natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Annullation af Kommissionens afgørelser af 29. maj og 6. august 1997, hvorved der blev givet afslag på en begæring, som sagsøgerne under henvisning til adfærdskodeksen for aktindsigt i Kommissionens dokumenter havde fremsat for at få aktindsigt i visse dokumenter vedrørende forarbejderne til Rådets forordning (EØF) nr. 858/81 af 1. april 1981 om indførsel på særlige betingelser afnewzealandsk smør til Fællesskabet (EFT L 90, s. 18)
Annulment of the Commission decisions of 29 May and 6 August 1997, dismissing an application by the applicants under the code of conduct concerning public access to Commission documents in order to gain access to certain documents concerning the preparation of Council Regulation (EEC) No 858/81 of 1 April 1981 relating to the import of New Zealand butter into the United Kingdom on special terms
Annullation af Kommissionens beslutning REM 26/96 af 5. juni 1997, hvori det fastslås, at der skal ske efteropkrævning af importafgifter, der ikke er opkrævet hos sagsøgeren i forbindelse med indførsel af fjernsynsapparater fra Tyrkiet
Application for compensation in respect of damage allegedly suffered by the applicant following criticisms levelled at it by the Court of Auditors in Special Report No 1/96, concerning the MED programmes
Gengivelse kan ske med kildeangivelse.
Case T-278/97 AI Benito Latino ν Commission
Sag C-338/95 Wiener SI GmbH / Hauptzollamt Emmerich Frie varebevægelser
Case C-338/95 Wiener SI GmbH v Hauptzollamt Emmerich Free movement of goods
DOMSTOLEN AFHOLDER ALMINDELIGE UDVÆLGELSESPRØVER 13
OPEN COMPETITIONS ORGANIZED BY THE COURT OF JUSTICE 13
Sag C-338/95 Wiener SI GmbH / Hauptzollamt Emmerich Frie varebevægelser
Case C-338/95 Wiener SI GmbH ν Hauptzollamt Emmerich Free movement of goods
Præjudiciel •Fælles toldtarif — tarifering (Første Afdeling)
Preliminary ruling (Common Customs Tariff — Tariff heading — Nightdress) (First Chamber) which dismissed that appeal by judgment of 15 December 1994.
Ved kendelse af 12. september 1995 har Bundesfinanzhof (Tyskland) forelagt et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af underposition 60.04 Β IV b) 2 bb) i den fælles toldtarif (herefter »FTT«).
By order of 12 September 1995, the Bundesfinanzhof (Federal Finance Court) (Germany) referred for a preliminary ruling a question on the interpretation of subheading 60.04 Β IV b 2 bb of the Common Customs Tariff ('the CCT).
Wiener iværksatte ved appelskrift af 30. januar 1995 revisionsanke af denne dom fra Finanzgericht Düsseldorf ved Bundesfinanzhof, som har besluttet at forelægge Domstolen et præjudicielt spørgsmål.
By application of 30 January 1995, Wiener appealed on a point of law against the judgment of the Finanzgericht Düsseldorf to the Bundesfinanzhof, which decided to refer the question to the Court for a preliminary ruling:
Spørgsmålet er blevet rejst under en tvist mellem selskabet Wiener SJ. GmbH (herefter »Wiener«) og Hauptzollamt Emmerich vedrørende efteropkrævning af told af importen til Fællesskabet af beklædning fra Thailand.
That question has arisen in a dispute between Wiener S.I. GmbH («Wiener·) and the Hauptzollamt (Principal Customs Office) Emmerich "concerning postclearance recovery of customs duties on imports into the Community of garments from Thailand.
Det fremgår af fast retspraksis, at det følger af såvel retssikkerheds- som kontroltekniske hensyn, at det afgørende kriterium ved tarifering af varer normalt vil være disses objektive karakteristika og egenskaber som beskrevet i den enkelte position i den fælles toldtarif og de supplerende bestemmelser til dennes afsnit og kapitler.
