natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ved kendelse af 12. juni 1991 indgået til Domstolen den 26. juli s.a. havde Bundesfinanzhof i medfør af EØF-Traktatens artikel 177 stillet en række præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af Den Fælles Toldtarif som indført ved Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og Den Fælles Toldtarif med henblik på tariferingen af varer i sæt (såkaldte "testkits") omfattende forskellige laboratoriereagenser.
By application lodged at the Court Registry on 23 July 1991 the Commission of the European Communities brought an action under Article 169 of the EEC Treaty for a declaration that by not bringing into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to implement in its national law the obligations set out in Article 11 of Council Directive 85/203/EEC of 7 March 1985 on air quality standards for nitrogen dioxide the Kingdom of Belgium has failed to fulfil its obligations under Article 189 of the EEC Treaty.
"Den Fælles Toldtarif skal fortolkes således, at varer i sæt med et monoklonal t diagnostisk reagens (antistof) som hovedbestanddel skal henføres under pos. 3002 1091."
(1) By not bringing into force within the requisite timelimits all the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with the provisions of Article 11 of Council Directive 85/203/EEC of 7 March 1985 on air quality standards for nitrogen dioxide (OJ L87, p.l) the Kingdom of Belgium has failed to fulfil its obligations under Article 189 of the EEC Treaty;
Generaladvokat W. Van Gerven fremsatte forslag til afgørelse den 15. oktober 1992.
(2) The Kingdom of Belgium is ordered to pay the costs.
Han foreslog Domstolen følgende svar:
Mr. Advocate General Lenz delivered his Opinion on 10 November 1992 He proposed that the Court should rule as follows:
B. Retten i Første Instans
(2) The Kingdom of Belgium is ordered to pay the costs.
Sag T-87/91: Boessen mod ØSU
Case C-191/91 Abbott ν Oberfinanzdirektion
Traktatbrud - artikel 10, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 2057/82 om fastsættelse af visse foranstaltninger til kontrol med fiskeri fra fartøjer hjemmehørende i medlemsstaterne og Rådets forordning (EØF) nr. 3721/85 om fastsættelse for 1986 af de samlede tilladte fangstmængder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande i Fællesskabets fiskerizone samt af visse betingelser for fiskeri af disse fangstmængder.
Failure of State to fulfil obligations - Article 10 (2) of Council Regulation No. 2057/82 establishing certain control measures for fishing activities by vessels of the Member States and Council (EEC) Regulation No. 3721/85 fixing, for certain fish stocks, total allowable catches for 1986 and certain conditions under which they may be fished.
Generaladvokat Carl Otto Lenz fremsatte forslag til afgørelse den 10. marts 1993.
Mr Advocate General Lenz delivered his Opinion on 10 March 1993.
Kongeriget Nederlandene har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler det i henhold til artikel 10, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2057/82, for så vidt det i 1986 i flere tilfælde for sent har nedlagt det foreløbige forbud mod fiskeri af fisk i kvoterede bestande, og for så vidt det har undladt straks at meddele Kommissionen disse foranstaltninger.
In so far as in several cases it only belatedly provisionally prohibited fishing in 1986 for stock subject to the quota system and omitted immediately to inform the Commission of those measures the Kingdom of the Netherlands has failed to fulfil its obligations under Article 10 (2) of Regulation (EEC) No. 2057/82;
Kongeriget Nederlandene betaler sagens omkostninger."
The Kingdom of the Netherlands is ordered to pay the costs.
Traktatbrud - EØF-Traktatens artikel 30 og artikel 5, stk. 1, i Rådets direktiv 72/464/EØF om forbrugsbeskatning af forarbejdet tobak bortset fra omsætningsafgift - ordning for detail salgspriserne på forarbejdet tobak.
Failure of State to fulfil obligations - Article 30 of the EEC Treaty and Article 5 (1) of Council Directive 72/464/EEC on taxes other than turnover taxes which affect the consumption of manufatured tobacco - Retail price system of tobacco manufacturers.
Præjudiciel - Landgericht Hamburg - fortolkning af EØF-Traktatens artikel 7 og 59 ff. - national lovgivning om civilproces, hvorefter en part bosat i udlandet (i dette tilfælde en britisk "solicitor", der optræder som testamentseksekutor) af modparten kan pålægges at stille en "cautio judicatum solvi".
Preliminary ruling - Landgericht Hamburg - Interpretation of Articles 7, 59 et seq. of the EEC Treaty - National legislation in civil proceedings providing that a party resident outside the jurisdiction (in the present case a British solicitor acting in his capacity as executor of a will) may be required by the opposite party to lodge a cauti o judicatum solvi.
