natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ved dom af 18. november 1993, indgået til Domstolen den 29. november s.a., har Arbeidshof, Bruxelles, i medfør af EF-traktatens artikel 177 forelagt en række præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 17 og artikel 71, stk. 1, litra b), nr. ii), i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971.
Although, in accordance with Article 13(2)(a) of the Regulation, the State competent to provide unemployment benefits is in principle the State in which the worker is employed, that rule is, however, subject to the exceptions provided for, in particular, in Article 17 of the Regulation.
Aftalen, som blev indgået, mens Van Gestel allerede boede og arbejdede i Belgien, var baseret på forordningens artikel 17, der indfører en undtagelse fra samme forordnings artikel 13, stk. 2, litra a), hvorefter en person, som har lønnet beskæftigelse på en medlemsstats område, er omfattet af denne stats lovgivning.
That interpretation is corroborated by the purpose of Article 71(l)(b)(ii), the provisions of which are intended to guarantee to migrant workers unemployment benefits under the most favourable conditions for seeking new employment.
Disse spørgsmål er blevet rejst under en retssag mellem Rijksdienst voor Arbeidsvoorziening (den nationale arbejdsmarkedsmyndighed, herefter benævnt »RVA«) og den nederlandske statsborger J. van Gestel vedrørende RVA's afslag på at tildele ham ydelser ved arbejdsløshed i henhold til forordningens artikel 71, stk. 1, litra b), nr. ii).
Those provisions are designed to enable the migrant worker to receive unemployment benefits in his State of residence.
Van Gestel har siden den 1. juni 1980 arbejdet for Smithkline Beecham BV, der har hjemsted i Nederlandene, hvor han selv boede.
Such an agreement was concluded in the case in point in the main proceedings, designating the Kingdom of the Netherlands instead of the Kingdom of Belgium, which was in principle, according to Article 13, competent by reason of the place of employment.
På grund af en omstrukturering i Norden blev Van Gestel afskediget den 31. oktober 1990. Der blev udbetalt ham en afskedigelsesgodtgørelse i Nederlandene.
That possibility is justified for certain categories of workers who retain close ties, in particular of a personal and vocational nature, with the country where they have settled and habitually reside.
Dernæst ansøgte han den belgiske kasse Hulpkas voor Werkloosheidsuitkeringen (hjælpekasse for ydelser ved arbejdsløshed) om ydelser ved arbejdsløshed fra 1. november 1990.
Consequently, Article 71(l)(b) is applicable where, in derogation from the provisions of Article 13, the competent State has been designated pursuant to an agreement concluded in accordance with Article 17 of the Regulation.
I forbindelse med hans midlertidige overflytning til et søsterselskab, SA Norden Europe (herefter benævnt »Norden«), der har hjemsted i Louvain-la-Neuve (Belgien), bosatte han sig i Belgien fra slutningen af oktober 1988. Han begyndte at arbejde dér fra 1. december s.a.
That determining factor implies that Article 71 is applicable even when, during his last employment, the worker resided and worked, either continuously or not, in the territory of the Member State in which his employer was also established.
Spørgsmålet her er, hvilket stat det er, som er kompetent til at udbetale ydelser ved arbejdsløshed.
It is true that application of the provision thus interpreted allows workers to receive unemployment benefits from a Member State in which they have not paid contributions during their last employment.
Da Van Gestel ønskede at forblive under den nederlandske sociale sikringsordning, blev der
It does not preclude the possibility of the competent State being the State designated by
Svaret på dette spørgsmål forordningens artikel 13 ff.
The second question
I henhold til den sidstnævnte bestemmelse kan to eller flere medlemsstater, deres kompetente myndigheder eller de af disse myndigheder udpegede organer ved aftale vælge en anden kompetent stat end beskæftigelsesstaten.
In its second question the national court asks whether Article 71(l)(b)(ii) applies even where the agreement pursuant to Article 17 of the Regulation came into being when the employed person was already working and residing in the territory of one and the same Member State.
Følgelig finder artikel 71, stk. 1, litra b), anvendelse, når den kompetente stat som en undtagelse fra bestemmelserne i artikel 13 er blevet udpeget ved en aftale indgået i henhold til forordningens artikel 17.
that recourse to the derogation made available to the Member States by that provision is possible only as regards the future.
