natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Præjudiciel — Verwaltungsgericht Frankfurt am Main — fortolkning af EF-traktatens artikel 215, stk. 1 og 2, med henblik på en tvist mellem en privat og Fællesskabet, som beror på en aftale indgået i henhold til Rådets forordning nr. 2187/93 om tilbud om erstatning til visse producenter af mælk og mejeriprodukter, som midlertidigt har været forhindret i at udøve deres virksomhed — fortolkning af fællesskabsretten og af forordning nr. 2187/93 — regler (nationale eller EF-regler), som kan supplere reglerne i forordning nr. 2187/93 — præcisering vedrørende de almindelige retsgrundsætninger, som eventuelt kan supplere forordning nr. 2187/93 hvad angår mulighederne for at opsige en af Fællesskabet indgået aftale
Preliminary ruling — Verwaltungsgericht Frankfurt am Main - Interpretation of the first and second paragraphs of Article 215 of the EC Treaty with respect to a dispute between an individual and the Community arising from a contract concluded pursuant to Council Regulation No 2187/93 providing for an offer of compensation to certain producers of milk and milk products temporarily prevented from carrying on their trade — Interpretation of Community law and of Regulation No 2187/93 — National or Community rules capable of supplementing those of Regulation No 2187/93 — General principles of law which might supplement Regulation No 2187/93 as regards the possibilities of revoking a commitment entered into by the Community
Præjudiciel — Oberster Gerichtshof—fortolkning af forordning nr. 1408/71, artikel 3 og artikel 4, stk. 1, litra h) — begrebet familieydelse — national lovgivning om betaling fra en udligningsfond for forsørgerbyrder af forskud på skyldige, men ikke betalte underholdsydelser fra en selvstændig erhvervsdrivende til hans barn — nationalitetsbetingelse (for barnet) — fortolkning af EF-traktatens artikel 52 og 6 med hensyn til den nævnte nationalitetsbetingelse
Preliminary ruling — VAT and Duties Tribunal -Interpretation of Article IIA and C of Directive 77/388/EEC: Sixth Council Directive of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes -Common system of value added tax: uniform basis of assessment — Taxable amount — Mail order sales — Credit sales — Discount on the
Traktatbrudssøgsmål—manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist af Kommissionens direktiv 96/4/EF om ændring af direktiv 91/321/EØF om modermælkserstatninger og tilskudsblandinger til spædbørn og småbørn
Failure of a State to fulfil its obligations — Failure to transpose within the prescribed period Commission Directive 96/4/EC of 16 February 1996 amending Directive 91/321/EEC on infant formulae and follow-on formulae
Præjudiciel — Tribunal administratif (Luxembourg) — fortolkning af EF-traktatens artikel 48 og artikel 1, stk. 1, i Rådets forordning nr. 1612/68 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet — en national lovgivning om indkomstskat, som undergiver sambeskatning af to ægtefæller af den betingelse, at disse har deres skattemæssige hjemsteder i den pågældende medlemsstat — næsten hele husstandsindkomsten indtjenes alene i den pågældende medlemsstat
Preliminary ruling — Tribunal administratif, Luxembourg — Interpretation of Article 48 of the EC Treaty and Article 1 of Regulation No 1612/68 of the Council on freedom of movement for workers within the Community — National legislation on income tax which subjects the joint assessment to tax of two spouses to the condition that they have their residences for tax purposes in the Member State concerned — Family income earned (almost) exclusively in the Member State concerned
Traktatbrudssøgsmål—manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist af Rådets direktiv 96/43/EF om ændring og kodifikation af direktiv 85/73/EØF (finansiering af sundhedsmæssig undersøgelse og kontrol af fersk kød), direktiv 90/675/EØF (tilrettelæggelse af veterinærkontrollen for tredjelandsprodukter) og direktiv 91/496/EØF (tilrettelæggelse af veterinærkontrollen for dyr, der føres ind i Fællesskabet fra tredjelande)
Failure of a State to fulfil its obligations — Failure to transpose within the prescribed period Council Directive 96/43/EC of 26 June 1996 amending and consolidating Directive 85/73/EEC and amending Directives 90/675/EEC and 91/496/EEC
