiss the action and order each party to pay its own costs.'
Sag C-340/93 Klaus Thierschmit GmbH / Hauptzollamt Essen Frie varebevægelser
Case C-340/93 Klaus Thierschmidt GmbH ν Hauptzollamt Essen Free movement of goods
Præjudiciel »Varers toldværdi - medregning af omkostninger til egne k\ > oter, der tildeles vederlagsfrit — ikke separat angivelse af kvoteomkostninger der ikke er inkluderet i toldværdien — ordningen vedrørende indførsel af tekstilvarer med oprindelse i Taiwan· (Femte Afdeling) havde faktureret som kvoteomkostninger i forbindelse med eksport af tekstilvarer fra tredjelande, med hvilke Fællesskaberne har indgået aftaler om begrænsning af eksporten, skulle medregnes i varernes toldværdi.
Preliminary ruling (Value of goods for customs purposes — Inclusion of charges for 'own' quotas issued free of charge — No separate declaration of quota charges excluded from customs value — Arrangements for imports of textile products from Taiwan) (Fifth Chamber) following the latter's decision to include in the customs value of goods charges invoiced by the exporter in respect of quotas used for the export of textile products from nonmember countries with which the Community had concluded agreements limiting exports.
Ved kendelse af 18. maj 1993 indgået til Domstolen den 1. juli s.a. havde Finanzgericht Düsseldorf (Tyskland) forelagt Domstolen tre præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af Rådets forordning (EØF) nr. 1224/80, som ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 3193/80 af 8. december 1980.
By order of 18 May 1993, received at the Court on 1 July 1993, the Finanzgericht Düsseldorf (Germany) referred to the Court for a preliminary ruling three questions on the interpretation of Council Regulation (EEC) No 1224/80, as amended by Council Regulation (EEC) No 3193/80.
Thierschmidt lod i perioden 1987-1989 fremstille damebeklædning i Hongkong og Taiwan, der efterfølgende blev indført i Fællesskabet. Betriebsprüfungsstelle Zoll für den Oberfinanzbezirk Düsseldorf (herefter benævnt »BpZ«) foretog en undersøgelse af importtold og -afgifter for denne periode.
The questions were raised in proceedings between Klaus Thierschmidt GmbH and the Hauptzollamt (Principal Customs Office) Essen,
Spørgsmålene var blevet rejst under en sag mellem Klaus Thierschmidt GmbH (herefter benævnt »Thierschmidt«) og Hauptzollamt Essen (herefter benævnt »Hauptzollamt«) i anledning af, at Hauptzollamt havde truffet afgørelse om at omkostninger, som eksportøren
Between 1987 and 1989 Thierschmidt had arranged to have manufactured in Hong Kong and Taiwan women's clothing which it then imported into the Community. The import
varer, af køberen til sælgeren eller af køberen til en tredjepart for at opfylde en af sælgerens forpligtelser.
customs value included all payments made or to be made as a condition of the sale of imported goods by the buyer to the seller or by the buyer to a third-party to satisfy an obligation of the seller.
Selv om kvoter, der tildeles vederlagsfrit, ville kunne have en handelsværdi for sælgeren, medfører de dog ikke udgifter for denne.
Although quotas allocated free of charge could have a commercial value for the seller, they entailed no charges for him.
Beløb, der faktureres som kvoteomkostninger, angår således fiktive kvoteomkostninger, der de facto er en skjult del af varens pris. Såfremt sådanne fiktive beløb kunne fradrages i den fakturerede pris for varen, ville toldværdien i strid med artikel 2, stk. 4, litra g), i forordning nr. 1224/80 kunstigt kunne nedbringes.
Thus amounts invoiced in respect of those quotas related to notional quota charges, which in reality constitute a disguised element of the price of the goods.