Generaladvokat Marco Darmon fremsatte forslag til afgørelse den 10. marts 1993.
Mr Advocate General Darmon deliverd his Opinion on 10 March 1993.
EØF-Traktatens artikel 59 og 60 er til hinder for, at nationale bestemmelser pålægger en fællesskabsstatsborger, der som tjenesteyder har anlagt sag ved en ret i en medlemsstat, på modpartens begæring, før der svares i sagen, alene af den grund, at han er udenlandsk statsborger, at stille en sikkerhed, der skal sikre godtgørelse af sagsomkostninger og udgifter til advokat.
Articles 59 and 60 of the EEC Treaty preclude national rules from requiring a Community national, who, as the provider of services, has brought an action before a court of a Member State, to lodge, upon application by the defendant before any defence to the substance and on the sole ground of his foreign nationality, security for costs;
Traktatbrud - EØF-Traktatens artikel 5, 7 og 128 - forskelsbehandling på grundlag af nationalitet - supplerende afgift (minerval) for studerende fra andre medlemsstater i Belgien - nægtelse af indskrivelse på universitetet -begrænsning af retten til at opnå godtgørelse af studieafgiften
Failure of State to fulfil obligations - Articles 5, 7 and 128 of the EEC Treaty - Discrimination based on nationality - Supplementary fee (minerval) payable by Community national students in Belgium - refusal
Præjudiciel - High Court of Justice (Queen's Bench Division) - betingelser for og omfang af det fællesskabsretlige princip, hvorefter medlemsstaterne er forpligtet til at erstatte tab påført personer som følge af en national lovgivning, der ikke er i overensstemmelse med fællesskabsretten
Preliminary ruling - High Court of Justice (Queen's Bench Division) -Conditions and scope of the principle of Community law that Member States are required to compensate individuals for dammage caused by domestic legislation incompatible with the law
Sag C-49/93: Finbarr Walsh mod Rådet og Kommissionen
Case 49/93 Finbarr Halsh ν Council and Commission
Erstatningssøgsmål - Fællesskabets ansvar uden for kontrakt som følge af Rådets forordning (EØF) nr. 857/84 og Kommissionens forordning (EØF) nr. 1371/84 -kvoteordning for mælkeproduktionen - udelukkelse af tidligere modtagere af en præmie for ikke-markedsføring i henhold til forordning (EØF) nr. 764/89
Action for dammages - Non-contractual liability of the Community by reason of Council Regulation (EEC) No.857/84 and Commission Regulation No. 1371/84 - Milk production quota scheme - Exclusion of former recipients of a non-marketing premium under Regulation (EEC) No. 764/89
Præjudiciel - Arbeitsgericht Elmshorn - fortolkning af EØF-Traktatens artikel 119 og af Rådets direktiv 75/117/EØF - lige løn for mænd og kvinder - kollektiv overenskomst, hvorefter overarbejdstimer kun kan ligge ud over den normale arbejdstid på fuldtid- indirekte forskelsbehandling af kvindelige arbejdstagere, som udgør hovedparten af deltidsansatte arbejdstagere
Preliminary ruling - Arbeitsgericht Elmshorn - Interpretation of Article 119 of the EEC Treaty and Council Directive 75/117/EEC - Equal pay for men and women - Collective agreement under which overtime is remunerated only if it exceeds the normal duration of full time employment - Indirect discrimination against women who largely make up part time staff
Præjudiciel - Rechtbank van koophandel, Brugge - gyldigheden og fortolkningen af Rådets direktiv 69/493/EØF - fortolkning af EØF-Traktatens artikel 30
Preliminary ruling - Rechtbank van Koophandel te Brugge - Validity and interpretation of Council Directive 69/493/EEC - Interpretation of Article 30 of the EEC Treaty
En stats traktatbrud - tilsidesættelse af artikel 8 og 9 i Rådets direktiv 83/189/EØF - undladelse af at underrette Kommissionen om udkastet til ændring af nationale bestemmelser om blomsterløg
Failure of State to fulfil obligations - Infringement of Articles 8 and 9 of Council Directive 83/189/EEC - Failure to inform the Commission of a draft amendment to national rules on bulbs and flowers
I arbejdet ved Domstolen nr. 35/92 indsættes en ny rubrik, RETSREGLER OM INSTITUTIONERNE, som indeholder følgende dom:
Please add in No.35/92 of the Proceedings of the Court of Justice a new heading which contains the following judgment:
RETSREGLER OM INSTITUTIONERNE
INSTITUTIONAL LAW
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod W. Feilhauer
(Arbitration clause - Non-performance of a contract)
Udgivet af Informationstjenesten ved De Europæiske Fællesskabers Domstol L-2925 Luxembourg.
