natgillin/translations-raw huggingface dataset:
De sanktioner, som ville kunne pålægges tiltalte, udgør ikke på nogen måde en hindring for indførslen af forarbejdede tobaksvarer Ira andre medlemsstater, men har alene til formal at afholde forbrugerne fra at købe tobaksvarer, lör hvilke der ikke er betalt afgifter, der ei i overensstemmelse med fællesskabsrclicns regler, gennem forhandlere, der ikke er godkendt, og som selv handler i strid med den italienske lovgivning, der finder anvendelse på förhandling af forarbejdede tobaksvarer.
Article 30 of the EEC Treaty does not preclude national legislation, such as that in force in Italy, from penalizing as a smuggling offence the unlawful possession by a consumer of manufactured tobacco products from other Member States on which excise duty in accord with Community law has not been paid, where the retail sale of those products is, like the retail sale of identical domestic products, reserved to distributors authorized by the State.'
Spørgsmålet om, hvor strenge sanktioner der i den forbindelse kan være tale om, kan derfor overhovedel ikke bedømmes på grundlag af fællesskabsretlen.
Advocate General Elmer delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 20 June 1995.
EØF-traktatens artikel 37 har ikke betydning i forbindelse med en national lovgivning, som den italienske, hvorefter salg en detail af forarbejdede tobaksvarer er forbeholdt forhandlere, der er godkendt af det offentlige, når det offentlige ikke griber ind i detailhandlernes dispositioner vedrørende indkøb.
Articles 30 and 36 of the Treaty should be interpreted as precluding a general national system for trade in manufactured tobacco products such as that described in the order for reference.
En national lovgivning som den italienske, som går ud på, al salg en detail af forarbejdede tobaksvarer, uanset hvorfra de hidrører, er forbeholdt godkendte forhandlere, men som ikke af denne grund lægger hindringer i vejen for adgangen til det indenlandske marked for varer fra andre medlemsstater eller hæmmer denne adgang i større omfang end den hæmmer indenlandske varers adgang til forhandlingsnettet, er ikke omfattet af anvendelsesområdet for EØF-iraktalens artikel 30.
A public authority, which may not itself engage in the retail sale of manufactured tobacco products and which has the power to authorize others to sell such products on a retail basis, is not an undertaking operating on that market within the meaning of Articles 86 and 90 of the Treaty.'
EØF-traktatens artikel 5, 90 og 86 er ikke til hinder for, al forhandling en detail af forarbejdede tobaksvarer ved en national lovgivning, som den italienske, forbeholdes forhandlere, der er godkendt af det offentlige.
Mr van Veen and Mr van Schijndel challenged the Fund's decisions, the former before the Kantonrechter at Breda and the latter before the Kantonrechter at Tilburg, on the ground that the collectivity requirement had no basis in either the pension scheme regulations of the Fund or in the WVD.
EØF-traktatens artikel 30 er ikke til hinder for, at en forbrugers ulovlige besiddelse af forarbejdede tobaksvarer, som hidrører fra andre medlemsstater, og for hvUke der ikke er betalt en punktafgift, der er i overensslemmebe med fællesskabsretten, straffes som smugleri i henhold til en national lovgivning som den italienske, mens sådanne varer, på tilsvarende måde som indenlandske varer af samme art kun må forhandles en detail af forhandlere, der er godkendt af det offentlige.«
By judgments of 22 October 1993, received at the Court on 28 October 1993, the Hoge Raad der Nederlanden referred to the Court for a preliminary ruling six questions on (i) the interpretation of Community law with regard to the power of a national court to consider of its own motion the compatibility of a rule of domestic law with Articles 3(f), 5, 85, 86 and/or 90 of the EEC Treaty and (ii) the interpretation of those same provisions. The questions were raised in proceedings between Mr van Schijndel and the Stichting Pensioenfonds voor Fysiotherapeuten (Pension Fund Foundation for Physiotherapists, hereinafter 'the Fund').
Generaladvokat M.B. Elmer fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens Plenum) den 20. juni 1995.
The Breda court found against Mr van Veen whilst the Tilburg court found in favour of Mr van Schijndel.
Han foreslog Domstolen at bevare de stillede spørgsmål således:
On appeal, however, the Breda Rechtbank upheld the Fund's view and dismissed the two appellants' claims.
»I) Traktalens artikler 30 og 36 skal fortolkes saledes, at de er til hinder for en samlet national ordning for forhandling af forarbejdede tobaksvarer som den, der er beskrevet i forelæggelseskendelsen.
