natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det fremgår bl.a. af punkt 6-8 i beslutningen, at Kommissionens argumentation for at henvise klagerne til de nationale domstole støttes på, at Fællesskabet ikke har nogen interesse i sagen.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 20 June 1996.
Retten kunne således med rette fastslå, at Kommissionen ikke havde lagt vægt på subsidiariteten som selvstændig grund til beslutningen.
He proposed that the Court should dismiss the appeal and order the appellants to pay the costs.
Heraf følger, at Retten ikke har fordrejet beslutningen.
Case C-325/95 Commission of the European Communities ν Republic of Ireland Agriculture
Denne bedømmelse forudsætter på ingen måde, at Retten skulle have fastslået, at det snarere tilkom Kommissionen end de nationale domstole at træffe afgørelse vedrørende den påståede overtrædelse af artikel 85.
(Failure of Member State to fulfil its obligations — Directives 91167¡EEC, 91/492/EEC, 91/493/EEC and 92/48/EEC — Failure to transpose within the prescribed period) (Sixth Chamber)
Der kan derfor ikke heraf udledes, at dommen indeholder en selvmodsigelse med hensyn til Fællesskabets interesse i klagerne.
Council Directive 91/493/EEC of 22 July 1991, and
For så vidt angår det første led af dette anbringende om, at Retten har anlagt en urigtig retlig bedømmelse ved ikke at fastslå, at Kommissionen havde anlagt en urigtig retlig bedømmelse, bemærkes, at dette led som eneste grundlag har et afsnit i den del af stævningen, der vedrører påstanden om annullation af beslutningen, og hvori appellanterne anfører, at Kommissionen var den nærmeste til at træffe afgørelse om den påståede tilsidesættelse af artikel 86.
By application lodged at the Court on 16 October 1995, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to bring into force the laws, regulations or administrative provisions necessary to comply with:
Anbringendet vedrører således spørgsmålet, om Retten anlagde en urigtig retlig bedømmelse, da den ikke fastslog, at Kommissionen under de i sagen foreliggende omstændigheder selv skulle have truffet en beslutning, hvori det blev konstateret, at SACEM havde tilsidesat artikel 86.
Ireland had failed to fulfil its obligations under those directives.
Appellanterne har i det væsentlige gjort gældende, at Retten har anlagt en urigtig retlig bedømmelse, da den fandt, at en henvisning af klagerne til nationale domstole ikke var til hinder for en tilstrækkelig beskyttelse af deres rettigheder.
Council Directive 91/67/EEC of 28 January 1991,
Retten udtalte, at »sagens akter ikke giver grundlag for at fastslå, at videresendelsen af
Council Directive 91/492/EEC of 15 July 1991,
Hertil bemærkes det blot, at Retten udtrykkeligt har taget stilling hertil, da den dels fastslog, at appellanterne ikke havde krav på, at Kommissionen traf en beslutning, selv ikke hvis Kommissionen var overbevist om, at den
Member States were to bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with those directives before 1 January 1993.
Det kan heraf udledes, at appellanterne deler Rettens opfattelse af, at videregivelse af rapporten alene er tilstrækkelig til at sætte de nationale domstole i stand til at vurdere klagerne.
regulations which will implement them are in the course of preparation,
[Kommissionens rapport af 7.11.1991 vedrørende afgiftssatserne inden for Fællesskabet og forskelsbehandling af brugerne på det franske marked] til de nationale domstole og disses brug af rapporten begrænses af reglerne om retten til kontradiktion og om tavshedspligt«.
Ireland does not deny that the four directives in question have not been transposed within the prescribed period, but states that the ministerial
Det bemærkes, at ifølge fast retspraksis kan den nationale ret rette henvendelse til Kommissionen, såfremt den konkrete anvendelse af traktatens artikel 85, stk 1, eller artikel 86 medfører særlige vanskeligheder, for at få oplysninger om de økonomiske og retlige omstændigheder, som denne institution kan meddele.
