natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Generaladvokat Walter Van Gerven fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet den 24. april 1991.
Mr Advocate General Giuseppe Tesauro delivered his Opinion at the sitting on 21 February 1991.
(Præjudiciel) "Konkurrence - enerettigheder til radio- og fjernsynsspredning - frie varebevægelser - fri udveksling af tjenesteydelser - konkurrenceregler - ytringsfrihed" (Domstolens plenum)
(Free movement of persons - Social security - Supplementary benefit of the Fonds National de Solidarité - Community nationals residing in France) (Full Court)
DEP og Soitios Kouvelas gjorde for retten gældende, at lov nr. 1730/1987 stred mod fællesskabsretten og Den Europæiske Menneskerettighedskonvention. hedskonvention.
By application lodged on 8 October 1989, the Commission sought a declaration that the French Republic had failed to fulfil its obligations under Article 3 (1) of Regulation No. 1408/71 of the Council.
Fællesskabsretten er ikke til hinder for, at der tildeles et fjernsynsmonopol på grund af almene interesser, som ikke er økonomiske. Den måde, hvorpå et sådant monopol oprettes og udøves, må dog ikke gribe ind i Traktatens bestemmelser om frie varebevægelser, fri udveksling af tjenesteydelser og konkurrencereglerne.
By making entitlement to the social security benefit referred to in Articles L 815.82 and L 815.83 of the New French Social Security Code subject to two conditions, the signing of reciprocal international agreements and prior residence on French territory, as regards nationals of other Member States who reside in France and fall within the ambit of Regulation (EEC) No. 1408/71 of the Council of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to selfemployed persons and to their families moving within the Community, the French Republic has failed to fulfil its obligations under Article 3 (1) of that Regulation.
De artikler i EØF-Traktaten, som omhandler frie varebevægelser, er ikke til hinder for at give en koncession til en enkelt virksomhed på eneret til fjernsynsspredning, herunder eneret til at indføre, udleje eller på enhver anden måde sprede materiel og produkter, som er nødvendige for udsendelserne, for så vidt som der derved ikke diskrimineres mellem indenlandske og udenlandske produkter til skade for sidstnævnte.
"Consequently, I propose that the Court find that the French Republic has failed to fulfil its obligations under Article 3 (1) of Regulation No. 1408/71 and order it to pay the costs under Article 69 (2) of the Rules of Procedure."
Traktatens artikel 90, stk. 1, er til hinder for, at en enkelte virksomhed får eneret til fjernsynsspredning, når eneretten kan bringe virksomheden i en situation, hvor den overtræder artikel 86 på grund af en programpolitik, som favoriserer dens egne programmer, medmindre artikel 86 ikke finder anvendelse på grund af den særlige opgave, virksomheden har fået overdraget.
- 13 - retransmit television broadcasts in a single undertaking where those rights are liable to create a situation in which that undertaking is induced to infringe Article 86 by virtue of a discriminatory broadcast!ng policy which favours its own programmes, unless the application of Article 86 frustrates its performance of the particular tasks entrusted to it.
Artikel 2 indeholder ingen kriterier, på grundlag af hvilke det kan afgøres, om et nationalt fjernsynsmonopol er i overensstemmelse med fællesskabsretten.
No criteria for deciding whether a national television monopoly is in conformity with Community law can be derived from Article 2.
Grænserne for medlemsstaternes ret til at anvende de i Traktatens artikel 66 og 56 nævnte bestemmelser, som er begrundet i hensynet til den offentlige orden, den offentlige sikkerhed eller den offentlige sundhed, skal fastsættes i lyset af det almindelige princip om ytringsfrihed i henhold til artikel 10 i Den Europæiske Menneskerettighedskonvention."
The limitations imposed on the power of the Menuer States to apply the provisions referred to in Articles 66 and 56 of the Treaty on grounds of public policy, public security and public health must be appraised in the light of the general principle of freedom of expression embodied in Article 10 of the European Convention on Human Rights."
Generaladvokat Carl Otto Lenz fremsatte forslag til afgørelse den 23. januar 1991.
Mr Advocate General Carl Otto Lenz delivered his Opinion at the sitting of the full Court on 23 January 1991.
- 13 - e) Ytringsfrihedens princip, nedfældet i artikel 10, stk. 1, i konventionen til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende fri hedsrettigheder, er, anvendt på fjernsynsspredning og distribution, også et konkret udtryk for et mere generelt princip i fællesskabsretten, nemlig ytringsfriheden. Udover det allerede anførte indeholder dette princip ikke andre kriterier til bedømmelse af fjernsynsmonopoler." poler."
A Law authorizing a single television company to exercise a monopoly throughout the territory of a Member State and to transmit television broadcasts of all kinds calls for reservations under Article 59 of the EEC Treaty (which requires the abolition of restrictions on the freedom to provide services), since the combination of a monopoly on domestic broadcasting and a monopoly for the re-transmission of foreign broadcasts may give rise to discrimination against the latter.
Ved kendelse af 7. april 1989, indgået til Domstolen den 26. september s.a., havde Tribunale Amministrativo Regionale del Friuli-Venezia Giulia anmodet Domstolen om en præjudiciel afgørelse af tre spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 29, stk. 5, i Rådets direktiv 71/305/EØF.