Præjudiciel — Tribunal de grande instance de Béthune — betingelser for tilbagebetaling af en afgift, der er opkrævet i strid med fællesskabsretten (Rådets direktiv 69/335/EØF om kapitaltilførselsafgifter) — spørgsmålet om, hvorvidt en national regel, som fastsætter en frist (på 4 år) for tilbagebetaling, er forenelig med fællesskabsretten, når fristen gælder uafhængigt af gennemførelsesdatoen for det pågældende direktiv
Failure of a State to fulfil its obligations — Failure to transpose within the prescribed period Council Directive 96/23/EC of 29 April 1996 repealing Directives 85/358/EEC and 86/469/EEC and Decisions 89/187/EEC and 91/664/EEC
Traktatbrudssøgsmål—manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist af Rådets direktiv 96/23/EF om de kontrolforanstaltninger, der skal iværksættes for visse stoffer og restkoncentrationer heraf i levende dyr og produkter heraf og om ophævelse af direktiv 85/358/EØF og 86/469/EØF og beslutning 89/187/EØF og 91/664/EØF
Preliminary ruling — Tribunal de Grande Instance, Béthune — Conditions for reimbursement of tax levied in breach of Community law (Council Directive 69/335/EEC of 17 July 1969 concerning indirect taxes on the raising of capital) — Compatibility with Community law of a national rule setting a period of four years for bringing an action for recovery, a period independent of the date of transposition of the directive concerned
Fortolkning af Rådets forordning 1785/81 af 30. juni 1981 om den fælles markedsordning for sukker — kvoter tildelt en sukkerproducent af en medlemsstat — en mængde sukker fra et bestemt høstår defineres som »C-sukker« — definition forelagt før producenten havde færdigproduceret en sukkermængde svarende til summen af producentens A og B-kvoter
Preliminary ruling — High Court of Justice (Queen's Bench Division) — Interpretation of Council Regulation (EEC) No 1785/81 of 30 June 1981 on the common organisation of the markets in the sugar sector — Quotas allocated by a Member State to a sugar-producing undertaking — A quantity of sugar produced during a particular marketing year designated as 'C sugar' — Designation made before the undertaking concerned completed production of a quantity of sugar equivalent to the sum of its A and Β quotas
Præjudiciel — Bundessozialgericht — fortolkning af EF-traktatens artikel 48 ff. og artikel 235 samt af Rådets forordning nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 2001/83 af 2. juni 1983 -anvendelsesområde — statsløse uden ret til fri bevægelighed — statsløse arbejdstagere indrejst fra et tredjeland uden at være flyttet inden for Fællesskabet
Preliminary ruling — Commissione Tributaria Regionale di Venezia — Sezione No. 6 — Interpretation of Artide 4 of Council Directive 69/335/EEC of 17 July on indirect taxes on the raising of capital—Application to non-refundable contributions
Traktatbrudssøgsmål — manglende aflæggelse inden for den fastsatte frist af den rapport, som er omhandlet i artikel 8 i Rådets direktiv 90/313/EØF af 7. juni 1990 om fri adgang til miljøoplysninger
Failure to fulfil obligations — Failure to submit, within the period prescribed for that purpose, the report provided for by Article 8 of Council Directive 90/313/EEC of 7 June 1990 on the freedom of access to information on the environment
Sag T-140/95 Ryanair / Kommissionen Statsstøtte
Annulment of Commission decision No 98/95/EC
Sag T-94/96 Hagleitner / Kommissionen Tjenestemandsvedtægten
Case T-ll/95 Final judgments of the Court of First Instance of 15 September 1998 BP Chemicals ν Commission State aid
Forenede sager T-126/96 og Τ-127/96 BFM / Kommissionen Statsstøtte
Case T-54/96 Final judgments of the Court of First Instance of 15 September 1998 Oleifìci Italiani and Fratelli Rubino ν Commission Agriculture
Sag T-193/96 Rasmussen / Kommissionen Tjenestemandsvedtægten
Case T-94/96 Final judgments of the Court of First Instance of 15 September 1998 Hagleitner ν Commission Staff Regulations of Officials
Sag T-234/97 Rasmussen / Kommissionen Tjenestemandsvedtægten
Case T-95/96 Final judgments of the Court of First Instance of 15 September 1998 Gestevision Telecinco ν Commission State aid
Sag T-43/97 Adine-Blanc / Kommissionen Tjenestemandsvedtægten
This list has not been drawn up on the basis of an exact calculation of the time-limit for lodging an appeal in each particular case.
