natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Selv om Kommissionens beslutning — som hævdet af sagsøgeren — måtte hvile på en urigtig retsopfattelse, for så vidt som det i beslutningen lægges til grund, at »undersøgelsen ... på nuværende tidspunkt ikke [giver] grundlag for at fastslå, at betingelserne for at anvende artikel 86 er opfyldt for så vidt angår størrelsen af de afgifter, der i øjeblikket anvendes af SACEM«, ville dette herefter ikke påvirke beslutningens lovlighed.
Accordingly, even if the Commission had committed an error of law, as claimed by the applicant, by considering that 'at the present stage, the investigation provides no basis for concluding that the conditions for the application of Article 86 are fulfilled with regard to the level of the tariffs at present applied by SACEM', the legality of the contested decision would not thereby be affected.
Hvad angår den omstændighed, at den anfægtede praksis — dvs. SACEM's angiveligt for høje og diskriminerende afgifter og SACEM's påståede afvisning af at give de franske diskoteker adgang til det udenlandske repertoire alene — i det væsentlige kun har betydning på nationalt plan, finder Retten, at den omstændighed, at en adfærd eller en praksis kan påvirke samhandelen mellem medlemsstater, jf. traktatens artikel 86, ikke i sig selv udelukker, at virkningerne af den pågældende adfærd i det væsentlige er mærkbare i en enkelt medlemsstat.
It is therefore necessary to consider whether, in the present case, the Commission, on the basis of that factual information, has committed a manifest error of appraisal regarding the Community interest in further investigation of the case.
I det foreliggende tilfælde fremgår det af sagens akter, at det kun var de franske diskoteker, som var offer for SACEM's påståede ulovlige adfærd, og at virkningerne af den anfægtede praksis, i det omfang den kunne påvirke samhandelen mellem medlemsstater, kun var mærkbare i grænseregionerne.
As regards the second limb of the plea, namely that the contested decision is based on a manifest error of appraisal, it is clear from the principles developed by this Court in its judgment in Automec II that the Commission is entitled to reject a complaint when it considers that the case does not display a sufficient Community interest to justify further investigation of the case.
Det første led i anbringendet er således irrelevant og kan derfor ikke tiltrædes.
It is true, as the applicant points out, that in Automec II the Commission rejected the complaint for lack of a Community interest without undertaking investigative measures.
Hvad angår anbringendets andet led om, som går ud på, at den omtvistede beslutning hviler på et åbenbart urigtigt skøn, bemærkes, at det fremgår af Rettens dom i Automec II-sagen, at Kommissionen er berettiget til at afvise en klage, såfremt den konstaterer, at sagen ikke har
The Court considers, however, that the Commission may take a decision to shelve a complaint for lack of a sufficient Community interest not only before commencing an investigation of the case but also after taking investigative measures, if
Det skal herefter undersøges, om Kommissionen i det foreliggende tilfælde på baggrund af disse faktiske omstændigheder foretog et åbenbart urigtigt skøn med hensyn til Fællesskabets interesse i en fortsat behandling af sagen.
The Court considers that where the effects of the infringements alleged in a complaint are essentially confined to the territory of one Member State and where proceedings have been brought before the courts and competent administrative authorities of that Member State by the complainant — or members of it, in cases such as the present one where the complainant is an association of undertakings — against the body against which the complaint was made, the Commission is entitled to reject the complaint through lack of any sufficient Community interest in further investigation of the case, provided however that the rights of the
Retten finder imidlertid, at en klagers rettigheder ikke kan anses for at være tilstrækkelig beskyttet ved en national domstol, såfremt denne i betragtning af sagens komplicerede karakter ikke i rimelig grad var i stand til at indhente de nødvendige faktiske oplysninger med henblik på afgørelsen af, om den i klagen anfægtede praksis udgør en overtrædelse af de nævnte bestemmelser i traktaten.
complainant or of its members can be adequately safeguarded, in particular by the national courts.
