natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Indledningsvis bemærkes det, at Kommissionen efter EF-traktatens artikel 155, første led (nu artikel 211, første led, EF), har til opgave at drage omsorg for gennemførelsen af traktatens bestemmelser og af de bestemmelser, som med hjemmel i den træffes af institutionerne.
58 As a preliminary point, it should be recalled that the first indent of Article 155 of the EC Treaty (now the first indent of Article 211 EC) entrusts the Commission with the general task of ensuring that the provisions of the Treaty, and the measures taken by the institutions pursuant thereto, are applied.
Med hjemmel i denne bestemmelse og traktatens artikel 169 påhviler det Kommissionen i Fællesskabets almindelige interesse af egen drift at påse, at medlemsstaterne anvender traktaten og de på grundlag af denne af institutionerne udstedte retsakter, og at drage omsorg for, at det bliver fastslået, at eventuelle tilsidesættelser af heraf udspringende forpligtelser foreligger, med henblik på at bringe sådanne tilsidesættelser til ophør (dom af 4.4.1974, sag 167/73, Kommissionen mod Frankrig, Sml. s. 359, præmis 15, og dommen af 11.8.1995, Kommissionen mod Tyskland, præmis 21).
59 On the basis of that provision and of Article 169 of the Treaty, the Commission's function is, in the general interest of the Community, to ensure that the Treaty and the provisions adopted by the institutions thereunder are applied by the Member States and to note the existence of any failure to fulfil the obligations deriving therefrom, with a view to bringing it to an end ( Case 167/73 Commission v France [1974] ECR 359, paragraph 15, and Case C-431/92 Commission v Germany, cited above, paragraph 21).
På grundlag af sine beføjelser og sin forpligtelse til at overvåge, at traktaten overholdes, kan Kommissionen ved Domstolen nedlægge påstand om, at det fastslås, at der er sket et traktatbrud i form af, at det med et direktiv tilsigtede resultat i et konkret tilfælde ikke er blevet nået (dommen af 11.8.1995, Kommissionen mod Tyskland, præmis 22).
60 Given its role as guardian of the Treaty, the Commission may ask the Court to find that, in not having achieved, in a specific case, the result intended by the directive, a Member State has failed to fulfil its obligations (Case C-431/92 Commission v Germany, cited above, paragraph 22).
75/442, hvorefter medlemsstaterne skal træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at affaldet bortskaffes, uden at menneskets sundhed bringes i fare, og uden at miljøet skades, navnlig uden risiko for hverken vand, luft eller jord, eller for fauna og flora, uden at forårsage gener ved støj eller lugt, og uden at områder eller landskaber påføres skade.
Directive 75/442 to take the necessary measures to ensure that waste is disposed of without endangering human health and without harming the environment and, in particular, without risk to water, air, soil and plants and animals, without causing a nuisance through noise or odours and without adversely affecting the countryside or places of special interest.
Denne bestemmelse går stort set uændret igen i artikel 4, stk. 1, i direktiv 75/442 som ændret.
That provision was essentially incorporated in the first paragraph of Article 4 of the amended directive.
Ganske vist har Domstolen med henblik på den antagelse, som den forelæggende ret havde lagt til grund i den tidligere nævnte sag Comitato di coordinamento per la difesa della cava m.fl., hvorefter medlemsstaterne i medfør af direktiv 75/442 er forpligtet til at træffe passende foranstaltninger for at forebygge, genindvinde og forarbejde affald i stedet for at anbringe det på losseplads, i dommen i nævnte sag fastslået, at artikel 4 i direktiv 75/442 ikke skaber rettigheder for borgerne, som de nationale domstole skal beskytte.
It is true that the Court ruled in Comitato di Coordinamento per la Difesa della Cava, cited above, with regard to the possibility raised by the national court of Directive 75/442 requiring the Member States to adopt appropriate measures in order to encourage the prevention, recycling and conversion of waste, rather than the tipping thereof, that Article 4 of Directive 75/442 does not create rights for individuals which the national courts must protect.
Imidlertid er det spørgsmål, der her må afgøres, om artikel 4, stk. 1, i direktiv 75/442 som ændret skal fortolkes således, at den skaber en forpligtelse som påstået, og om denne i konkrete tilfælde er blevet opfyldt.
None the less, the question arising in the present case is whether the first paragraph of Article 4 of the amended directive is to be interpreted as imposing the obligation contended for and whether that obligation was fulfilled in a given case.