Sag T-121/97 Ryan / Revisionsretten Regler for institutionerne
It therefore has no legal value, and the institution does not accept any responsibility for its content.
Dom af 16. oktober 1998
IECC ν Commission Competition
Sag T-40/95 V / Kommissionen Tjenestemandsvedtægten
Case T-188/95 Final judgments of the Court of First Instance of 16 September 1998 Waterleiding Maatschappij ν Commission State aid
Sag T-100/96 Vicente Nuñez / Kommissionen Tjenestemandsvedtægten
Case T-100/96 Final judgments of the Court of First Instance of 21 October 1998 Vicente Nunez ν Commission Staff Regulations of Officials
(Traktater undertegnet mellem medlemsstater)
(Treaties signed between Member Statesi
Amsterdam-traktaten om ændring af traktaten om Den Europæiske Union, traktaterne om oprettelse af De Europæiske Fællesskaber og visse tilknyttede akter, underskrevet i Amsterdam den 2. oktober 1997 , er trådt i kraft i dag, den 1. maj 1999, i overensstemmelse med dens artikel 14, stk. 2, idet det sidste ratifikationsdokument blev deponeret den 30. marts 1999.
The Treaty of Amsterdam amending the Treaty on European Union, the Treaties establishing the European Communities and certain related acts, signed at Amsterdam on 2 October 1997, enters into force today, 1 May 1999, in accordance with Article 14(2) of the Treaty, as the last instrument of ratification was deposited on 30 March 1999.
I det følgende er anført en oversigt over de erklæringer, der er afgivet om godkendelse af De Europæiske Fællesskabers Domstols kompetence til at træffe præjudiciel afgørelse om gyldigheden og fortolkningen af de retsakter, der er nævnt i artikel 35 i traktaten om Den Europæiske Union:
There is set out below the state of the declarations concerning acceptance of the jurisdiction of the Court of Justice of the European Communities to give preliminary rulings on the validity and interpretation of the acts referred to in Article 35 of the Treaty on European Union: the Kingdom of Spain has declared that it accepts the jurisdiction of the Court of Justice of the European Communities in accordance with the arrangements laid down in Article 35(2) and (3)(a),
— Kongeriget Belgien, Forbundsrepublikken Tyskland, Den Hellenske Republik, Den Italienske Republik, Storhertugdømmet Luxembourg, Kongeriget Nederlandene, Republikken Østrig, Den Portugisiske Republik, Republikken Finland og Kongeriget Sverige har erklæret, at de kan godkende De Europæiske Fællesskabers Domstols kompetence i henhold til bestemmelserne i artikel 35, stk. 2 og stk. 3, litra b)
— the Kingdom of Belgium, the Federal Republic of Germany, the Hellenic Republic, the Italian Republic, the Grand Duchy of Luxembourg, the Kingdom of the Netherlands, the Republic of Austria, the Portuguese Republic, the Republic of Finland and the Kingdom of Sweden have declared that they accept the jurisdiction of the the Court of Justice of the European Communities in accordance with the arrangements laid down in Article 35(2) and (3)(b),
Originalsprog: fransk Redaktionen afsluttet den 7.5.1999 Katalognr.: DX-AC-99-0012-DA-C
Original version: French Completed on 8.7.99 Catalogue No: DX-AC-99-0012-EN-C
Forenede sager C-425/97 - C-427/97 6 Adrianus Albers, Martinus van den Berkmortel og Leon Nuchelmans Tilnærmelse af lovgivningerne
Adrianus Albers, Martinus van den Berkmortel and Leon Nuchelmans Approximation of laws