It is settled case-law that, in the interests of legal certainty and ease of verification, the decisive criterion for the classification of goods for customs purposes is in general to be sought in their objective characteristics and properties as defined in the wording of the relevant heading of the Common Customs Tariff and of the notes to the sections or chapters.
I 1985 importerede Wiener beklædning fra Thailand, som selskabet havde angivet som »natbeklædning til kvinder« henhørende under underposition 60.04 Β IV b) 2 bb) i FTT.
In 1985, Wiener imported from Thailand garments which it declared as *women's nightdresses' under subheading 60.04 B IV b 2 bb of the CCT. "
I den foreliggende sag bemærkes det, at ordlyden af underposition 60.04 B IV b) 2 bb) i FTT, »anden natbeklædning« til kvinder eller piger, ikke omfatter en definition af produkterne.
In this case, it should be noted that the wording of subheading 60.04 B IV b 2 bb of the CCT, namely 'nightdresses' for women or girls, does not contain any definition of those products.
Der findes heller ingen definition i de forklarende bemærkninger til FTT eller til Toldsamarbejdsrådets nomenklatur.
Nor is there any such definition in the explanatory notes of the CCT or in those on the Nomenclature of the Customs Cooperation Council.
Efter en kontrol kom de tyske toldmyndigheder til den opfattelse, at beklædningsgenstandene var »kjoler af syntetiske fibrer« henhørende under underposition 60.05 A II b) 4 cc) 22 i FTT, og efteropkrævede derfor told med en højere sats.
Following an examination, however, the German customs authorities formed the view that the goods were 'dresses of synthetic textile fibres' coming under subheading 60.05 A II b 4 cc 22 of the CCT and accordingly proceeded to postclearance recovery of customs duty at a higher rate.
I dom af 9. august 1994 i sag C-395/93, Neckermann Versand, bemærkede Domstolen, at i mangel af en definition af »pyjamas« i den kombinerede nomenklatur, der var gældende i 1988 og 1989, skulle ikke blot kombinationer af to beklædningsgenstande af trikotage, af hvis
By application of 10 April 1989, Wiener appealed against the Hauptzollamt's claim for recovery to the Finanzgericht (Finance Court) Düsseldorf,
Wiener anlagde ved stævning af 10. april 1989 sag til prøvelse af Hauptzollamt's efteropkrævning ved Finanzgericht Düsseldorf, der ved dom af 15. december 1994 frifandt sagsøgte.
In Neckermann Versand, the Court took the view that, in the absence of a definition of 'pyjamas' in the Combined Nomenclature in force in 1988 and 1989, not only sets of two knitted garments
udseende det fremgår, at de udelukkende er bestemt til at bæres i sengen, men også kombinationer, der hovedsagelig anvendes til dette formål, anses for pyjamas i henhold til pos. 6108 i den kombinerede nomenklatur.
which, according to their outward appearance, were to be worn exclusively in bed but also sets used mainly for that purpose had to be considered to be 'pyjamas' within the meaning of tariff heading 6108 of the Combined Nomenclature.
der, de, foreligger \ rovedsagen.
That reasoning must be applied in a case such as that in the main proceedings here.
Eftersom de omhandlede varer hovedsagelig er bestemt til at bæres i sengen, bør de betegnes som »anden natbeklædning« i henhold til underposition 60.04 Β IV b) 2 bb) i FTT, selv om de kan anvendes til andre formål.
Since the goods in question are intended to be worn essentially in bed, they must be regarded as 'nightdresses' within the meaning of subheading 60.04 Β IV b 2 bb of the CCT, even though they may be used for other purposes.
»Underposition 60.04 Β W b) 2 bb) i den fælles toldtarif, som affattet i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 3400/84 af 27. iiovember 19 & 4 om ændring af forordning (EØF) nr. 950/68 om den fælles toldtarif, skal fortolkes således, at den omfatter underbeklædttingsgenstande, åer efter deres objektive kendetegn udelukkende etter hovedsageligt er bestemt til a¿ bæres i sengen.".
