natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det synes at følge af disse konklusioner, som Kommissionen er enig i, at pålæggelsen af den omhandlede afgift i Grækenland er i strid med direktivets artikel 7 og 10.
It would appear to follow from these conclusions, with which the Commission agrees, that the imposition of the tax in issue in Greece contravenes Articles 7 and 10 of the Directive.
Kommissionen har imidlertid under rets mødet udtrykkeligt fremført det argument (som i Kommissionens skriftlige indlæg højst kan siges at fremgå indirekte), at selv i 1992 havde Grækenland mulighed for at indføre en ny kapitaltilførselsafgift i kraft af den bestemmelse, som blev tilføjet ved artikel 1, nr. 1, i direktiv 85/303, og som forpligtede Grækenland til at træffe afgørelse om, hvilke af de i artikel 4, stk. 2, nævnte dispositioner der skal »pålægges kapitaltilførselsafgift«.
However, the Commission submitted expressly at the hearing (a view at best implicit in its written observa tions) that Greece was free even in 1992 to impose a new capital tax by virtue of the subparagraph added by Article 1(1) of Directive 85/303, which obliged Greece to determine the transactions listed in Article 4(2) which it would 'subject to capital duty'.
Grækenland har ikke selv tilsluttet sig dette argument, antagelig fordi det hævder, at afgiften ikke er en kapitaltilførselsafgift, og den afgiftssats, som lovligt kunne pålægges, hvis det anerkendte argumentet, ville blive begrænset til 1%.
Greece has not itself subscribed to this argument, presumably because it claims that the tax is not a capital duty and because to accept it would result in the rate of tax that it could legitimately impose being limited to 1%.
Som svar på et spørgsmål under retsmødet gik Kommissionen så vidt som til at anføre, at der ikke var og fortsat ikke er nogen tidsmæssig begrænsning for Grækenlands ret til at indføre nye kapitaltilførselsafgifter på dispositioner, som er nævnt i artikel 4, stk. 2.
The Commission went so far as to suggest, in answer to a question at the hearing, that there was and still is no timelimit on the right of Greece to introduce new capital duties on transactions listed in Article 4(2).
På den anden side har Kommissionen fastholdt, at enhver sådan afgift kun kan opkræves med den maksimumssats på 1%, som er indført ved
On the other hand, it maintains that any such duty is subject to
»der fandtes ikke kapitaltilførselsafgift i Grækenland den 1. juli 1984; der bør
'Whereas on 1 July 1984 no capital duty existed in Greece; whereas, for this reason,
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT FENNELLY — SAG C-350/98 derfor åbnes mulighed for at indføre en sådan afgift i nævnte land samt mulighed for at fritage visse dispositioner fra denne afgift«.
OPINION OF MR FENNELLY — CASE C-350/98 provision should be made for the possibility of introducing such duty in Greece and of exempting certain transactions from it.' framework of Greece's implementing measures.
sesforanstaltninger. I denne forbindelse er det uden betydning, at lov nr. 1676/1986, hvorved Grækenland gennemførte direktiv 85/303, først blev vedtaget nogen tid efter fristens udløb den 1. januar 1986, idet Grækenland som nævnt ovenfor i punkt 8 valgte at fritage dispositioner, hvorved overskud eller reserver omdannes til sel skabskapital, for kapitaltilførselsafgift, og dermed benyttede sig af en af de valgmuligheder, som i større eller mindre grad blev indrømmet alle medlemsstater, og som de i tredje betragtning blev tilskyndet til at bruge.
The fact that Law 1676/1986, by which Greece implemented Directive 85/303, was adopted somewhat tardily after the 1 January 1986 deadline is immaterial in this respect, since, as is noted in paragraph 8 above, it chose to exempt transactions capitalising profits or reserves, thus exercising one of the options conferred on all Member States to a greater or lesser extent and encouraged in the third recital.
For det andet blev Grækenland ved den bestemmelse, som er blevet tilføjet til direktivets artikel 4, stk. 2, forpligtet til at træffe afgørelse om, hvilke af de nævnte dispositioner der skulle »pålægges kapital tilførselsafgift«.
