natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I denne forbindelse frem hæves den særlige rolle, som Europarådet spiller.
The specific role of the Council of Europe is highlighted.
• Dels kan unionen bidrage til kulturernes udfoldelse.
Second, the Union can contribute to the flowering of cultures by taking measures to encourage them.
Stk. 4 danner grundlaget for foranstaltninger med henblik herpå. Disse foranstaltninger kan omfatte europæisk kulturproduktion, kulturudveksling, flersprogethed, samarbejde på det audiovisuelle område, men denne opregning er ikke udtømmende.
Paragraph 4 offers a basis for such action which may con cern European artistic creation, cultural exchanges, multilingualism and audiovisual cooperation, though this list is not to be regarded as exhaustive.
Foranstaltningerne vedtages [i lovform af Europa-Parlamentet og Rådet efter proceduren for fælles ved tagelse på forslag af Kommissionen og efter høring af Det Økonomiske og Sociale Udvalg].
Measures are to be taken in the form of laws [enacted by Par liament and the Council in accordance with the codecision procedure on a proposal from the Commission and after consulting the Economic and Social Committee].
I første række skal de påtænkte foranstaltninger tage sigte på spørgsmål af almen interesse.
For one thing, the action concerned must relate to questions of general interest.
Inden for disse skal der fastlægges en trinfølge, og den højst prioriterede foranstaltning, nemlig bekæmpelse af de alvorligste sygdomme, fremhæves i artiklen.
Priorities need to be defined here, and the Article takes a first step by referring to major health scourges.
Denne prioritering er historisk, fordi epidemibekæmpelse altid er foregået på tværs af grænserne.
This may be regarded as a historical priority, since at all times the fight against epidemics has been carried beyond national borders.
Foruden epidemierne, der er ved at være udryddet i vort område, med fører andre alvorlige sygdomme store menneskelige og økonomiske omkostninger, der synes at skærpe opmærksomheden omkring EF-befolkningens stigende gennemsnitsalder.
But apart from epidemics, which are tending to disappear in our part of the world, there are new health scourges with substantial human and economic costs that are further compounded by the general ageing of our population.
Unionen sætter sig som mål at supplere og støtte de bestræbelser, der udfoldes af medlemsstaterne med henblik på at beskytte sundheden, herunder navnlig at bekæmpe de alvorligste sygdomme såsom kræft, AIDS, hjerte-karsygdomme og sindslidelser.
The Union's objective shall be to complement and support action undertaken by the Member States to protect health, and in particular to combat major health scourges such as cancer, AIDS, and cardiovascular and mental illness.
Ministerrådet har imidlertid allerede efter udtrykkelig anmodning fra Det Europæiske Råd iværksat foran staltninger over for disse udbredte alvorlige sygdomme som kræft, AIDS og hjerte-karsygdomme.
The major health scourges identified here are those where the Coundl, at the explicit request of the European Coundl, has already begun action — such as cancer, AIDS and cardiovascular disease.
På grundlag af den nye artikel vil det være muligt at videreføre og udvide de allerede igangsatte foranstaltninger.
The new Article will make it possible to pursue and amplify this action.
Sociale problemer som følge af medicin-, tobaks- eller alkoholmisbrug følger i kølvandet på problemerne vedrørende bekæmpelsen af de alvorlig ste sygdomme.
Closely related to these major diseases are the social problems related to the use of drugs and tobacco and the abuse of alcohol.
De foranstaltninger, der er nødvendige til støtte af medlemsstaternes bestræbelser og til tilnærmelse og koordinering af deres foranstaltninger samt den gen sidige bistand mellem dem i forbindelse med iværksættelsen af disse foranstaltninger, fastsættes [ved lov, der vedtages af Europa-Parlamentet og Rådet efter proceduren for fælles vedtagelse på forslag af Kommissionen og efter høring af Det Økonomiske og Sociale Udvalg].
The measures needed to support action under taken by the Member States, to approximate and coordinate the provisions they implement and to organize mutual assistance to this end shall be adopted [in the form of laws enacted by the European Parliament and the Council in accordance with the codecision procedure on a proposal from the Commission and after consulting the Economic and Social Committee].
De forskningsforanstaltninger, der ivæksættes i henhold til Traktatens artikel 130 F-130 P, bidrager til at nå det i stk. 1 omhandlede mål.
