natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Sagsøgte sendte først sagsøgeren til Libyen, hvor der skulle træffes forberedelser til anlæg af en militærlufthavn.
The appellant first sent the respondent to Libya to prepare the site for the construction of a military airport.
Efter at de libyske myndigheder havde taget kon trakten op til fornyet overvejelse, blev sagsøgeren udsendt til Zaire og Abu Dhabi. Da
Following termination of the building contract by the Libyan authorities, the respondent was sent to Zaire and Abu Dhabi before being dismissed at the end of 1979 when it appeared that the con­struction of the airport had been definitively abandoned.
Arbejdsaftalen var imidlertid blevet opfyldt uden for Fællesskabet, hvilket gav anledning til, at Cour de cassation forelagde Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
(continued I) performance of the obligation (Article 5(1)), whereas the contract of employment had been performed outside the Community, persuaded the Cour de cassation to refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Hvilken forpligtelse skal lægges til grund med henblik på anvendelsen af arti kel 5, nr. 1, i Bruxelles-konventionen af 27. september 1968, når de i sagen frem satte krav støttes på forpligtelser i henhold til en arbejdsaftale, der er indgået mellem en arbejdstager med bopæl i Frankrig og et selskab med hjemsted i Belgien, og selskabet har udsendt arbejdstageren til flere forskellige lande uden for Fællesskabets område?
What is the obligation to be taken into account for the purposes of the applica­tion of Article 5(1) of the Brussels Convention of 27 September 1968 where the court is hearing an action based on obligations arising under a contract of em­ployment binding an employee residing in France to a company having its regis­tered office in Belgium which posted him to several countries outside Com­munity territory?
Må det antages, at den forpligtelse, som er den karakteristiske, opfyldes i den virksomhed eller del af en virksomhed, som har ansat arbejdstageren, eller skal kompetencespørgsmålet afgøres i medfør af Bruxelleskonventionens artikel 2?«
Must the characteristic obligation be considered as being performed in the es­tablishment which engaged him, or must jurisdiction be determined pursuant to Article 2 of the Brussels Convention?'
Domstolen udtalte herom (i præmisserne 9—22):
In reply to those questions the Court of Justice held as follows (paragraphs 9 to 22 of the decision):
»Spørgsmål 1
'First question
9 Spørgsmål 1 angår en situation som den, der foreligger i hovedsagen, hvor kravene støttes på flere forskellige forpligtelser, der er en følge af én og samme arbejdsaftale.
9 The first question covers the case in which, as in the main proceedings, proceedings have been brought before a court on the basis of several obligations arising under a single contract of employment.
Med henblik på anvendelsen af konventionens artikel 5, nr. 1, skal der således tages stilling til, hvor forpligtelsen i en sådan situation er opfyldt eller skal opfyldes.
For the purposes of applying Article 5(1) of the Convention, it must be determined, in that situation, where the "place of perform­ance of the obligation in question" is situated.
io Som den nationale domstol med rette har anført, fremgår det af Domstolens praksis, at den forpligtelse, der skal tages i betragtning ved anvendelsen af konventionens artikel 5, nr. 1, på arbejdsaftaler, er den, der er karakteristisk for sådanne aftaler, særlig forpligtelsen til at udføre det aftalte arbejde (dom af 26. maj 1982, Ivenel, 133/81, Sml. s. 1891 i), og dom af 15. januar 1987, Shenavai, 266/85, Sml. s. 2392)).
io According to the Court's case­law, as the national court rightly pointed out, the ob­ligation to be taken into consideration for the purposes of applying Article 5(1) of the Convention to contracts of employment is the obligation which characterizes such a contract, in particular, the obligation to carry out the agreed work (judg­ments of 26 May 1982 in Case 133/81 Ivenel ν Schwab [1982] ECR 1891' and of 15 January 1987 in Case 266/85 Shenavai ν Kreischer [1987] ECR 239).2 In that re­gard, the Court based its decision on the finding that contracts of employment, and more generally contracts for the performance of work other than work on a self­employed basis, differ from other contracts by virtue of certain particularities inas­much as they create a lasting bond which brings the worker to some extent within the organizational framework of the business of the undertaking or employer and they are linked to the place where the activities are pursued, which determines the application of mandatory rules and collective agreements.