Council Directive 91/67/EEC of 28 January 1991 concerning the animal health conditions governing the placing on the market of aquaculture animals and products;
Som Retten fastslog, er appellanterne tværtimod af den opfattelse, at »rapporten (af 7.11.1991) må tillægges stor betydning, da den helt klart viser, at SACEM har gjort og fortsat gør sig skyldig i et misbrug af en dominerende stilling«.
Council Directive 91/492/EEC of 15 July 1991 laying down the health conditions for the production and the placing on the market of live bivalve molluscs;
Appellanterne betaler sagens omkostninger.*
The Republic of Ireland is ordered to pay the costs.'
Generaladvokat F.G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet fSjette Afdeling') den 20. juni 1996.
Advocate General G. Cosmas delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 11 July 1996.
Medlemsstaterne skal sætte de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme direktiverne inden den 1. januar 1993.
(State aid — General regional aid scheme — Letter from the Commission Action for annulment — Inadmissible) (Third Chamber, Extended Composition)
Rådets direktiv 91/67/EØF af .28. januar 1991,
Facts the Commission responsible for competition policy.
Rådets direktiv 91/492/EØF af 15. juli 1991,
By letter of 7 February 1994 Mr Van Miert replied:
Rådets direktiv 91/493/EØF af 22. juli 1991 og
My staff have obtained the following clarification from the Netherlands authorities [concerning the aid in question].
Irland har ikke bestridt, at de fire direktiver ikke er blevet gennemført inden for den fastsatte frist, men har anført, at de ministerielle bekendtgørelser til gennemførelse heraf er under udarbejdelse.
By letter of 24 September 1990, the Netherlands Government notified to the Commission, pursuant to Article 93(3) of the EEC Treaty, a general regional aid scheme for the period 1991 to 1994, called 'Subsidieregeling regionale investeringsprojecten 1991' ('the Netherlands scheme').
Rådets direktiv 92/48/EØF af 16. juni 1992,
Frima, the undertaking benefiting from the aid, did indeed request aid of 10% of eligible costs, that is HFL 12.5 million, under the regional development aid scheme "Subsidieregeling regionale investeringsprojecten 1991".
»1) Da Irland ikke har sat de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme
Application of that scheme in favour of Frima BV would not need to be the subject of specific approval by the Commission [...].'
Rådets direktiv 91/67/EØF af 28. januar 1991 om dyresundhedsmæssige betingelser for afsætning af akvakulturdyr- og produkter,
In May 1991, the Netherlands company Frima BV ('Frima') requested the Netherlands authorities to grant it HFL 12.5 million of aid under the Netherlands scheme, that is to say 10% of the eligible costs, for the construction of a new salt plant in Harlingen, in the province of Friesland.
Rådets direktiv 91/492/EØF af 15. juli 1991 om sundhedsmæssige betingelser for produktion og afsætning af levende toskaUede bløddyr,
By application lodged at the Court of First Instance on 15 April 1994 the applicants brought the present action.
Rådets direktiv 91/493/EØF af 22. juli 1991 om sundhedsmæssige betingelser for produktion og afsætning af fiskerivarer og
Admissibility of the pleas for annulment of the Commission decision allegedly contained in the letter of 7 February 1994
Rådets direktiv 92/48/EØF af 16. juni 1992 om fastsættelse af minimumshygiejneregler for fiskerivarer fremstillet ombord på visse fartøjer i overensstemmelse med artikel 3, stk 1, litra a) i) i direktiv 91/493/EØF, har Mand undladt at opfylde de forpligtelser, der påhviler det i henhold til artikel 29, stk 1, i direktiv 91/67, artikel 15, stk 1, i direktiv 91/492, artikel 18, stk 1, i direktiv 91/493 og artikel 4, stk 1, i direktiv 92/48.