Research activities carried out pursuant to Articles 130 to 130p shall contribute to achieving the objec tive set out in paragraph 1.
Opfyldelsen af det mål, der omhandles i artiklen, kræver, at der vedtages foranstaltninger med henblik på at fremme samarbejdet og den gensidige bistand mellem medlemsstaterne.
The objective set out in this Article will require measures to promote cooperation and mutual assistance between the Member States.
Rådet har derfor i nogle år anbefalet retningslinjer på forskellige begrænsede områder, der åbnede vejen til udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne samt mulighed for at indføre en fællesskabsforanstaltning endog inden vedtagelsen af et særligt retsgrundlag for sundhedsbeskyttelsen. skyttelsen.
This in concrete terms confirms the orientation taken by the Council in recent years; exchanges of information between the Member States and the possibility of Community action have been introduced despite the absence of a specific basis for health protection.
Men ifølge artiklens ordlyd kan unionen gå videre, og der kan gennemføres foranstaltninger, der giver sygdomsforebyggelsen og bekæmpelsen af de alvorligste sygdomme en fællesskabskarakter, hvor det er fornødent, især når foranstaltningerne går på tværs af grænserne.
Nevertheless this Article would enable the Union to go further and to take action to give a Community character to the prevention of health risks and the fight against major scourges wherever necessary, par ticularly where there is a cross-frontier element.
Der kan påtænkes gennemført foranstaltninger til sygdomsforebyggelsen som ledsageforanstaltninger til foranstaltninger, der træffes inden for andre EF-politikker, herunder foranstaltninger med henblik på gennemførelsen af det indre marked. For eksempel har Rådet ved vedtagelsen af direktivet om blodprodukter anmodet om, at samtlige spørgsmål vedrørende Fællesskabets forsyning med blodpro-
Con sideration could be given to health protection measures to accompany measures taken under other policies, including those for the completion of the inter nal market.
gende principper bliver sammenhængende, effektive og harmoniserede for dermed at forbedre sundhedsbeskyttelsen og bekæmpelsen af de alvorligste sygdomme. domme.
It is proposed that the Union should act by establish ing minimum requirements applicable in 'each Member State so that a common base can be established
Det foreslås, at der som led i unionen fastsættes minimumsforskrifter, der skal gælde i de enkelte medlemsstater, for — uden at der gribes ind over for gældende eller fremtidige nationale bestemmelser, der medfører bedre beskyttelse af sundheden og bedre bekæmpelse af de alvorligste sygdomme — at etablere et fælles minimumsgrundlag i samtlige med lemsstater.
This new Article gives the Union the new task of complementing and supporting action undertaken by the Member States and is a dynamic implementation of the subsidiarity principle in defining the Union's contribution to public health.
I modsætning til den tidligere situation præget af punktvise foranstaltninger skal kombinationen af samtlige disse elementer (minimumsforskrifter/koordination/gensidig bistand) sikre, at de grundlæg
While the purpose is to enhance the action of the Member States by supply ing a horizontal, comprehensive and coordinated approach, the union clearly cannot and must not intervene in the whole range of health protection matters.
Sådanne foranstaltninger kan måske nok være en mulighed inden for et sektorielt fællesskab som EKSF, men er det ikke i et fællesskab med generelle beføjelser.
at a minimum level without prejudicing existing or future national measures providing for a higher degree of protection or more intensive action.
Tanken om at styrke denne procedures effektivitet ved hjælp af sanktioner har naturligt nok rod i disse konstateringer.
Union research policy has an integral role to play in health protection; medical and health research is already provided for in the framework programme (Articles 130f to 130p).
skabsrettens krav med hensyn til den finansierede foranstaltning (forordning nr. 2052/88, artikel 7; for ordning nr. 4253/88, artikel 24).
(Commission staff paper) measure in the ECSC, which is a Community of limited scope, the idea is inconceivable in a general Community.
Dette gælder bl.a. anvendelsen af de fælles regler om indgåelse af offentlige indkøbsaftaler.
If there were a whole series of infringements, and derogations along these lines proliferated, new barriers would inevitably be raised whereas the point of the Community is to remove them.
Der mangler dog meget i, at situationen er helt til fredsstillende.
One solution might be to give the Court, in its second judgment, the power to decide, or to .authorize the Commission to dedde:
I den sammen hæng må det erindres, at det erfaringsmæssigt ofte er de medlemsstater, som befinder sig i økonomiske og finansielle vanskeligheder, og som har brug for Fællesskabets bistand, der gør sig skyldige i flest overtrædelser.