If the television industry is organized in that way, the provisions on the free movement of goods will be infringed only if the monopoly discriminates against foreign products and that result is attributable to the State which controls the monopoly.
Generaladvokat Carl Otto Lenz fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet i Første Afdeling den 30. april 1991.
The preamble to the Treaty and Article 2 thereof do not in themselves provide any criterion for the appraisal of national television monopolies.
"Da spørgsmålene i denne sag frembyder stor lighed med de spørgsmål.
The right to freedom of expression applied to broadcasting and the distribution of television services, embodied in Article 10 (1) of the Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms, also represents a specific manifestation, in Community law, of a more general principle, namely freedom of expression.
Domstolen fik forelagt i sag 103/88, er det ufornødent at behandle de foreliggende retsspørgsmål på ny, og jeg foreslår Domstolen blot at gentage besvarelserne af spørgsmålene i sag 103/88:
No factor relating to the appraisal of television monopolies of any greater scope than the foregoing findings can be derived from that principle."
Sag C-369/89: ASBL Piageme mod BVBA Peeters
The Court held as follows:
Spørgsmålet var blevet rejst under en sag anlagt af sammenslutningen PIAGEME og selskaberne SGGSEMF, Evian, Apollinaris og Vittel, som importerer og for handler forskellige franske og tyske mineralvandsmærker i Belgien, mod selskabet Peeters, som forhandler de pågældende mærker i det flamske sprogområde. Sagsøgerne fandt, at Peeters overtrådte den belgiske lovgivning, idet de flasker, Peeters udbyder til salg, alene er forsynet med etiketter på fransk eller tysk, mens etiketterne i dette sprogområde skal være affattet på nederlandsk, hvorved sagsøgte påførte sagsøgerne en skade.
Article 29 (5) of Council Directive 71/305/EEC of 26 July 1971 concerning the coordi nati on of procedures for the award of public works contracts prohibits Member States from introducing provisions which require the automatic exclusion from procedures for the award of public works contracts of certain tenders determined according to a mathematical criterion, instead of obliging the awarding authority to apply the examination procedure laid down in the Directive, giving the tenderer an opportunity to furnish explanations.
Generaladvokat Giuseppe Tesauro fremsatte forslag til afgørelse den 11. december 1990.
Vhen implementing Council Directive 71/305/EEC, Member States may not depart to any material extent from the provisions of Article 29 (5) thereof.
"Artikel 14 i direktiv 79/112/EØF skal fortolkes således, at den er til hinder for, at der i henhold til nationale regler udelukkende skal anvendes et bestemt sprog ved mærkning af levnedsmidler, uden at der gives mulighed for anvendelse af et andet sprog, der let forstås af køberne, eller for, at køberne sikres de nødvendige oplysninger på anden måde."
Article 29 (5) of Council Directive 71/305/EEC allows Member States to require that tenders be examined when those tenders appear to be abnormally low, and not only when they are obviously abnormally low."
Sag C-248/89: Cargill BV mod Kommissionen for De Europeiske Fællesskaber
Mr Advocate General Carl Otto Lenz delivered his Opinion at the sitting of the First Chamber on 23 January 1991.
Ifølge sagsøgeren var ændringen med tilbagevirkende gyldighed af disse beløb, som følger af den anfægtede forordning, i strid med artikel 8 i forordning nr. 1594/83, principperne om retssikkerhed og om beskyttelse af den berettigede forventning samt udtryk for magtfordrejning.
"In view of the similarity of the two cases, it is unnecessary to review the matter from the legal point of view.
Domstolen udtalte og bestemte:
Accordingly, I propose that the Court merely reiterate the answers given in Case 103/88:
Sagsøgeren betaler sagens omkostninger."
In transposing Council Directive 71/305, the Member States are not entitled to depart substantially from the provisions of Article 29 (5) thereof.
Generaladvokat Jean Mischo fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet i Sjette Afdeling den 21. marts 1991.
16 submitted a question for a preliminary ruling on the interpretation of Article 30 of the EEC Treaty and Article 14 of Directive 79/112/EEC.
"Af alle de grunde, som jeg har redegjort for ovenfor, foreslår jeg, at Domstolen i sag C-248/89 frifinder sagsøgte i annullationssøgsmålet vedrørende Kommissionens forordning (EØF) nr. 1358/89 af 18. maj 1989, og at sagsøgeren pålægges sagens omkostninger."
The question was raised in proceedings between, on the one hand, the PIAGEME Group and the companies SGGSEMF, Evian, Apollinaris and Vittel, which import and distribute various French and German mineral waters in Belgium and, on the other, BVBA Peeters, which markets those waters in the Flemish-speaking region of Belgium.
Ved kendelse af 10. november 1989, indgået til Domstolen den 4. december s.a., havde College van Beroep voor het Bedrijfsleven forelagt tre præjudicielle spørgsmål om gyldigheden af Kommissionens forordninger (EØF) nr. 735/85 og nr. 1358/89.