As a result of the publicity given to that application, the Commission received various complaints and requests for information, including a letter of 6 December 1993, written by the President of the Comité des Salines de France ('CSF) to K. Van Miert, the member of
Generaladvokat G. Cosmas fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Sjette Afdeling') den 11. juli 1996.
According to settled case-law, any measure which produces binding legal effects and is such as to affect the interests of an applicant by bringing about a distinct change in his legal position is an act or decision which may be the subject of an action under Article 173 for a declaration that it is void.
Hans forslag til afgørelse lød således:
should be considered.
Sag T-154/94 Comité des Salines de France m.fl. / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Statsstøtte
The Court of Justice expressly approved that practice in Case C-47/91 Italy ν Commission [1994] ECR 1-4635.
— skrivelse fra Kommissionen angående støtte —
Last, the mere fact that the member of the Commission responsible for competition policy signed the letter of 7 February 1994 himself cannot influence the import of that letter.
»Statsstøtte — generel regionalstøtteordning annullationssøgsmål — afvisning« (Tredje Udvidede Afdeling)
Next, the Commission's letter of 7 February 1994
Efter en undersøgelse meddelte Kommissionen ved
The action is dismissed as inadmissible;
konkurrencevilkårene, hvorfor den »som udgangspunkt« er forbudt.
The applicants are ordered to pay the costs, including those incurred by Frima BV;
Ifølge fast retspraksis foreligger der retsakter eller beslutninger, der kan gøres til genstand for et annullationssøgsmål i medfør af traktatens artikel 173, når foranstaltningerne har retligt bindende virkninger, som kan berøre sagsøgerens interesser gennem en væsentlig ændring af hans retsstilling.
(State aids — Shipbuilding — Exceptional rules — Shipyards in the former German Republic) (Third Chamber, Extended Composition)
Kommissionen efterkom ved denne skrivelse Comité des salines' anmodning, idet sammenslutningen tilstilledes en kopi af godkendelsesbeslutningen.
The shipyard was privatized as a result of its sale on 11 August 1992 to Bremer Vulkan AG.
Kommissionen oplyste endvidere sammenslutningen om, at Frima »faktisk« havde ansøgt den nederlandske regering om støtte, nemlig den her omtvistede støtte.
By letter of 2 October 1992 the German Government notified the Commission of a plan to grant aid to that shipyard.
Den meddelte endelig sammenslutningen, at støtten faldt ind under den nederlandske ordning, som godkendt ved godkendelsesbeslutningen.
At a meeting held on 23 December 1992, the Commission decided to authorize the payment to MTW of a first tranche of operating aid, amounting to DM 191.2 million.
Det bemærkedes endeligt, at såfremt den nederlandske ordning måtte finde anvendelse på Frima, »kræver dette ikke særlig godkendelse fra Kommissionen«.
That decision ('the first decision' or 'the decision of 23 December 1992') was notified to the German Government by letter of 6 January 1993.
Ved afgørelsen af, om Kommissionens skrivelse af 7. februar 1994 er en sådan foranstaltning, skal det for det første undersøges, hvad der var formålet med Comité des salines' skrivelse af 6. december 1993, som skrivelsen af 7. februar 1994 var svar på.
Those rules are set out in Council Directive 90/684/EEC of 21 December 1990 on aid to shipbuilding ('the Seventh Directive'), as amended by Council Directive 92/68/EEC of 20 July 1992 ('Directive 92/68'), Council Directive 93/115/EC of 16 December 1993 and Council Directive 94/73/EC of 19 December 1994.
Formålet med skrivelsen var således at besvare Comité des salines' anmodning af 6. december 1993.
At its meeting on 11 May 1994 the Commission decided to authorize payment of the second tranche of aid amounting to DM 406 million, including DM 220.8 million in cash.
Det er åbenbart, at den omstændighed, at Kommissionen efter anmodning fra sammenslutningen blot fremsendte en kopi af godkendelsesbeslutningen, ikke kan have retligt bindende virkninger, der kan berøre sagsøgernes interesser.