The only possible way of dealing with such situations as the Treaties stand is to commence new proceed ings under Article 169 for infringement of Article 171, but experience has shown that a second adverse ruling may have no more effect than the first.
Følgerne af en finansiel sanktion kan derfor være forskellige fra stat til stat.
(b) to inflict a financial penalty on the Member State.
En sådan sanktion kan således være hård for nogle medlemsstater og ikke tilstrækkelig afskrækkende for andre.
The Commission's annual reports to Parliament and the Council on the application of Community law reveal that the number of judgments given under Article 171, even where the Court has given a second adverse ruling, remains excessively high.
Også de praktiske følger af en overtrædelse kan variere — ikke kun afhængigt af overtrædelsens art, men også af hvilken medlemsstat, der gør sig skyldig i overtrædelsen.
In the last three report years alone, 83 Article 171 judgments were not implemented.
Det er naturligvis nødvendigt at tage hensyn til disse forhold, når størrelsen af eventuelle finansielle sanktioner skal fastsættes.
On 12 occasions the Commission, following a first condemnation, has had to bring yet further proceedings against Member States in the Court of Justice in respect of the very same infringement. ment.
Et andet vigtigt spørgsmål er, hvilken institution der skal træffe beslutning om sanktion og fastsætte den nes størrelse.
This being so, the idea of applying sanctions to make the procedure more effective was bound to arise.
Det er vigtigt, at det er en uafhængig institution: EF-Domstolen eller i hvert fald Kommissionen efter bemyndigelse fra Domstolen. I tilfælde af Rådets mellemkomst vil den gensidige forståelse, der kan herske mellem medlemsstaterne — eller endog disses medvirken (hvis der er tale om en over trædelse, de fleste af dem har gjort sig skyldige i) — kunne fore til, at sanktionen bliver mindre effektiv.
Article 88 provides that where a Member State fails to comply with a decision recording that it has failed to fulfil an obligation, 'the High Authority may, with the assent of the Coundl acting by a two-thirds majority:
Uafhængigt heraf forbeholder Kommissionen sig til sin tid at fremsætte forslag vedrørende iværksættelse af finansielle sanktioner over for medlemsstater, der ikke har overholdt deres forpligtelser, med angivelse af såvel sanktionernes art som de nærmere regler for beregningen.
(b) take measures, or authorize the other Member States to take measures, by way of derogation from the provi sions of Article 4, in order to correct the effects of the infringement of the obligation'.
De afholder sig fra at træffe foranstaltniner, der er egnede til at bringe virkeliggørelsen af denne Traktats målsætning i fare.«
The possibility exists in subparagraph (b) of the third paragraph of Article 88 of the ECSC Treaty ' but has never been used. Above all, while it might be possible to conceive of this kind of
geadgang, direktiv 89/665/EØF om klageprocedurer i forbindelse med indgåelse af offentlige kontrakter).
an operation for which Community support is avail able involves the award of public contracts, the pay ment of Community aid is dependent upon compliance with the requirements of the relevant directive.
— Den ligner stærkt, hvad der ved decentralisering er den tungeste form for tilsyn, nemlig den ret, der tilkommer en højere instans til i visse tilfælde at tiltage sig eller at få overdraget behandlingen af en ellers for en lavere instans verserende sag.
The question now is whether the possibility of financial sanctions should be written into the Treaty in general terms, specifically wherever a Member State fails to comply with a judgment given against it by the Court of Justice.
Ville det ikke være hensigtsmæssigt at gøre denne løsning til normen og nedfælde den i selve Traktaten?
implementation of Community law and the protection of rights conferred on citizens and firms by them.
Der er tale om at komplettere EØF-Traktatens artikel 5 og præcisere, hvad medlemsstaternes nationale retsorden skal indeholde for at undgå overtrædelser og afbøde følgerne heraf (især klageadgang for private, det offentliges ansvar over for ofre for over trædelser, uanset disses art eller oprindelse (administrativ eller lovgivningsmæssig), mulighed for hasteforanstaltninger til forebyggelse af uoprettelige følger af ulovlige handlinger).
A power is thus conferred on the Member States, but so, above all, is a duty, flowing from the general principles of the Community legal order as defined by the Court of Justice on the basis, notably, of the general obligation imposed by Article 5 of the Treaty. '
Der kunne eventuelt også blive tale om at give institutionerne beføjelse til at træffe de nødvendige harmoniserings- og koordineringsforanstaltninger. Selv om de bestemmelser, der skal træffes på dette felt, fortsat i første række skal indsættes i medlemsstaternes nationale retsorden, kan det være nødvendigt at sikre et vist minimum af kohærens mellem disse retsordener.
One of the requirements imposed on Member States is that their domestic law should contain provisions of such a nature that anybody with an interest can reap the benefit (or suffer the detriment) of a failure to comply with Community law — recovery of aid wrongly paid; availability of remedies in the event of wrongful acts or failure to act; possible liability of public authorities towards victims of failure to apply Community law.
b) En anden måde at gribe sagen an på kunne være at drøfte muligheden af at øge Domstolens beføjelser, når den træffer afgørelse vedrørende en medlemsstats traktatbrud.
There is no legal obstacle to a power to inflict financial penalties, but it has to be admitted that the exercise of it may come up against practical and political difficulties.
— En sådan beføjelse er imidlertid kun effektiv, hvis der foreligger en national retsakt.
The first difficulty would lie in setting the penalty at such a level that it can be both effective and balanced.
Anvendelsen af denne beføjelse gør det ikke muligt at løse de mange tilfælde af overtrædelser, der skyldes medlemsstaternes passivitet.
Experience has shown that the Member States which are the most frequent offenders are also those which suffer from difficult economic and financial situations and need Community assistance.
• I vid udstrækning skyldes overtrædelser manglende gennemførelse af harmoniseringsdirektiver i den nationale retsorden.
The impact of a financial penalty can accordingly vary from one Member State to another.
Kunne man ikke forestille sig at give Domstolen beføjelse til, i tilfælde af gen tagne domfældelser, selv at træffe afgørelse, og med direkte virkning, om de foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre de fælles retsnormer i den nationale retsorden i den medlemsstat, der har siddet fællesskabsretten overhørig 'I?
A penalty which hurts one Member State may have little deterrent effect on another. Likewise, the practical consequences of an infringement may vary, not only according to its nature but also according to the Member State concerned.
Dette kunne i visse til fælde bestå i at træffe afgørelse om, at direktivet gælder umiddelbart.
These, then, are all material considerations for the determination of the amount of a financial penalty.
— L øvrigt er der ligeledes stor fare for, at en sådan beføjelse — selv hvis den ikke går så vidt som til den tidligere nævnte ret for en højere instans til i visse tilfælde at tiltage sig eller at få overdraget behandlingen af en ellers for en lavere instans verserende sag — ikke bliver accepteret, hvilket skyldes den mulighed for indblanding i de enkelte landes retsorden, som den giver Domstolen. len.
The question, then, is whether the efficacity of Com munity law would not be adequately boosted by rely ing on the broad obligation flowing from Article 5 and from the general principles of law, but spelling out their requirements in provisions explicity offering guarantees. A number of instruments of Community secondai^ legislation have attempted to achieve this in specific areas (the directives on equal treatment for women and men at work require the Member States to provide judicial remedies for the victims of discrimination, and Directive 89/665/EEC provides for remedies in relation to public procurement).
Denne foranstaltning ville på en vis måde kun være en udvidelse af det allerede eksisterende grundlag for Domstolens nuværende retspraksis med hensyn til, i hvilket omfang borgerne kan påberåbe sig direktiver over for medlemsstater, der ikke har gennemført dem korrekt.
Another important question is the decision as to which institution should have power to impose a sanction and set its amount. It would have to be an independent institution, either the Court of Justice or, at the very least, the Commission acting with the Court's authorization.
• Mere beskedent og mindre »aggressivt« kunne der indrømmes Domstolen mulighed for, når den fastslår en overtrædelse, i sin dom at præcisere, hvilke foran staltninger det påhviler medlemsstaten at træffe for at bringe overtrædelsen til ophør.
If the Council were to be involved, the spirit of mutual understanding between the Member States, or indeed their complicity (if several of them were guilty of an infringement), could make the sanction ineffectual in practice. The Court's preliminary thinking on the subject favours the Com mission as the institution which would be responsible for setting the amount.
En sådan beføjelse indebærer imidlertid en dobbelt risiko:
Should this approach be generalized, and should it be written into the Treaty itself?