According to the Wet Betreffende Verplichte Deelneming in een Beroepspensioenregeling (Law on Compulsory Participation in an Occupational Pension Scheme, hereinafter 'the WVD'), the Minister of Social Affairs is empowered, at the request of one or more professional organizations which, in his opinion, are sufficiently representative of persons working in the professional sector concerned, to make membership of an occupational pension scheme established by the members of the profession compulsory for all categories or for one or more particular categories of them.
2) Nationale regler om straf og andre retsfølger for besiddelse af tobaksvarer, for hvilke der ikke er betalt punktafgift, er ikke omfattet af traktatens artikel 30.
Mr van Veen and Mr van Schijndel applied to have those judgments quashed. For the first time in the proceedings they contended in particular that the Breda Rechtbank should have considered, 'if necessary of its own motion', the question of the compatibility of compulsory Fund membership with higher-ranking rules of Community law, in particular Article 3(f), the second paragraph of Article 5, Articles 85 and 86 and Article 90, as well as Articles 52 to 58 and 59 to 66 of the EEC Treaty.
3) En offentlig myndighed, som ikke selv må foretage salg en detail af forarbejdede tobaksvarer, og som har kompetence til al give tilladelse til, at andre sælger sådanne varer en detail, er ikke en virksomhed på dette marked som forudsal i traktatens artikler 86 og 90.«
On 31 March 1978 the State Secretary for Social Affairs issued a decree making membership of the Fund compulsory for physiotherapists carrying on their activity in the Netherlands.
»Kvalifikation af en erhvervspensionsfond som en virksomhed obligatorisk tilslutning til en erhvervstilknyttet pensionsordning -forenelighed med konkurrencereglerne muligheden for først under en kassationsanke at gøre et fællesskabsretligt anbringende gældende, som medfører en ændring af sagens genstand og kræver en stillingtagen til faktiske omstændigheder« (Domstolens Plenum)
Pursuant to the provisions described above, Mr van Veen and Mr van Schijndel, who exercise the profession of physiotherapist in the Netherlands as employees, applied for exemption from compulsory membership of the occupational pension scheme for physiotherapists. The Fund refused exemption on the ground that the pension scheme which the two physiotherapists had joined by entering into contractual arrangements with the insurance company Delta
pågældende arbejdsgiver (herefter »kollektivitetskravet«).
and its special features, viewed as a whole, before the various national instances.
Pensionsfonden pålagde dem derefter fortsat at betale bidragene til pensionsordningen.
where, in order to apply of its own motion the aforementioned Community rules, the court would have to abandon the passive role assigned to it by going beyond the ambit of the dispute defined by the parties themselves and/or by relying on facts and circumstances other than those on which the party to the proceedings with an interest in application of the provisions of the Treaty bases his claim.
Delte påbud indbragte de henholdsvis for Kantonrechter, Breda, og Kantonrechter, Tilburg, idet de gjorde gældende, at kollektivitetskravet hverken havde hjemmel i fondens pensionsregulativ eller i WVD.
In the present case, the domestic law principle that in civil proceedings a court must or may raise points of its own motion is limited by its obligation to keep to the subject-matter of the dispute and to base its decision on the facts put before it.
Ved domme af 22. okiober 1993, indgået til Domstolen den 28. oktober 1993, har Nederlandenes Hoge Raad forelagt seks præjudicielle spørgsmål, som dels vedrører fortolkningen af fællesskabsretten for så vidt angår en national domstols adgang til af egen drift at tage stilling til, om en national retsregel er forenelig med EØF­traktatens artikel 3, litra 0, og artikel 5, 85, 86 og/eller 90, dels vedrører fortolkningen af disse bestemmelser.
In the absence of Community rules governing the matter, it is for the domestic legal system of each Member State to designate the courts having jurisdiction and to lay down the detailed procedural rules governing actions for safeguarding rights which individuals derive from the direct effect of Community law.
Spørgsmålene er blevet rejst under to sager anlagt af J. van Schijndel og J.N.C, van Veen mod Stichting Pensioenfonds voor Fysiotherapeuten (en pensionsfond for fysioterapeuter, herefter »pensionsfonden«).
However, such rules must not be less favourable than those governing similar domestic actions nor render virtually impossible or excessively difficult the exercise of rights conferred by Community law.
Appelinstansen, Rechtbank,Breda, lilsluitedesigpensionsfondens synspunkler, og frifandt denne for de fremsatte krav.