On 25 May 1992 the Commission presented a proposal to the Council for a directive intended to establish special transitional rules concerning shipyards in the former German Democratic Republic.
Med oplysningen til Comité des salines om, at Frima »faktisk« havde ansøgt om støtte fra den nederlandske regering, bekræftede Kommissionen i øvrigt kun en oplysning, som sammenslutningen allerede var bekendt med.
On 20 July 1992 the Council adopted Directive 92/68, which added a new Article 10a to Chapter IV of the Seventh Directive.
For så vidt angår Kommissionens bemærkning om, at den omtvistede støtte ikke kræver »særlig godkendelse« fra Kommissionen, bemærkes, at denne ligeledes blot må anses for en oplysning,
The decision of 11 May 1994 ('the contested decision') was announced in a press release the same day. By letter of 18 May 1994 the Commission notified its decision to the German Government, the party to which the decision was addressed.
Sammenslutningen gør endvidere gældende, at en sådan støtte ifølge traktaten kan fordreje
MTW Schiffswerft GmbH ('MTW'), a company established in Wismar (Germany), operates a shipyard on the territory of the former German
Domstolen har udtrykkeligt tiltrådt denne praksis i dommen i sagen Italien mod Kommissionen, »Italgrani«.
It was in those circumstances that the applicants brought the present proceedings by application received at the Court on 20 July 1994.
Med denne oplysning har Kommissionen ganske enkelt henvist til sin praksis, hvorefter individuel støtte, der er omfattet af en generel støtteordning, udgør eksisterende støtte, som ikke skal meddeles Kommissionen, med mindre den har taget forbehold herfor i godkendelsesbeslutningen.
This finding is corroborated by the information given by the Commission at the hearing, which the applicants do not contest, to the effect that the interest on the blocked accounts accrued to MTW.
Det hedder i domskonklusionen:
Admissibility of the plea
Sagsøgerne betaler sagens omkostninger, herunder de af Frima BV afholdte omkostninger.
In so doing, the Commission is alleged to have exceeded its competence ratione temporis.
Sag T-266/94 Foreningen af Jernskibs- og Maskinbyggerier i Danmark, Skibsvæftsforeningen m.fl. / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Statsstøtte
As to whether the condition laid down by Article 10a(2)(a) infine, to the effect that the aid should have been paid by 31 December 1993, was complied with in this case, the Court finds that, according to the Commission's answers to the Court's written questions — which the applicants do not contest —, the cash component of the second tranche of the aid in question was deposited on 30 December 1993 in blocked accounts in MTW's name with Commerzbank and Dresdner Bank.
»Statsstøtte — skibsbygningsindustri — undtagelsesordning — skibsværfter i den tidligere Tyske Demokratiske Republik* (Tredje Udvidede Afdeling)
What is more, in the case of operating aid, that is to say, in particular, production aid linked to specific contracts, the Court considers that it is only the time when those contracts are signed which is material as far as the effects of the aid on competition are concerned, and not the time at which the Commission decision on the compatibility of the aid with the common market is adopted.
Rådet har med hjemmel i EØF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra d) [nu EF-traktatens artikel 92, stk 3, litra e)], og EØF-traktatens artikel 113 udstedt særlige regler om, hvornår statsstøtte til skibsbygningsindustrien er forenelig med fællesmarkedet.
In view of this very particular context, the Court considers that, since the German Government still wished to grant the second tranche of aid to MTW, it was obliged to place the cash component of the second tranche in blocked accounts in order to comply with the conditions of Article 10a.
fastsatte frist til den 31. december 1993, som i øvrigt også gjaldt som frist for udbetalingen af støtten i henhold til direktivets artikel 10a, stk 2, litra a). Kommissionen har hermed ikke haft den fornødne kompetence ratione temporis.