Man kan i øvrigt forestille sig, at Domstolen fik sine beføjelser hertil styrket på forskellig måde:
Whatever the outcome of these reflections, the Com mission reserves the right to make proposals in due course for the introduction of financial penalties against Member States in breach of their obligations, covering both the nature of the penalty and rules for determining the amount.
') Naturligvis vil Kommissionen være selvskrevet til gen nem sine indlæg og sin aktive deltagelse i retssagen at lette denne opgave for Domstolen.
'Member States shall take all appropriate measures, whether general or particular, to ensure fulfilment of the obligations arising out of this Treaty or resulting from action taken by the institutions of the Community.
Anvendelsen af et sådant instrument kunne ganske vist støde på praktiske problemer af samme art som de tidligere nævnte finansielle sanktioner.
This technique, unfortunately, would only work where there was a positive act by a national authority.
Hvorom alting er, kunne idømmelsen af en tvangsbøde have en gavnlig psykologisk virkning på de nationale myndigheder i en forsømmelig medlemsstat.
It would not help to solve the numerous disputes arising from a Member State's failure to take action.
Dette ansvar kunne, uden at det på nogen måde berører nævnte kompetence, med fordel øges.
or origin (administrative or legislative) of the infringement; possibility of interim measures to ensure that a wrongful act does not have irreparable consequences).
Et middel kunne være, at Domstolen udtrykkeligt i en dom, hvori den fastslår en overtrædelse, fastsætter, at over trædelsen medfører, at medlemsstaten pådrager sig ansvar over for de skadelidte.
If necessary, the institutions could be empowered to take the requisite harmonization or coordination measures, for even if the rules to be laid down here remained in the first instance to be taken within the national legal systems of the Member States, it might be found necessary to ensure at least a modicum of consistency between them.
Dommens retskraft, også i forhold til de nationale domtale, kan gøre det lettere for de skadelidte at opnå, at disse domstole til kender dem erstatning.
Moreover, even without going so far as to establish a substitution mechanism as considered above, the approach would probably encounter general opposition since it would give the Court the power to inter fere in the national legal orders.
— Man kunne også overveje at give Domstolen beføjelse til at udstede påbud.
(b) Another approach might be to extend the jurisdiction of the Court of Justice in cases concerning failure by a Member State to comply with its obligations. tions.
Det er i øvrigt en beføjelse, som Domstolen allerede har tillagt sig i forbindelse med sager om foreløbige forholdsregler mod medlemsstaterne.
(3) To take a more modest and less aggressive approach, the Court of Justice could be given jurisdiction to declare, in judgments finding that an in fringement has been committed, what measures should be taken by the offending Member State in order to put an end to it.
Denne beføjelse kan der imidlertid kun gøres brug af i undtagelsestilfælde.
There are a number of possible ways of extending the Courts's jurisdiction along these lines:
For at den kan udøves, skal der foreligge et tilfælde af hastende karakter, hvor der er risiko for uoprettelig skade.
(1) Most infringements in fact concern failure to transpose harmonization directives into domestic law.
Den giver i øvrigt alene Domstolen mulighed for at træffe foreløbige for holdsregler, der ikke foregriber realitetsafgørelsen.
It might, for instance, declare in certain cases that a directive was directly applicable.
Muligheden for en udvidelse og en formel indførelse af en sådan beføjelse til at udstede påbud bør undersøges.
In some ways this would be more than an extension of the rule already to be found in Court judgments to the effect that individual citizens can rely on directives against recalcitrant Member States.
En af deres opgaver vil ligeledes være at give borgerne fyldestgørende oplysninger om omfanget af deres rettigheder i forbindelse med overtrædelser begået af offentlige myndigheder og at bistå dem ved anven delsen af de retsmidler, der er egnede til at give dem oprejsning (især ved at drage de offentlige myndigheder til ansvar som nævnt i det foregående).
(ii) This approach would, moreover, entail the establishment of a decentralization mechanism in the form of a superior authority enjoying a fully fledged power of substitution. The concept is familiar in many federal States, but given the present situation of Com munity integration, even assuming that further progress is made towards political union, some Member States might for that very reason find it unacceptable.
• Overtrædelser medfører bl.a., at medlemsstaterne pådrager sig ansvar overfor de skadelidte.
(4) The consequences of infringements include the liability of Member States towards persons who suffer as a result.