Dette spørgsmål er uden sammenhæng med spørgsmålet om, hvorvidt borgerne over for staten kan påberåbe sig bestemmelser i et ikke-gennemført direktiv, der er ubetingede og tilstrækkeligt klare og præcise (jf. dommen af 11.8.1995, Kommissionen mod Tyskland, præmis 26).
That is quite separate from the question whether the unconditional and sufficiently clear and precise provisions of an unimplemented directive may be relied upon directly by individuals as against the State (Case C-431/92 Commission v Germany, cited above, paragraph 26).
Ganske vist angav artikel 4 i direktiv 75/442, der i alt væsentligt gengav indholdet af tredje betragtning til direktivet, som dettes hovedformål beskyttelse af menneskers sundhed og miljøet mod de skadelige virkninger ved indsamling, transport, behandling, oplagring og deponering af affald, som medlemsstaterne måtte have for øje ved opfyldelsen af de mere specielle forpligtelser, der påhvilede dem i henhold til bestemmelserne i artikel 5-11 i direktiv 75/442 vedrørende planlægning, tilsyn og kontrol med bortskaffelse af affald (jf. dom af 12.5.1987, forenede sager 372/85, 373/85 og 374/85, Traen m.fl., Sml. s. 2141, præmis 9, og
Admittedly, Article 4 of Directive 75/442, which essentially repeats the terms of the third recital in the preamble thereto, set out the principal objective of that directive, namely the protection of human health and the environment against harmful effects caused by the collection, transport, treatment, storage and tipping of waste, which the Member States were obliged to observe in their performance of the more specific obligations imposed on them by Articles 5 to 11 of the directive concerning planning, supervision and monitoring of wastedisposal operations (see Joined Cases 372/85 to 374/85 Traen and Others [1987] ECR
I artikel 4, stk. 1, i direktiv 75/442 som ændret er det bestemt, at medlems staterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at affaldet nyttiggøres eller bortskaffes, uden at menneskets sundhed bringes i fare, og uden at der anvendes fremgangsmåder eller metoder, som vil kunne skade miljøet, idet der navnlig ikke må skabes risiko for hverken vand, luft eller jord, eller for fauna og flora, forårsages gener ved støj eller lugt eller påføres landskaber eller områder af særlig interesse skade.
Under the first paragraph of Article 4 of the amended directive, the Member States are to take the necessary measures to ensure that waste is recovered or disposed of without endangering human health and without using processes or methods which could harm the environment and, in particular, without risk to water, air, soil, plants and animals, without causing a nuisance through noise or odours, and without adversely affecting the countryside or places of special interest.
Selv om den nævnte bestemmelse ikke indeholder noget om, hvad de foran staltninger, der skal træffes for at sikre, at affaldet bortskaffes, uden at menneskets sundhed bringes i fare og uden at miljøet skades, konkret skal indeholde, står det dog fast, at bestemmelsen binder medlemsstaterne med hensyn til det tilsigtede mål, samtidig med at den overlader medlemsstaterne et skøn ved afgørelsen af, om sådanne foranstaltninger er nødvendige.
Whilst that provision does not specify the actual content of the measures which must be taken in order to ensure that waste is disposed of without endangering human health and without harming the environment, it is none the less true that it is binding on the Member States as to the objective to be achieved, whilst leaving to the Member States a margin of discretion in assessing the need for such measures.
Det er således principielt ikke muligt under henvisning til, at en faktisk situation ikke er i overensstemmelse med de mål, der er fastsat i artikel 4, stk. 1, i direktiv 75/442 som ændret, direkte at drage den slutning, at den pågældende medlems stat nødvendigvis har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler den efter denne bestemmelse, nemlig at træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at affaldet bortskaffes, uden at menneskets sundhed udsættes for fare, og uden at miljøet skades.
From the fact that a situation is not in conformity with the objectives laid down in the first paragraph of Article 4 of the amended directive, then, the direct inference may not in principle be drawn that the Member State concerned has necessarily failed to fulfil its obligation under that provision to take the requisite measures to ensure that waste is disposed of without endangering human health and without harming the environment.
Når en sådan faktisk situation varer ved, navnlig når den fører til
However, if that situation persists and leads in particular to a significant deterioration in the environment over a
KOMMISSIONEN MOD ITALIEN en forringelse af miljøet i længere tid, uden at de kompetente myndigheder griber ind, kan den imidlertid vise, at medlemsstaterne har overskredet grænserne for det skøn, de har i henhold til den nævnte bestemmelse.