That principle reflects conceptions prevailing in most of the Member States as to the relations between the State and the individual; it safeguards the rights of the defence; and it ensures proper conduct of proceedings by, in particular, protecting them from the delays inherent in examination of new pleas.
I henhold til Wet betreffende verplichte deelneming in een beroepspensioenregeling (den nederlandske lov om obligatorisk tilslutning til en erhvervspensionsordning, herefter »WVD«), kan socialministeren efter anmodning herom fra en eller flere organisationer af erhvervsudøvendc, som efter ministerens opfattelse er tilstrækkelig repræsentative for den pågældende erhvervsgren ­ gøre tilslutning til en af de erhvervsudøvende oprettet pensionsordning obligatorisk for alle eller én eller flere bestemte grupper af de erhvervsudøvende.
Each case which raises the question whether a national procedural provision renders application of Community law impossible or excessively difficult must be analysed by reference to the role of that provision in the procedure, its progress
Forste .spørgsmål
The Court ruled:
Ved bekendtgørelse af 31. marts 1978 gjorde Staatssekretaris van Sociale Zakcn medlemskab af pensionsfonden obligatorisk for fysioterapeuter, som er beskæftiget i Nederlandene.
In proceedings concerning civil rights and obligations freefy entered into by the parties, it is for the national court to apply Articles 3(f), 85, 86 and 90 of the Treaty even when the party with an interest in application of those provisions has not relied on them, where domestic law allows such application by the national court.
Det bemærkes, at de konkurrenceregler, den nationale rel har henvist til, er bindende regler, som er umiddelbart anvendelige i den nationale retsorden. Når domstolene efter national ret al egen drift skal inddrage anbringender, der støttes på en bindende national regel, som parterne ikke har påberåbt sig, må en sådan forpligtelse også gælde, såfremt der er tale om bindende fællesskabsregler.
Community law does not require national courts to raise of their own motion an issue concerning the breach of provisions of Community law where examination of that issue would oblige them to abandon the passive role assigned to them by going beyond the ambit of the dispute defined by the parties themselves and relying on facts and circumstances other than those on which the party with an interest in application of those provisions bases his claim.'
Det samme gælder, sålremi national rei giver domstolen mulighed forai'egen drill ai anvende den bindende retsregel.
Advocate General Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 15 June 1995.
Pensionsfonden afslog deres anmodning med den begrundelse, at den pensionsordning, de havde tilsluttet sig ved at indgå aftale med forsikringsselskabet Delta Lloyd, ikke var gældende for alle de erhvervsudøvende inden for faget, der var ansat hos den
'In proceedings such as those brought before the national courts in the present cases, Community law neither requires nor empowers a national court to set aside national procedural rules, applicable without distinction to claims based on national and Community law, preventing it from applying Community
for de forløb og dens særlige kendetegn, forskellige nationale retsinstanser.
Case C-444/93 Ursula Megner and
Disse processuelle regler må dog ikke være mindre gunstige end dem, der gælder for tilsvarende søgsmål på grundlag af national ret, og de må heller ikke i praksis gøre det umuligt eller uforholdsmæssigt vanskeligt at udøve de rettigheder, der tillægges i henhold til Fællesskabets retsorden.
(Equal treatment f or men and women in matters of social security —Article 4(1) of Directive 79/7/EEC — Minor and short-term employment — Exclusion from compulsory oldage insurance and sickness insurance and from the obligation to pay unemployment insurance contributions) (Full Court)
Denne begrænsning er begrundet i, al initiativet til en sag tilkommer parterne, idet domstolen kun kan handle af egen drift i undtagelsestilfælde, hvor almene hensyn kræver det.
By order of 26 October 1993, received at the Court on 18 November 1993, the Sozialgericht Speyer referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Article 4(1) of Council Directive 79/7/EEC.
Hvert enkelt tilfælde, hvor der opstar spørgsmål om, hvorvidt en national processuel bestemmelse gør det umuligt eller uforholdsmæssigt vanskeligt at anvende fællesskabsretten, skal bedømmes under hensyn til, hvilken stilling bestemmelsen indtager i den samlede procedure, herunder dens
from Innungskrankenkasse Vorderpfalz recognition that they were subject to compulsory insurance under the statutory sickness and oldage insurance scheme and that they were under an obligation to pay contributions to the statutory unemployment insurance scheme.
Under hensyn lil besvarelsen al de to første spørgsmål er det ikke påkrævet at besvare de øvrige spørgsmål.
That question was raised in proceedings between Mrs Megner and Mrs Scheffel, on the one hand, and Innungskrankenkasse Vorderpfalz, on the other.