Ganske vist tillader anvendelsen af den fortolkede bestemmelse en arbejdstager at modtage ydelser ved arbejdsløshed fra en medlemsstat, hvor han ikke havde betalt bidrag under sin seneste beskæftigelse.
On the contrary, it follows from the spirit and scheme of Article 17 that an agreement within the meaning,of that provision must also be capable, in the interests of the worker or workers concerned, of covering past periods.
Den udelukker ikke, at den kompetente stat i givet fald er den, der er udpeget ved fælles aftale i henhold til forordningens artikel 17.
Nothing in the wording of Article 17 indicates
Den forelæggende rets andet spørgsmål går ud på, om forordningens artikel 71, stk. 1, litra b), nr. ii), finder anvendelse, selv om aftalen i henhold til forordningens artikel 17 er indgået på et tidspunkt, da arbejdstageren allerede arbejdede og boede på én og samme medlemsstats område.
Article 71(l)(b)(ü) of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1991 on the application of social security schemes to employed persons, to self-employed persons and to members of their families moving within the Community, as amended and updated by Council Regulation (EEC) No 2001/83 of 2 June 1983 must be interpreted as also applying to unemployed persons who during their last employment resided in the Member State in which they worked, even where, in derogation from Article 13(2)(a) of that Regulation, and pursuant to Article 17, therein referred to, the competent authorities of two Member States are in agreement that the employed person is to remain subject to the social security legislation of one of those Member States, not being the one in whose territory the unemployed person was employed.
Denne fortolkning støttes af formålet med artikel 71, slk. 1, litra b), nr. ii), hvis bestemmelser går
That article applies even where the agreement pursuant to Article 17 of the Regulation came into being when the employed person was already working and residing in the territory of one and the same Member State.'
Der er ikke i artikel 17's ordlyd holdepunkter for, at den mulighed for at gøre undtagelser, som medlemsstaterne har i henhold til denne bestemmelse, kun kan udøves for fremtiden. Tværtimod kræver ånden og systemet i artikel
'Article 71(l)(b)(ii) of Council Regulation No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to self-employed persons and to members of their families moving within the Community must be interpreted as applying to an employed person who, pursuant to an agreement concluded in accordance with Article 17 of the regulation, remains subject to the social security system of the State in which he was previous employed, but who becomes wholly unemployed in another Member State where he was residing and working.'
Artikel 71, stk. 1, litra b), nr. U), i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger pä arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EØF) nr. 2001/83 af Ζ juni 1983, skal fortolkes således, at den også finder anvendelse på en arbejdsløs, som under sin seneste beskæftigelse boede i den medlemsstat, hvor han var beskæftiget, når de kompetente myndigheder i to medlemsstater som en undtagelse fra forordningens artikel 13, stk 2, litra a), og i henhold til dens artikel 17 har aftalt, at arbejdstageren skal forblive omfattet af lovgivningen om social sikring i en af disse medlemsstater, som ikke er den, på hvis område den arbejdsløse var beskæftiget
By order of 16 September 1993, lodged at the Court Registry on 6 December 1993, the Oberlandesgericht Frankfurt am Main referred to the Court for a preliminary ruling four questions on the interpretation of Article 40(3) of Council Regulation (EEC) No 2392/89 of 24 July 1989 laying down general rules for the description and presentation of wines and grape musts and of Article 3 of Commission Regulation (EEC) No 3201/90 of 16 October 1990 laying down detailed rules for the description and presentation of wines and grape musts.
Denne artikel finder anvendelse, selv om aftalen i henhold tilforordningens artikel 17 er blevet indgået på et tidspunkt, da arbejdstageren allerede arbejdede og boede på én og samme medlemsstats område.*
Use of the terms 'Kabinett', 'Spätlese' and 'Auslese' as mandatory information is regulated by Article 3(2) of Regulation No 3201/90 and use of the term 'Weissherbst' as optional information is regulated by Article 3(3)(a) in conjunction with the second subparagraph of Article 3(3) of that regulation.
Generaladvokat G. Kosmas fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Sjette Afdeling) den 6. april 1995.
In addition, in the middle of those labels, in characters which are approximately three times larger and which catch the eye at once, there appear the brand names 'Erben Kabinett', 'Erben Spätlese', 'Erben Auslese' and 'Erben Weissherbst'.