Sag C-255/97 Pfeiffer Großhandel GmbH og Lowa Warenhandel GmbH Frie varebevægelser
Case C-255/97 Pfeiffer Großhandel GmbI i v Löwa Warenhandel GmbH Free movement of goods
Forenede sager T-164/96, T-165/%, T-166/96, T-167/96, T-122/97 og T-130/97 7 Moccia Irme SpA m.fl. / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber EKSF
Case C-288/96 8 Federal Republic of Germany ν Commission of the European Communities
Sag C-255/97 Pfeiffer Großhandel GmbH og Löwa Warenhandel GmbH Frie varebevægelser
Case C-255/97 Pfeiffer Großhandel GmbH ν Löwa Warenhandel GmbH Free movement of goods
Præjudiciel »EF-traktatens artikel 30 og 52 (efter ændring nu artikel 28 og 43 EF) — industriel og kommerciel ejendomsret — firmabetegnebe« (Domstolens plenum) traktatens artikel 30 og 52 er til hinder for en national bestemmelse, der på grund af en risiko for forveksling forbyder brug af en firmabetegnelse som særlig betegnelse for en virksomhed.
Preliminary ruling (Articles 30 and 52 of the EC Treaty (now, after amendment, Industrial and commercial property — Trade name) (Full Court) essentially asking whethc Articles 30 and 52 of the Treaty preclude a provision of national law which does not allow a trade name to be used as the specific designation of an undertaking where there is a risk of confusion.
Ved kendelse af 24. marts 1997 har Handelsgericht Wien forelagt et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af EF-traktatens artikel 30 og 52 (efter ændring nu artikel 28 og 43 EF).
By order of 24 March 1997 the Handelsgericht (Commercial Court), Vienna, referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Articles 30 and 52 of the EC Treaty (now, after amendment, Articles 28 EC and 43 EC).
Det skal for det første undersøges, om et forbud som det i hovedsagen omhandlede er i strid med traktatens artikel 52, som foreskriver ophævelse af restriktioner for etableringsfriheden inden for Fællesskabet.
It must first be determined whether a restraining order such as that contemplated in the main proceedings is contrary to Article 52 of the Treaty, which provides that restrictions on the freedom of establishment in the territory of the Community are to be abolished.
Spørgsmålet er blevet rejst i forbindelse med en sag mellem Pfeiffer Großhandel GmbH og Löwa Warenhandel GmbH, hvorunder Pfeiffer har nedlagt påstand om, at det forbydes Löwa at anvende en bestemt firmabetegnelse.
That question arose in proceedings brought by Pfeiffer Großhandel GmbH against Löwa Warenhandel GmbH seeking an order restraining Löwa from using a particular trade name.
Det bemærkes, at etableringsretten i henhold til traktatens artikel 52, sammenholdt med artikel 48 EF (tidligere artikel 58) indebærer dels adgang til enhver form for selvstændig virksomhed og udøvelsen heraf på en hvilken som helst anden medlemsstats område, dels oprettelse og drift af virksomheder, samt oprettelse af agenturer, filialer eller datterselskaber.
In the dispute in the main proceedings, Pfeiffer basing itself on Paragraph 9 of the Gesetz gegen den unlauteren Wettbewerb (Law against unfair competition) — seeks an order restraining Löwa from operating retail outlets catering for final consumers in the Lander of Lower Austria, Upper Austria or Salzburg under the trade name 'Plus', with or without additional text.