Plea alleging breach of the conditions set out in Article 10a(2) of the Seventh Directive
Den 25. maj 1992 forelagde Kommissionen Rådet et forslag til direktiv med henblik på at få fastsat særligeovergangsbestemmelserforskibsværfterne i den tidligere Tyske Demokratiske Republik (DDR). Den 20. juli 1992 vedtog Rådet direktiv 92/68 hvorved artikel 10a blev indsat i kapitel IV i syvende direktiv.
- Findings of the Court reduced or limited to 100 000 cgt and, secondly, that it was entitled in 1994 to approve the payment of the second tranche solely on the strength of the German Government's undertakings as to a breakdown of capacity as between the East German shipyards and a reduction in overall capacity before the end of 1995.
På et møde den 23. december 1992 besluttede Kommissionen at tillade, at en første tranche af driftsstøtten på 191,2 mio. DM blev udbetalt til MTW.
As far as the complaint that the Commission misinterpreted the concept of capacity is concerned, it should be noted that Directive 92/68 contains no definition of that concept.
Ved skrivelse af 6. januar 1993 blev denne beslutning (herefter »den første beslutning« eller »beslutningen af 23. december 1992«) meddelt den tyske regering.
It follows, as the Commission has rightly observed, that the Community legislature left it a measure of discretion in this respect.
Beløbene kunne først frigives, efter at dette var godkendt af en repræsentant for den tyske regering og af en repræsentant udpeget af beløbsmodtageren.
It appears from the very wording of this provision that the calculation method put forward by the applicants in the reply based on actual turnover for 1992 and 1993 is irrelevant.
Beslutningen af 11. maj 1994 (herefter »den omtvistede beslutning«) blev omtalt i en pressemeddelelse samme dag. Ved skrivelse af 18. maj 1994 fremsendte Kommissionen sin beslutning til den tyske regering, som beslutningen er rettet til.
The Court considers that the applicants have failed to adduce evidence capable of proving that the Commission exceeded its discretionary power in interpreting the concept of capacity as the production achievable under favourable normal conditions, given the facilities available.
Sagsøgerne har på denne baggrund anlagt nærværende sag ved stævning indleveret til Rettens Justitskontor den 20. juli 1994.
The second limb of the plea, alleging infringement of Article 10a(2)(c) of the Seventh Directive in so far as it provides for a reduction in capacity by 31 December 1995
Til støtte herfor taler også, at renterne af beløbene på de spærrede konti — ifølge de oplysninger, Kommissionen er fremkommet med under retsmødet, og som ikke er blevet bestridt af sagsøgerne - tilfaldt MTW.
As regards the complaints relating to the assessment of MTW's future capacity, it should be emphasized that the Commission carried out a complex economic analysis of its basic capacity on the basis, inter alia, of a study drawn up by outside consultants.
Anbringendet om inkompetencepå det pågældende tidspunkt
The Court considers that Article 10a(2)(c) of the Seventh Directive must be interpreted as requiring an overall 40% reduction in production in the former German Democratic Republic only, that is to say, a reduction from 545 000 to 327 000 cgt, by 31 December 1995.
Hvad angår spørgsmålet, om Kommissionen i maj 1994 havde kompetence til at erklære den anden tranche af støtten til MTW for forenelig med fællesmarkedet, bemærkes, at Kommissionens kompetence til at erklære statsstøtte til skibsbygningsindustrien for forenelig med fællesmarkedet er begrænset ved de gældende direktiver.
It must be held that the applicants have not adduced any evidence capable of proving that the Commission's consultants made any manifest error in assessing the facts or that they based themselves on inaccurate material facts when they carried out their technical appraisals of the facilities as a whole.
Sagsøgerne har gjort gældende, at Kommissionen har godkendt en statsstøtte på et tidspunkt, hvor den ikke havde kompetence hertil, idet den omtvistede beslutning blev truffet efter udløbet af den i artikel 10a, stk. 2, i syvende direktiv
Consequently, it follows from Article 10(a), first, that the Commission was not obliged when it adopted its decision to ensure that the capacity of MTW's yard, considered separately, would be
skibsombygning efter skibsbygning og omstruktureringen«.