(fortsat 2)
1-5.1.1 - A 7
Domstolen har begrundet dette med, at arbejdsaftaler, ligesom andre aftaler om ud førelse af ikke-selvstændigt arbejde, i modsætning til andre aftaler er af særlig be skaffenhed, idet arbejdstageren varigt knyttes til virksomhedens eller arbejdsgiverens forretningsmæssige organisation, og idet arbejdsaftaler refererer sig til det sted, hvor arbejdet udføres, hvilket er afgørende for anvendelsen af præceptive retsregler og kollektive overenskomster.
(continued 2) teriön of the place where the work is carried out in order to determine which courts have jurisdiction.
11 Den nationale domstol har lagt til grund, at arbejdstageren i den konkrete sag ikke har udført sit arbejde i Bruxelles, hvor han ifølge oplysningerne i sagen regel mæssigt har aflagt rapport, men udelukkende i afrikanske og arabiske lande, hvortil han blev udsendt for at beskæftige sig med nærmere bestemte anlægsarbejder, og på denne baggrund har retten rejst spørgsmålet om, hvorledes arbejdsstedskriteriet skal anvendes ved afgørelsen af kompetencespørgsmålet.
12 In that regard, the French Government, the German Government and the United Kingdom argued that if an employed person does not normally perform his work in a single country, it must be the courts for the place in which the business which en gaged the employee is situated that have jurisdiction under Article 5(1) of the Con vention for disputes arising under the contract of employment.
12 I denne forbindelse har Forbundsrepublikken Tysklands, Det Forenede Kongeriges og Den Franske Republiks regering anført, at i tilfælde, hvor en arbejdstager ikke sædvanligvis udfører sit arbejde i ét bestemt land, må værnetinget for sager, der vedrører arbejdsaftalen, i henhold'til konventionens artikel 5, nr. 1, antages at være retten på det sted, hvor den virksomhed eller del af en virksomhed, der har ansat ar bejdstageren, er beliggende.
That interpretation is in accordance with the solution envisaged in such situations by the Rome Con vention on the Law Applicable to Contractual Obligations (Official Journal 1980, L266, p.
Regeringerne har anført, at denne fortolkning støttes af den regel, der med henblik på denne situation er opstillet i Rom-konventionen om, hvilken lov der skal anvendes på kontraktlige forpligtelser (EFT 1980, L 266, s. 1), og af den affattelse, der er valgt i det foreløbige udkast til konvention om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder han delssager, som skal indgås mellem Fællesskabets medlemsstater og de lande, der er medlemmer af Den Europæiske Frihandelssammenslutning (den såkaldte parallel konvention til Bruxelles-konventionen).
1) and with the wording chosen in the draft Convention on Jurisdiction and the Enforcement of Judgments in Civil and Commercial Matters to be con cluded by the Member States of the Community and the Member States of the European Free Trade Association (the "parallel" convention to the Brussels Con vention).
Efter afgivelsen af indlæggene i denne sag er sidstnævnte konvention blevet indgået i Lugano den 16. september 1988 (EFT L 319, s. 9).
After the observations had been submitted in this case, that Convention was concluded in Lugano on 16 September 1988 (Official Journal L319, p. 9).
13 Dette synspunkt er blevet imødegået af Den Italienske Republiks regering og af Kommissionen.
13 That argument was contested by the Italian Government and the Commission.
Kommissionen har anført, at man med den fortolkning, de tre regeringer går ind for, dels fjerner sig temmelig meget fra ordlyden af konventionens ar tikel 5, nr. 1, dels ikke tager tilbørligt hensyn til nødvendigheden af at beskytte den part i kontraktforholdet, der set under en social synsvinkel er den svageste, nemlig arbejdstageren.