Pfeiffer har under hovedsagen med henvisning til § 9 i Gesetz gegen den unlauteren Wettbewerb (lov om bekæmpelse af illoyal eller ulovlig konkurrence) nedlagt påstand om, at det forbydes Löwa i delstaterne Niederösterreich, Oberösterreich og Salzburg at drive detailforretninger, der henvender sig til endeüge forbrugere, under firmabetegnelsen »Plus« med eller uden tilføjelser.
It is important to bear in mind that the freedom of establishment provided for in Article 52 of the Treaty, read together with Article 48 EC (ex Article 58) includes the right to take up and pursue all types of self-employed activity in the territory of any other Member State, to set up and manage undertakings, and to set up agencies, branches or subsidiaries.
Indledningsvis bemærkes, at den forelæggende ret anser det for bevist, at der består den risiko for forveksling, som sagsøgeren i hovedsagen har påberåbt sig til støtte for sin påstand om, at det i henhold til en national bestemmelse om illoyal konkurrence forbydes sagsøgte i hovedsagen at bruge en firmabetegnelse.
It should be noted, as a preliminary point, that the national court finds that the risk of confusion on which the plaintiff in the main proceedings bases its application for an order, under a provision of national law concerning unfair competition, restraining the defendant from using a particular trade name has been established.
Følgelig spørger den forelæggende ret nærmere bestemt, om
Accordingly, by its question the national court is
Nationale foranstaltninger, der stiller selskaber fra andre medlemsstater faktisk eller retligt ringere end selskaber, der er hjemmehørende i etableringsmedlemsstaten, udgør en restriktion for adgangen til disse aktiviteter i etableringsmedlemsstaten.
National measures adopted in the Member State where companies from other Member States are established constitute a restriction on the right of establishment if they art liable to place those companies in a less favourable factual or legal situation than companies from the State of establishment.
En sådan restriktion er i strid med traktatens artikel 52, sammenholdt med artikel 48 EF, selv om den anvendes uden
Such a restriction, even if applied in a non-discriminatory manner, is contrary to
forskelsbehandling, medmindre den er begrundet i tvingende samfundsmæssige hensyn, er egnet til at sikre virkeliggørelsen af det formål, den forfølger, og ikke går ud over, hvad der er nødvendigt for at opnå formålet.
Secondly, it must be determined whether such an order is contrary to Article 30 of the Treaty, under which quantitative restrictions on imports and all measures having equivalent effect are prohibited between Member States.
Det skal for det andet undersøges, om et sådant forbud er i strid med traktatens artikel 30, hvorefter kvantitative restriktioner for indførslen af varer såvel som alle foranstaltninger med tilsvarende virkning er forbudt mellem medlemsstaterne.
Artide 52 of the Treaty, read together with Article 48 EC, unless it is justified by overriding requirements in the general interest, and is suitable for securing the attainment of the objective pursued and does not go beyond what is necessary for that purpose.
Et forbud, som det, der påstås nedlagt af sagsøgeren i hovedsagen, er til ugunst for virksomheder, der har hjemsted i en anden medlemsstat, hvor de lovligt anvender en firmabetegnelse, og som er interesseret i at bruge den pågældende betegnelse uden for denne medlemsstat.
A restraining order of the type sought by the plaintiff in the miin proceedings operates to the detriment of undertakings whose seat is in another Member State where they lawfully use a trade name which they would like to use beyond the boundaries of that State.
Forbuddet vil nemlig kunne hindre virksomhederne i at gennemføre et ensartet reklamekoncept inden for hele Fællesskabet, eftersom det kan tvinge dem til at anvende en forskellig udformning af deres forretningers fremtræden, alt efter etableringsstedet.
Such an order is liable to constitute an impediment to the realisation by those undertakings of a uniform advertising concept at Community level since it may force them to adjust the presentation of the businesses they operate according to the place of establishment.
Som anført er det forbud, som det forelæggende ret påtænker at nedlægge, ikke — selv om det begrænser mulighederne for virksomheder, der er etableret i andre medlemsstater, for at anvende de samme firmabetegnelser i den pågældende medlemsstat - i strid med traktatens artikel 52, fordi det er begrundet i tvingende hensyn.