Præjudiciel »Betegnelse af vine gentagelse på etiketten af benævnelserne 'Kabinett', 'Auslese' og 'Weißherbst' som bestanddele af et mærke* (Sjette Afdeling)
That interpretation also follows from the actual wording of that article, which makes no reference to the composition and presentation of brand names.
Landgericht Frankfurt am Main mod sagsøgte for at få denne dømt til at ophøre med at anvende de nævnte mærker.
On that point, it should be noted first of all that the Community legislation, and Article 40 of Regulation No 2392/89 in particular, does not impose any restriction concerning the lettering of the characters and the size of a brand name in relation to the indication on the label of the name of the specified region or of a geographical unit smaller than the specified region.
Sagsøgeren mener for det første, at angivelsen af benævnelserne »Kabinett«, »Spätlese«, »Auslese« og »Weißherbst« som bestanddele af de nævnte mærker, den typografi, der anvendes til disse benævnelser, samt at bogstaverne er større, ikke er i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2 og 3, i forordning nr. 3201/90.
Furthermore, by providing that the information referred to in Article 11 of Regulation No 2392/89 is the only information allowed for the description on the label of a quality wine psr, Article 12(1) leaves open the possibility of supplementing the description of a quality wine psr with a brand name.
Ved kendelse af 16. september 1993, indgået til Domstolen den 6. december s.a., har Oberlandesgericht Frankfurt am Main i henhold til EF-traktatens artikel 177 forelagt fire præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 40, stk. 3, i Rådets forordning (EØF) nr. 2392/89 af 24. juli 1989 om fastsættelse af almindelige regler for betegnelse og præsentation af vin og druemost og af artikel 3 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3201/90 af 16. oktober 1990 om gennemførelsesbestemmelser for betegnelse og præsentation af vin og druemost.
Accordingly, the fact that a brand name is presented in a conspicuous manner does not mean that it is likely to cause confusion or mislead the persons to whom it is addressed, even if it contains a word that has been designated by the rules in question as information which may be used in the appellation of a quality wine psr.
For det andet har sagsøgte ifølge sagsøgeren tilsidesat artikel 40 i forordning nr. 2392/89, hvorefter mærker ikke må indeholde ord, dele af ord, symboler eller illustrationer, der er af en sådan art, at de kan give anledning til forveksling eller vildlede de personer, til hvem de er rettet.
With regard to that possibility, Article 40(2) of Regulation No 2392/89 provides that brand names may not contain any words, parts of words, signs or illustrations which are likely to cause confusion or mislead the persons to whom they are addressed (Article 40(2)(a)), or which are liable to be confused by the persons to whom they are addressed with all or part of the description of a quality wine psr (Article 40(2)(b)).
Sagsøgte forhandler Qualitätsweine mit Prädikat (tyske kvalitetsvine med benævnelse), som bærer benævnelserne »Kabinett«, »Spätlese« og »Auslese«, samt en Qualitätswein b.A (tysk kvalitetsvin fra et bestemt dyrkningsområde) under betegnelsen »Weißherbst«, som alle er kvalitetsvine fra et bestemt dyrkningsområde (herefter benævnt »kvbd«). Disse benævnelser samt betegnelsen »Portugieser Weißherbst« er gengivet nederst på etiketterne med bogstaver af samme type og samme størrelse som navnet på det bestemte dyrkningsområde eller navnet på den geografiske enhed, der er mindre end det bestemte dyrkningsområde.
Article 3(2) of Commission Regulation (EEC) No 3201/90 of 16 October 1990 laying down detailed rules for the description and presentation of wines and grape musts must be interpreted as not precluding the labelling of quality wines ('Qualitätsweine mit Prädikat') from repeating the terms 'Kabinett', 'Spätlese' or 'Auslese' — in addition to their prescribed use (in lettering of the same type and height as the name of the specified region or of a geographical unit smaller than the specified region) — in different lettering with higher letters, particularly in a conspicuous manner as part of a brand name;
Derimod er anvendelsen af benævnelserne »Kabinett«, »Spätlese«, »Auslese« og »Weißherbst« som bestanddele af et mærke omhandlet i artikel 11, stk. 2, litra c), i forordning nr. 2392/89, som henviser til betingelserne i artikel 40 i samme forordning.