Ac cording to the latter, the interpretation put forward by those three governments has the twofold weakness of departing significantly from the actual terms of Article 5(1) of the Convention and of not taking account of the need to ensure adequate protection to the socially weaker contracting party, namely the employee.
Kommissionen har nærmere anført, at hvis man vælger at lægge vægt på det sted, hvor den virksomhed, der har antaget arbejdstageren, er beliggende, tillægger man retten på arbejdsgiverens hjemsted kompetencen, også i sager an lagt af arbejdsgiveren, og dermed vil der være indført ti forum actoris, selv om man i konventionen netop har ønsket at begrænse antallet af tilfælde, hvor sag kan anlægges ved sagsøgerens hjemting, hvilket klart er kommet til udtryk i konventionens artikler 2 og 3.
In that regard, the Commission argues that the effect of the criterion of the place of business through which the employee was engaged is to give jurisdiction to the courts for the place where the employer's registered office is located, even if the employer is the plaintiff, and to establish thereby a forum actoris, whereas the underlying idea of the Convention, as is clearly stated in Articles 2 and 3, is precisely to limit the number of cases in which a person may be sued in the courts of the plaintiffs domicile.
(fortsat 3)
(continued 3) obligation to be taken into consideration is that which characterizes such contracts, in particular the obligation to carry out the agreed work.
Spørgsmål 2
Second question
16 Spørgsmål 2 drejer sig om, hvorledes kriteriet 'den karakteristiske forpligtelse' skal anvendes i forbindelse med arbejdsaftaler, når hele arbejdet er udført uden for Fællesskabets område.
16 The second question concerns how to apply, in regard to contracts of employment, the criterion of the characteristic obligation when the employee carries out all his work outside the territory of the Community.
Det ønskes navnlig oplyst, om rettens kompetence i dette tilfælde knytter sig til det sted, hvor den virksomhed, der har antaget arbejdstage­ren, er beliggende, eller om kompetencespørgsmålet skal afgøres i henhold til kon­ventionens artikel 2.
It asks in particular whether, in such a case, jurisdiction is determined by reference to the place of business in which the employee was engaged or whether it must be determined pursuant to Article 2 of the Convention.
π Spørgsmålet om, hvorvidt det sted, hvor den virksomhed, der har antaget arbejdsta­geren, er beliggende, kan benyttes som kriterium, er allerede behandlet i forbindelse med spørgsmål 1.
π The possible choice of the criterion of the place of business in which the employee was engaged has already been considered in regard to the first question.
18 I denne forbindelse bemærkes, som Domstolen har udtalt i dom af 27. september
18 It should be added in that regard that, as the Court pointed out in its judgment of 27 September 1988 in Case 189/87 Kalfelis ν HEMA [1988] ECR 5565,' the provi­sions on "special jurisdiction" in Articles 5 and 6 of the Convention constitute derogations from the principle that jurisdiction is vested in the courts of the State of the defendant's domicile, laid down in the general provisions of Articles 2 and 3 and, therefore, those provisions on special jurisdiction must be interpreted restric­tively.
1988, Kalfelis (189/87, Sml. s. 5565)1), at de 'specielle kompetenceregler', som op­stilles i konventionens artikler 5 og 6, er undtagelser fra princippet om, at retterne i den stat, hvor sagsøgte har bopæl, har kompetencen, jfr. de 'almindelige bestem­melser' i konventionens artikler 2 og 3, og at de specielle kompetenceregler derfor må fortolkes snævert.
19 In those circumstances when a court finds that claims made before it are based on obligations arising from a contract of employment and that the employee's obliga­tion to carry out the agreed work was and must be fulfilled outside the territory of the Contracting States, it has no choice but to conclude that the place provided for in Article 5(1) of the Convention cannot serve as a basis for attributing jurisdiction to a court within that territory and that Article 5(1) cannot therefore be applicable.
19 Når en retsinstans under disse omstændigheder konstaterer, at de fremsatte krav støttes på forpligtelser, der følger af en arbejdsaftale, og at arbejdstagerens forplig­telse til at udføre det aftalte arbejde er blevet opfyldt og skal opfyldes uden for de kontraherende staters område, må den nødvendigvis nå til det resultat, at det i kon­ventionens artikel 5, nr. 1, omhandlede sted ikke kan danne grundlag for et værne­ting inden for de kontraherende staters område, og at artikel 5, nr. 1, således ikke kan finde anvendelse.
20 Although there are indeed some disadvantages in the alternative jurisdiction envis­aged by the Convention in contract matters being precluded by the manner in which the parties to the contract have agreed that it is to be performed, it should be observed that the plaintiff is always entitled to bring his action before the courts of the place of the defendant's domicile in accordance with Article 2 of the Conven­tion, which thereby provides a certain and reliable criterion.
20 Selv om der er ulemper forbundet med, at et i konventionen fastsat alternativt værneting for sager om kontraktforhold ikke kan anvendes på grund af den måde,
21 It should also be noted that that interpretation corresponds to the system laid down by the laws of the Contracting States in regard to jurisdiction in disputes arising out of contracts of employment.
(fortsat 4) hvorpå parterne har bestemt, at aftalen skal opfyldes, må det dog bemærkes, at sag søgeren altid har mulighed for at anlægge sag ved retten på det sted, hvor sagsøgte har bopæl, jfr. konventionens artikel 2, hvorved man får et sikkert og pålideligt kriterium. terium.
(continued 4)
22 Det andet spørgsmål må derfor besvares med, at konventionens artikel 5, nr. 1, ikke kan finde anvendelse i sager om arbejdsaftaler, når arbejdstagerens forpligtelse til at udføre det aftalte arbejde er blevet opfyldt og skal opfyldes uden for de kontraherende staters område; i dette tilfælde er det sagsøgtes bopæl, der er afgørende for, hvilken ret der har kompetencen, jfr. konventionens artikel 2.«
22 The reply to the second question should therefore be that where, in the case of a contract of employment, the obligation of the employee to carry out the agreed work was performed and has to be performed outside the territory of the Contract ing States, Article 5(1) of the Convention is not applicable and that in such a case jurisdiction is determined on the basis of the place of the defendant's domicile in accordance with Article 2 of the Convention.'
Artikel 5, nr. 1, i konventionen af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager, skal fortolkes således, at den forpligtelse, der skal lægges til grund i sager om ar bejdsaftaler, er den, som er karakteristisk for sådanne aftaler, særlig forpligtel sen til at udføre det aftalte arbejde.
Article 5(1) of the Convention of 27 September 1968 on Jurisdiction and the En forcement of Judgments in Civil and Commercial Matters must be interpreted as meaning that, as regards contracts of employment, the obligation to be taken into consideration is that which characterizes such contracts, in particular the obligation to carry out the agreed work.
I sager om arbejdsaftaler kan konventionens artikel 5, nr. 1, ikke finde anvendelse, når arbejdstagerens forpligtelse til at udføre det aftalte arbejde er blevet opfyldt og skal opfyldes uden for de kontraherende staters område; i dette tilfælde er det sagsøgtes bopæl, der er afgørende for, hvilken ret der har kompetencen, jfr. konventionens artikel 2.«
Where, in the case of a contract of employment, the obligation of the employee to carry out the agreed work was performed and has to be performed outside the territory of the Contracting States, Article 5(1) of the Convention is not applicable; in such a case jurisdiction is to be determined on the basis of the place of the defendant's domicile in accordance with Article 2 of the Convention.'