As has been pointed out, although the restraining order which the national court is minded to grant restricts the possibilities open to undertakings established in other Member States of using identical trade names in the Member State concerned, it is not contrary to Article 52 of the Treaty because it is justified by overriding requirements.
Det kan følgelig kun være i strid med traktatens artikel 30 om frie varebevægelser, såfremt og i det omfang det har andre restriktive virkninger på de frie varebevægelser mellem medlemsstater end dem, som indirekte følger af restriktionen for etableringsfriheden.
Consequently, it could conflict with Article 30 of the Treaty concerning the free movement of goods only if, and to the extent that, it restricted the free movement of goods between Member States other than indirectly through the restriction of freedom of establishment.
Selv om det i denne sag måtte antages, at den omtvistede foranstaltning har restriktive virkninger for de frie varebevægelser, er der intet, der indicerer, at der ikke er tale om virkninger, som følger indirekte af restriktionen for etableringsfriheden.
However, where such a restriction on the right of establishment is brought about by a provision of national law whose primary aim is to safeguard trade names against the risk of confusion, it is justified by overriding requirements in the general interest pertaining to the protection of industrial and commercial property.
Imidlertid er en sådan restriktion for etableringsretten, som følger af en national bestemmelse, der bl.a. beskytter firmabetegnelser mod risikoen for forveksling, begrundet i tvingende samfundsmæssige hensyn, der vedrører beskyttelsen af den industrielle og kommercielle ejendomsret.
Even supposing that the measure contested in the main proceedings restricted the free movement of goods, there is nothing to suggest that such a restriction does not flow indirectly from the restriction on the freedom of establishment.
»EF-traktatens artikel 30 og 52 (efter ændring nu artikel 28 og 43 EF) er ikke til hinder for en national bestemmelse, der på grund af en risiko for forveksling forbyder brug af en firmabetegnelse som særlig betegnelse for en virksomhed,*
'Articles 30 and 52 of the EC Treaty (now, after amendment, Articles 28 EC and 43 EC) do not preclude a provision of national law which prohibas, where there is a risk of confusion, the use of a trade name as the specific designation of an undertaking.'
Generaladvokat J. Mischo fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 7. juli 1998.
Advocate General J. Mischo delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 7 July 1998.
»EF-traktatens artikel 30 og 52 skal fortolkes således, at de ikke under omstændigheder som de foreliggende er til hinder for anvendelsen af nationale retsforskrifter, hvorefter den firmabetegnelse, der som den ældste har prioritet, skal nyde beskyttelse, såfremt der er tale om betegnelser, der kan forveksles, således at det i tre østrigske delstater forbydes en virksomhed at anvende et en firmabetegnelse, som selskaber, der indgår i samme koncern som denne, lovligt anvender i andre medlemsstater.«
'Articles 30 and 52 of the EC Treaty, properly construed, to not preclude, in circumstances such as those in the present case, the application of national provisions requiring that, in the case of specific designations of undertakings which are liable to be confused, the one with earlier priority is to be protected, and thus prohibiting an undertaking from using, in three Länder of the Republic of Austria, a specific designation of undertaking under which companies in the same group lawfully appear in other Member States'.
Præjudiciel »Lige løn til mænd og kvinder* (Domstolens plenum)
Preliminary ruling (Equal pay for men and (Full Court)
Ved kendelse af 5. maj 1997 har Oberlandesgericht Wien forelagt syv præjudiciellespørgsmål vedrørende fortolkningen af EF-traktatens artikel 119 (efter ændring nu artikel 141 EF) og Rådets direktiv 75/117/EØF af 10. februar 1975.
By order of 5 May 1997 the Oberlandesgericht (Higher Regional Court), Vienna, referred to the Court for a preliminary ruling seven questions on the interpretation of Article 119 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 141 EC) and Council Directive 75/117/EEC of 10 February 1975.