'Subheading 60.04 BIV b 2 bb of the Common Customs Tariff, in the version resulting from Council Regulation (EEC) No 3400184 of 27 November 1984 amending Regulation (EEC) No 950/68 on the Common Customs Tariff must be construed as covering under garments which, by reason of their objective characteristics, are intended to be worn exclusively or essentially in bed'
Generaladvokat F.G. Jacobs fremsatte forslag tiJ afgørelse i retsmødet ¡Første Afdeling) den 10. juli 1997.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the First Chamber on 10 July 1997.
Han foreslog heri følgende besvarelse:
For the reasons given above, I am of the opinion that the question referred by the Bundesfinanzhof should be answered as follows:
»Ved tariferingen af 'anden natbeklædning' (Nachthemden) i den fælles toldtarif skal den nationale domstol anvende det princip, at tariferingen skal ske på grundlag af varens objektive kendetegn og karakteristika, og at det formål, hvortil en vare var bestemt, kan være et objektivt tariferingskriterium for så vidt det følger af varens udformning, og aenne udformning er et af varens objektive kendetegn.«
For the purpose of classifying nightdresses under the Common Customs Tariff, the national court should apply the principle that classification must be based on the objective characteristics and properties of the products in issue, and the principle that the intended use of a product may constitute an objective criterion for classification if it is inherent in the product and if that inherent character can be assessed on the basis of the product's objective characteristics.
Sag Cl 88/96 Ρ KommissíoQíii for De Europæiske Fællesskaber / V. Tjenestemandsvedtægte}
Case C-188/96 Ρ Commission of the European Communities v V Staff Regulations of Officials
Ved appelskrift ind'eveiet til Domst oiens Justitskontor den 31. míj 1996 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber iværksat appel af dom af 28. -iwrts 1996 i sagen V. mod Kommissionen (herefter ¡rh·:; anfægtede
By an application lodged at the Court Registry on 31 May 1996 the Commission of the
Den anfægtede dom uden frakendelse eller reduktion af retten til alderspension, som er omhandlet i artikel 86, stk. 2, litra f) > i vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber (herefter »vedtægten«). Retten udtalte, at den anfægtede afgørelse ikke indeholdt nogen begrundelse, der tilstrækkelig klart angav de grunde, ud fra hvilke ansættelsesmyndigheden havde pålagt V. en klart strengere sanktion end den af Disciplinærrådet anbefalede, og Retten annullerede derfor den anfægtede afgørelse på grund af utilstrækkelig begrundelse.
Instance of 28 March 1996 in Case (hereinafter 'the judgment appealed against') annulling the Commission Decision of 18 January 1995 (hereinafter the contested decision') imposing on Mr V the disciplinary sanction of removal from post without loss or reduction of entitlement to retirement pension provided for in Article 86(2)(f) of the Staff Regulations of Officials of the European Communities (hereinafter 'the Staff Regulations').
Det fremgår af den anfægtede dom, at Kommissionen i 1992 indledte disciplinær forfølgning mod V., der var tjenestemand i lønklasse C 3 og placeret i Generaldirektoratet for Lån og Investering.
The judgment appealed against shows that in February 1992 disciplinary proceedings were initiated by the Commission against Mr V, an official in Grade C 3 in the Directorate-General for Credits and Investment).
Det blev for det første gjort gældende mod V., at han i forbindelse med en udvælgelsesprøve i regnskabsvæsen og revision, der blev afholdt i fællesskab af Kommissionen og Revisionsretten, havde kommunikeret med to andre ansøgere, nemlig hans ægtefælle G.-G. og hans kollega K, og at han forud havde haft kendskab til spørgsmålene og/eller standardbesvarelserne til de skriftlige prøver.
Initially the complaint against Mr V was that he communicated with two other candidates, namely his wife, Mrs G-G, and his colleague, Mr K, during accountancy and auditing tests organized jointly by the Commission and the Court of Auditors, and that he had advance knowledge of the questions and/or of the model answers.