Secondly, the subparagraph added to Article 4(2) of the Directive obliged Greece to determine the listed transactions which it would 'subject to capital duty'.
Bestemmelsen gav ikke Grækenland en tidsubegrænset valgmulighed. Hvis dette var tilfældet, ville Grækenland være blevet behandlet anderledes end alle andre medlemsstater.
It did not confer an option unlimited in time.
Særbehandlingen af Grækenland begrundes med, at der ikke fandtes kapitaltilførselsafgift i Grækenland den 1. juli 1984 — et forhold, som ikke ville kunne retfærdiggøre en sådan undtagelse på ubestemt tid.
The special treatment afforded to Greece is explained as being due to the absence of any capital duty in Greece on 1 July 1984, a fact which would not justify such a derogation unlimited in time.
Det er derfor min opfattelse, at Grækenland ikke længere havde ret til at indføre nye kapitaltilførselsafgifter på de i artikel 4, stk. 2, nævnte dispositioner, efter at det havde valgt ikke at gøre det i forbindelse med gennemførelsen af direktiv 85/303.
Accordingly, I am of the opinion that Greece did not have any right to introduce new capital duties on transactions listed in Article 4(2), once it chose not to do so when implementing Directive 85/303.
Efter min opfattelse gjaldt denne forplig telse også ved afgørelsen af, hvilke af de i artikel 4, stk. 2, nævnte dispositioner Grækenland eventuelt måtte ønske at pålægge kapitaltilførselsafgift.
In my view, this obligation applied equally to the determination of any Article 4(2) transactions which Greece wished to subject to capital duty.
Denne beføjelse udgør en undtagelsesbestemmelse, som bør fortolkes strengt, ikke mindst på grund af formuleringen af femte betragtning, som forklarer den, og som kun kunne berettige til indførelse af kapitaltilførselsafgift inden for rammerne af Grækenlands gennemførel
That power amounts to a derogating provision which should be con strued strictly, all the more so because of the terms of the fifth recital, which explains it and which could justify only the imposition of capital duty occurring within the
Da Grækenland har gjort gældende, at den omtvistede afgift, der blev pålagt i henhold til 1992-lovens artikel 42, stk. 6, angiveligt som en skat på indkomst, således
In deference to Greece's argument that the duty at issue, imposed pursuant to Article 42(6) of the 1992 Law ostensibly as a tax on income, should consequently not
HENKEL HELLAS pålægge afgifter som den i hovedsagen omhandlede.
HENKEL HELLAS V GREEK STATE the main proceedings may be imposed by Greece.
I betragtning af mit forslag til besvarelse af det første spørgsmål er det ikke nødvendigt at behandle det andet spørgsmål i enkeltheder.
In view of the answer I propose to the first question, there is no need to consider the second question in detail.
Det er åbenbart, at alle kapitaltilførselsafgifter, også de græske, ved direktivets artikel 7, stk. 2, er begrænset til en maksimumssats på 1%.
It is obvious that all capital duties, including those applied by Greece, are limited by Article 7(2) of the Directive to a maximum rate of 1%.
Hvis det er rigtigt, at den omtvistede afgift er en kapitaltilførselsafgift, som overstiger denne sats, er det afgørende i den foreliggende sag, at den er forbudt.
In the present case, if it is true that the tax at issue is a capital duty which exceeds that rate, the essential point is that its imposition is prohibited.
Eftersom Grækenland ved gennemførelsen af direktiv 85/303 har valgt at fritage de dispositioner, som er omfattet af anvendelsesområdet for arti kel 4, stk. 2, litra a), for kapitaltilførselsafgift, kan det ikke længere pålægge sådanne dispositioner nogen afgift af denne type og herunder heller ikke en afgift som den i hovedsagen omhandlede18.