Ifølge undersøgelsen fastslog BpZ's tjenestemænd, for så vidt angår indførslerne fra Hongkong, at de kvoteomkostninger, som eksportøren, J. Wong & Co. (herefter benævnt *JW«), havde faktureret, ikke var anført på toldværdiangivelsen, og at det for de enkelte tekstilvarers vedkommende ikke var muligt at fastslå, om de beløb, der var betalt, vedrørte JW's egne eksportlicenser (herefter benævnt »egne kvoter·), eller udgifter, som JW havde afholdt til erhvervelse af eksportkvoter fra andre (herefter benævnt »fremmede kvoter«). For så vidt angår indførslerne fra Taiwan fastslog BpZ's tjenestemænd ligeledes, at kvoteomkostningerne ikke var angivet. Det andet spørgsmål
On completion of the investigation, the Audit Office officials found that with regard to imports from Hong Kong the quota charges invoiced by the exporter, J. Wong & Co. had not been indicated in the declaration of customs value and that it was impossible to establish for the different categories of textiles whether the sums paid related to the use of J. Wong & Co.'s own export licences ('own quotas') or charges incurred by J. Wong & Co. in the acquisition of a third party's export quotas ('third-party quotas'). The Audit Office officials also found that quota charges had not been declared in respect of the imports from Taiwan. In its second question, the Finanzgericht asked whether quota charges not included in the customs value was to be 'distinguished' in the declaration.
Da Hauptzollamt fandt, at kvoteomkostningcr skulle medregnes i toldværdien, afkrævedes Thierschmidt 813 162,54 DM i told og 159,99 DM i importmoms.
The Hauptzollamt considered that the quota charges ought to be included in the valuation of goods for customs purposes and sent Thierschmidt a revised assessment and demand, for payment of customs duties of DM 813 162.54 and turnover tax on imports of DM 159.99.
Det fremgår af sagen, at egne kvoter tildeles sælgeren af de kompetente myndigheder enten mod betaling eller gratis, afhængig af eksportland.
As the file shows, own quotas were issued to the seller by the competent authorities for payment or free of charge depending on the exporting country concerned.
Af artikel 3, stk. 4, og artikel 15 i forordning nr. 1224/80 følger, at visse omkostninger, der ikke indgår i toldværdien, skal angives separat.
It followed from Article 3(4) and Article 15 of Regulation No 1224/80 that certain charges not included in the customs value should be distinguished.
Kvoteomkostningcr er imidlertid ikke anført i nogen af disse bestemmelser.
Quota charges were not, however, mentioned in those two provisions.
Da spørgsmålet ikke er omtalt i forordning nr. 1224/80, kan importører ikke pålægges pligt til at angive omkostninger til fremmede kvoter eller til egne kvoter, der tildeles eksportøren mod betaling, separat.
Accordingly, since Regulation No 1224/80 was silent on the matter, importers could not be required to indicate separately charges for third-party quotas and charges for own quotas granted to the exporter against payment.
Af den nationale rets bemærkninger til spørgsmål 1 fremgår, at spørgsmålet alene angår egne kvoter, som sælgeren har fået tildelt vederlagsfrit.
The Finanzgericht's commentary regarding its first question showed that it related solely to own quotas issued free of charge to the seller.
Af artikel 3, stk. 1, jf. stk. 3, litra a), i forordning nr. 1224/80 følger, at toldværdien omfatter alle de betalinger, som er erlagt, eller som skal erlægges som betingelse for salget af de indførte
However, a buyer who wishes to exclude quota charges from customs value must establish that they were third-party quotas or own quotas granted to the exporter against payment.
En køber, der kræver, at kvoteomkostninger ikke skal medregnes i toldværdien, skal imidlertid godtgøre, at der enten er tale om fremmede kvoter eller egne kvoter, der er tildelt eksportøren mod betaling.
According to the Court, it thus followed from the combined provisions of Article 3(1) and Article 3(3)(a) of Regulation No 1224/80 that the
•Rådets forordning (EØF) nr. 1224/80 af 28. maj 1980 om varers toldværdi, som ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 3193/80 af 8. december 1980, skal fortolkes således, at
'Council Regulation (EEC) No 1224/80 of 28 May 1980 on the valuation of goods f or customs purposes, as amended by Council Regulation (EEC) No 3193/80 of 8 December 1980, must be interpreted as meaning that:
Kvoteomkostninger, som køberen har betalt til sælgeren for kvoter, som sælgeren har fået tildelt vederlagsfrit, skal medregnes i toldværdien.