The applicants are ordered to pay the costs of the proceedings, including the costs incurred by the intervener, MTW.'
Den citerede bestemmelse foreskriver nemlig udtrykkeligt, at beregningen skal ske på grundlag af den årlige normalomsætning »efter« den planlagte omstrukturering, dvs. efter 1995, idet omstruktureringen efter planen skulle vare indtil den 31. december 1995.
Case T-330/94 Salt Union Ltd ν Commission of the European Communities State aid
På det for sagen relevante tidspunkt kunne Kommissionen i henhold til syvende direktiv erklære driftsstøtte for forenelig med fællesmarkedet, forudsat at den støtte, der blev ydet til den enkelte kontrakt, ikke oversteg en maksimumsgrænse på 9% af kontraktværdien før støtte.
(State aid — Refusal of the Commission to propose 'appropriate measures' pursuant Article 93(1) of the Treaty — Action for annulment — Inadmissible) (Third Chamber, Extended Composition)
Med henblik på at lette omstruktureringen i det tidligere DDR besluttede Rådet imidlertid, som en undtagelse fra denne ordning, ved artikel 10a i syvende direktiv, at særlig driftsstøtte ud over maksimumsgrænsen »indtil den 31. december 1993 [kunne...] betragtes som forenelig med det fælles marked«, såfremt bestemte betingelser var opfyldt.
Friesland still meets the criteria the Commission uses in its method to assess whether a region is eligible for the derogation provided for in Article 92(3)(c) EC [...]'
Det synspunkt, sagsøgerne har fremført, kan ikke tiltrædes.
The 'Netherlands scheme' and the aid to 'Frima'; see Case T-154/94
Anbringendets andet led om en tilsidesættelse af artikel 10a, stk. 2, litra c), i syvende direktiv, for så vidt angår kravet om en nedskæring af kapaciteten inden den 31. december 1995
In those circumstances Salt Union brought the present action on 13 October 1994.
Artikel 10a, stk. 2, litra c), i syvende direktiv findes at skulle fortolkes således, at bestemmelsen alene kræver en generel nedskæring på 40% af den samlede produktionskapacitet i det tidligere DDR, dvs. en nedskæring fra 545 000 til 327 000 kbt, inden den 31. december 1995.
In October 1993 an article in the specialist press drew to the attention of Salt Union Ltd, a salt producer in the United Kingdom ('Salt Union'), the possibility that the Netherlands Government might grant aid to Frima under the Netherlands scheme.
Det bemærkes herved, at det efter ordlyden af artikel 10a ikke udtrykkeligt kræves, at Kommissionen træffer sin beslutning inden den 31. december 1993.
In the circumstances, the Court considers it appropriate to examine first the plea of inadmissibility on the ground that the contested decision is not an actionable measure.
Anbringendets første led om en tilsidesættelse af artikel 10a, stk 2, litra a), i syvende direktiv
Subsequently, Salt Union entered into correspondence with the Commission concerning that aid and the Netherlands scheme.
Det følger således af artikel 10a, at Kommissionen på den ene side ikke i forbindelse med vedtagelsen af sin beslutning havde pligt til at sikre sig, at MTW-værftets kapacitet særskilt betragtet blev reduceret eller begrænset til 100 000 kbt, og at den på den anden side var berettiget til i 1994 at godkende udbetalingen af den anden tranche alene på grundlag af tilsagn fra den tyske regerings side om en fordeling af kapaciteten mellem de østtyske værfter og en nedskæring af den samlede kapacitet inden udgangen af 1995.
In the present case, the act contested under Article 173 of the Treaty is the refusal of the Commission to propose to the Netherlands Government 'appropriate measures' pursuant to Article 93(1) of the Treaty with regard to the Netherlands scheme.
— Rettens bemærkninger
On 5 August 1994, the Commission wrote a letter to Salt Union in these terms: