natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Sag C-4/94 BLP Groupe pic / Commissioners of Customs & Excise Præjudiciel—High Court of Justice {Queen'sBench Division) —fortolkning af artikel 17 og 19 i Rådets direktiv 77/388/EØF, sjette direktiv om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag —mulighedfor at fradrage den indgående moms på tjenesteydeUer i forbindelse med et aktiesalg
Common system of value added tax: uniform basis of assessment — Possibility of deducting input VAT relating to the supply of services performed in connection with the transfer of shares
Det samme gælder, hvis den afgiftsfri transaktion er blevet behandlet som en 'finansiel bitransaktion', og transaktionens formål eller resultat var at rejse penge til dækning af hele den anden afgiftspligtiges gæld.«
(3)(a) The concern to protect investors and to safeguard the integrity of the financial markets may justify the imposition of restrictions on the freedom to provide services.
Han foreslog følgende besvarelse:
He suggested that the Court reply as follows:
Præjudiciel — Landgericht Dortmund -fortolkning af EF-traktatens artikel 59 -virksomhed i en anden medlemsstat, der ad rettens vej inddriver krav for andre — national lovgivning, hvorefter denne form for virksomhed kun kan udøves af personer, som af myndighederne er meddelt en særlig tilladelse
Preliminary ruling — Østre Landsret -Interpretation of Article 13B(d)(3) to (5) of Directive 77/388/EEC: Sixth Council Directive on the harmonization of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of
Præjudiciel — Østre Landsret — fortolkning af artikel 13, punkt B, litra d), nr. 3-5, i Rådets direktiv 77/388/EØF, sjette direktiv om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om
Preliminary ruling - Bayerisches Verwaltungsgericht Ansbach — Interpretation of Article 119 of the EC Treaty and Council Directive No 75/117/EEC on the approximation of the laws of the Member States relating to the application of the principle of equal pay for men and women and Council Directive 76/207/EEC on the implementation of the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training and promotion, and working conditions — Calculation of seniority for the purposes of promotion in the
Præjudiciel — Schleswig-Holsteinisches Landessozialgericht - fortolkning af artikel 3, stk. 1, og artikel 67-71 i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EØF) nr. 2001/83 — begrebet »lovgivning« — socialsikringsoverenskomst indgået mellem én medlemsstat og et tredjeland — ligebehandlingsprincippet -arbejdsløshedsdagpenge
Preliminary ruling — Landgericht Dortmund — Interpretation of Article 59 of the EC Treaty — Recovery of debts through the courts by an undertaking established in another Member State — National legislation reserving that activity to persons holding a licence issued by the public authorities
Sag T-l/95 C Vahrenkamp / Rådet og Kommissionen
Case T-l/95 C. Vahrenkamp ν Council and Commission
Sag T-4/95 U. Schottler / Rådet og Kommissionen
Case T-3/95 H.-T. Weltmann ν Council and Commission
Erstatningssøgsmål — Rådets forordning (EØF) nr. 2187/93 om tilbud om erstatning til visse producenter af mælk og mejeriprodukter, som midlertidigt har været forhindret i at udøve deres virksomhed
Action for compensation — Council Regulation (EEC) No 2187/93 providing for an offer of compensation to certain producers of milk and milk products temporarily prevented from carrying on their trade
Se sag T-l/95
See Case T-l/95
Annullation af Rådets forordning (EF) nr. 2557/94 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af calciummetal med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik og Rusland
Annulment of Council Regulation (EC) No 2557/94 imposing a definitive anti-dumping duty
Sag T-3/95 H.-T. Wellmann / Rådet og Kommissionen
See Case T-l/95
39, stk. 4, i Rådets forordning (EØF) nr. 822/87 om den fælles markedsordning for vin og artikel 4, stk. 2, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 441/88 om gennemførelsesbestemmelser for obligatorisk destillation som omhandlet i artikel 39 i nævnte forordning
Annulment of the Commission decisions of 20 September, 5 October and 26 October 1994 refusing to act on the complaint lodged by the applicant concerning alleged infringements of Articles 85 and 86 of the EC Treaty by undertakings holding the exclusive concession for the operation of the district heating system of Massy-Antony — Application for damages
Annullation af artikel 1, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 3151/94 om en senere undtagelsesbestemmelse for produktionsåret 1993/94 om producenters levering af bordvin til obligatorisk destillation — gyldigheden af artikel
Annulment of Article 1(1) of Commission Regulation (EC) No 3151/94 introducing a further derogation from the detailed rules for the delivery by producers of the table wine they are required to deliver for compulsory distillation in respect of the 1993/94 wine year — Illegality of Article 39(4) of Council Regulation (EEC) No 822/87 on the common organization of the market in wine and Article 4(2) of Commission Regulation (EEC) No 441/88 laying down detailed rules for applying compulsory distillation as referred to in Article 39 of the abovementioned regulation
DOMSTOLEN AFHOLDER GENEREL UDVÆLGELSESPRØVE
OPEN COMPETITION ORGANIZED BY THE COURT OF JUSTICE
De Europæiske Fællesskabers Domstol afholder generelle udvælgelsesprøver på grundlag af kvalifikationsbeviser og prøver med henblik på ansættelse af fransksprogede fuldmægtige (generel udvælgelsesprøve nr. CJ/A/10).
The Court of Justice of the European Communities is organizing an open competition based on qualifications and tests for the recruitment of French-language administrators (Open Competition No CJ/A/10).
Ansøgningerne skal være indgivet til Domstolen senest den 3. marts 1995.
The closing date for applications is 3 March 1995.
Den fulde ordlyd af meddelelsen om udvælgelsesprøve samt det obligatoriske ansøgningsskema, som har været offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende nr. C 28 A af 3. februar 1995, kan fås ved henvendelse til:
The complete text of the Notice of Competition and the compulsory application form, which were published in the Official Journal of the European Communities C 28 A of 3 February 1995, may be obtained on request from:
Originalsprog: Iransk Redaktionen afsluttet den 27.1.1995 Katalognr. : DX-AC-95-002-DA-C
Original version: French Completed on 27.01.1995 Catalogue No: DX-AC-95-002-EN-C
Ugerne 30. januar - 10. februar 1995
30 January to 10 February 1995
Sag T-106/92 Erik Dan Frederiksen / Europa-Parlamentet Personalesag
Case T-106/92 Erik Dan Frederiksen ν European Parliament Staff case
FORSLAG TIL AFGØRELSE
Case C-451/93
9.2.1995 frie varebevægelser og fri udveksling af tjenesteydeher«
Preliminary ruling (Televised advertising — Free movement (Sixth Chamber) refer that question to the Court of Justice.
Præjudiciel »Fjernsynsreklame (Sjette Afdeling) kommunikationsfriheden og om fastsættelse af almindelige principper for den ordning, der skal gælde for reklame og sponsorering).
The interpretation of the provisions referred to in the question
Ved dom afsagt den 27. september 1993, indgået til Domstolen den 4. oktober 1993, har Tribunal de commerce de Paris forelagt et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af EØF-traktatens artikel 30, artikel 85 og 86, artikel 5 og artikel 3, litra f), samt af Rådets direktiv 89/552/EØF af 3. oktober 1989 om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tvradiospredningsvirksomhed.
By judgment of 27 September 1993, received at the Court on 4 October 1993, the Tribunal de Commerce de Paris (Commercial Court, Paris) referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Articles 30, 85, 86, 5 and 3(f) of the EEC Treaty and Council Directive 89/552/EEC of 3 October 1989 on the coordination of certain provisions laid down by law, regulation or administrative action in Member States concerning the pursuit of television broadcasting activities.
Leclerc-Siplec — som havde anlagt sagen mod TF1 og M6 ved Tribunal de commerce de Paris, og som var af den opfattelse, at dekretets artikel 8 er i strid med en række traktatbestemmelser og med direktivet — anmodede Tribunal de commerce om at forelægge spørgsmål herom for Domstolen. TF1 og M6 gjorde samme synspunkt gældende som Leclerc-Siplec, selv om selskaberne var sagsøgte i sagen.
The question referred concerns the issue whether on a proper construction Article 30 of the Treaty, Articles 85 and 86 in conjunction with Articles 5 and 3(f) of the Treaty and the Directive preclude a Member State from prohibiting, by statute or by regulation, the broadcasting of advertisements for the distribution sector by broadcasters established in its territory.
Med det forelagte spørgsmål ønskes det oplyst, dels om bestemmelserne i traktatens artikel 30 og artikel 85 og 86, sammenholdt med traktatens artikel 3, litra f), og artikel 5, dels om bestemmelserne i direktivet skal fortolkes således, at de er til hinder for, at en medlemsstat ved lov eller administrativt forbyder, at tvradiospredningsorganer, der er etableret på dens område, udsender reklameindslag for distributionssektoren.
That question was raised in proceedings brought by the import company Edouard Leclerc-Siplec (hereinafter 'Leclerc-Siplec') against TFl Publicité (hereinafter TFl') and M6 Publicité (hereinafter 'M6') concerning the latter companies' refusal to broadcast an advertisement concerning the distribution of fuel in Ledere supermarkets on the ground that Article 8 of Decree No 92-280 of 27 March 1992, implementing Article 27(1) of the Law of 30 September 1986 on freedom of communication and setting general principles for advertising and sponsorship excludes the distribution sector from televised advertising.
Spørgsmålet er blevet rejst under en sag, som Société d'importation Edouard Leclerc-Siplec (herefter benævnt »Leclerc-Siplec«) har anlagt mod TF1 Publicité SA (herefter benævnt »TF1«) og M6 Publicité SA (herefter benævnt »M6«) i anledning af, at de sagsøgte selskaber har afslået at udsende et reklameindslag om distribution af brændstof i Leclercsupermarkederne.
Leclerc-Siplec, after bringing proceedings against TFl and M6 before the Commercial Court of Paris and being of the view that Article 8 of the Decree was contrary to several provisions of the Treaty and the Directive, proposed that the court
Hovedformålet med direktivet er at sikre fri udveksling af fjernsynsudsendelser.
A provision such as that at issue in the main proceedings concerns selling arrangements since it prohibits a particular form of promotion (televised advertising) of a particular method of marketing products (distribution).
Med henblik herpå fastsættes der i direktivet mindsteregler for alle udsendelser fra Fællesskabet bestemt til modtagelse i Fællesskabet, især for udsendelser, der er bestemt til modtagelse i en anden medlemsstat.
Furthermore, those provisions, which apply regardless of the type of product to all traders in the distribution sector, even if they are both producers and distributors, affect the marketing of products from other Member States and that of domestic products in the same manner.
I henhold til direktivets artikel 3, stk. 1, kan medlemsstaterne for så vidt angår tvradiospredningsorganer, som hører under deres myndighed, indføre strengere eller mere detaljerede bestemmelser på de områder, der er omfattet af direktivet.
Second, Article 20, without prejudice to Article 3, permits them, with due regard for Community law, to lay down conditions other than those laid down in Article 11(2) to (5) and Article 18 in respect of broadcasts intended solely for the national territory which may not be received, directly or indirectly, in one or more other Member States.
Til de områder, der er samordnet ved direktivet, hører de mindstebestemmelser, jf. direktivets kapitel IV, som de medlemsstater, hvorfra udsendelserne sendes, skal overholde med hensyn til fjernsynsreklamer.
It is common ground that neither Article 19 nor Article 20 can be the basis for a prohibition by a Member State of televised advertising in the distribution sector.
Når disse betingelser er opfyldt, kan en anvendelse af sådanne bestemmelser på salg af varer fra en anden medlemsstat, som opfylder de af denne stat fastsatte regler, ikke antages at forhindre, at varerne får adgang til markedet, eller medføre større ulemper i denne henseende end for indenlandsk fremstillede varer.
In this case, there is nothing in the documents before the Court to suggest that the national provisions at issue require or favour anticompetitive conduct or reinforce the effects of a pre-existing agreement.
Sådanne bestemmelser falder derfor uden for anvendelsesområdet for traktatens artikel 30.
The question is therefore whether such a prohibition may be founded on Article 3(1) of the Directive.
To af artiklerne i kapitel IV giver de medlemsstater, hvorfra udsendelserne sendes, adgang til at fravige nogle af de i kapitlet indeholdte bestemmelser om betingelserne for udsendelse af reklameindslag.
The main purpose of the Directive is to ensure freedom to provide television broadcasting services.
For så vidt angår en bestemmelse som den, hovedsagen drejer sig om, må det konstateres, at den angår bestemte former for salg, idet den forbyder en bestemt form for salgsfremmende foranstaltning (nemlig fjernsynsreklame) for en bestemt afsætningsmetode (nemlig salg gennem distributionsvirksomheder) for varer.
In order to determine the scope of Article 3(1) of the Directive, it must first be considered whether Member States may, by virtue of that provision, impose on television broadcasters under their jurisdiction stricter rules than those laid down in Chapter IV where the circumstances are not covered by Article 19 or 20.
For det første kan de i henhold til artikel 19 fastsætte strengere regler end dem, der er fastsat i artikel 18, med hensyn til sendetid og de nærmere bestemmelser for fjernsynstransmission for så vidt angår de tvradiospredningsorganer, der hører under deres myndighed.
To that end, it lays down minimum rules to govern broadcasts emanating from and intended for reception within the Community and in particular those intended for reception in another Member State.
Desuden påvirker bestemmelserne, som — uden hensyn til, hvilke varer der er tale om - gælder for alle erhvervsdrivende i distributionssektoren, også selv om de erhvervsdrivende på samme tid er producenter og virker i distributionsleddet, ikke afsætningen af varer fra andre medlemsstater på anden måde end afsætningen af indenlandsk fremstillede varer.
While Article 20 states expressly that it applies without prejudice to Article 3, there is no such statement in Article 19.
For det andet kan de i henhold til artikel 20, jf. dog artikel 3, under overholdelse af fællesskabsretten fastsætte andre betingelser end de i artikel 11, stk. 2-5, og artikel 18 fastsatte for så vidt angår udsendelser, der udelukkende er bestemt til det nationale område, og som hverken direkte eller indirekte kan modtages i en eller flere andre medlemsstater.
Article 3(1) provides that Member States are to remain free, as regards television broadcasters under their jurisdiction, to lay down more detailed or stricter rules in the areas covered by the Directive.
I det foreliggende tilfælde giver ingen af de i sagen oplyste forhold grundlag for at fastslå, at de pågældende nationale bestemmelser foreskriver eller fremmer konkurrencebegrænsende adfærd eller forstærker virkningerne af en allerede eksisterende aftale.
The fields coordinated by the Directive include the minimum provisions governing the Member States from which broadcasts are made relating to televised advertising, which are contained in Chapter IV.
Herefter er spørgsmålet, om et sådant forbud kan støttes på direktivets artikel 3, stk. 1.
That argument cannot be accepted.
Det fremgår imidlertid hverken af betragtningerne til direktivet eller af dettes formål, at artikel 19 skal fortolkes således, at medlemsstaterne derved skulle fratages en ret, som er indrømmet dem ved artikel 3, stk. 1.
be interpreted as divesting Member States of the freedom conferred on them by Article 3(1).
Med henblik på at afgrænse rækkevidden af direktivets artikel 3, stk. 1, skal der først tages stilling til, om medlemsstaterne i henhold til denne bestemmelse kan pålægge tvradiospredningsorganer, som hører under deres myndighed, at følge strengere regler end dem, der er fastsat i kapitel IV, når de i artikel 19 og 20 fastlagte omstændigheder ikke foreligger.
Although it appears to follow from that recital, such an interpretation is not supported by the wording of Article 3(1), which contains no restriction whatever as to the interests which the Member States may take into consideration.
Det fremgår allerede af ordlyden af artikel 20, at denne bestemmelse finder anvendelse med forbehold af artikel 3, men en tilsvarende præcisering er ikke givet i direktivets artikel 19.
In any event, that recital does not preclude the justification of such restrictions by the protection of interests other than those of consumers.
Hvad dernæst angår formålet med direktivets artikel 3, stk. 1, har TF1 og M6 gjort gældende, at det følger af den syvogtyvende betragtning til direktivet, at kun forbrugernes interesser kan begrunde, at der indføres strengere regler, og at man ved i dekretet at udelukke distributionsleddet fra at benytte fjernsynsreklame for derved at varetage bestemte økonomiske interesser er gået videre end direktivet tillader.
As for the purpose of Article 3(1) of the Directive, TFl and M6 have argued that the twenty-seventh recital in the preamble means that the interests of consumers alone can justify stricter rules and that, in excluding distribution from televised advertising because of certain economic interests, the Decree goes beyond the Directive.
Heraf kan det dog ikke sluttes, at medlemsstaternes adgang til at fastsætte strengere regler for fjernsynsreklamer og sponsorering er begrænset til at gælde under de omstændigheder, der er fastlagt i direktivets artikel 19.
'On a proper construction Articles 30, 85, 86, 5 and 3(f) of the Treaty and Council Directive 891 5521 EEC of 3 October 1989 on the coordination of certain provisions laid down by law, regulation or administrative action in Member States concerning the pursuit of television broadcasting activities do not preclude Member States from prohibiting, by statute or by regulation, the broadcasting of advertisements for the distribution sector by television broadcasters established on their territory.'
En sådan fortolkning ville indebære, at direktivets artikel 3, stk. 1, ville miste sin betydning som en almindelig bestemmelse på et væsentligt område, der er omfattet af direktivet.
Advocate General Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 24 November 1994.
ÆØF-traktatens artikel 30, artikel 85 og 86, artikel 5 og artikel 3, litra f), samt Rådets direktiv 89/552/EØF af 3. oktober 1989 om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-rudiospredningsvirksomhed skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for, at en medlemsstat ved lov etter administrativt forbyder, at tvradiospredningsorganer, der er etableret på dens område, udsender reklameindslag for distributionssektoren. «
A measure enacted by a Member State which prevents distributors established in that Member State from advertising on television does not constitute a measure equivalent in effect to a quantitative restriction on imports, within the meaning of Article 30 of the EEC Treaty.
»Tjenestemænd—midlertidig udnævnelse — lovlighed — tilsidesættelse af traktatens artikel 176 — magtfordrejning* (Femte Afdeling)
(Officials — Temporary occupation of a post — Legality Violation of Article 176 of the Treaty — Misuse ofpowers) (Fifth Chamber)
Han foreslog følgende besvarelse :
Case C-346/93 Kleinwort Benson Ltd ν City of Glasgow District Council
Præjudiciel — Court of Appeal — fortolkning af Bruxelles-konventionens artikel 5, nr. 1 og 3 — begreberne sager om kontraktforhold og sager om erstatning uden for kontrakt — søgsmål med påstand om tilbagebetaling af et beløb betalt i medfør af en kontrakt, der er erklæret ugyldig, fordi en af parterne ikke var beføjet til at indgå den
Preliminary ruling — Court of Appeal — Interpretation of Article 5(1) and (3) of the Brussels Convention — Concepts of contractual matter and delict and quasi-delict — Action for restitution of a sum of money paid under a contract declared null and void because one of the parties lacked capacity
»Bestemmelserne i konventionen af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager, finder ikke anvendelse ved afgørelse af tvister om stedlig kompetence mellem retsinstanser i én og samme kontraherende stat; følgelig finder protokollen af 3. juni 1991 om fortolkningen af konventionen ikke anvendelse, og det i medfør af protokollens artikel 3 forelagte spørgsmål falder uden for Domstolens kompetence.«
He proposed that the Court should reply as follows: declare that, by failing to implement within the prescribed period Commission Decision 89/661/EEC of 31 May 1989 concerning aid provided by the Italian Government to Alfa Romeo, an undertaking in the motor vehicle sector, the Republic of Italy has failed to fulfil its obligations under the EEC Treaty;
Generaladvokat G. Tesauro fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum") den 31. januar 1995.
It follows that the Protocol of 3 June 1971 on the interpretation of that Convention is not applicable and that the questions raised under Article 3 of that Protocol are outside the Court's jurisdiction.'
Generaladvokat F.G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum") den 2. februar 1995.
Failure of a Member State to fulfil its obligations — Failure to implement Commission Decision 89/43/EEC concerning aids unlawfully granted by the Italian Government to the ENI-Lanerossi group to assist undertakings in the textile and clothing sector
Søgsmål anlagt i henhold til en værnetingsklausul — annullation af opsigelsen af lejekontrakten og af lejeforhøjelsen — erstatning af tabet
Failure of a Member State to fulfil its obligations — Failure to transpose within the prescribed period Council Directive 89/48/EEC on a general system for the recognition of higher-education diplomas awarded on completion of professional education and training of at least three years' duration
Efter hans opfattelse bør Domstolen :
Advocate General Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 2 February 1995.
Generaladvokat G. Gosmas fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Anden Afdeling') den 7. februar 1995.
Advocate General Lenz delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 9 February 1995.
»1) fastslog, at Kommissionens opsigelse af lejekontrakten var ulovlig.
He proposed that the Court should rule as follows:
»1) fastslå, at Den Italienske Republik ikke inden for den fastsatte frist har gennemført Kommissionens beslutning 89/661/EØF af 31. maj 1989 om den italienske regerings støtte til producenten Alfa Romeo (motorkøretøjssektoren) og således ikke har overholdt sine forpligtelser i henhold til EØF-traktaten.
'(1) declare that, by failing to implement Commission Decision 89/43/EEC on aids granted by the Italian Government to ENI-Lanerossi within the prescribed period, the Republic of Italy has failed to fulfil its obligations under the EEC Treaty;
2) frifandt Kommissionen for sagsøgerens øvrige påstande.
(2) order the Republic of Italy to pay the costs.'
Generaladvokat F.G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum') den 2. februar 1995.
Action based on an arbitration clause —Annulment of the termination of the lease and of the rent increase Compensation for loss