Published by the Information Service of the Court of Justice of the European Communities. L-2925 Luxembourg
I FØRSTE INSTANS.
Case T-13/92 Moat ν Commission
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Stahlwerke Peine-Salzgitter AG Sag C-228/91 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik Sag C-330/91 The Queen mod Inland Revenue Commissioners, ex parte Commerzbank AG
OPINIONS Case C-220/91 Ρ Commission ν Stahlwerke Peine-Sa1 zgitter Case C-228/91 Commission ¥ Italian Republic
Sagerne C-72/91 og C-73/91:
Joined Cases C-72/91 and C-73/91 SI oman Neptun
Ved to kendelser af 9. oktober 1990, indgået til Domstolen den 22. februar 1991, havde Arbeitsgericht Bremen (Forbundsrepublikken Tyskland) i medfør af EØF-Traktatens artikel 177 forelagt et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af EØF-Traktatens artikel 92 og 117.
By two orders of 9 October 1990, which were received at the Court on 22 February 1991, the Arbeitsgericht Bremen (Federal Republic of Germany) referred a question to the Court for a preliminary ruling under Article 177 of the EEC Treaty on the interpretation of Articles 92 and 117 of the EEC Treaty.
Spørgsmålet var opstået under to tvister mellem Firma Sloman Neptun Schiffahrts AG, et rederi i Bremen, og firmaets bedriftsråd (Seebetriebsrat).
That question was raised in two actions between Sloman Neptun Schiffahrts AG (hereinafter referred to as "Sloman") and Seebetriebsrat Bodo Ziesemer der Sloman Neptun Schiffahrts AG (hereinafter referred to as "the Seebetriebsrat").
Det fremgik af sagens akter, at firmaet i henhold til Betriebsverfassungsgesetz (lov om medbestemmelse i virksomheder) havde anmodet om bedriftsrådets godkendelse til ansættelse af en filippinsk radioofficer (sag C-72/91) og fem andre filippinske sømænd (sag C-73/91) på et af de skibe, som firmaet er reder for, og som det havde ladet indregistrere i Internationales Seeschiffahrtsregister (ISR) (det tyske internationale skibsregister), der er oprettet ved lov.
It appeared from the documents before the Court that, in accordance with Paragraph 99 of the Betriebsverfassungsgesetz (Law on Industrial Relations), Sloman requested the approval of the Betriebsrat for the engagement of a Philippine radio officer (Case C-72/91) and five other seamen (Case C-73/91) on one of the ships which it operated and which it had registered in the Internationales Schiffahrtsregister - ISR (International Shipping Register), introduced by German law.
I henhold til § 21, stk. 4, i Flaggenrechtsgesetz (flagloven) var det aftalt, at arbejdskontrakterne med de pågældende sømænd ikke var undergivet tysk ret.
Pursuant to Paragraph 21(4) of the Flaggenrechtsgesetz (Law relating to the right to fly the flag) it was agreed that employment contracts for the seamen in question would not be subject to German law.
Da firmaets bedriftsråd imidlertid nægtede at godkende ansættelsen af de pågældende, anlagde firmaet sag ved Arbeitsgericht Bremen med påstand om, at der blev givet en sådan godkendelse ved rettens foranstaltning.
When the Seebetriebsrat refused to approve the engagement of the seamen in question, Sloman brought an action before the Arbeitsgericht Bremen for its approval instead.
Under sagen gjorde bedriftsrådet gældende, at den førnævnte retforskrift, som var optaget i ISR-loven, ikke blot var forfatningsstridig, men tillige stred mod EØF-Traktatens artikel 92 og 117, da den indeholdt hjemmel til at ansætte statsborgere fra tredjelande til ringere løn- og sociale vilkår, end der gælder for sømænd, som ansættes i henhold til tysk ret.
In the proceedings before the national court the Seebetriebsrat contended that the provision introduced by the ISR Law was contrary not only to the Constitution but also to Articles 92 and 117 of the EEC Treaty since it allowed the nationals of non-Member countries to be engaged at inferior conditions of pay and social benefits than those enjoyed by seamen engaged under the provisions of German law.