Retten finder, at når virkningerne af de overtrædelser, der er genstand for en klage, i det væsentlige kun er mærkbare i en enkelt medlemsstat og når der allerede verserer sager ved denne medlemsstats domstole og for de kompetente administrative myndigheder mellem klageren — eller visse af klagerens medlemmer, såfremt klageren, som i det foreliggende tilfælde, er en sammenslutning af virksomheder — og den virksomhed, der klages over, er Kommissionen berettiget til at afvise klagen med den begrundelse, at sagen ikke har tilstrækkelig interesse for Fællesskabet til, at der er grundlag for en videre behandling af sagen, idet det dog herved forudsættes, at klageren eller klagerens medlemmers rettigheder kan beskyttes i tilstrækkelig grad, navnlig af de nationale domstole.
that court were not reasonably able, in view of the complexity of the case, to gather the factual information necessary in order to determine whether the practices criticized in the complaint constituted an infringement of the said Treaty provisions.
Sagsøgeren finder, at det i det foreliggende tilfælde ikke var forsvarligt at henvise sagen til de nationale domstole, da de franske domstole ikke har den nødvendige kompetence til at foretage en så omfattende undersøgelse.
The applicant considers that, because the French courts do not have the necessary powers to undertake an investigation of such great scope, the referral of the matter to the national courts was not justifiable in this case.
Retten finder, at sagsøgeren ikke er fremkommet med nogen konkrete holdepunkter for, at foreningens og dens medlemmers rettigheder ikke kan beskyttes tilfredsstillende af de franske domstole.
The Court considers, in view of the foregoing, that the applicant has adduced no specific evidence from which it might be inferred that its rights and those of its members cannot be satisfactorily safeguarded by the French courts.
Det var herefter under de foreliggende omstændigheder berettiget at afvise sagsøgerens klage med den begrundelse, at den ikke havde interesse for Fællesskabet, og herved alene henvise til, at tyngdepunktet for de påståede overtrædelser lå i Frankrig, og at sagen allerede var indbragt for de franske domstole.
In the circumstances of this case, the Commission could therefore properly reject the applicant's complaint on the ground of lack of a Community interest, solely because it had determined that the centre of gravity of the alleged infringements was in France and that the matter had already been brought before the French courts.
Det følger heraf, at det andet led i anbringendet ikke kan tiltrædes, uden at det herved er nødvendigt at undersøge, om den omstændighed, at sagen var indbragt for det franske Konkurrenceråd, i sig selv havde givet tilstrækkeligt grundlag for Kommissionens afvisning af klagen.
It follows that, without its being necessary in this case to consider whether the referral of the matter to the French Conseil de Concurrence would in itself have been a sufficient reason for the Commission to reject the complaint, the second limb of the plea must be rejected.
Hertil bemærkes i første række, at den omstændighed, at de nationale domstole måtte kunne støde på vanskeligheder ved fortolkningen af traktatens artikel 85 eller 86, når henses til muligheden for at forelægge præjudicielle spørgsmål i henhold til traktatens artikel 177, ikke er et moment, som Kommissionen har pligt til at tage hensyn til ved vurderingen af Fællesskabets interesse i at fortsætte behandlingen af en sag.
The Court considers, first, that the fact that the national court might encounter difficulties in interpreting Article 85 or 86 of the Treaty is not, in view of the possibilities available under Article 177 of the Treaty, a factor which the Commission is required to take into account in appraising the Community interest in further investigation of a case.
Kommissionens beslutning af 20. oktober 1992 annulleres, for så vidt som Kommissionen herved afviste sagsøgerens klagepunkt om en opdeling af markedet som følge af en påstået aftale mellem Société des auteurs, compositeurs et éditeurs de musique og ophavsretsselskaberne i de andre medlemsstater.
Annuls the Commission decision of 20 October 1992 in so far as it rejects the applicant's allegation that the market has been partitioned as a result of an alleged agreement between Société des Auteurs, Compositeurs et Editeurs de Musique and the copyrightmanagement societies in the other Member States;
I øvrigt frifindes Kommissionen
Dismisses the remainder of the application;
Kommissionen bærer sine egne omkostninger og halvdelen af sagsøgerens omkostninger. Sagsøgeren bærer den anden halvdel af sine egne omkostninger.*
Orders the Commission to bear its own costs and to pay one half of the costs, the applicant to bear the other half of its costs.'
»Konkurrence — ophavsret — forordning nr. 17 - afvisning af en klage — forpligtelser i forbindelse med behandling af klager — Fællesskabets interesse* (Anden Afdeling)
(Competition — Copyright — Regulation No 17 — Rejection of a complaint concerning the investigation of complaints — Community interest) (Second Chamber)
»Undersøgelsen giver på nuværende tidspunkt ikke grundlag for at fastslå, at betingelserne for at anvende artikel 86 er opfyldt for så vidt angår størrelsen af de afgifter, der i øjeblikket anvendes af SACEM«.
86 are fulfilled with regard to the level of the tariffs at present applied by SACEM'.
Afsnittet »Konklusion« i skrivelsen af 20. januar 1992 lyder således:
The part of the letter of 20 January 1992 entitled 'Conclusions' reads as follows:
I perioden 1979 til 1988 blev der i medfør af artikel 3, stk. 2, i Rådets forordning nr. 17 af 6. februar 1962, første forordning om anvendelse af bestemmelserne i traktatens artikel 85 og 86, indgivet flere begæringer til Kommissionen om at få fastslået nogle overtrædelser af EØF-traktatens artikel 85 og 86 begået af Société des auteurs, compositeurs et éditeurs de musique (herefter benævnt »SACEM«), som er det franske selskab, der administrerer ophavsrettigheder til musikværker.
Between 1979 and 1988 the Commission received numerous applications under Article 3(2) of Council Regulation No 17 of 6 February 1962, First Regulation implementing Articles 85 and 86 of the Treaty (OJ, English Special Edition 195962, p. 87, hereinafter 'Regulation No 17'), for a finding that Société des Auteurs, Compositeurs et Editeurs de Musique (hereinafter 'SACEM'), the society which manages copyright in musical works in France, had infringed Articles 85 and 86 of the EEC Treaty.
Begæringerne blev indgivet af sammenslutninger af diskoteksindehavere og af individuelle diskoteksindehavere, herunder de tre sagsøgere i nærværende sag.
The applications emanated from groups of discothèque operators and individual operators, including the three applicants in the present case.
»Jeg skal derfor i henhold til artikel 6 i Kommissionens forordning nr. 99/63 ved nærværende skrivelse meddele Dem, at Kommissionen på baggrund af subsidiaritetsprincippet og princippet om decentralisering ikke finder, at de i Deres klage tilvejebragte oplysninger kan give grundlag for at tage klagen til følge, da der ikke er nogen interesse for Fællesskabet, fordi de i klagen kritiserede former for praksis i det væsentlige kun har betydning på nationalt plan, og da der allerede er anlagt sag ved flere franske domstole...«.
'In conclusion, pursuant to Article 6 of Commission Regulation No 17 No 99/63,1 have the honour hereby to inform you that, having regard to the principles of subsidiarity and decentralization and in view of the fact that, because the practices criticized in your complaint are essentially national, there is no Community interest involved and the fact that the matter is at present before a number of French courts, the Commission does not consider that the information contained in your complaint is such as to enable it to respond favourably thereto.'
På baggrund af de modtagne klager iværksatte Kommissionen nogle undersøgelser, idet den fremsatte begæringer om oplysninger i medfør af artikel 11 i forordning nr. 17.
In response to the complaints received by it, the Commission undertook investigations, requesting information under Article 11 of Regulation No 17.
Den 20. marts 1992 fremsatte sagsøgernes advokat nogle bemærkninger til skrivelsen af 20. januar 1992, idet han anmodede Kommissionen om at fortsætte sin undersøgelse og sende en meddelelse om klagepunkter.
On 20 March 1992, counsel for the the applicants submitted observations in response to the communication of 20 January 1992, in which he asked the Commission to pursue the investigation and to send a statement of objections to SACEM.
Den 18. december 1991 tilstillede sagsøgerne Kommissionen en skrivelse, hvori de i henhold til EØF-traktatens artikel 175 opfordrede Kommissionen til at tage stilling til klagerne.
On 18 December 1991 the applicants formally requested the Commission under Article 175 of the EEC Treaty to define its position concerning their complaints.
Ved skrivelse af 12. november 1992 meddelte konkurrencekommissæren sagsøgerne, at deres klager blev endelig afvist.
The applicants were notified by letter of 12 November 1992 from the Member of the Commission responsible for competition that their complaints had been definitively rejected.
Sagsøgerne har på denne baggrund ved stævning indleveret til Rettens Justitskontor den 11. januar 1993 anlagt nærværende sag.
Those were the circumstances in which, by application received on 11 January 1993, the applicants brought the present action.
Den 20. januar 1992 tilstillede Kommissionen Bureau européen des médias de l'industrie musicale (en sammenslutning af diskoteksindehavere, herefter benævnt »BEMIM«) en underretning i henhold til artikel 6 i Kommissionens forordning nr. 99/63/EØF af 25. juli 1963 om udtalelser i henhold til artikel
On 20 January 1992 the Commission sent a communication to Bureau Européen des Médias de l'Industrie Musicale (hereinafter 'BEMIM') pursuant to Article 6 of Commission Regulation No 99/63/EEC of 25 July 1963 on the hearings provided for in Article 19(1) and (2) of Council Regulation No 17.
Der er herefter ingen modstrid mellem den begrundelse, der gives i »artikel 6skrivelsen«, og den, der gives i den omtvistede beslutning for at afvise klagerne.
It follows from the foregoing that there is no contradiction between the statement of reasons given in the Article 6 letter and that given in the contested decision to justify rejection of the complaints.
Retten finder, at begrundelsen for den omtvistede beslutning ikke giver sagsøgerne mulighed for at gøre sig bekendt med grundlaget for afvisningen af klagerne, for så vidt som disse vedrørte en påstået opdeling af markedet som følge af de gensidige repræsentationskontrakter mellem ophavsretsselskaberne i de forskellige medlemsstater. Det følger heraf, at Kommissionen på dette punkt ikke har opfyldt sin forpligtelse til at begrunde beslutningen i henhold til traktatens artikel 190.
In those circumstances, the statement of the reasons for the contested decision does not apprise the applicants of the grounds for rejecting their complaints in so far as the latter was concerned with an alleged partitioning of the market as a result of the reciprocal representation contracts concluded between the copyrightmanagement societies in the various Member States.
Som det andet led i deres anbringende har sagsøgerne gjort gældende, at begrundelsen for den omtvistede beslutning er selvmodsigende for så vidt angår afvisningen af de øvrige klagepunkter.
In the second limb of their plea, the applicants claim that the statement of the reasons for the decision is contradictory so far as concerns the rejection of the other allegations contained in the complaint.
Hvad angår argumentet om, at det i den omtvistede beslutning anførte, hvorefter Kommissionen ikke sammenlignede størrelsen af afgifterne, strider mod en anden tilkendegivelse fra Kommissionens side under samme punkt, finder Retten på baggrund af det ovenfor anførte, at en eventuel indbyrdes modstrid mellem Kommissionens bemærkninger vedrørende størrelsen af de af SACEM anvendte afgifter under alle omstændigheder ikke kan betyde, at der ikke er nogen retlig støtte for konklusionen i den omtvistede beslutning, som alene er begrundet i, at der ikke er nogen tilstrækkelig interesse for Fællesskabet Selv om det måtte lægges til grund, at der er givet sådanne modstridende oplysninger, vil dette således ikke påvirke beslutningens gyldighed.
As regards the argument that the statement in paragraph 9 of the contested decision to the effect that the Commission did not compare the level of the tariffs themselves conflicts with another statement made by the Commission on the same point, the Court considers, having regard to the above analysis, that any contradiction between the considerations put forward by the Commission regarding the level of the tariffs applied by SACEM is not, in any event, of such a kind as to divest the operative part of the contested decision, based solely on the ground of lack of a sufficient Community interests, of its legal justification. Accordingly, even if the alleged contradiction were substantiated, that would not affect the validity of the contested decision.
Anbringendets andet led kan herefter ikke tiltrædes.
Accordingly, the second limb of the present plea must be rejected.
Anbringendet om at beslutningen hviler på en urigtig retsopfattelse og på åbenbart urigtige skøn
The plea in law alleging an error of law and a manifest error of appraisal
Sagsøgerne finder for det første, at Kommissionens afvisning af klagerne på grund af manglende interesse for Fællesskabet hvilede på en urigtig retsopfattelse.
First, the applicants consider that the Commission committed an error of law in rejecting their complaints for lack of a Community interest.
Hvad angår spørgsmålet om, hvorvidt der — som hævdet af sagsøgerne — er modstrid mellem de i »artikel 6skrivelsen« anførte grunde og begrundelsen for den omtvistede beslutning, bemærkes, at det fremgår af afsnittet »Konklusion« i »artikel 6skrivelsen«, at Kommissionen havde til hensigt at afvise klagerne alene med den begrundelse, at de ikke havde tilstrækkelig interesse for Fællesskabet, dels fordi de kritiserede former for praksis i det væsentlige kun havde betydning på nationalt plan, dels fordi de pågældende spørgsmål allerede var blevet indbragt for flere franske domstole.
As regards the existence, alleged by the applicants, of contradictions between the grounds of the Article 6 letter and those of the contested decision, the Court finds that it is apparent from the part of the Article 6 letter headed 'Conclusions' that the Commission was minded to reject the complaints received by it on the sole ground that they did not disclose a sufficient Community interest and that that insufficiency of interest derived, first, from the essentially national effect of the practices criticized and, secondly, from the fact that the matter was pending before a number of French courts.
Bemærkningen i »artikel 6skrivelsen« om, at »undersøgelsen ... på nuværende tidspunkt ikke [giver] grundlag for at fastslå, at betingelserne for at anvende artikel 86 er opfyldt for så vidt angår størrelsen af de afgifter, der i øjeblikket anvendes af SACEM«, er således ikke en begrundelse, der danner grundlag for beslutningen om at afvise klagerne.
The finding in the Article 6 letter that 'at the present stage, the investigation provides no basis for concluding that the conditions for the application of Article 86 are fulfilled with regard to the level of the tariffs at present applied by SACEM' does not therefore constitute a ground on which the decision to reject the complaints is based.
Sagsøgerne finder for det andet, at Kommissionen foretog et åbenbart urigtigt skøn ved at påberåbe sig subsidiaritetsprincippet som grundlag for at henvise klagerne til de nationale domstole, da den var i besiddelse af alle nødvendige oplysninger med henblik på at bedømme de i klagerne anfægtede former for adfærd.
Secondly, the applicants submit that the Commission committed a manifest error of appraisal in invoking the principle of subsidiarity to justify referring the complaints to the national courts, when it had in its possession all the information which it needed to enable it to enable it to make a determination regarding the contested practices.
Det fremgår ligeledes af skrivelsen af 12. november 1992, at den endelige beslutning om at afvise klagerne også udelukkende var begrundet i, at der ikke var en tilstrækkelig interesse for Fællesskabet i at fortsætte behandlingen af sagen, dels fordi de virkninger, de påståede overtrædelser ville kunne have i de øvrige medlemsstater, var meget begrænsede, dels fordi der allerede verserede sager ved flere nationale domstole og for det franske Konkurrenceråd
Thirdly, the applicants, who consider, with respect to their allegation of sharing of the market and the resultant total partitioning of it, that the Commission committed a manifest error of appraisal in stating that the alleged infringements mainly concerned France and had only very limited effects in the other Member States, submit that the Commission, in any event, committed a manifest error of appraisal in evaluating the Community interest in the matter.
For det tredje har sagsøgerne — som i relation til klagepunktet om en fuldstændig opdeling af markedet finder, at Kommissionen foretog et åbenbart urigtigt skøn ved at anføre, at de påståede overtrædelser hovedsagelig berører Frankrig og kun har meget begrænsede virkninger i de øvrige medlemsstater — gjort gældende, at Kommissionen under alle
Similarly, it is clear from paragraphs 12 to 14 of the letter of 12 November 1992, summarized above, that the final decision to reject the complaints was also based on the sole ground of lack of a sufficient Community interest in further investigation of the case, resulting, first, from the limited effects that the alleged infringements were capable of producing in the other Member States and, secondly, from the fact that proceedings had been brought before several national courts and the French Conseil de la Concurrence (Competition Council) raising the same issues as the complaints.
Rettens bemærkninger omstændigheder i stedet for at henvise sagen til de nationale domstole burde have truffet en beslutning, hvori det fastslås, at SACEM's praksis med hensyn til afgiftsopkrævning udgjorde en tilsidesættelse af traktatens artikel 86.
The findings of the Court present case, should, instead of referring the case to the national courts, have taken a decision to the effect that SACEM's tariff practices constituted an infringement of Article 86 of the Treaty.
Det fremgår imidlertid af en fast retspraksis, at sagsøgerne ikke havde krav på, at Kommissionen traf en sådan beslutning, ej heller selv om Kommissionen måtte have været overbevist om, at den omhandlede praksis udgjorde en overtrædelse af traktatens artikel 86. Dette led i anbringendet kan således heller ikke tiltrædes.
However, it is apparent from settled case-law, as cited above in paragraph 59, that the applicants had no right to obtain such a decision from the Commission, even if the latter had become persuaded that the practices concerned constituted an infringement of Article 86 of the Treaty.