I tilslutning til denne dom ophævede Cour de cassation, chambre sociale, den ved kassationsappellen anfægtede dom, som var afsagt af Cour d'appel de Bordeaux, og hen viste sagen til Cour d'appel d'Agen til fornyet behandling og afgørelse (dom af 14. juni 1989; Bull.civ. 1989, V, 444; [1990] Int.Lit.Proc. 225; Rev.jur.soc. 1989, 432).
Following this judgment the Social Chamber of the Cour de cassation reversed the de cision of the Cour d'appel, Bordeaux, which had been the subject of the appeal in cas sation, and referred the case to the Cour d'appel, Agen, for a fresh examination and de cision (judgment of 14 June 1989; Bull.civ. 1989, V, 444; [1990] Int.Lit.Proc. 225; Rev.jur.soc. 1989, 432).
Cour d'appel gav sagsøgte medhold i kæréTnålet af den af Conseil de prud'hommes de Bordeaux trufne afgørelse og udtalte, at »såvel denne ret som enhver anden fransk ret« savner kompetence til at træffe afgørelse i den foreliggende sag.
The Cour d'appel allowed the appellant's appeal against the de cision of the Conseil de Prud'hommes, Bordeaux, and ruled that 'this court, as well as every other French court' lacked jurisdiction to decide the case.
Ifølge Domstolens dom har retterne på det sted, hvor sagsøgte har bopæl, kompetencen i sager om ar bejdsaftaler, når de aftalte ydelser er erlagt uden for Fællesskabets medlemsstater.
According to the ruling of the European Court of Justice, jurisdiction in the case of contracts of employment under which the work agreed was to be performed outside the Member States of the Community rested with the courts of the State in which the appellant was domiciled.
Det var imidlertid sagsøgeren, og ikke sagsøgte, der havde bopæl i den retskreds, hvor sa gen var anlagt.
The place of residence of the respondent, but not that of the appellant, had been in the judicial area of the court seised.
Sagsøgte havde hverken hjemsted eller forretningssted på fransk om råde (dom af 3. oktober 1990).
The appellant company was not resident in France and did not have any branches or subsidiaries in that State (judgment of 3 October 1990).
Kompetence — specielle kompetenceregler — opfyldelsesværneting — begrebet »forplig­telse« i artikel 5, nr. 1 — EF­Domstolens fortolkning — den kontraktlige forpligtelse og opfyldelsesstedet bestemmes efter kontraktstatuttet
Jurisdiction — Special jurisdiction — Jurisdiction of the courts for the place of perform­ance — The term Obligation' in Article 5(1) — Interpretation by the Court of Justice of the European Communities — Determination of the decisive contractual relationship and of the place of performance according to the proper law of the contract
En belgisk eneforhandler havde sagsøgt sin tyske leverandør til betaling af den i den belgiske lov af 27. juli 1961 fastsatte godtgørelse for uvarslet opsigelse af eneforhand­lingsaftalen; yderligere havde han stillet krav om godtgørelse for goodwill.
A Belgian exclusive distributor brought an action against his German supplier in the Belgian courts on the ground that the exclusive distributorship agreement had been ter­minated without notice. In the action the distributor claimed payment of the compensa­tion which in such an event, was laid down by the Belgian Law of 27 July 1961 ; he also claimed payment for his services rendered as an agent.
I de fore­gående instanser var det blevet statueret, at belgiske retter havde kompetence til at på­kende sagen.
The Belgian courts were held to have jurisdiction at first instance and on appeal.
Den tyske leverandør ankede sagen til kassation, men fik ikke medhold.
The German supplier's appeal to the Cour de cassation failed.
Kassationsretten fastslog på grundlag af belgisk ret — som ifølge appelrettens dom skulle finde anvendelse på parternes kontraktsforhold — at de krav, der var blevet gjort gældende under sagen, var krav i kontrakt.