COMMISSION V ITALY protracted period without any action being taken by the competent authorities, it may be an indication that the Member States have exceeded the discretion conferred on them by that provision.
Hvad angår det påståede traktatbruds territoriale udstrækning bemærkes, at den omstændighed, at Kommissionen med sit søgsmål ønsker fastslået, at Den Italienske Republik har undladt at opfylde sin forpligtelse til at træffe de nødvendige foranstaltninger alene i San Roccodalen, ikke kan have betydning for en eventuel konstatering af et traktatbrud.
As to the territorial extent of the alleged infringement, the fact that the Commission's action is for a declaration that the Italian Republic has failed to fulfil its obligation to take the necessary measures only in the San Rocco valley cannot have a bearing on any finding of such an infringement.
Følgerne af en tilsidesættelse af forpligtelsen ifølge artikel 4, stk. 1, i direktiv 75/442 som ændret kan nemlig i kraft af selve beskaffenheden af denne forpligtelse bringe menneskers sundhed i fare og skade miljøet selv på en begrænset del af en medlemsstats område, således som tilfældet i øvrigt var i den sag, der førte til dommen af 7. april 1992, Kommissionen mod Grækenland.
The consequences of noncompliance with the obligation under the first paragraph of Article 4 of the amended directive are likely, by the very nature of that obligation, to endanger human health and harm the environment even in a small part of the territory of a Member State, as was the position, moreover, in Case C-45/91 Commission v Greece, cited above.
Det første klagepunkt
The first head of claim
72 Med det første klagepunkt har Kommissionen nedlagt påstand om, at det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat den forpligtelse til at opnå et bestemt resultat, der er pålagt den ved artikel 4, stk. 1, i direktiv 75/442 som ændret, idet den ikke har vedtaget de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre fjernelse af affald på en måde, der ikke frembyder fare for menneskets sundhed eller tilføjer miljøet skade, idet der navnlig hverken skabes risiko for vand, luft eller
72 In its first head of claim, the Commission seeks a declaration that the Italian Republic has failed to fulfil its obligation under the first paragraph of Article 4 of the amended directive as to the result to be achieved by failing to take the measures necessary to ensure that waste is disposed of without endangering human health and without harming the environment and, in particular, without
Dette klagepunkt synes i det væsentlige kun at angå udledning af affald i det vandløb, som løber i San Roccodalen.
That claim appears essentially to be limited to the discharging of waste into the watercourse running through the San Rocco valley.
De berørte myndigheder har faktisk erkendt, at biologisk og kemisk materiale, der stammer fra den anden poliklinik, er blevet henkastet i San Roccodalen, og navnlig udledt i vandløbet dér.
The authorities concerned, it maintains, have acknowledged that biological and chemical matter from the second general hospital has been discharged into the San Rocco valley and in particular into that valley's watercourse.
Den italienske regering har anført, at ifølge artikel 2, stk. 1, litra b), nr. iv), i direktiv 75/442 som ændret falder »spildevand med undtagelse af affald i flydende form« uden for direktivets anvendelsesområde.
The Italian Government contends that, under Article 2(l)(b)(iv) of the amended directive, 'waste waters, with the exception of waste in liquid form', are excluded from the scope of that directive.
Den har anført, at Kommissionen, selv om der ikke under den administrative procedure blev fremført indsigelser vedrørende anvendelsesområdet for direktiv 75/442 eller direktiv 74/442 som ændret, ikke har ført bevis for, at der skulle være tale om forurening ved systematisk udledning af andet affald end affald i form af spildevand.
Although no objection as to the scope of Directive 75/442 or of the amended directive was raised during the prelitigation procedure, the Italian Government contends that the Commission has adduced no evidence of pollution by the systematic discharge of waste other than by waste waters.
Den italienske regering har i sit svarskrift — som omtalt i denne doms præmis 55 — blot anført, at Kommissionen uden videre på grund af den faktiske tilstand for miljøet i San Roccodalen er nået til den konklusion, at der foreligger en tilsidesættelse af forpligtelserne i henhold til direktiv 75/442 som ændret.
In its defence, the Italian Government confines itself to the contention, as stated at paragraph 54 above, that the Commission automatically deduced a failure by Italy to fulfil its obligations under the amended directive from the state of the environment in the San Rocco valley.