Quota charges paid by the buyer to the seller in respect of own quotas issued to the latter free of charge are included in the customs value of goods;
Omkostninger til fremmede kvoter skal i henseende til toldværdien af indførsler af varer med oprindelse i Taiwan, der er omfattet af Rådets forordning (EØF) nr. 4134/86 af 22. december 1986 om ordningen for indførsel af visse tekstilvarer med oprindelse i Taiwan, behandles som kvoteomkostninger ved indførsler, der er omfattet af Rådets forordning (EØF) nr. 4136/86 af2Z december 1986 om den fælles ordning for indførsel af visse tekstilvarer med oprindelse i tredjelande.·
As regards the customs value of imports from Taiwan subject to Council Regulation (EEC) No 4134/86 of 22 December 1986 on the arrangements f or imports of certain textile products originating in Taiwan, third-party quota charges must be treated in the same way as quota charges relating to imports subject to Council Regulation (EEC) No 4136/86 of 22 December 1986 on common rules for imports of certain textile products originating in third countries.'
Generaladvokat C. Gulmann fremsatte forslap til afgørelse i retsmødet (Femte Afdelingl den 28. april 1994.
Advocate General Gulmann delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 28 April 1994
En køber, som gør gældende, at hans betaling til sælgeren for eksportkvoter ikke skal indgå i varernes toldværdi, skal bevise, at sælgeren har fået eksportkvoten mod betaling.
A buyer who claims that payments made by him to the seller for export quotas must not be included in the customs value must prove that the seller has purchased the export quota for consideration.
Kvoteomkostningcr, som er opstået som følge af Rådets forordning nr. 4134/86, skal behandles som kvoteomkostningcr, der beror på Rådtes forordning nr. 4136/86.«
Quota charges which have been incurred on the basis of the Community rules in Regulation (EEC) No 4134/86 are to be treated in the same way as quota charges arising under Regulation (EEC) No 4136/86.'
Sag C-398/93 Ρ Lars Bo Rasmussen / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Personalesag
Case C-398V93 Ρ Lars Bo Rasmussen ν Commission of the European Communities
»Social sikring — invalidepension - artikel 46, stk. 2, litra a), i forordning (EØF) nr. 1408/71 — hensyntagen til arbejdstagerens senest oppebårne løn i en anden medlemsstat· (Sjette Afdeling) bestemmelser i denne forordning, skal fortolkes i lyset af EF-traktatcns artikel 51.
Preliminary ruling (Social security - Invalidity pension -Article 46(2) (a) of Regulation (EEC) No 1408/71 -Taking into account of the remuneration last received by the worker in another Member State) (Sixth Chamber) interpreted in the light of Article 51 of the EC Treaty, as indeed must all the provisions of that regulation.
Ved dom af 13. september 1993 indgået til Domstolen den 29. september 1993 havde Tribunal du travail de Neufchátcau i medfør af EØF-traktatens artikel 177 forelagt et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 46, stk. 2, litra a), sidste punktum, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71.
By judgment of 13 September 1993, received at the Court on 29 September 1993, the Tribunal du Travail, Neufchâteau, referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of the last sentence of Article 46(2)(a) of Council Regulation (EEC) No 1408/71.
Spørgsmålet var blevet rejst under en sag anlagt af André Reichling mod INAMI vedrørende beregningen af Reichling's invalidepension.
That question was raised in proceedings between Mr Reichling and the Institut National d'Assurance Maladie-Invalidité (INAMI) concerning the calculation by the INAMI of Mr Reichling's invalidity pension.
Denne bestemmelse tager sigte på at lette arbejdskraftens fri bevægelighed ved at sikre vandrende arbejdstagere og deres ydelsesberettigede pårørende »sammenlægning af alle tidsrum, der i de forskellige nationale lovgivninger tages i betragtning med henblik på at indrømme og opretholde retten til ydelser og på beregning af disse«.
According to the Court, that objective entailed that migrant workers were not to lose their right to social security benefits or have the amount of those benefits reduced because they had exercised the right to freedom of movement conferred on them by the Treaty.