On the basis of Belgian law, by which, according to the judgment of the appeal court, the contractual relationship between the parties was governed, the Cour de cassation held that the action concerned contractual claims.
Retten anførte videre, at der i henhold til domskonventionens artikel 5, nr. 1, i sager om kontraktsforhold var værneting ved retten på det sted, hvor den forpligtelse, der lå til grund for sagen, var opfyldt eller skulle opfyldes.
Article 5(1) of the Brussels Conven­tion conferred jurisdiction in matters relating to contract on the courts for the place of performance of the obligation in question.
Vedrørende fortolkningen af begrebet »forpligtelse« henholdt kassa­tionsretten sig til EF­Domstolens dom af 6. oktober 1976 i sag 14/76 (ovenfor under 1­5.1.1 — A 1), som var afsagt under en sag mellem en eneforhandler og dennes leve­randør. Retten udtalte, at opfyldelsesstedet for den forpligtelse, der var genstand for sagen, måtte bestemmes efter det lands lov, som fandt anvendelse på aftalen i det fore­liggende tilfælde, altså efter belgisk ret.
For the interpretation of the term 'obliga­tion' the Cour de cassation then referred to the judgment of the Court of Justice of the European Communities in Case 14/76 De Bloos ν Bouyer [1976] ECR 1497 (supra, 1-5.1.1 — A 1), which was given in the context of a dispute between an exclusive dis- lssue ¡/February 1993
(fortsat 1)
(continued 1) tributor and his supplier.
Vedrørende spørgsmålet om anvendelsen af den belgiske lov af 27. juli 1961 i relation til domskonventionens artikel 5, nr. 1, jfr. også i samme retning, som den ovenfor refe­rerede dom fra Cour de cassation, afgørelse fra Cour d'appel de Bruxelles af 21. juni 1978, Sonobel mod Musidisc­Europe (J.T. 1978, 685).
On the question of the application of the Belgian Law of 27 July 1961 in relation to Article 5(1) of the Brussels Convention see also the decision of the Cour d'appel, Brus­sels, of 21 June 1978, Sonobel ν Musidisc­Europe (J.T. 1978, 685) to the same effect as the judgment of the Cour de cassation reported above.
Kompetence — specielle kompetenceregler — retten på opfyldelsesstedet for den forpligtel­se der ligger til grund for kravet — eneforhandlingsaftale — den relevante forpligtelse — leverandørens forpligtelse til at levere til eneforhandleren — bestemmelse af opfyldelses­stedet
Jurisdiction — Special jurisdiction — Jurisdiction of the courts for the place of perform­ance of the obligation constituting the subject­matter of the claim — Exclusive dealership contract — Obligation in question — Manufacturer's obligation to supply his exclusive dealer — Determination of the place of performance
Eneforhandleren for Frankrig af et tysk selskabs produkter havde anlagt sag mod leve­randøren ved Tribunal de commerce de Paris med påstand om ophævelse af enefor­handlingsaftalen og om erstatning.
The person appointed exclusive dealer for France in products manufactured by a Ger­man company had brought an action against that company in the Tribunal de com­merce, Paris, for the rescission of the dealership contract and damages, on the ground
Til støtte herfor havde eneforhandleren anført, at det tyske selskab ensidigt havde bragt kontraktsforholdet til ophør i strid med kontrak­tens bestemmelser om opsigelse.
Jurisdiction — Special jurisdiction — Jurisdiction of the courts for the place of perform­ance — Exclusive distribution agreement — Plurality of claims — Damages in lieu of no­tice and additional compensation — Independent nature of each of the obligations at issue
Leverandøren, det tyske selskab, ankede dommen, hvori retten havde erklæret sig kom­petent på grundlag af konventionens artikel 5, nr. 1.
In 1978 relations between the parties were broken off and Van Oppens brought proceedings against its supplier in a Belgian court for damages in lieu of notice (indemnitécompensatoire) and for 'additional compensation' (indemnitécomplémentaire).