I juni 1993 afgav Disciplinærrådet en første udtalelse, hvori det anbefalede ansættelsesmyndigheden, at V. blev pålagt den sanktion, som er foreskrevet i vedtægtens artikel 86, stk. 2, litra b), nemlig en irettesættelse.
In June 1993 the Disciplinary Board gave a first opinion on this complaint, recommending the appointing authority to impose on Mr V the sanction provided for in Article 86(2)(b) of the Staff Regulations, that is to say, a reprimand.
Med den første appelgrund og andet led af den anden appelgrund gør Kommissionen gældende, at Retten har tilsidesat fællesskabsretten ved at anlægge en forkert vurdering med hensyn til begrundelsespligtens omfang.
In its first plea and the second limb of its second plea, the Commission submits that the Court of First Instance infringed Community law by erroneously assessing the extent of the obligation to state reasons.
I modsætning til de konstateringer, som Retten har foretaget i den anfægtede dom, angiver den anfægtede afgørelse udtrykkeligt de grunde, ud fra hvilke ansættelsesmyndigheden havde besluttet at pålægge V. en strengere sanktion end den, som Disciplinærrådet havde anbefalet.
Contrary to the findings of the Court of First Instance in the judgment appealed against, the contested decision expressly mentions the grounds on which the appointing authority decided to impose on Mr V a heavier sanction than that advocated by the Disciplinary Board.
Den anfægtede afgørelse gav således den pågældende tjenestemand de nødvendige oplysninger for at fastslå, dels om afgørelsen var korrekt, dels om den kunne underkastes retslig prøvelse.
Thus, the contested decision provided the respondent with the information which he needed in order to know, on the one hand, whether or not it was well founded and, on the other, whether it was amenable to judicial review.
Under en senere høring erklærede K, at V. havde meddelt ham, at han var i besiddelse af de spørgsmål, der ville blive stillet under prøverne, og at spørgsmålene var blevet overgivet til V. af et netværk af personer i Sikkerhedskontoret i Luxembourg.
At a subsequent hearing Mr K stated that he had been informed by Mr V that the latter had been in possession of the test questions which were to be set and that he had obtained them from a network existing within the Security Office in Luxembourg.
Det bemærkes, at ifølge fast praksis har pligten til at begrunde en akt, der indeholder et klagepunkt, til formål at gøre det muligt for Domstolen at udøve sin kontrol med hensyn til afgørelsens lovlighed, og at give afgørelsens adressat de oplysninger, der er nødvendige for at kunne forstå, hvorvidt afgørelsen er korrekt.
It should be recalled that, in accordance with settled case-law, the statement of the reasons for a decision adversely affecting the person concerned must enable the Community judicature to exercise its review of legality and to provide that person with the information which he needs in order to know whether the decision is well founded.
Under hensyn til disse nye omstændigheder rejste ansættelsesmyndigheden atter sag for Disciplinærrådet mod V. Den 11. oktober 1994 afgav Disciplinærrådet sin anden udtalelse, hvori det anbefalede, at V. blev pålagt den disciplinære sanktion, som er omhandlet i vedtægtens artikel 86, stk. 2, litra e), nemlig degradation til lønklasse C 4 med opretholdelse af løntrin.
In light of these new facts the appointing authority reopened the proceedings before the Disciplinary Board against Mr V. On 11 October 1994 the Disciplinary Board delivered a further opinion in which it recommended that Mr V should be downgraded to Grade C 4, the disciplinary measure provided for in Article 86(2)(e) of the Staff Regulations, but that he should retain his seniority in step.
Det bemærkes herved, at ansættelsesmyndigheden udtrykkeligt havde baseret sin afgørelse på seks grunde, der begrundede anvendelsen af en strengere sanktion end den, som Disciplinærrådet havde anbefalet.
In that connection, it should be pointed out that the appointing authority expressly based itself on six reasons in order to justify the imposition of a more severe sanction than that advocated by the Disciplinary Board,
Efter atter at have hørt V. traf ansættelsesmyndigheden den 18. januar 1995 en afgørelse, hvorved V. blev pålagt den disciplinære sanktion, som er omhandlet i vedtægtens artikel 86, stk. 2, litra f), dvs. fjernelse fra tjenesten, med virkning fra den 1. marts 1995.
