natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For det fjerde har Irland igennem 1980'erne og især efter 1988 draget fordel af stigende overførsler fra strukturfonden til støtte af ekstensive programmer til investering i fysisk og menneskelig kapital (se kapitel 8).
Fourthly, throughout the 1980s and especially after 1988, Ireland has benefited from increasing transfers from the Structural Funds in support of extensive programmes of investment in physical and human capital (see Chapter 8).
Også Spanien og Portugal nåede relativt høje økonomiske vækstrater.
Relatively high rates of economic growth were also achieved by Spain and Portugal.
I disse lande steg BNP pr. indbyg-
As in Ireland, this appears to have been based on the com-
Kapitel 2 ­ Udviklingstendenser i det regionale output
Chapter 2 ­ Trends in output in the regions
Tabel 3 Trender og forskelle i BNP og BNP pr. indbygger, 1986­1993
Table3 Trends and differences in GDP and GDP per head, 1986­1993
Årlig vækstrate i BNP(%)
Annual growth rate in GDP (%)
BNP pr. indbygger (KKS)EUR12 = 100
GDP per head (PPS) EUR12 = 100 g
Kilde : DG II, beregninger DG XVI
Source : DG II, calculations DG XVI
Regionale variationer (NUTS 2) i BNP pr. indbygger i medlemsstaterne, 1991 Π over nationalgennemsnittet
Regional variations in GDP per head (PPS) by Member
EUR 12 gennemsnit
EUR12 average
De anførte regioner er dem, der har det mindste og største BNP pr. indbygger i de enkelte lande
Regions stated (NUTS 2) are the ones with minimum and maximum GDP per head for each country
Kapitel 2 - Udviklingstendenser i det regionale output gradvis indsnævring i den sidste halvdel af årtiet, der fladede ud i 1990'erne.
Chapter 2 - Trends in output in the regions pletion of macro-stabilisation programmes in the first half of the 1980s together with a strong contribution from exports.
Ændringen i udviklingen i midten af 1980'erne afspejler den ændring, der skete i Irland og de fleste spanske og portugisiske regioner, fra at holde den gående eller endog gå tilbage sammenlignet med resten af Fællesskabet til en hurtig relativ fremgang i sidste halvdel af 1980'erne.
These countries also attracted substan­tial direct investment from outside, especially from other parts of the Community.
Lige som i Irland synes denne stigning at være base ret på gennemførelsen af makrostabiliseringsprogrammer i den første halvdel af 1980'erne sammen med et stærkt bidrag fra eksportsiden. Disse lande tiltrak også store direkte investeringer udefra, især fra andre dele af Fællesskabet.
in the trend in the middle of the 1980s mirrors the change in the fortunes of Ireland and most Spanish and Portuguese regions which went from marking time, or even retreat, compared to the rest of the Community to rapid relative advance in the second half of the 1980s.
Men i Grækenland kom den økonomiske vækst ikke op på siden af resten af Fællesskabet, og det græske BNP pr. indbygger er nu lavere end det halve af fælles skabsgennemsnittet.
In Greece, however, economic growth fell short of the rest of the Community and GDP per head is now less than half the Community average.
Først efter 1990 - og efter op bremsningen i den generelle økonomiske vækst - har Grækenland opnået 3 fortløbende år med en økonomisk vækst noget over fællesskabsgennemsnittet.
It is only since the tum of the decade - and the slowdown in general economic growth - that Greece has achieved a run of 3 consecutive years of economic growth somewhat above the Community average.
Denne regionale konvergenstrend refererer til alle Fællesskabets regioner (defineret på NUTS 2 ni veau) samlet i en enkelt statistisk måling.
This trend of regional convergence refers to all the Community's regions (defined at the NUTS 2 level) aggregated together in a single statistical measure.
Det er også lærerigt at undersøge situationen for de regioner, der er beliggende på yderpunkterne og at sammenligne f.eks. de 25 rigeste regioner med de 25 fattigste regioner.
It is also instructive to examine the position of the regions situated at the extremes and to compare, for example, the 25 richest regions with the 25 poorest regions.
Her skete der ingen ændringer i løbet af 1980'erne; de 25 rigeste regioner havde i 1991 et gennemsnitligt BNP pr. indbygger, der var ca. 2,5 gange højere end gennemsnittet for de 25 fattigste regioner, det samme som i 1980.
Here there was no change over the 1980s, with the 25 richest regions having in 1991 an average GDP per head some 2Ά times higher than the average for the 25 poorest regions, the same as in 1980.
Hvis man ind snævrer dette til en sammenligning af de 10 regioner på yderpunkterne, vil man se en mindre forværrelse af situationen. De rigeste 10 regioner havde et gen-
Narrowing the focus to compare the 10 regions at the two extremes suggests a slight deterioration in the situation. The top 10 regions had average GDP per head some 3.3 times higher than the bottom 10 re-
Skævheden mellem regionerne i Fællesskabet viser en mere varieret udvikling end mellem medlemsstaterne (Kort 9).
Disparities between the regions of the Community show a more varied trend than that between Member States (Map 9).
Den generelle tendens synes at have været en let udvidelse af skævhederne i de langsom me vækstår i den første halvdel af 1980'erne og en
The overall tendency seems to have been one of slightly widening disparities during the slow growth years over the first half of the 1980s and a gradual narrowing over the second half of the decade which levelled off in the 1990s. The change
Tendensen i BNP pr. indbygger og produktivitetsforskelle i Fællesskabet, 1980-1993
Disparities in GDP per head and productivity, 1980-1993
Forskel i BNP/indbygger medlemsstaterne imellem
Disparity in GDP per head (by country)
Forskel i BNP/beskæftiget medlemsstaterne imellem
Disparity in GDP per person employed (by country)
Forskellene måles ved hjælp af standardafvigelsen beregnet i % af gennemsnittet for medlemsstaten/regionen
Disparity is population weighted standard deviation as % of the EC average GDP per head
BNP pr. beskæftiget i Spanien og Det Forenede Kongerige sammenlignet med resten af Fællesskabet (Fig. 5 og 6 og Bilag Tabel A.3).
Chapter 2 ­ Trends in output in the regions the Community (Graphs 5 and 6 and Annex, Table A.3).
Disse medlemssta­ter oplevede en voldsom økonomisk vækst i denne periode, ledsaget af en betydelig stigning i beskæfti­gelsen hen imod slumingen af konjunkturopgangen.
These Member States experienced vi­gorous economic growth over this period which was accompanied by a significant increase in employ­ment towards the end of the business cycle upturn.
nemsnitligt BNP pr. indbygger, der var 3,3 gange højere end de fattigste 10 regioner i 1980, men 3,6 gange højerei 1991 (Bilag Tabel A.4).
gions in 1980 but 3.6 times higher in 1991 (Annex, Table A.4).
Den voksende forskel mellem disse to grupper af regioner stammer både fra en relativ høj vækstrate i top 10 regionerne sammenlignet med fællesskabsgennemsnittet og fra den svage vækst i den græske økonomi, hvis regioner (før den tyske genforening) udgjorde de fleste af Fællesskabets 10 fattigste regioner.
The widening gap between these two groups of regions comes both from the relatively high growth rate of the top 10 regions compared to the Community average and to the weak growth of the Greek economy whose regions (before German uni­fication) accounted for most of the Community's bottom 10.
Efter 1990 begyndte skævhederne i produktiviteten igen at indsnævres som en afspejling af en fortsat stærk vækst i Irland og Portugal og det faktum, at den relative nedgang i produktiviteten i Spanien og Det Forenede Kongerige standsede som et resultat af betydelige afskedigelser, da den økonomiske vækst begyndte at svækkes.
After 1990, disparities in productivity began to nar­row again reflecting the continuation of strong per­formances in Ireland and Portugal, and the fact that the relative decline in productivity in Spain and the UK came to a halt as a result of substantial labour shedding when economic growth began to weaken.
I Grækenland var den lave økonomiske vækst i 1980'erne forbundet med, at det ikke lykkedes at fjerne produktivitetskløften over for resten af Fællesskabet i løbet af årtiet, skønt de seneste data antyder nogen forbedring i 1992­93 (Bilag Tabel A.3)
In Greece, the low economic growth of the 1980s was associated with a failure to make progress in closing the productivity gap with the rest of the Community throughout the decade, although the most recent data indicate some improvement in 1992­93 (Annex, Table A.3).
Skævhederne mellem medlemsstaterne målt i et ba­sismål for produktivitet BNP pr. beskæftiget ­ fulgte nogenlunde samme mønster som udviklingen i BNP pr. indbygger i det meste af 1980'erne (Fig. 5).
Disparities between the Member States in terms of a basic measure of productivity ­ GDP per person employed ­ followed a broadly similar path to that for GDP per head for most of the 1980s (Graph 5).
Efter en periode med kun små ændringer i den første del af årtiet kom der et vendepunkt omkring 1984, hvor forskellene i produktivitet mellem medlemsstaterne begyndte at mindskes.
After a period of little change in the early part of the decade there was a turning point around 1984 when productivity differences between Member States began to decline.
Der var dog betydelige varia­tioner omkring den trend, der afspejler den stærke indflydelse af konjunktursvingningerne, der slog igennem i medlemsstaterne og regionerne på forskel­lige tidspunkter og i forskellig grad.
There were, however, considerable variations around the trend reflecting the strong in­fluence of the business cycle which impacted on Member States and regions at different times and to different degrees.
Skævheder i et udvidet Fællesskab
Disparities in an enlarged Community
En opmuntrende trend var, at nogle af de medlemssta­ter, der er karakteriseret ved en produktivitet under gennemsnittet, især Irland, Portugal og Det Forenede Kongerige, viste en stigning over gennemsnittet i hele perioden fra 1984.
An encouraging trend was the higher than average rise throughout the period since 1984 in some of the Member States characterised by below average pro­ductivity, notably in Ireland, Portugal and the UK.
Årsagen til udvidelsen af skævhe­derne i produktiviteten mellem 1987 og 1990 synes primært at skulle findes i en opbremsning i væksten af
The widening of disparities in productivity between 1987 and 1990 seems to have been due principally to a slowing down in the growth of GDP per person employed in Spain and UK compared to the rest of
Den historiske analyse af skævheder omfatter ikke de nye tyske delstater.
The historical analysis of disparities does not include the new German Länder.
Det ville være vanskeligt at lave meningsfulde sammenligninger mellem dette
Meaningful comparisons for this area with the rest of the Community for the period before German unification would be difficult
BNP i KKS pr. beskæftiget i medlemsstaterne, 1984, 1987,1990 og 1993
GDP in PPS per person employed in the Member States, 1984,1987,1990 and 1993
BNP i KKS pr. fuldtidsbeskæftiget i medlemsstaterne, 1984,1987 og 1990
GDP in PPS per full­time equivalent in the Member States, 1984,1987 and 1990
1990 og 1993
1984.1987.1990 and 1993
Kapitel 2 - Udviklingstendenser i det regionale output område og resten af Fællesskabet for perioden før den tyske genforening og i alle tilfælde ikke særlig relevant.
Chapter 2 - Trends in output in the regions and not very meaningful in any case.
Beregninger for 1991 antyder, at det gen nemsnitlige BNP pr. indbygger i det forenede Tyskland som et hele var ca. 14% lavere end i Vesttyskland alene, med et samlet BNP pr. indbyg ger i de 5 nye delstater på kun 35% af fællesskabs gennemsnittet.
Estimates for 1991 indicate that average GDP per head in the unified Germany as a whole was some 14% lower than that for Western Germany alone, with GDP per head in the 5 new Länder taken together being only 35% of the Community average.
Indlemmelsen af de nye delstater havde den statistiske effekt, at det gennemsnitlige BNP i Fællesskabet faldt med 3% i 1991.
The inclusion of the new Länder had the statistical effect of reducing average GDP per head by 3% in the Community in 1991.
Med et gennemsnitligt BNP pr. indbygger i de fire EFTA-lande relativt tæt på gennemsnittet i Fællesskabet med dets nuværende sammensætning vil der ikke ske nogen væsentlig ændring i det gen nemsnitlige BNP pr. indbygger i Fællesskabet efter en udvidelse.
With average GDP per head in the four EFTA countries relatively close to the average of the Community as at present constituted, there would be no significant change to average GDP per head in the Community after enlargement.
Derudover betyder det forhold, at bruttonationalprodukterne pr. indbygger i de fire EFTA-lande alle samler sig omkring gennemsnittet for det nuværende Fællesskab, at skævhederne mellem medlemsstaterne vil blive lidt mindre statistisk set i et Fællesskab på 16.
In addition, the clustering of the GDP per head of the 4 EFTA countries around the average of the present Community means the inter-Member State disparities would be slightly reduced in statistical terms in a Community of Sixteen.
Dette står i modsætning til situationen efter de sidste udvidelser, hvor skævhederne blev større, på grund af at de nye lande, Grækenland, Spanien og Portugal samt det tidligere DDR, havde et BNP pr. indbygger noget under fællesskabsgennemsnittet. lesskabsgennemsnittet.
This contrasts with the situation after the last enlargements where disparities widened because the countries concerned, Greece, Spain and Portugal, and the former GDR, had GDP per head well below the Community average.
På regionalt niveau i de fire EFTA-lande antyder de foreliggende data, at der er væsentlige forskelle i de økonomiske omstændigheder og i væksten.
At the regional level in the four EFTA countries, the available data suggest that there are important differences in economic circumstances and performance.
En mere fuldstændig forståelse af disse forskelle sammenlignet med resten af Fællesskabet må vente på den fulde indlemmelse af disse lande i Fællesskabets statisti• ske systemer for regional dataindsamling og analyse (skønt en foreløbig analyse er præsenteret i Kapital 12).
A more complete understanding of these differences compared to the rest of the Community will have to await the full inclusion of these countries in the Community's statistical systems of regional data collection and analysis (though a preliminary analysis is presented in Chapter 12 below).
På regionalt plan var det gennemsnitlige BNP pr. indbygger i de nye delstater i 1991 ca. 5 procent points lavere and gennemsnittet for gruppen af de 10 svageste regioner før den tyske genforening.
In regional terms, average GDP per head in the new Länder in 1991 was some 5 percentage points below the average for the group of 10 weakest regions before German unification.
Faktisk stiger forskellen mellem de ti rigeste og de ti fattigste regioner fra 3,6 gange til 4,5 gange, når de nye tyske delstater indregnes.
In fact, when the new German Länder are included in the bottom 10 regions of the Community the difference between the top 10 regions and the bottom 10 widens from 3.6 times to 4.5 times.
Den fremtidige inkorporering af de nye delstater i analysen vil derfor øge skævhederne statistisk set.
The future incorporation of the new Länder into the analysis will, therefore, widen disparities in statistical terms.
Som det var tilfældet, da Fællesskabet blev udvidet sydpå i 1980'erne, har udvidelsen mod øst ved indlemmelsen af de nye delstater yderligere øget heterogeniteten i Fællesskabet i socioøkonomisk forstand.
As with the enlargement of the Community southwards during the 1980s, the extension to the East caused by the addition of the new Länder has added further to the heterogeneity of the Community in socioeconomic terms.
Skævhederne mellem Øst- og Vesttyskland er større end mellem Nordog Syditalien, men dette kan ændre sig, hvis 'indhentningsprocessen', der nu er begyndt, kan fortsættes i de kommende år.
Disparities between East and West Germany are wider than those between the North and South of Italy but this may change if the process of catching-up in the former case which has now begun can be maintained in the coming years.
Med henblik på den mulige udvidelse af Fællesskabet til også at omfatte fire lande (Østrig, Norge, Sverige og Finland) fra Det Europæiske Frihandelsområde (EFTA) i løbet af 1990'erne er det også interessant at vurdere deres indvirkning på bruttonationalproduktet. tonationalproduktet.
In view of the possible enlargement of the Community to include four countries (Austria, Norway, Sweden and Finland) of the European Free Trade Area (EFTA) in the course of the 1990s it is also of interest to consider their effect on GDP.
Sammenfattet kan man sige, at der er tegn på realøkonomisk konvergens i den regionale vækst i de sidste år.
In summary, there is evidence of real economic con vergence in regional economic performance over the recent past.
Mange af de svageste medlemsstater og regioner har været i stand til at opretholde vækstrater over fællesskabsgennemsnittet i en stor del af perio den siden midten af 1980'erne.
Many of the weakest Member States and regions have been able to sustain rates of growth above the Community average over much of the period since the mid1980s.
Dette har dog været en langsom og gradvis proces, og større reduktioner af de store skævheder mellem de rigeste og de fattigste regioner forbliver en langtidsudfordring, som det blev påpeget i den sidste periodiske beretning.
This has been a slow and gradual process, however, and major reductions in the wide disparities between the richest and poorest regions remain a longterm challenge, as pointed out in the last Periodic Report.
Hvad angår den generelle tendens, har der været medlemsstater og regioner, der har vist betydelige forbedringer, mens visse andre har oplevet en relativ nedgang.
Within the general trend there have been Member States and regions showing significant improvement while certain others have experienced a relative decline.
Disse sidste regioner er sammen med de regioner i det tidligere DDR, der undergår en dybgående struk-
These latter regions, together with the regions undergoing profound structural adjustment in the former GDR, are those which present the biggest challenge to national and Community cohesion policies (see also Chapters 8 and 9).
For de fire EFTA-lande samlet faldt det gennemsnitlige BNP pr. indbygger fra et maksimum på 10 procentpoints over fællesskabsgennemsnittet i 1985 til et niveau om kring fællesskabsgennemsnittet i 1992.
For the four EFTA countries taken together, GDP per head declined from a peak of 10 percentage points above the Community average in 1985 to a level around the Community average by 1992.
For Østrigs vedkommende var der kun små ændringer i forhold til Fællesskabet i denne periode, men for de skandinaviske landes vedkommende, herunder især Sverige og Finland, har der været et styrtdyk i deres relative vækst (Bilag Tabel A.5).
For Austria, there was little change relative to the Community over this period, but for the Nordic countries, especially Sweden and Finland, there has been a precipitate decline in their relative growth performance (Annex, Table A.5).
I relation til produktivitetsforskellene har de seneste tendenser generelt været opmuntrende, og visse medlemsstater med traditionelle produktivitetsniveauer under gennemsnittet har gradvis konvergeret mod resten af medlemsstaterne i Fællesskabet. Produktivitetsforbedringer er væsentlige for forbedringer af den underliggende konkurrenceevne og derfor for de nationale og regionale økonomiers sundhed på lang sigt.
In relation to productivity differences, recent trends have generally been encouraging and certain Member States with traditionally lower than average levels of productivity have gradually converged towards those in the rest of the Community.
Den virkelige udfordring ligger dog i at sikre, at produktivitetsforbedringer ledsages af en vækst i outputtet, der gør det muligt at øge beskæftigelsen og sænke arbejdsløsheden.
The real challenge, however, is one of ensuring that productivity gains are accompanied by output growth allowing employment to increase and unemployment to decrease.
Som de efterfølgende kapitler viser, har denne udfordring vist sig at være yderst vanskelig for mange af Fællesskabets medlemsstater og regioner.
As the following chapter demonstrates this challenge has proved to be an extremely difficult one for many of the Community's Member States and regions.
/ denne analyse er skævhederne målt i bruttonationalproduktet pr. indbygger, der viser den indtægt, der genereres i medlemsstaterne og regionerne af de derværende producentenheder.
In the analysis here disparities are measured in terms of Gross Domestic Product per head which indicates the income generated in Member States and regions by the resident producer units.
En alternativ målemetode er bruttonationalindkomsten pr. indbygger, der måler de ressourcer, der er til rådighed efter overførsel affaktorindkomster såsom renter og udbytter.
An alternative measure is Gross National Product per head which measures the resources available after the transfer of factor incomes such as interest payments and dividends.
En yderligere måleenhed er nettonationalindkomsten, der indbefatter 'ikke gengældte' over førsler fra udlandet.
An additional measure is the net national disposable income which includes 'unrequited' transfers from abroad.
Men på regionalt niveau er der kun oplysninger til rådighed om BNP pr. indbygger.
However, at regional level, data are only available for GDP per head.
Nettofaktorindkomstflows ud af eller ind i et land eller en region fører til forskelle mellem de to målemetoder, der kan være væsentlige i forbindelse med mindre lande eller (teoretisk set) regioner.
Net flows of factor incomes out of or into a country or region lead to differences between GDP and GNP which may be substantial in the case of smaller countries or (notionally)for regions.
Alle data for regionerne er baseret på BNP-statistikker indsamlet af Eurostat på grundlag af harmoniserede definitioner.
All data for the regions are based on GDP statistics collected by Eurostat using harmonised definitions.
Beskæftigelsesdata (for produktivitetsskøn) er baseret på harmoniserede regionale opgørelser over arbejdspladskilder (en alternativ kilde til beskæftigelsesdata er Undersøgelsen af Arbejdsstyrken, der er baseret på bopælen.
Employment data (for productivity estimates) are based on harmonised regional accounts sources for place of work (an alternative source of employment data is the Labour Force Survey (LFS) which is based on place of residence.
Data herfra oplyser derfor ikke om beskæftigelse genereret i regionerne af de derværende producentenheder.
LFS data do not therefore indicate the employment generated within regions by the resident producer units).
Kapitel 3 - Regionale tendenser og forskelle i beskæftigelse og arbejdsløshed
Chapter 3 - Employment and unemployment trends and differences in the regions
Regionale tendenser og forskelle i beskæftigelse og arbejdsløshed
Employment in the second half of the decade compared to the first half and in both Ireland and Portugal growth rates were firmly positive in the 5 years 1986-1991.
Beskæftigelsen og i både Irland og Portugal var vækstraterne stabilt positive i de 5 år fra 1986-1991.
The highest growth rates over the period were recorded in Central and Eastern regions of Spain (in the range
1980'erne var en periode med nettojobskabelse i Fællesskabet, skønt dette hovedsageligt skyldtes den vækst, der skete i de fleste medlemsstater og regioner i anden halvdel af tiåret.
The 1980s were a period of net job creation in the Community although this was mainly due to the growth experienced in most Member States and re­gions in the second half of the decade.
Efter recessionen i de første år af tiåret begyndte beskæftigelsen igen at stige i 1984, omkring 18 måneder til 2 år efter at stigningen i output tet var begyndt.
After the recession in the early years of the decade, growth in employment resumed in 1984 some 18 months to 2 years after the beginning of recovery in output.