Dette mål indebærer, at de vandrende arbejdstagere ikke må miste retten til sociale ydelser eller tåle en nedsættelse af størrelsen af disse, fordi de har udnyttet den ret til fri bevægelighed, som tilkommer dem i henhold til traktaten.
In its question the national court was essentially asking whether the last sentence of Article 46(2)(a) of Regulation No 1408/71 was to be interpreted as meaning that where, under the applicable legislation of a Member State, the amount of the invalidity benefit depends on the remuneration received by the worker at the time when invalidity occurred, and the worker in question was not at that time subject to the social security scheme of that State because he was working in another Member State, the competent institution must calculate the theoretical amount of the benefit on the basis of the remuneration last received by the worker in the other Member State.
Domstolen bemærkede, at den forelæggende ret med sit stillede spørgsmål i det væsentlige ønskede oplyst, om artikel 46, stk. 2, litra a), sidste punktum, i forordning nr. 1408/71 skal fortolkes således, at når den medlemsstat, hvis lovgivning skal anvendes, gør størrelsen af invaliditetsydelsen afhængig af den løn, arbejdstageren eller den selvstændige erhvervsdrivende oppebar, da han blev invalid, og den pågældende på dette tidspunkt ikke var omfattet af denne stats sociale sikringsordning, fordi han arbejdede i en anden medlemsstat, skal den kompetente institution beregne ydelsens teoretiske beløb på grundlag af den sidste løn, vedkommende oppebar i denne anden medlemsstat.
It followed that in a situation such as that at issue in the main proceedings, Article 46(2)(a) of Regulation No 1408/71, interpreted in the light of Article 51 of the EC Treaty and the objectives of Regulation No 1408/71, required that account be taken, for the purposes of calculating the theoretical amount of benefit, of the remuneration received by the worker at the time when he became incapacitated in a Member State other than that under whose legislation the theoretical amount was calculated.
Hertil udtalte Domstolen, at artikel 46 i forordning nr. 1408/71, som i øvrigt alle andre
The Court observed in this respect that Article 46 of Regulation No 1408/71 was to be
Generaladvokat F. G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Sjelle Afdeling) den 9. juni 1994.
Advocate General Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 9 June 1994
»Artikel 46, stk. 2, litra a), sidste punktum, i forordning (EØF) nr. 1408/71 skal fortolkes således, at sâíremt invaliditetsydelsen i henhold til en medlemsstats lovgivning beregnes på grundlag af den sidste løn, arbejdstageren fik udbetalt, inden han blev uarbejdsdygtig, skal medlemsstaten beregne det teoretiske beløb for ydelsen til en vandrende arbejdstager, som ikke var omfattet af den sociale sikringsordning i nævnte stat, men arbejdede i en anden medlemsstat, da han blev uarbejdsdygtig, på grundlag af hans senest oppebårne løn i sidstnævnte medlemsstat.«
The last sentence of Article 46(2)(a) of Council Regulation (EEC) No 1408/71 must be interpreted as meaning that, where under its legislation a Member State bases invalidity benefit on the claimant's final salary before he became unfit for work, it must calculate the theoretical amount of the benefit of a migrant worker who, at the time when he became unfit for work, was not subject to the social security system of that State but was working in another Member State by reference to his final salary in the latter Member State.'
Denne publikation udarbejdes af Domstolens Informationstjeneste (L-2925 Luxembourg) med henblik på en hurtig orientering om arbejdet ved Domstolen og Retten i Første Instans.
This bulletin is issued by the Court's Information Service (L-2925 Luxembourg) to provide rapid information on the work or the Court.
Dommene og de fremsatte forslag til afgørelse offentliggøres senere i »Samling af Afgørelsers som er eneste gyldige udgave. Gengivelse kan ske med kildeangivelse.
However, it is only the text of the judgments and opinions published in the European Court Reports that is authentic This information may be reproduced provided that the source is acknowledged.