Article 3 (3) (a), first indent, in conjunction with the second subparagraph of Article 3(3) of Regulation (EEC) No 3201/90 must be interpreted as not precluding the repetition on the label, in the case of German quality wines produced in specified
Ved at fastsætte særskilte regler i forordning nr. 2392/89 for anvendelsen af mærker på etiketteringen har fællesskabslovgiver tilkendegivet at ville begrænse rækkevidden af artikel 3 i forordning nr. 3201/90 til anvendelsen af de benævnelser, der benyttes som angivelser i betegnelsen for en kvbd og ikke som bestanddele af et mærke.
Article 3(2) of Commission Regulation (EEC) No 3201/90 of 16 October 1990 laying down detailed rules for the description and presentation of wines and grape musts must be interpreted as not precluding the labelling of quality wines ('Qualitätsweine mit Prädikat') from repeating the terms "Kabinett", "Spätlese" or "Auslese" — in addition to their prescribed use (in lettering of the same type and height as the name of the specified region) — in different lettering with higher letters, particularly in a conspicuous manner as part of a brand name.
I denne forbindelse bemærkes indledningsvis, at fællesskabslovgivningen, navnlig artikel 40 i forordning nr. 2392/89, ikke indeholder nogen begrænsning med hensyn til bogstavernes typografi og et mærkes størrelse i forhold til angivelsen på etiketten af navnet på det bestemte område eller på den geografiske enhed, der er mindre end det bestemte område.
Article 3(3)(a), first indent, in conjunction with the second subparagraph of Article 3(3) of Regulation (EEC) No 3201/90 must be interpreted as not precluding the repetition, in the case of German quality wines produced in specified regions ("Qualitätsweine b.A"), of the term "Weissherbst" — in addition to its use in the same lettering as that used for indicating the specified region - in large letters, particularly in a conspicuous manner as part of a brand name.'
Vedrørende denne mulighed for, at der i betegnelsen eller præsentationen af en vin tilføjes mærker, bestemmer artikel 40, stk. 2, i forordning nr. 2392/89, at disse ikke må indeholde ord, dele af ord, symboler eller illustrationer, der er af en sådan art, at de kan give anledning til forveksling eller vildlede de personer, til hvem de er rettet [litra a)], eller som af de personer, som de tager sigte på, kan forveksles med hele eller dele af betegnelsen for
By order of 5 February 1994, received at the Court on 9 February 1994, the Tribunale di Piacenza referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation and validity of Article 1(2) of Council Regulation (EEC) No 668/93 of 17 March 1993 on the introduction of a limit to the granting of production aid for processed tomato products.
Artikel 3, stk 2, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3201/90 af 16. oktober 1990 om gennemførelsesbestemmelser for betegnelse og præsentation af vin og druemost skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for, at benævnelserne »Kabinett*, •Spätlese* eller »Auslese* på etiketteringen af »Qualitätsweine mit Prädikat* (kvalitetsvine med benævnelse) ud over den foreskrevne angivelse (med bogstaver af samme type og af samme højde som navnet på det bestemte dyrkningsområde eller som navnet på den geografiske enhed, der er mindre end det bestemte dyrkningsområde) gentages med en anden typografi og med større bogstaver, som navnlig umiddelbart viser, at de er bestanddele af en mærkebetegnelse.
Artide 1(2) of Council Regulation (EEC) No 668/93 of 17 March 1993 on the introduction of a limit to the granting of production aid f or processed tomato products must be interpreted as meaning that, in the event of a transfer of fresh tomatoes by a processing undertaking during a marketing year from the 'peeled tomatoes' category to the 'concentrate' or 'other tomato products' category, only the quantities actually produced by that undertaking in each category, regard being had to that transfer, are to be taken into account in the following marketing year for the purposes of the division of the maximum quantities between the processing undertakings by the Member State concerned
Artikel 3, stk 3, første afsnit, litra a), første led, og stk 3, andet afsnit, i forordning nr. 3201/90 skal fortolkes således, at den med hensyn til »Qualitätsweine bΛ.* (tyske kvalitetsvine fra bestemte dyrkningsområder) ikke er til hinder for, at benævnelsen »Weißherbst*, ud over dens angivelse med de bogstaver, der anvendes til betegnelsen af det bestemte område, gentages på etiketten med større bogstaver, som navnlig umiddelbart viser, at den er bestanddel af en mærkebetegnelse*
Consideration of Article 1 (2) of Regulation No 668/93 has disclosed no factor of such a kind as to affect the validity of that provision.'
Generaladvokat P. Léger fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Sjette Afdeling) den 23. marts 1995.
Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 6 April 1995.
Han foreslog at svare således:
He proposed that the Court reply as follows:
.1) Artikel 3, stk. 2, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3201/90 af 16. oktober 1990 om gennemførelsesbestemmelser for betegnelse og præsentation af vin og druemost skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for, at mærkning af 'Qualitätsweine mit Prädikat' gentager benævnelserne 'Kabinett', 'Spätlese' eller 'Auslese' ud over den foreskrevne angivelse (med bogstaver af samme type og samme højde som navnet på det bestemte dyrkningsområde) med andre og større bogstaver, navnlig på iøjnefaldende vis som del af en mærkebetegnelse.
'Article 1(2) of Council Regulation (EEC) No 668/93 of 17 March 1993 on the introduction of a limit to the granting of production aid for processed tomato products must be interpreted as meaning that transfers of fresh tomatoes by processing undertakings from the quota for peeled tomatoes to the quotas for concentrate or other products do not affect the following marketing year in such a way that those undertakings keep intact their quota for peeled tomatoes and at the same time increase their quotas for concentrate or other products in proportion to the transfers effected.
2) Artikel 3, stk. 3, første afsnit, litra a), første led og samme stykkes andet afsnit i forordning (EØF) nr. 3201/90 skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for, at der for 'Qualitätsweine b.A' (tyske kvalitetsvine produceret i bestemte dyrkningsområder) anføres benævnelsen 'Weißherbst', ud over dens angivelse med de bogstaver, der anvendes for betegnelsen af det bestemte dyrkningsområde, angives igen med bogstaver i stor størrelse, som særligt iøjnefaldende identificerer den som en del af en mærkebetegnelse.«
Council Directive 89/618/Euratom, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under that directive and under the third paragraph of Article 161 and the first paragraph of Article 192 of the EAEC Treaty.
Domstolen besvarede de forelagte spørgsmål således :
He proposed that the Court rule as follows:
Artikel 1, stk 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 668/93 af 17. marts 1993 om begrænset ydelse af producentstøtte for produkter forarbejdet på basis af tomater skal fortolkes således, at såfremt en forarbejdningsvirksomhed i løbet af produktionsåret overfører friske tomater fra produktgruppen for flåede tomater til gruppen for tomatkoncentrat eller andre produkter på basis af tomater, skal den pågældende medlemsstat ved fordelingen af maksimumsmængderne mellem forarbejdningsvirksomhederne indenfor det efterfølgendeproduktionsår udelukkende som følge af denne overførsel tage hensyn til de mængder, den pågældende virksomhed faktisk har produceret inden for hver produktgruppe.
By failing to take the measures necessary to comply with Council Directive 89/618/Euratom of 27 November 1989 on informing the general public about health protection measures to be applied and steps to be taken in the event of a radiological emergency, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under that directive;
Generaladvokat D. Ruiz-Jarabo Colomer fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Sjette Afdeling) den 6. april 1995.
Case T-169/94 PIA HiFi Vertriebs GmbH ν Commission of the European Communities Commercial policy
Sag C-135/94 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Italienske Republik Beskyttelse af befolkningen
The applicant is an importer of compact disc players manufactured and exported by the Japanese company Accuphase Laboratory.
»Traktatbrud direktiv 8916181Euratom (Sjette Afdeling) for at efterkomme dette direktiv.
Council Regulation (EEC) No 112/90 of 6 January 1990 imposing a definitive anti-dumping duty on imports of certain compact disc players, including those of Accuphase, originating in Japan and South Korea and collecting definitively the provisional duty fixed the rate of duty at 32%.
Den Italienske Republik har ikke bestridt, at direktivet ikke er blevet gennemført inden for den fastsatte frist.
In this case, the applicant has not contested the accuracy of the recalculation of the dumping margin established in respect of Accuphase products, as worked out in the contested decision, on the basis of which the Commission reduced the rate of the anti-dumping duty from 32% to 16.9%.
Ved stævning indleveret har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber i henhold til Euratom-traktatens artikel 141 anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 89/618/Euratom samt Euratom-traktatens artikel 161, stk. 3, og artikel 192, stk. 1, idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige
In November 1990, the applicant and two other importers lodged applications in accordance with Article 16 of Council Regulation (EEC) No 2423/88 for reimbursement of the definitive anti­dumping duties imposed by Regulation No 112/90 which they had paid on imports of Accuphase products.