Domstolen besvarede de forelagte spørgsmål således:
Innungskrankenkasse Vorderpfalz refused their request on the ground that they were in minor or short-term employment, which, under the German legislation, is exempt from compulsory insurance and contributions under the relevant statutory schemes.
Under behandlingen af en sag vedrørende civilretlige retligheder og forpligtelser, som parterne frit disponerer over, skal en national domstol, når den har mulighed herfor i henhold til de nationale retsregler, anvende bestemmelserne i EØF-traktatens artikel 3, litra f), og artikel 85, 86 og 90, selv om den part i sagen, som har interesse i, al de anvendes, ikke har påberåbt sig dem.
Mrs Megner and Mrs Scheffel are employed as cleaners by Firma G.F. Hehl & Co., an office cleaning undertaking. Their normal working time is a maximum of two hours per working day, five days a week. Their remuneration is set by the collective agreement for office-cleaning trades and does not exceed one-seventh of the relevant monthly reference amount. See the judgment of the same day in Case C317/93 Inge Nolte ν Landesversicherungsanstalt Hannover
Generaladvokat F.G. Jacobs fremsaite forslag til afgørelse i retsmodet (Domstolens Plenum) den 15. juni 1995. " "
Advocate General Léger delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 31 May 1995.
»I sager som dem, der er indbragt for de nationale domstole i de foreliggende præjudicielle sager, stiller fællesskabsretten ikke krav om, og den giver heller ikke beføjelse til, at en national domstol tilsidesætter nationale processuelle regler - som finder anvendelse uden forskel på krav, der støttes på national ret og på fællesskabsretten - hvorefter den nationale domstol afskæres fra at anvende fællesskabsbestemmelser, som parterne ikke har påberåbt sig, i tilfælde hvor en anvendelse af bestemmelserne ville kræve, at domstolen gik ud over sagens genstand, eller at den tog stilling lil faktiske omstændigheder, parterne ikke har fremført.«
'Article 4(1) of Council Directive 79/7/EEC of 19 December 1978 on the progressive implementation of the principle of equal treatment for men and women in matters of social security should be interpreted as precluding a national rule which excludes employment regularly consisting of less than 15 hours a week and regularly attracting remuneration of up to one-seventh of the monthly reference amount from compulsory insurance under the statutory sickness and oldage insurance schemes and a national rule which excludes employment which tends by its nature to be regularly limited to less than 18 hours a week or is limited in advance by a contract of employment from the obligation to contribute to the statutory unemployment insurance scheme if a much larger number of women than of men are affected thereby, unless the legislation in question is justified by objective criteria unrelated to any discrimination on grounds of sex.'
Dette spørgsmål er blevet rejst under en sag mellem Megner og Scheffel og Innungskrankenkassc Vordcrpfalz.
September 1994 respectively, the Audiencia Nacional referred to the Court for a preliminary
Se dom af samme dato, sag C-317/93, Inge Nolte mod Landesversicherungsanstalt Hannover
ruling a number of questions on the interpretation of Articles 73b, 73c(l) and 73d(l)(b) of the EC Treaty.
Domstolen besvarede det forelagte spørgsmål således:
Although he stated that he had nothing to declare, French officers searched his vehicle and found in it PTA 19 600 000 in banknotes.
•Artikel 4, stk 1, i Rådets direktiv 79/7/EØF af 19. december 1978 om gradvis gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring skal fortolkes således, al en national ordning — hvorefter lønnet beskæftigelse med en sædvanlig ugentlig arbejdstid på under femten timer og mod et sædvanligt vederlag, der ikke overstiger en syvendedel af referencemånedslønnen, ikke er omfattet af forsikringspligl i henhold id de lovbestemte syge- ogpensionsforsikringer og en national ordning hvorefter beskæftigelse, som i sagens natur sædvanligvis er begrænset til mindre end atten timer eller på forhånd er begrænset i henhold til en arbejdskontrakt, ikke er omfattet af bidragspligt i henhold til den lovbestemte arbejdsløshedsforsikring ikke udgør forskelsbehandling på grundlag af køn, heller ikke selv om disse bestemmelser berører langt flere kvinder end mænd, idet den nationale lovgiver rimeligvis har kunnet gå udfra, at den omtvistede lovgivning var nødvendig for gennemførelsen af en socialpolitisk målsætning, der intet har med forskelsbehandling på grundlag af køn at gøre.«
Under Royal Decree No 1816 of 20 December 1991 on economic transactions with other countries, the export of, inter alia, any coins, banknotes and bank cheques payable to bearer, made out in pesetas or in foreign currencies, is subject to a prior declaration when the amount concerned exceeds PTA 1 000 000 and to a prior administrative authorization when the amount concerned is in excess of PTA 5 000 000.