Domstolen forstod det præjudicielle spørgsmål således, at det ønskedes oplyst, om en ordning i en medlemsstat, som den, der gælder for ISR, hvorefter der i arbejdskontrakter med sømænd, der er statsborgere i tredjelande, og som hverken har bopæl eller fast opholdssted i den pågældende medlemsstat, kan fastsættes arbejds- og lønvilkår, der ikke er undergivet den pågældende medlemsstats ret, og som er klart ringere end de vilkår, der gælder for sømænd med statsborgerskab i den pågældende medlemsstat, udgør statsstøtte efter Traktatens artikel 92, stk. 1, og om Traktatens artikel 117 er til hinder for at anvende en sådan ordning.
which allowed the employment contracts made with seamen who were nationals of non-Member countries and had no permanent abode or residence in that Member State to be subject to labour and salary conditions outside the law of that Member State and appreciably less favourable than those of seamen who were nationals of the Member State, must be regarded as State aid within the meaning of Article 92(1) of the Treaty and whether Article 117 precludes the application of such a system.
Fortolkningen af Traktatens artikel 92
The interpretation of Article 92 of the Treaty
Domstolen henviste først til Traktatens artikel 92, stk. 1, hvorefter statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller produktioner, er uforenelig med Fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.
The Court pointed out that Article 92(1) of the Treaty declared any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorted or threatened to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods, in so far as it affected trade between Member States, to be incompatible with the Treaty.
Den bemærkede derpå i overensstemmelse med sin hidtidige praksis, at statsstøttebegrebet i Traktatens artikel 92, stk. 1, kun omfatter fordele, som ydes direkte eller indirekte ved hjælp af statsmidler.
As the Court had held, only benefits granted directly or indirectly out of State resources were to be regarded as aid within the meaning of Article 92(1) of the Treaty.
Det fremgår af selve bestemmelsens ordlyd og af de processuelle forskrifter, som er fastsat i Traktatens artikel 93, at statsstøttereglerne ikke omfatter fordele, som ydes ved hjælp af andre midler end statsmidler.
It followed from the wording of that provision and the rules of procedure initiated by Article 93 that advantages afforded other than out of State resources did not fall within the scope of the provisions in question.
Sondringen mellem statsstøtte og støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler, har til formål at sikre, at statsstøttereglerne ikke blot omfatter støtte, som ydes direkte af staten, men også støtte, som ydes af offentlige eller private organer, der er udpeget eller oprettet af staten.
The distinction between aid granted by the State and aid through State resources was intended to include in the definition of aid not only aid granted directly by the State but also aid granted by public or private bodies appointed or created by the State.
Domstolen undersøgte herefter, om fordele af den art, som ydes i medfør af en ordning som ISR, måtte anses for støtte, der ydes ved hjælp af statsmidler.
In that respect, by virtue of its object and general structure, the system in question did not seek to create an advantage amounting to an additional burden for the State or the abovementioned bodies but only to alter for the benefit of shipping undertakings the framework in which contractual relations were drawn up between the undertakings and their employees.
Fortolkningen af Traktatens artikel 117
It was true that the programme nature of the objectives referred to in Article 117 did not mean that they had no legal effect.
Herom bemærkede Domstolen med henvisning til sin praksis, at Traktatens artikel 117 i det væsentlige er en programerklæring.
They represented important factors especially for the interpretation of other provisions of the Treaty and secondary Community law in the social sphere.
Den omhandler kun sociale mål, som skal nås gennem Fællesskabets virke, et snævert samarbejde mellem medlemsstaterne samt Fællesmarkedets funktion.
Implementation of those objectives must nevertheless be the result of social policy which it was for the competent authorities to define.
Domstolen tilføjede dog, at den omstændighed, at de sociale mål i artikel 117 har karakter af en programerklæring, ikke indebærer, at de er uden enhver retsvirkning. De udgør nemlig vigtige holdepunkter, navnlig for fortolkningen af Traktatens øvrige bestemmelser og den afledede fællesskabsret inden for det sociale område.
In consequence neither the general guidelines for social policy defined by each Member State nor special measures such as those referred to in the orders for references could be the subject of review by the Court as to whether they were in accord with the social objectives referred to in Article 117.
Endelig bemærkede Domstolen, at forbedringen af leve- og arbejdsvilkårene ganske vist udgør et væsentligt mål efter Traktaten, som det fremgår af præamblen samt artikel 2 og 117, men at medlemsstaterne har beslutningsfrihed på dette område, som udelukker, at forpligtelsen i Traktatens artikel 5 kan afføde rettigheder til fordel for borgerne, som de nationale domstole er forpligtet til at beskytte.
Finally, although the improvement in living and working conditions constituted one of the essential aims of the Treaty, as shown by the preamble to and Articles 2 and 117 of the Treaty, Member States enjoyed a discretion which prevented the obligation contained in Article 5 from giving rise in favour of citizens to rights which national courts must protect.