The six grounds relied on by the appointing authority, analyzed in light of all the circumstances of the case before the appointing
Ved stævning indgivet til Rettens Justitskontor den 17. februar 1995 anlagde V. sag med påstand om annullation af den anfægtede afgørelse.
After again hearing Mr V the appointing authority on 18 January 1995 decided to impose on him the disciplinary measure provided for in Article 86(2)(f) of the Staff Regulations, namely removal from post, with effect from 1 March 1995.
Det må herefter antages, i modsætning ti! hvad Retten har fastslået i den anfægtede dom; at den anfægtede afgørelse på tilstrækkelig præcis måde angav grundene til, at ansættelsesmyndigheden havde besluttet at pålægge V. en strengere sanktion end den, som Disciplinærrådet havde anbefalet.
First Instance in the judgment appealed against, the contested decision gave a sufficiently precise indication of the reasons for which the appointing authority decided to impose on Mr V a heavier sanction than that advocated by the Disciplinary Board.
Retten har således foretaget en urigtig retsanvendelse.
The Court of First Instance thus erred in law.
2) Sagen hjemvises til Retten i Første Instans til påkendelse af de Øvrige anbringender, som V. har gjort gældende i første instans.
Refers the case back to the Court of First Instance for it to adjudicate on the pleas raised by Mr Vat first instance;
Generaladvokat M.B. Elmer fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Første Afdeling den 29. maj 1997.
Advocate General M.B. Ebner delivered his Opinion at the sitting of the First Chamber on 29 May 1997.
Den dom, som Retten i Første Instans har afsagt den 28. marts 1995 i sag T-40/95, V. mod Kommissionen, ophæves, for så vidt som Kommissionens afgørelse af 18. januar 1995 om, at V. fjernes fra tjenesten, blev annulleret som følge af utilstrækkelig begrundelse og Kommissionen tilpligtet at betale sagens omkostninger.
The judgment of the Court of First Instance of 28 March 1996 in Case T-40/95 V ν Commission is set aside to the extent to which it annulled for inadequacy of the statement of the reasons on which it was based the Commission's decision of 18 January 1995 removing Mr V from his post and ordered the Commission to pay the costs;
Sagen hjemvises til Retten i Første lastans til påkendelse af de øvrige anbringender, som er gjort gældende, og som fremgår af den anfægtede doms præmis 25.
The case is referred back to the Court of First Instance for it to adjudicate on the pleas raised by Mr V at first instance;
v%3re!sen om sagens omkostninger udsættes.«
Case C-244/95 P. Moskof AE ν Ethnikos Organismos Kapnou Agriculture
20. november 1997 foranstaltninger landbrugsomregningskurser·
Preliminary ruling (Agriculture — Raw tobacco — Monetary measures — Agricultural (Fifth Chamber)
Præjudiciel •Landbrug - råtobak — monetære (Femte Afdeling) på grundlag af den kurs, der var gældende på det tidspunkt, hvor tobakken havde forladt kontrolstedet, og præmien omregnet pr. 1. juli 1993 i overensstemmelse med den omtvistede forordnings artikel 5.
On 9 December 1994 Moskof challenged the claim for repayment before the Diikitiko Protodikio Athinon. During those proceedings, it relied on the invalidity of Article 5 of the regulation at issue and asked that court to refer a question to the Court of Justice in that connection.
Ved dom af 24. maj 1995 har Diikitiko Protodikio, Athen, anmodet Domstolen om at træffe afgørelse vedrørende gyldigheden af Kommissionens forordning (EF) nr. 3477/93 af 17. december 1993 om landbrugsomregningskurserne for tobak (herefter »den omtvistede forordning«).
By judgment of 24 May 1995, the Diikitiko Protodikio Athinon (Administrative Court of First Instance) referred to the Court for a preliminary ruling a question on the validity of Commission Regulation (EC) No 3477/93 of 17 December 1993 concerning the agricultural conversion rates to be applied in the tobacco sector (hereinafter 'the regulation at issue').
De præjudicielle spørgsmål
Failure to observe the Management Committee procedure
De pågældende spørgsmål er blevet rejst under en sag, som P. Moskof AE (herefter »Moskof«) har anlagt mod Ethnikos Organismos Kapnou (statsligt organ for tobak, herefter »EOK«), og hvori der er strid om, hvorvidt Moskof skal tilbagebetale EOK et for meget udbetalt beløb i form af fællesskabspræmie for tobak af sorten Basma, der var høstet i 1992.
Those questions were raised in proceedings between P. Moskof AE (hereinafter 'Moskof) and the Ethnikos Organismos Kapnou (the National Tobacco Board, hereinafter 'the EOK') concerning the reimbursement by Moskof to EOK of an overpayment of Community premium in respect of Basma variety tobacco harvested in 1992.
Manglende overholdelse forvaltningskomitéproceduren
On 17 December 1993 the Commission also adopted the regulation at issue.
5 indeholder følgende
Article 5 provides:
»For tobak, der er af høst fra før 1993-høsten, og som forlader kontrollen den 1. juli 1993 og derefter, anvendes som landbrugsomregningskurs for den præmie, der er nævnt i artikel 3 i forordning (EØF) nr. 727/70, kursen den 1. juli 1993.«
'For tobacco from harvests prior to the 1993 harvest, leaving supervision from 1 July 1993, the agricultural conversion rate for the premium provided for in Article 3 of Regulation (EEC) No 727/70 shall be the rate applicable on 1 July 1993.'
Moskof driver virksomhed i form af første forarbejdning af tobak.
Moskof is an undertaking which performs first processing of tobacco.
Den 24. februar 1994 udbetalte EOK virksomheden 1 793 340 DR i fællesskabspræmie for tobak af sorten Basma, der var blevet høstet i 1992.
On 24 February 1994 it received the sum of DR 1793 340 from the EOK in respect of payment of the Community premium for Basma variety tobacco harvested in 1992.
EOK rejste herefter krav om tilbagebetaling af 1228 770 DR, dvs. et beløb svarende til forskellen mellem henholdsvis præmien omregnet
The procedural irregularity is a substantive one and justifies the annulment of the regulation at issue since if the Commission had resubmitted the draft measure to the Management Committee in December 1993, it is likely that that committee would have rejected it and issued a negative opinion.
Moskof har gjort gældende, at Kommissionen ikke har overholdt proceduren i henhold til artikel 12, litra c), i Rådets forordning (EØF) nr. 3813/92 af 28. december 1992 om den regningsenhed og om de omregningskurser, der skal anvendes i den fælles landbrugspolitik, og artikel 16, 17 og 18 i Rådets forordning (EØF) nr. 727/70 af 21. april 1970 om den fælles markedsordning for råtobak, dels derved, at den vedtog en forordning, som den havde trukket tilbage, efter at den endog havde meddelt, at der
The EOK subsequently claimed repayment of the sum of DR 1 228 770, corresponding to the difference between the premium converted at the rate applicable when the tobacco left the place in which it had been placed under supervision and the premium converted on 1 July 1993, in accordance with Article 5 of the regulation at issue.
forløb, end hvad der er tilfældet, såfremt det accepteres, at der mellem tidspunktet for den pågældende forvaltningskomités afstemning om et udkast og tidspunktet for Kommissionens vedtagelse af dette som forordning forløber et rimeligt tidsrum af den længde, der er nødvendig for at undersøge mulighederne for et kompromis, der bedre kan løse problemer, som visse delegationer rejser.
It is clear from an examination of the proceedings of the Management Committee for Tobacco, that on 11 June 1993 the Management Committee approved document VI/5786/93 on the agricultural conversion rates applicable in the tobacco sector which provided that 1 July 1993 was the date determining the operative event in respect of harvests prior to 1993. The Greek and Italian delegations none the less opposed it because of the choice of date.