Generaladvokat P. Léger fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens Plenum) den 31. maj 1995.
In Case C-165/94, during a security check at the international terminal at Barajas Airport, Madrid, where he was intending to board a flight to Zurich with a connecting flight to London, Mr Díaz Jiménez, a Spanish national residing in Great Britain, was found to be carrying PTA 30 250 000 in banknotes in his hand baggage.
Han foreslog følgende besvarelse af det præjudicielle spørgsmål:
Finally, in Case C-250/94, Mrs Kapanoglu, a Turkish national residing in Spain, was arrested at Barajas Airport, Madrid, when boarding a
»Artikel 4, stk. 1, i Rådets direktiv 79/7/EØF af 19. december 1978 om gradvis gennemførelse af princippet om gradvis gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring skal fortolkes således, at den er lil hinder lör en national ordning, efter hvilken beskæftigelse med en sædvanlig ugentlig arbejdstid på under ferme limer og mod et vederlag på indtil en syvendedel af referencemånedslønnen ikke er omfattet aT den lovbestemte obligatoriske sygeog pensionsforsikring, saml for en national ordning, hvorefter lønnet beskæftigelse, som sædvanligvis efter sin art er begrænset til en normal arbejdstid på under atten limer om ugen, og som på forhånd er således begrænset i henhold til en arbejdsaftale, er udelukket fra bidragspligten i henhold til en lovbestemt arbejdsløshedsforsikringsordning, når disse foranstaltninger er en ulempe, som rammer langt flere kvinder end mænd, medmindre de pågældende bestemmelser er berettiget af objektive faktorer, som intet har at gøre med forskelsbehandling på grundlag af køn.«
The national court also points out that, by contrast with Bordessa and Others (judgment of 23 January 1995), which concerned movements of capital between Member States, this case involves movement of capital from a Member State to a non-member country. The national court refers, however, to the entry into force on 1 January 1994 of Article 73b of the Treaty, which also covers capital movements between Member
»Kapitalbevægelser tredjelande (Domstolens Plenum) af en forudgående anmeldelse, såfremi beløbet overstiger 1 mio. PTA pr. person og rejse, mens der kræves en forudgående tilladelse, såfremi bc!øi»et overstiger 5 mio. PTA pr. person og rejse.
By this question the national court asks essentially whether Articles 73b(l) and (2), 73c(l) and 73d(l)(b) of the Treaty preclude rules which make the export of coins, banknotes and bearer cheques conditional upon authorization or a prior declaration and make that requirement subject to criminal penalties.
Ved kendelser af 24. maj, 26. maj og 1. juli 1994, indgået til Domstolen henholdsvis den 16. juni, 17. juni og 13. september 1994, har Audiencia Nacional forelagt præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af EF-traktatens artikel 73 B, artikel 73 C, stk. 1, og artikel 73 D, stk. 1, litra b).
However, the physical export of means of payment cannot itself be regarded as a capital movement involving direct investment (including in real estate), establishment, the provision of financial services or the admission of securities to capital markets, within the meaning of Article 73c(l).
Spørgsmålene er blevet rejst under tre straffesager.
Moreover, rules such as those at issue in this case apply generally to all exports of coins, banknotes or bearer cheques.
I den første sag blev Lucas Emilio Sanz de Lera, der er spansk statsborger og har bopæl i Spanien, stoppet i Frankrig, hvor han var på vej til Genève (Schweiz).
It is therefore necessary to examine rules of the kind concerned in the light only of Articles 73b(l), 73d(l)(b) and 73c(l) of the Treaty.
De franske betjente foretog en nærmere undersøgelse af hans bil, hvor de fandt 19 600 000 PTA i sedler.
It follows that national rules such as those at issue in this case do not fall within the scope of Article 73c(l) of the Treaty.
Den forelæggende ret har understreget, at i modsætning til sagerne Bordessa m.fl. (dom af 23.2.1995), som vedrørte udførsel af penge til andre medlemsstater, er der i de foreliggende sager tale om kapitalbevægelser mellem en medlemsstat og et tredjeland.
Article 73b(l) of the Treaty provides that all restrictions on the movement of capital between Member States and non-member countries are to be prohibited.