Kommissionen har svaret, at det af de oplysninger, den har fået, fremgår, at forringelsen af miljøet i San Roccodalen ikke alene skyldes hydrogeologiske
In reply, the Commission states that the information communicated to it shows that the deterioration of the environment in the San Rocco valley is not due solely to hydrogeological deterioration and to discharges of waste water, and that the
KOMMISSIONEN MOD ITALIEN forringelsesfaktorer og udledning af spildevand, og at de biologiske og kemiske stoffer, som har forurenet dalen, ikke kan ligestilles med spildevand.
COMMISSION V ITALY biological and chemical matter polluting the valley cannot be assimilated to waste water.
Kommissionen har oplyst, at den ikke råder over inspektører, som den kan benytte til kontrol på stedet, og at den derfor må basere sine undersøgelser på oplysninger, den får fra medlemsstaternes myndigheder.
The Commission points out that it does not have inspectors to call upon in order to conduct inspections on the ground and must, under those circumstances, base its own investigations on information supplied to it by the authorities of the Member States.
Det skal indledningsvis fremhæves, at ifølge fast retspraksis påhviler det under en traktatbrudssag i medfør af traktatens artikel 169 Kommissionen at godtgøre, at det hævdede traktatbrud foreligger (dom af 25.5.1982, sag 96/81, Kommissionen mod Nederlandene, Sml. s. 1791, præmis 6).
At the outset, it should be emphasised that, as the Court has consistently held, in proceedings under Article 169 of the Treaty for failure to fulfil an obligation, it is incumbent upon the Commission to prove the allegation that the obligation has not been fulfilled (Case 96/81 Commission v Netherlands [1982] ECR 1791, paragraph 6).
Det skal derfor undersøges, om Kommissionen har ført det fornødne bevis dels for, at affaldsudledningerne i San Roccodalen ikke blot bestod af spildevand, og dels for, at Den Italienske Republik har undladt at træffe de fornødne foranstaltninger med henblik på at sikre en bortskaffelse af dette affald på en måde, der ikke frembyder fare for menneskets sundhed og ikke skader miljøet.
It is thus necessary to examine whether the Commission has established to the requisite legal standard, first, that the waste discharged into the San Rocco valley did not solely comprise waste waters and, secondly, that the Italian Republic failed to adopt the measures necessary to ensure that waste is disposed of without endangering human health and without harming the environment.
80 Med hensyn først til affaldsudledningen bemærkes det, at kontrol på stedet, der er blevet gennemført af Nucleo Operativo Ecologico dei Carabinieri (politiets miljøinspektion), har bekræftet, at de biologiske og kemiske stoffer, der var blevet udledt i vandløbet i San Roccodalen, faktisk udgjorde en fare for den dér boende befolknings sundhed og skadede miljøet, hvad den italienske regering ikke har bestridt.
80 On the first point concerning the discharge of waste, on-the-spot investigations by the Nucleo Operativo Ecologico dei Carabinieri (Carabinieri environmental field unit) confirmed that the biological and chemical substances discharged into the watercourse of the San Rocco valley did in fact endanger the health of nearby residents and was harmful to the environment, which is not denied by the Italian Government.
81 Den italienske regering har i sin besvarelse af 28. januar 1992 af Kommissionens åbningsskrivelse ikke bestridt, at biologisk og kemisk affald hidrørende fra den anden poliklinik var blevet udledt i San Roccodalen.
81 In its reply of 28 January 1992 to the Commission's letter of formal notice, the Italian Government did not deny that biological and chemical waste from the second general hospital was discharged into the San Rocco valley.
Det fremgår af den kontrol på stedet, der blev anordnet af Miljøministeriet og gennemført af Nucleo Operativo Ecologico dei Carabinieri, at regnvand samt affald fra hospitaler, en klinik og andre anlæg, der ikke har kunnet identificeres på grund af San Rocco-flodsengsområdets udstrækning og utilgængelighed, flød ud i det vandløb, som løber i San Roccodalen.
The results of the on-the-spot investigation, ordered by the Ministry of the Environment and carried out by the abovementioned field unit, show that rain water and discharges from hospitals, a clinic and other establishments which could not be identified owing to the extent and inaccessibility of the San Rocco riverbed, flowed towards the watercourse which bisects the valley.
Dette resultat støttes af en undersøgelse, der er blevet gennemført af Napoli kommune, og som er omhandlet i spørgsmål i Parlamentet nr. 4-24226 af 20. februar 1991, under hvis behandling det blev oplyst, at biologisk og kemisk affald, der stammer fra den anden poliklinik, er blevet udledt i San Roccodalen.