Since Greece chose to exempt from capital duty, when implementing Directive 85/303, those transactions which fall to be considered within Article 4(2)(a), it may no longer impose any such duty whatsoever on such transactions, which include one such as that involved in the main proceedings.18
18 — På baggrund af denne konklusion er det ikke nødvendigt at tage stilling til, om det afgiftsgrundlag, som de græske myndigheder har fastlagt ved det administrative cirkulære vedrørende beregningen af den omtvistede afgift (jf. punkt 2 ovenfor), som er omtalt i forelæggelseskendelsen, er holdbart.
18 — In the light of this conclusion, it is unnecessary for me to consider the validity of the basis of assessment adopted by the Greek authorities pursuant to the administrative circular governing the calculation of the impugned tax (see paragraph 2 above), to which reference is made in the order for reference.
Det må være tilstrækkeligt at sige, at hvis Domstolen skulle tilslutte sig Kommissionens opfattelse og fastslå, at Grækenland fortsat er berettiget til at pålægge en kapitaltilførselsafgift på op til maksimumssatsen på 1% på dispositioner, som falder inden for anvendelsesområdet for direktivets artikel 4, stk. 2, litra a), vil jeg mene, at det afgiftspligtige beløb ikke bør beregnes ud fra bruttooverskuddet, eftersom det i direktivets artikel 5, stk. 1, litra c), udtrykkeligt fastslås, at afgiftsgrundlaget ved udvidelse af kapitalen gennem omdannelse af overskud udgøres af »denne udvidelses nominelle værdi«.
Suffice it to say, that if the Court were to agree with the Commission and rule that Greece remains entitled to impose capital duty up to the maximum rate of 1% on transactions falling within Article 4(2)(a) of the Directive, I would recommend that the taxable amount should not be calculated by reference to gross profits, since Article 5(1 )(c) of the Directive specifies expressly, as the basis of assessment in the case of capitalisation of profits, 'the nominal amount of such increase'.
17 — Dom af 20.4.1993, forenede sager C-71/91 og C-178/91, Sml. I, s. 1915, præmis 29.
17 — Joined Cases C-71/91 and C-178/91 [1993] ECR 1-1915, paragraph 29.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT FENNELLY — SAG C-350/98
OPINION OF MR FENNELLY — CASE C-350/98
IV — Forslag til afgørelse
IV — Conclusion
Sammenfattende foreslår jeg Domstolen at besvare de spørgsmål, der er forelagt af Diikitiko Protodikio Pirea, som følger:
In the light of the foregoing, I recommend that the Court answer the questions referred by the Diikitiko Protodikio, Piraeus as follows:
»1)En afgift som den i hovedsagen omhandlede, som en medlemsstat pålægger omdannelse af ikke uddelt overskud til selskabskapital, udgør en kapitaltilførselsafgift på en disposition, som er omfattet af anvendelsesområdet for artikel 4, stk. 2, litra a), i Rådets direktiv 69/335/EØF af 17. juli 1969 om kapitaltilførselsafgifter med senere ændringer.
(1) A duty charged by a Member State on the capitalisation of undistributed profits, such as that at issue in the main proceedings, constitutes a capital duty on a transaction falling within Article 4(2)(a) of Council Directive 69/335/ EEC of 17 July 1969 concerning indirect taxes on the raising of capital, as amended;
2) En medlemsstat, der som Den Hellenske Republik i forbindelse med gennemførelsen af Rådets direktiv 85/303/EØF af 10. juni 1985 om kapitaltilførselsafgifter i national ret har valgt at fritage de dispositioner, som er nævnt i artikel 4, stk. 2, litra a), i direktiv 69/335, fra kapitaltilførselsafgift, er ikke længere berettiget til at pålægge kapitaltilførselsafgifter på sådanne dispositioner.«
(2) A Member State such as the Hellenic Republic, which, when transposing Council Directive 85/303/EEC of 10 June 1985 concerning indirect taxes on the raising of capital into national law, chose to exempt the transactions covered by Article 4(2)(a) of Directive 69/335 from capital duty, is no longer entitled to impose any capital duties on such transactions.
I sag C-350/98, angående en anmodning, som Diikitiko Protodikio Pirea (Grækenland) i medfør af EF-traktatens artikel 177 (nu artikel 234 EF) har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag,
In Case C-350/98,
Henkel Hellas ABEE mod
Henkel Hellas ABEE and
* Processprog: græsk.
* Language of the case: Greek.
DOMSTOLEN (Sjette Afdeling) sammensat af formanden for Anden Afdeling, R. Schintgen, som fungerende formand for Sjette Afdeling, og dommerne G. Hirsch og H. Ragnemalm (refererende dommer), generaladvokat: N. Fennelly justitssekretær: assisterende justitssekretær H. von Holstein, efter at der er indgivet skriftlige indlæg af:
THE COURT (Sixth Chamber), composed of: R. Schintgen, President of the Second Chamber, acting as President of the Sixth Chamber, G. Hirsch and H. Ragnemalm (Rapporteur), Judges,
— den græske regering ved fuldmægtig hos statens advokat, K. Paraskevopou-lou-Grigoriou, og revisor D. Tsagkaraki, Sekretariatet for EF-ret, Udenrigsministeriet, som befuldmægtigede
— the Greek Government, by K. Paraskevopoulou-Grigoriou, Agent for Legal Proceedings in the State Legal Service, and D. Tsagkaraki, Adviser in the Special Legal Service — Section for European Community Law in the Ministry of Foreign Affairs, acting as Agents,
— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk konsulent D. Gouloussis og H. Michard, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmægtigede, på grundlag af retsmøderapporten, efter der i retsmødet af 22. juni 1999 er afgivet mundtlige indlæg af den græske regering ved assisterende juridisk konsulent hos statens advokat, M. Apessos, som befuldmægtiget, og af Kommissionen ved D. Gouloussis,
— the Commission of the European Communities, by D. Gouloussis, Legal Adviser, and H. Michard, of its Legal Service, acting as Agents, having regard to the Report for the Hearing, after hearing the oral observations of the Greek Government, represented by M. Apessos, Deputy Legal Adviser in the State Legal Service, acting as Agent,
HENKEL HELLAS og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse den 9. september 1999, afsagt følgende
HENKEL HELLAS V GREEK STATE and the Commission, represented by D. Gouloussis, at the hearing on 22 June 1999, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 9 September 1999, gives the following
Spørgsmålene er blevet rejst under en sag mellem selskabet Henkel Hellas ABEE (herefter »Henkel Hellas«) og Elliniko Dimosio (den græske stat)
Those questions were raised in proceedings between the company Henkel Hellas ABEE ('Henkel Hellas') and the Greek State concerning the payment of duty on the capitalisation of undistributed profits.
Fællesskabets retsforskrifter
Community legislation
Direktiv 69/335 har navnlig til formål at harmonisere de regler, der vedrører fastsættelsen og opkrævningen af kapitaltilførselsafgiften på indskud i selskaber inden for Fællesskabet, som led i ophævelsen af de fiskale hindringer for de frie kapitalbevægelser (jf. bl.a. dom af 17.12.1998, sag C-236/97, Codan, Sml. I, s. 8679, præmis 3).
Directive 69/335 is aimed in particular at achieving harmonisation of the factors involved in the fixing and levying of duty on the raising of capital to which investments in companies in the Community are subject, by means of the elimination of tax obstacles which interfere with the free movement of capital (see, in particular, Case C-236/97 Skatteministeriet v Codan [1998] ECR I-8679, paragraph 3).
Artikel 4, stk. 1, i direktiv 69/335 indeholder en opregning af de dispositioner, for hvilke der opkræves kapitaltilførselsafgift.
Article 4(1) of Directive 69/335 sets out the transactions which give rise to the levying of capital duty.
Artikel 4, stk. 2, første afsnit, i direktiv 69/335 opregner de dispositioner, som medlemsstaterne fortsat kan pålægge kapitaltilførselsafgift, for så vidt de den 1. juli 1984 var pålagt 1%satsen.