Originalsprog: fransk Redaktionen afsluttet den 12.8.1994 Katalognr. : DX-AC-94-023-IM-C
Original version: French Completed on: 12.08.1994 Catalogue No : 'DX-AC-94-Q23-EN-C
DOMSTOL OG RET I FØRSTE INSTANS
PROCEEDINGS OF THE COURT OF JUSTICE AND THE COURT
Forenede sager C-278/92 m.fl Kongeriget Spanien / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
Case C-293/93 Ludomira Neeltje ν Barbara Houtwipper Free movement of goods
Sag C-293/93 Ludomira Neeltje Barbara Houtwipper Frie varebevægelser
Case C42/93 Kingdom of Spain ν Commission of the European Communities State aids
Sag C-452/93 Ρ Pedro Magdalena Fernández / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Personalesag
Case C-277/93 14 Commission of the European Communities ν Kingdom of Spain
Forenede sager C-278/92, C-279/92 og C-280/92 Kongeriget Spanien / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Statsstøtte
Joined Cases C­27S/92, C­279/92 and C­280/92 Kingdom of Spain ν Commission of the European Communities State aids
»Statsstøtte til offentlige virksomheder i tekstil· og fodtøjsindustrien - kapitalindskud* (Domstolens plenum) strid med procedurereglerne i traktatens artikel 93, stk. 3, men at den yderligere ikke opfyldte nogen af undtagelsesbestemmelserne i traktatens artikel 92, stk. 2 og 3, og at den derfor var uforenelig med fællesmarkedet
(State aid to public undertakings in the textile and footwear (Full Court) only was the aid granted in breach of the procedural rules of Article 93(3) of the Treaty but it also did not satisfy any of the conditions of the exceptions provided for in Article 92(2) and (3) of the Treaty and that it was therefore incompatible with the common market.
Spørgsmålet om traktatens artikel 92, stk. 1, var tilsidesat
Infringement of Article 92(1) of the Treaty
Ved stævninger indgivet den 19. juni 1992 havde Kongeriget Spanien nedlagt påstand om annullation af artikel 2, 3, 4 og 5 i Kommissionens beslutning 92/317/EØF af 25. marts 1992 om den støtte, som Spanien havde ydet Hilaturas y Tejidos Andaluces SA (herefter benævnt »Hytasa«), nu benævnt Mediterráneo Técnica Textil SA, og selskabets køber, af artikel 2, 3, 4 og 5 i Kommissionens beslutning 92/318/EØF af 25. marts 1992 om den støtte, som Spanien har ydet til Industrias Mediterráneas de la Piel SA (Imepiel), og af artikel 2, 3, 4 og 5 i Kommissionens beslutning 92/321/EØF af 25. marts 1992 om den støtte, som Spanien har ydet Intelhorce SA (tidligere Industrias Textiles Guadalhorce SA), nu benævnt GTE, General Textil España SA, en statsejet producent af bomuldstekstiler.
By applications lodged on 19 June 1992 the Kingdom of Spain brought an action for the annulment of Articles 2, 3, 4 and 5 of Commission Decision 92/317/EEC of 25 March 1992 on State aid in favour of Hilaturas y Tejidos Andaluces SA («Hytasa»), now called Mediterráneo Técnica Textil SA and its buyer, Articles 2, 3, 4 and 5 of Commission Decision 92/318/EEC of 25 March 1992 on aid granted by Spain to Industrias Mediterráneas de la Piel SA (Imepiel) and Articles 2, 3, 4 and 5 of Commission Decision 92/321/EEC of 25 March 1992 concerning aid awarded by Spain to Intelhorce SA (ex Industrias Textiles de Guadalhorce SA), now called GTE, General Textil España SA, a State­owned producer of cotton textiles.
Kongeriget Spanien anførte i de tre sager, at kapitalindskuddene til de omhandlede virksomheder ikke var støtte efter traktatens artikel 92, stk. 1.
The Kingdom of Spain argued in the three cases that the capital contributions provided to the undertakings in question do not constitute aid within the meaning of Article 92(1) of the Treaty.
Ifølge Spanien havde Kommissionen foretaget en urigtig anvendelse af kriteriet vedrørende den private investor, således som det er blevet udformet af Domstolen.
It considers that the Commission incorrectly applied the private investor test as laid down by the Court.