That result is corroborated by an investigation conducted by the Naples municipality that was referred to in Parliamentary Question No 4-24226 of 20 February 1991, from which it emerged that biological and chemical waste from the second general hospital were discharged into the San Rocco valley.
Kommissionen har derfor givet oplysninger, der fyldestgørende beviser, at biologisk og kemisk affald er blevet udledt i det vandløb, der løber i San Roccodalen.
Accordingly, the Commission has adduced sufficient evidence to show that biological and chemical waste has been discharged into the watercourse which bisects the San Rocco valley.
Det må endvidere fastslås, at kontrol på stedet i første række må gennemføres af de kompetente nationale myndigheder, der herved må samarbejde loyalt for at opfylde den forpligtelser, der påhviler medlemsstaterne i henhold til EF-traktatens artikel 5 (nu artikel 10 EF), til at lette Kommissionen udførelsen af den generelle opgave at påse, at traktatens bestemmelser og de bestemmelser, som med hjemmel i den træffes af institutionerne, gennemføres.
Furthermore, it is primarily for the national authorities to conduct the necessary on-the-spot investigations, in a spirit of genuine cooperation and mindful of each Member State's duty under Article 5 of the EC Treaty (now Article 10 EC), to facilitate attainment of the general task of the Commission, which is to ensure that the provisions of the Treaty, as well as provisions adopted thereunder by the institutions, are applied.
Kontrollen i det foreliggende tilfælde blev anordnet af Miljøministeriet, og det påhviler derfor Den Italienske Republik materielt og detaljeret at anfægte de
Since in the present case those investigations were ordered by the Ministry of the Environment, it is for the Italian Republic to challenge in substance and in detail
KOMMISSIONEN MOD ITALIEN oplysninger, Kommissionen har fremlagt, og at godtgøre, at betingelserne i direktivets artikel 2, stk. 1, litra b), nr. iv), i det foreliggende tilfælde har været opfyldt, dvs. at kun spildevand er blevet udledt i San Roccodalen.
COMMISSION V ITALY the data produced by the Commission and to show that the conditions laid down in Article 2(1)(b)(iv) of the directive were met in the present case, that is to say, that only waste waters were discharged into the San Rocco valley.
Da den italienske regering ikke har forelagt Domstolen oplysninger af nogen art herom, må de forhold, som Kommissionen har påberåbt sig vedrørende udledningen af affald i det vandløb, som løber i San Roccodalen, anses for bevist.
Since the Italian Government has not adduced before the Court any evidence in that regard, the facts alleged by the Commission concerning the discharge of waste into the watercourse bisecting the San Rocco valley must be regarded as proven.
For så vidt angår det andet punkt om vedtagelse af »de nødvendige foranstaltninger« fremgår det af sagen, at Kommissionen allerede den 15. december 1988 henledte de italienske myndigheders opmærksomhed på miljøforholdene ved det vandløb, som løber i San Roccodalen.
On the second point concerning the adoption of 'necessary measures', it is apparent from the file that, as early as 15 December 1988, the Commission drew the attention of the Italian authorities to the environmental state of the watercourse bisecting the San Rocco valley.
Endvidere bemærkes, at spørgsmålet, om der som påstået foreligger et traktatbrud, skal vurderes ved udløbet af den frist, som Kommissionen gav Den Italienske Republik til at efterkomme den begrundede udtalelse, dvs. den 5. september 1996.
The existence of the alleged infringement must be determined upon the expiry of the period allowed to the Italian Republic by the Commission for complying with its reasoned opinion, that is to say 5 September 1996.
Det er imidlertid ubestridt, at denne medlemsstat ved udløbet af den frist, der er blevet givet den, har undladt at træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at det affald, der blev udledt i vandløbet, der løber i San Roccodalen, blev fjernet uden at skabe fare for menneskets sundhed og uden at skade miljøet.
It is not contested that, by the expiry of that period, Italy had failed to take the necessary measures to ensure that the waste discharged into the watercourse bisecting the San Rocco valley is disposed of without endangering human health or harming the environment.
Herefter og idet den italienske regering ikke er fremkommet med oplysninger, der kan føre til et andet resultat, må det fastslås, at Kommissionen fyldestgørende har bevist, at de kompetente myndigheder i et længere tidsrum har undladt at træffe
91 Accordingly, in the absence of evidence to the contrary produced by the Italian Government, the Commission must be held to have demonstrated to the requisite legal standard that the competent authorities failed over a protracted period to