The first subparagraph of Article 4(2) lists the transactions which the Member States may continue to subject to that duty to the extent that they were taxed at the rate of 1% as at 1 July 1984.
Ifølge artikel 4, stk. 2, andet afsnit, i direktiv 69/335 træffer Den Hellenske Republik dog selv afgørelse om, hvilke af de opregnede dispositioner, der skal pålægges kapitaltilførselsafgift i Grækenland.
According to the second subparagraph of Article 4(2), however, the Hellenic Republic is to determine which of the transactions listed it will subject to capital duty.
Artikel 4, stk. 2, første afsnit, litra a), i direktiv 69/335 vedrører »udvidelse af kapitalen i et kapitalselskab ved omdannelse af overskud, reserver eller henlæggelser«.
Item (a) of the first subparagraph of Article 4(2) specifically covers the 'increase in the capital of a capital company by capitalisation of profits or of permanent or temporary reserves'.
For så vidt angår afgiftssatsen bestemmes følgende i artikel 7 i direktiv 69/335:
As regards the rate of duty, Article 7 provides:
Medlemsstaterne indrømmer fritagelse for kapitaltilførselsafgift for... dispositioner, som den 1. juli 1984 var fritaget for afgift eller pålagt en afgift på 0,50% eller derunder.
Member States shall exempt from capital duty transactions ... which were, as at 1 July 1984, exempted or taxed at a rate of 0.50% or less.
Fritagelsen er undergivet de betingelser, der på nævnte dato gjaldt for fritagelsen eller i givet fald for pålæggelsen af en afgift på 0,50% eller derunder.
The exemption shall be subject to the conditions which were applicable, on that date, for the grant of the exemption or, as the case may be, for imposition at a rate of 0.50% or less.
Den Hellenske Republik fastlægger, hvilke dispositioner der i Grækenland skal fritages for kapitaltilførselsafgift.
The Hellenic Republic shall determine which transactions it shall exempt from capital duty.
Medlemsstaterne kan for alle andre dispositioner end de i stk. 1 nævnte enten indrømme fritagelse for kapitaltilførselsafgift eller anvende denne afgift med en enhedssats på højst 1%.
Member States may either exempt from capital duty all transactions other than those referred to in paragraph 1 or charge duty on them at a single rate not exceeding 1%.
I henhold til artikel 10, litra a), i direktiv 69/335 opkræver medlemsstaterne, bortset fra kapitaltilførselsafgiften, ingen andre skatter eller afgifter af nogen art
Article 10(a) provides that, apart from capital duty, Member States are not to charge, with regard to companies, firms, associations or legal persons operating
De nationale retsforskrifter
National legislation
Direktiv 69/335 blev gennemført i national ret ved lov nr. 1676/1986 (FEK A'204/29.12.1986), der i artikel 21 fastsætter kapitaltilførselsafgiften til 1% af den afgiftspligtige værdi.
Directive 69/335 was transposed into national law by Law 1676/1986 (FEK (Official Gazette) I 204/29.12.1986) which, in Article 21, fixed capital duty at 1% of the taxable value.
Imidlertid er udvidelse af kapitalen ved omdannelse af overskud, reserver eller henlæggelser fritaget for kapitaltilførselsafgift i medfør af lovens artikel 22, stk. 2, litra b).
Under Article 22(2)(b) of that Law, however, increases in capital by the capitalisation of profits or of permanent or temporary reserves are exempted from capital duty.
I artikel 42, stk. 6, i lov nr. 2065/1992, der finder anvendelse i hovedsagen, bestemmes imidlertid følgende:
Article 42(6) of Law 2065/1992, which is applicable in the main proceedings, nevertheless provides:
»Det ikke uddelte overskud, der er blevet beskattet hos en juridisk person, pålægges, når det uddeles, uanset i hvilken form, eller omdannes til selskabskapital efter datoen for fremsættelsen af forslaget til nærværende lov i parlamentet, en afgift på 3%, der ikke kan medføre en godtgørelse af eller modregning med den indkomstskat, der er blevet betalt i det regnskabsår, hvor overskuddet er indtjent.«
'Undistributed profits which have been taxed in the name of the legal person shall, if distributed in any form whatsoever or capitalised after the draft of this Law was deposited with Parliament for enactment, be subject to tax at a rate of 3%, without repayment or offsetting of the income tax paid at the time when those profits were realised.'