"En ordning i en medlemsstat - som den der gælder for ISR (det tyske internationale skibsregister) - hvorefter der i arbejdskontrakter med sømænd, der er statsborgere i tredjelande, og som hverken har bopæl eller fast opholdssted i den pågældende medlemsstat, kan fastsættes arbejds- og lønvilkår, der ikke er undergivet den pågældende medlemsstats ret, og som er klart ringere end de vilkår, der gælder for sømænd med statsborgerskab i den pågældende medlemsstat, udgør ikke statsstøtte efter Traktatens artikel 92, stk. 1. Endvidere er Traktatens artikel 117 ikke til hinder for anvendelsen af en sådan ordning."
"A system established by a Member State, such as that applicable to the International Shipping Register (ISR), which enables contracts of employment concluded with seamen who are nationals of non-member countries and have no permanent abode or residence in that Member State to be subjected to conditions of employment and rates of pay which are not covered by the law of that Member State and are considerably less favourable than those applicable to seamen who are nationals of that Member State, does not constitute State aid within the meaning of Article 92(1) of the Treaty, and Article 117 of the Treaty does not preclude the application of a system of that kind."
Generaladvokat Marco Darmon fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 17. marts 1992.
Mr Advocate General Darmon delivered his Opinion at the sitting of the full Court on 17 March 1992.
Hans forslag til afgørelse lød således:
He proposes that the Court should rule as follows:
EØF-Traktatens artikel 92, stk. 1, omfatter ikke en national lov, hvorved der indrømmes frit valg med hensyn til hvilken lov, der skal anvendes på arbejds- og lønvilkårene i de arbejdskontrakter, som indgås mellem et rederi og en sømand, som er statsborger fra et tredjeland, og som ikke er bosat på nogen af medlemsstaternes område.
Article 92(1) of the EEC Treaty is not concerned with national legislation in matters of wages and working conditions allowing freedom to choose the law applicable to a contract of employment between a shipowner and a seaman who is a national of a non-Member State of the Community not resident in one of the Member States.
Forpligtelserne efter EØF-Traktatens artikel 117 er ikke tilstrækkeligt præcise og ubetingede til at kunne påberåbes af private ved de nationale domstole."
Article 117 of the EEC Treaty contains no sufficiently precise and unconditional obligation capable of being relied on by a private individual before a national court."
"Miljø- og forbrugerbeskyttelse - direktiv om affald - hjemmel" (Domstolens plenum)
Case C-155/91 Commission of the European Communities ν Council of the European Communities 17 March 1993 (Environment and consumers - Directive on waste - Legal basis) (Full Court)
Ved stævning indleveret til Domstolens justitskontor den 11. juni 1991 havde Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber i medfør af EØF-Traktatens artikel 173, stk. 1, anlagt sag med påstand om annullation af Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991 om ændring af direktiv 75/442/EØF om affald (EFT L 78, s. 32).
By application lodged at the Court Registry on 11 June 1991 the Commission of the European Communities brought an action under the first paragraph of Article 173 of the EEC Treaty for a declaration that Council Directive 91/156/EEC of 18 March 1991 amending Directive 75/442/EEC on waste (OJ L 78, ρ 32) is void.
Ved direktiv 75/442 blev der på fællesskabsplan indført en række bestemmelser vedrørende bortskaffelse af affald.
Directive 75/442 established at the Community level rules on the disposal of waste.
For at udnytte erfaringerne i forbindelse med medlemsstaternes anvendelse af dette direktiv fremsatte Kommissionen den 16. august 1988 et forslag til udstedelse af direktiv 91/156. Kommissionen angav Traktatens artikel 100 A som hjemmel.
To take account of the experience acquired by the Member States in the application of that directive the Commission submitted, on 16 August 1988, a proposal for the adoption of the aforementioned Directive 91/156.
Rådet fastlagde dog en fælles holdning, hvorefter grundlaget for det fremtidige direktiv skulle være Traktatens artikel 130 S. På trods af indsigelser fra Europa-Parlamentet, der, efter at være blevet hørt af Rådet i medfør af artikel 130 S, fandt den af Kommissionen angivne hjemmel korrekt, udstedte Rådet direktivet under henvisning til Traktatens artikel 130 S.
The Council, however, worked out common guidelines intended to base the future directive on Article 130s. In spite of objections made by the European Parliament, which had been consulted by the Council pursuant to Article 130s and had considered the legal basis proposed by the Commission to be appropriate, the Council adopted the directive in question on the basis of Article 130s.
Til støtte for sin påstand havde Kommissionen fremsat ét anbringende, hvorved den gjorde gældende, at den valgte hjemmel for det omtvistede direktiv var fejlagtig.
In support of its application the Commission put forward the single plea of wrong choice of the legal basis of the directive in question.