natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det fremgår af dommen af 1. april 1993 (sag C-250/91, Hewlett Packard France, Smi.
It follows from the judgment in Case C-250/91 Hewlett Packard France [1993] ECR I-1819, paragraph 46, that Article 13 of Regulation No 1430/79 and Article 5(2) of Council Regulation (EEC) No 1697/79 of 24 July 1979 on the post-clearance recovery of import duties or export duties which have not been required of the person liable for payment on goods entered for a customs procedure involving the obligation to pay such duties (OJ 1979 L 197, p.
I, s. 1819, præmis 46), at artikel 13 i forordning nr. 1430/79 og artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1697/79 af 24. juli 1979 om opkrævning af import- og eksportafgifter, der ikke er opkrævet hos debitor for varer, der er angivet til en toldprocedure, som medfører en forpligtelse til at betale sådanne afgifter (EFT L 197, s. 1), forfølger det samme formål, nemlig at begrænse efteropkrævninger af import- eller eksportafgifter til tilfælde, hvor en sådan opkrævning er berettiget, og hvor den er forenelig med et grundlæggende princip, f.eks. princippet om beskyttelse af den berettigede forventning.
1), pursue the same aim, namely to limit the post-clearance payment of import and export duties to cases where such payment is justified and is compatible with a fundamental principle such as that of the protection of legitimate expectations.
Det følger heraf, at betingelserne for anvendelse af disse artikler — dvs. for så vidt angår artikel 13 i forordning nr. 1430/79, at den berettigede ikke har gjort sig skyldig i
It follows that the conditions to which the application of those articles is made subject, that is to say that no negligence or deception may be attributed to the
56 På grundlag af en analog anvendelse af disse kriterier skal der ved bedømmelsen af, om der foreligger en »åbenbar forsømmelighed« i toldkodeksens artikel 239, stk. 1, andet leds forstand, bl.a. tages hensyn til, hvor komplicerede de bestemmelser er, hvis manglende overholdelse har medført, at der er opstået toldskyld, samt til den erhvervsdrivendes erfaring og agtpågivenhed.
By analogy with those criteria, in order to determine whether or not there is 'obvious negligence' within the meaning of the second indent of Article 239(1) of the Customs Code, account must be taken in particular of the complexity of the provisions noncompliance with which has resulted in the customs debt being incurred, and the professional experience of, and care taken by, the trader.
For så vidt angår den erhvervsdrivendes erfaring skal det undersøges, om der er tale om en erhvervsdrivende, hvis virksomhed i det væsentlige består i import- og eksporttransaktioner, og om han allerede havde erhvervet en vis erfaring med sådanne aktiviteter.
As regards the professional experience of the trader, it is necessary to examine whether or not he is a trader whose business activities consist mainly in import and export transactions and whether he had already gained some experience in the conduct of such transactions.
For så vidt angår den erhvervsdrivendes agtpågivenhed skal det understreges, at det påhviler denne, såfremt han er i tvivl med hensyn til den rette anvendelse af bestemmelser, hvis manglende overholdelse kan føre til, at der opstår toldskyld, at
As regards the care taken by the trader, it must be noted that, where doubts exist as to the exact application of the provisions noncompliance with which may result in a customs debt being incurred, the onus is on the trader to make inquiries
SÖHL & SÖHLKE undersøge spørgsmålet og fremskaffe enhver mulig oplysning for ikke at overtræde de pågældende bestemmelser. 59
SOHL & SÖHLKE V HAUPTZOLLAMT BREMEN and seek all possible clarification to ensure that he does not infringe those provisions. 59
Det tilkommer den nationale ret på grundlag af disse kriterier at bedømme, om den erhvervsdrivende har gjort sig skyldig i åbenbar forsømmelighed.
It is for the national court to determine, on the basis of those criteria, whether there is obvious negligence on the part of the trader.
Under disse omstændigheder skal andet led af syvende spørgsmål besvares med, at der ved bedømmelsen af, om der foreligger »åbenbar forsømmelighed« i toldkodeksens artikel 239, stk. 1, andet leds forstand, især skal tages hensyn til, hvor komplicerede de bestemmelser er, hvis manglende overholdelse har medført, at der er opstået toldskyld, samt til den erhvervsdrivendes erfaring og agtpågivenhed.
In those circumstances, the answer to the second part of the seventh question must be that in order to determine whether or not there is 'obvious negligence' within the meaning of the second indent of Article 239(1) of the Customs Code, account must be taken in particular of the complexity of the provisions non compliance with which has resulted in the customs debt being incurred and the professional experience of, and the care taken by, the trader.
Det tilkommer den nationale ret på grundlag af disse kriterier at bedømme, om den erhvervsdrivende har gjort sig skyldig i åbenbar forsømme lighed.
It is for the national court to determine, on the basis of those criteria, whether there is obvious negligence on the part of the trader.
61 Andet spørgsmål består af to led.
61 The second question comprises two limbs.
Første led af andet spørgsmål
First limb of the second question
62 Med dette spørgsmål ønsker den nationale ret nærmere bestemt oplyst, om fællesskabsretten er til hinder for, at en national ret selvstændigt efterprøver, om betingelsen i gennemførelsesforordningens artikel 859, nr. 1 — nemlig at fristen ville være blevet forlænget — er opfyldt, når en ansøgning om forlængelse, der er
62 By this question the national court asks essentially whether Community law precludes a court from determining independently whether the criterion laid down in Article 859(1) of the implementing Regulation, namely that the timelimit ought to have been extended, is fulfilled where an application for an
Det bemærkes, som Kommissionen har gjort opmærksom på, at ingen bestemmelser i toldkodeksen eller i gennemførelsesforordningen forbyder en national ret selvstændigt at efterprøve, om misligholdelsen henhører under gennemførelsesforordningens artikel 859, nr. 1, i en sag som den, der behandles i hovedsagen — hvori toldmyndighederne bebrejder en erhvervsdrivende, at denne har begået en misligholdelse, der består i en overskridelse af fristen i told kodeksens artikel 49, stk. 1 — efter at toldmyndighederne har afvist en ansøgning om forlængelse af denne frist ved en afgørelse, der ikke længere kan påklages.
As the Commission has noted, in a case such as that in the main proceedings, in which the customs authorities are alleging a failure on the part of the trader in that he did not comply with the timelimit laid down in Article 49(1) of the Customs Code after they had refused an extension of that timelimit by a now unappealable decision, no provision of the Customs Code or the implementing Regulation precludes a national court from determining independently whether the said failure is covered by Article 859(1) of the implementing Regulation.
I modsætning til, hvad Det Forenede Kongeriges regering har gjort gældende, fremgår et sådan forbud ikke af ordlyden af gennemførelsesforordningens artikel 859, nr. 1.
Contrary to the contentions of the United Kingdom Government, no such prohibition is apparent from the wording of Article 859(1) of the implementing Regulation.
Denne bestemmelse nævner kun en af de misligholdelser, der omhandles i gennemførelsesforordningens artikel 859, og som på visse betin gelser kan anses for ikke at have haft reelle følger for det korrekte forløb af den midlertidige opbevaring eller den pågældende toldprocedure, jf. toldkodeksens artikel 204, stk. 1.
That provision constitutes just one of the failures set out in Article 859 of the implementing Regulation which may, under certain conditions, be considered to have no significant effect on the correct operation of the temporary storage or customs procedure in question within the meaning of Article 204(1) of the Customs Code.
Selv om der i henhold til toldkodeksens artikel 243 er blevet indført en ret for enhver person til at indgive klage mod afgørelser, der træffes af toldmyndighederne om anvendelse af toldforskrifterne, og som berører den pågældende umiddelbart og individuelt, er det i medfør af toldkodeksens artikel 245 blevet overladt til medlemsstaterne at fastsætte de nærmere bestemmelser om klageadgangen. gangen.
Furthermore, although Article 243 of the Customs Code grants all traders a right to appeal against decisions taken by the customs authorities which relate to the application of customs legislation, and which concern them directly and individually, Article 245 of the Customs Code leaves it to the Member States to determine the provisions for the implementation of the appeals procedure.
Under alle omstændigheder skal det yderligere bemærkes, at det fremgår af Domstolens praksis, at når der ikke er udstedt fællesskabsbestemmelser på området, tilkommer det hver enkelt medlemsstat i sin interne retsorden at udpege de kompetente retter og fastsætte de processuelle regler for sagsanlæg til sikring
It should be added that in any event the Court has held that in the absence of Community rules governing a matter, it is for the domestic legal system of each Member State to designate the courts and tribunals having jurisdiction and to lay down the detailed procedural rules governing actions for safeguarding rights
SÖHL & SÖHLKE af beskyttelsen af de rettigheder, som fællesskabsrettens direkte virkning medfører for borgerne. Disse processuelle regler må dog ikke være mindre gunstige end dem, der gælder for tilsvarende søgsmål på grundlag af national ret, og de må heller ikke i praksis gøre det umuligt eller uforholdsmæssigt vanskeligt at udøve de rettigheder, der tillægges i henhold til Fællesskabets retsorden (jf. bl.a. domme af 16.12.1976, sag 33/76, Rewe, Sml. s. 1989, præmis 5, og sag 45/76, Comet, Sml. 2043, præmis 12-16, samt dom af 14.12.1995, sag C-312/93, Peterbroeck, Sml. I, s. 4599, præmis 12). 67
SOHL & SÖHLKE V HAUPTZOLLAMT BREMEN which individuals derive from the direct effect of Community law, it being understood that such rules must not be less favourable than those governing similar domestic actions nor render virtually impossible or excessively difficult the exercise of rights conferred by Community law (see, in particular, Case 33/76 Rewe [1976] ECR 1989, at paragraph 5; Case 45/76 Comet [1976] ECR 2043, at paragraphs 12 to 16, and Case C-312/93 Peterbróeck [1995] ECR I-4599, at paragraph 12). 67
Under hensyntagen til ovenstående betragtninger skal første led af andet spørgsmål besvares med, at fællesskabsretten ikke er til hinder for, at en national ret selvstændigt efterprøver, om betingelsen i gennemførelsesforordningens artikel 859, nr. 1 — nemlig at fristen ville være blevet forlænget — er opfyldt, når en ansøgning om forlængelse, der er blevet indgivet i tide, er blevet afvist af toldmyndighederne ved en afgørelse, der ikke længere kan påklages.
In the light of the foregoing considerations, the answer to the first limb of the second question must be that Community law does not preclude a national court from determining independently whether the criterion laid down in Article 859(1) of the implementing Regulation, namely that the timelimit ought to have been extended, is fulfilled where an application for an extension made in time has been refused by a now unappealable decision of the customs authority.
Andet led af andet spørgsmål
Second limb of the second question
Med dette spørgsmål ønsker den nationale ret nærmere bestemt oplyst, for det første hvilke omstændigheder der kan berettige en fristforlængelse efter told kodeksens artikel 49, stk. 1, og om en virksomheds egne problemer, såsom pludselig sygdom blandt medarbejdere eller disses feriefravær, indkøring af nye medarbejdere, problemer med anvendelsen af et databehandlingssystem, der er udviklet til toldafregning, ekstraordinær arbejdsbyrde som følge af, at der i forbindelse med passiv forædling foretages beregninger, der egentlig skulle være foretaget af toldmyndighederne, kan udgøre en sådan omstændighed.
By this question, the national court asks essentially, first of all, what circumstances can justify an extension of the timelimit referred to in Article 49(1) of the Customs Code and whether problems peculiar to an undertaking, such as the fact that employees have suddenly fallen ill or have been absent on leave, the induction of new employees, problems with the application of a data processing system developed for the purposes of carrying out customs formalities or, in cases involving outward processing, the excessive work involved in the preparation of attributions which ought normally to be prepared by the customs authorities, might constitute such a circumstance.
For det andet ønsker den nationale ret at få oplyst, om der skal indgives en ansøgning om fristforlængelse for hver angivelse, eller om der kan indgives én ansøgning for flere angivelser, der er indgivet inden for en bestemt periode, i hovedsagen en periode på adskillige måneder.
Secondly, the national court seeks to ascertain whether an application for an extension must be made in respect of each declaration or whether a single application may be made in respect of several declarations to be made within a given period, that is to say a period of several months in the main proceedings.
Endelig ønsker den forelæggende ret oplyst, om der foreligger åbenbar forsømmelighed i gennemførelsesforordningens arti-
Lastly, the national court asks whether there is obvious negligence within the meaning of the second indent of
DOM AF 11.11.1999 — SAG C-48/98 kel 859, andet leds forstand, såfremt betingelserne for en fristforlængelse ikke er opfyldt, og ansøgningerne om fristforlængelse er indgivet for sent.
Article 859 of the implementing Regulation where the criteria justifying an extension are not satisfied and applications for an extension are submitted late.
For så vidt angår omstændigheder, der kan berettige en fristforlængelse, bemærkes, at toldmyndighederne i henhold til toldkodeksens artikel 49, stk. 2, kan forlænge fristen for at efterkomme de nødvendige formaliteter med henblik på angivelse til en toldmæssig bestemmelse af varer, der er omfattet af en summarisk angivelse, når »omstændighederne berettiger dertil«. Denne forlængelse må dog ikke overstige »det reelle behov under de pågældende omstændig heder«.
As regards the circumstances which may justify an extension of the time-limit, it should be noted that Article 49(2) of the Customs Code allows customs authorities to extend the timelimit for carrying out the formalities required to assign to goods covered by a summary declaration a customsapproved treatment or use '[w]here circumstances so warrant', but such extension may not exceed 'the genuine requirements which are justified by the circumstances'.
Da ordlyden af denne bestemmelse ikke gør det muligt at fastlægge, hvilke omstændigheder kan berettige en sådan fristforlængelse, bør det undersøges, om disse omstændigheder kan fastlægges ud fra bestemmelsens formål.
Since it is not possible to determine the circumstances which can justify an extension from the wording of that Article, it is necessary to examine whether those circumstances may be determined from the purpose of that provision.
71 I denne henseende bemærkes, at der i toldkodeksens artikel 49, stk. 1, er fastsat korte frister, for at de frembudte varer hurtigt kan få en toldmæssig bestemmelse.
71 It should be noted that Article 49(1) of the Customs Code lays down short timelimits to ensure that goods presented to customs are quickly assigned a customsapproved treatment or use.
Varer, der har været frembudt for toldvæsenet, og som afventer angivelse til toldmæssig bestemmelse, har status som varer under midlertidig opbevaring.
Until such time as they are assigned such a customsapproved treatment or use, goods presented to customs have the status of goods in temporary storage.
72 Formålet med toldkodeksens artikel 49, stk. 1, ville ikke blive opfyldt, såfremt de erhvervsdrivende kunne påberåbe sig omstændigheder, der ikke har nogen som helst usædvanlig karakter, for at få tildelt en fristforlængelse.
72 The objective of Article 49(1) of the Customs Code would not be achieved if traders were able to rely on circumstances which were in no way exceptional in order to obtain an extension.
En sådan fortolkning af ordet »omstændigheder« i bestemmelsen ville indebære, at den
Such an interpretation of the term 'circumstances' contained in that provision would lead to the result that temporary storage could
SÖHL & SÖHLKE midlertidige opbevaring normalt kunne forlænges, og på længere sigt ville der være risiko for, at den midlertidige opbevaring blev ændret til et toldoplag. 73
SÖHL & SÖHLKE V HAUPTZOLLAMT BREMEN be regularly extended and the temporary storage procedure might, in time, be transformed into a customs warehousing procedure. 73
Det må derfor konstateres, at ordet »omstændigheder« i toldkodeksens artikel 49, stk. 2's forstand, skal fortolkes således, at det omfatter omstændighe der, der kan bringe ansøgeren i en usædvanlig situation i forhold til andre erhvervsdrivende, der udøver samme virksomhed.
Therefore, the term 'circumstances' within the meaning of Article 49(2) of the Customs Code must be interpreted as referring to circumstances which are liable to put the applicant in an exceptional situation in relation to other traders carrying on the same activity.
Sådanne omstændigheder kan være usædvanlige omstændigheder, der, selv om de ikke er udefra kommende i forhold til den erhvervsdrivende, ikke hører til de hændelser, som enhver erhvervsdrivende normalt bliver konfronteret med under udøvelsen af sit erhverv.
Exceptional circumstances which, although not unknown to the trader, are not events which normally confront any trader in the exercise of his occupation, may constitute such circumstances.
Det tilkommer toldmyndighederne og de nationale domstole i hvert enkelt tilfælde at bedømme, om sådanne omstændigheder foreligger.
It is for the customs authorities and the national courts and tribunals to determine in each case whether such circumstances exist.
Det skal dog tilføjes, at de omstændigheder, som den nationale ret har anført som eksempel, i hvert fald ikke kan udgøre omstændigheder, der kan berettige en forlængelse af fristen i toldkodeksens artikel 49, stk. 1.
It should, however, be added that in any event circumstances such as those given by way of example by the national court do not constitute circumstances which may justify an extension of the timelimit referred to in Article 49(1) of the Customs Code.
Under hensyntagen til ovenstående betragtninger skal første del af andet led af andet spørgsmål besvares med, at alene omstændigheder, der kan bringe ansøgeren i en usædvanlig situation i forhold til andre erhvervsdrivende, der udøver samme virksomhed, kan berettige en forlængelse af fristen i toldkodeksens artikel 49, stk. 1.
In the light of the foregoing considerations, the answer to the first part of the second limb of the second question must be that only circumstances liable to put the applicant in an exceptional situation in relation to other traders carrying on the same activity can justify an extension of the timelimit referred to in Article 49(1) of the Customs Code.
Sådanne omstændigheder kan være usædvanlige omstændig-
Exceptional circumstances which, although
For så vidt angår spørgsmålet, om en ansøgning om fristforlængelse skal indgives for hver summarisk angivelse, eller om der kan indgives én ansøgning for flere summariske angivelser, der er indgivet inden for en bestemt periode — i hovedsagen en periode på adskillige måneder — skal det for det første bemærkes, at ordlyden af toldkodeksens artikel 49, stk. 2, ikke er til hinder for, at en erhvervsdrivende indgiver en enkelt ansøgning for flere summariske angivelser.
As regards the question whether an application for an extension must be made for each declaration or whether a single application may be made for several declarations to be made within a given period — a period of several months in the main proceedings — it must be noted, first, that the wording of Article 49(2) of the Customs Code does not preclude a trader from lodging a single application for several summary declarations.
Det bemærkes for det andet, at toldkodeksen navnlig har til formål at begrænse »toldformaliteter og toldkontrol... mest muligt«, jf. sjette betragtning til toldkodeksen.
Secondly, as is apparent from the sixth recital in the preamble to the Customs Code, a particular objective thereof is to ensure that 'customs formalities and controls should be ... kept to a minimum'.
Den omstændighed, at en erhvervsdrivende kan indgive en enkelt ansøgning om forlængelse af den fastsatte frist for angivelse af varernes toldmæssige bestemmelse, når disse har været genstand for flere summariske angivelser, begrænser antallet af toldformaliteter, som den erhvervsdrivende skal opfylde.
The fact that a trader may lodge a single application for an extension of the prescribed timelimit for assigning to goods covered by several summary declarations a customsapproved treatment or use limits the customs formalities which that trader has to carry out.
80 Det følger heraf, at der i princippet intet er til hinder for, at en erhvervsdrivende indgiver en enkelt ansøgning om forlængelse af den fastsatte frist for angivelse af varernes toldmæssige bestemmelse, når disse har været genstand for flere summariske angivelser.
80 Therefore, nothing precludes, in principle, a trader from lodging a single application for an extension of the prescribed timelimit for assigning to goods covered by several summary declarations a customsapproved treatment or use.
81 Det fremgår imidlertid af toldkodeksens artikel 49, sammenholdt med gennem førelsesforordningens artikel 859, nr. 1, at en ansøgning om forlængelse af den fastsatte frist for angivelse af den toldmæssige bestemmelse for varer under midlertidig opbevaring kun gyldigt kan indgives inden udløbet af denne frist.
81 However, it follows from Article 49 of the Customs Code, read in conjunction with Article 859(1) of the implementing Regulation, that an application for an extension of the prescribed timelimit for assigning to goods in temporary storage a customsapproved treatment or use cannot be lodged with valid effect before
SOHL & SÖHLKE Dermed kan der i tilfælde, hvor der er indgivet én ansøgning, kun indrømmes en fristforlængelse for varer, for hvilke fristen for at modtage en toldmæssig bestemmelse endnu ikke er overskredet.
SÖHL & SÖHLKE V HAUPTZOLLAMT BREMEN that timelimit has expired. Therefore, in the case of a single application a timelimit may be extended only in respect of goods in relation to which the prescribed timelimit for assigning a customsapproved treatment or use has not yet expired. 82
Under hensyn til ovenstående betragtninger skal anden del af andet led af andet spørgsmål besvares med, at fællesskabsretten ikke er til hinder for, at en erhvervsdrivende indgiver en enkelt ansøgning om forlængelse af den fastsatte frist for angivelse af varernes toldmæssige bestemmelse, når disse har været genstand for flere summariske angivelser.
In the light of the foregoing considerations, the answer to the second part of the second limb of the second question must be that Community law does not preclude a trader from lodging a single application for an extension of the prescribed timelimit for assigning to goods covered by several summary declarations a customsapproved treatment or use.
Dog kan der også i tilfælde, hvor der er indgivet én ansøgning, kun indrømmes en fristforlængelse for de varer, for hvilke fristen for at modtage en toldmæssig bestemmelse endnu ikke er overskredet.
However, even in the case of a single application, the timelimit may be extended only in respect of goods in relation to which the prescribed timelimit for assigning a customsapproved treatment or use has not yet expired.