Tvisten i hovedsagen
Main proceedings
10 Ved generalforsamlingsbeslutning af 31. august 1995 foretog Henkel Hellas en omdannelse til selskabskapital af ikke uddelt, men allerede beskattet
10 By resolution of a general meeting of its shareholders on 31 August 1995, Henkel Hellas capitalised undistributed profits of GRD 215 066 276 already
HENKEL HELLAS overskud i selskabet på 215 066 276 GRD i regnskabsårene 1972, 1973, og 1981-1989.
HENKEL HELLAS V GREEK STATE taxed in its name, corresponding to the financial years 1972, 1973 and 1981 to 1989.
11 Henkel Hellas indsendte angivelser til afgiftsmyndighederne om opgørelse af afgiften på 3% efter artikel 42, stk. 6, i lov nr. 2065/1992.
11 Henkel Hellas submitted to the tax authority declarations for payment of the duty of 3% laid down by Article 42(6) of Law 2065/1992.
I angivelserne tog selskabet forbehold over for den afgift på 3%, som i overensstemmelse med bestemmelserne i den græske lovgivning skulle betales ved omdannelse af overskuddet til selskabskapital.
In those declarations it set out a qualification concerning the application of that duty to capitalised profit, in accordance with the provisions of Greek law.
12 I den sag, som Henkel Hellas har anlagt ved Diikitiko Protodikio med påstand om annullation af beslutningen om stiltiende afvisning af forbeholdene, har selskabet gjort gældende, at afgiften på 3%, der rammer kapitaludvidelser ved omdannelse af overskud, er direkte i strid med direktiv 69/335.
12 In the action brought by it before the Diikitiko Protodikio, Piraeus, for the annulment of the implied rejection of those qualifications, Henkel Hellas submits that the duty of 3 % on the increase in capital resulting from the capitalisation of profits is directly contrary to Directive 69/335.
13 Da Diikitiko Protodikio Pirea finder det tvivlsomt, om afgiften er i overens stemmelse med direktiv 69/335, har retten udsat sagen og forelagt Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
13 Since the Diikitiko Protodikio, Piraeus, was unsure whether that duty was consistent with Directive 69/335, it decided to stay proceedings and to refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
»1) Er der ved den afgift, som den græske stat opkræver i medfør af artikel 42, stk. 6, i lov nr. 2065/1992 tale om en kapitaltilførselsafgift som omhandlet i artikel 4 i direktiv 69/335 af 17. juli 1969 fra Rådet for De Europæiske Fællesskaber, med senere ændringer, også henset til, at der den 1. juli 1984 ikke fandtes nogen kapitaltilførselsafgift i Grækenland?
'(1) Is the duty charged by the Greek State pursuant to Article 42(6) of Law 2065/1992 equivalent to the capital duty laid down by Article 4 of Council Directive 69/335/EEC of 17 July 1969, as subsequently amended, taking into account that on 1 July 1984 no such capital duty existed in Greece?
2) Såfremt spørgsmålet besvares bekræftende, kan det da tillades, henset til de fiskale særegenheder i Grækenland, at den i ovennævnte direktiv omhandlede sats på 1% forhøjes?«
(2) If so, taking account of Greece's special fiscal situation, may the rate of that duty exceed the rate of 1% in the abovementioned directive?'
Første præjudicielle spørgsmål
Question 1
14 Med sit første spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om direktiv 69/335 er til hinder for opkrævning af en afgift som den i hovedsagen omhandlede på omdannelse af ikke uddelt overskud til selskabskapital i et kapitalselskab.
14 By its first question, the national court essentially asks whether Directive 69/335 prevents a tax from being levied on the capitalisation by a capital company of undistributed profits, such as the tax at issue in the main proceedings.