Article 30 of the EEC Treaty and Article 14 of Council Directive 79/112/EEC of 18 December 1978 on the approximation of the laws of the Member States relating to the labelling, presentation and adverti si ng of foodstuffs for sale to the ultimate consumer preclude national legislation which requires exclusively the use of a given language for the labelling of foodstuffs without allowing for the use of another language easily understood by consumers or for consumer information to be provided by other measures."
Disse spørgsmål var blevet rejst under en sag mellem de ovennævnte parter vedrørende udbetaling af støtte til forarbejdning af olieholdige frø i henhold til forordning nr. 735/85.
Mr Advocate General Giuseppe Tesauro delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 11 December 1990.
Generaladvokat Jean Mischo fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet i Sjette Afdeling den 21. marts 1991.
Case C-248/89: Cargill BV against Commission of the European Communities
Fri bevægelighed for personer - social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende - det materielle anvendelsesområde for forordning (EØF) nr. 1408/71 - bopælsklausul" (Sjette Afdeling)
"For all the foregoing reasons, I propose that, in Case C-248/89, the Court dismiss the application for the annulment of Commission Regulation 1358/89 of 18 May 1989 and order the applicant to pay the costs."
Ved kendelse af 23. oktober 1989, indgået til Domstolen den 27. november s.a., havde Social Security Commissioner forelagt to præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af artiklerne 4 og 10 i Rådets forordning (EØF) nr.
Case 365/89 Cargill BV ν Produktschap voor Margarine, Vetten en Olien 20 June 1991 (Preliminary ruling) (Agriculture - Validity of Commission Regulation No. 1358/89 of 18 May 1989 modifying Commission Regulation No. 735/85 of 21 March 1985 laying down the amount of aid for processing oil seeds) (Sixth Chamber)
Begrundelsen var, at Newton havde taget fast bopæl i Frankrig, og at han derfor ikke længere opfyldte de betingelser om bopæl og ophold i Storbritannien, der ifølge den nationale lovgivning stilles for udbetaling af denne ydelse.
By order of 10 November 1989, which was received at the Court on 4 December 1989, the College van Beroep voor het Bedrijfsleven submitted three questions for a preliminary ruling on the validity of Commission Regulations Nos. 735/85 and 1358/89.
Domstolen tilføjede, at for så vidt angår en arbejdstager eller en selvstændig erhvervsdrivende, som på grund af sin tidligere erhvervsmæssige beskæftigelse allerede er omfattet af socialsikringsordningen i den stat, hvis lovgivning påberåbes, må den pågældende lovgivning antages at udgøre en del af foranstaltningerne vedrørende social tryghed i Traktatens artikel 51's forstand og af gennemførelsesbestemmelserne hertil, også selv om det ikke ville være til fældet over for andre kategorier af ydelsesmodtagere.
The questions were raised in proceedings between the above parties concerning the payment of aid for processing oil seeds provided for in Regulation No. 735/85.
Herefter udtalte Domstolen, at forordning nr. 1408/71 ikke har indført en fælles socialsikringsordning, men opstillet regler for koordinering af de forskellige nationale socialsikringsordninger med henblik på at sikre arbejdskraftens frie bevægelighed.
Consideration of the first question has disclosed no factor of such a kind as to call in question the validity of Commission Regulation No. 1358/89 modifying Commission Regulation No. 735/85".
Det hedder i domskonklusionen:
"In Case C-365/89, I propose that the Court give the following answer to the questions submitted by the College van Beroep voor het Bedrijfsleven, The Hague:
I forhold til personer, der i deres egenskab af arbejdstagere eller selvstændige erhvervsdrivende er eller har været undergivet en med lemsstats lovgivning, og som er ramt af en fysisk, lidelse, der hæmmer deres bevægelighed, skal en ydelse, som tildeles dem på grundlag af objektive kriterier i henhold til denne stats lovgivning, og som de har et lovbestemt krav på, anses for en ydelse ved invaliditet, jf. artikel 4, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som affattet ved Rådets forordning (EØF) nr. 2001/83 af 2. juni 1983.
Consideration of the first question has disclosed no factor of such a kind as to call in question the validity of Commission Regulation No. 1358/89 modifying Commission Regulation No. 2358/89 of 18 May 1989.
Når ydelser til handicappede må anses for ydelser ved invaliditet, jf. artikel 4, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1408/71, udelukker forordningens artikel 10, at ydelserne kan inddrages, alene fordi modtageren er bosat i en anden medlemsstat end den, hvori den institution, som det påhviler at udrede ydelserne, er beliggende."
Annex III to Commission Regulation No. 735/85 of 21 March 1985 is invalid by reason of the inaccuracy of the conversion rates laid down by it, and it cannot therefore serve as a basis for the grant of the aid applied for by the applicant.
Generaladvokat Marco Darmon fremsatte forslag til afgørelse den 5. marts 1991.
In view of the answers given to the first two questions, the third question has become devoid of purpose".
Generaladvokaten foreslog, at de forelagte spørgsmål besvares således:
Case C-356/89: Roger Stanton Newton ν Chief Adjudication Officer
Artikel 4, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 1408/71/EØF af 14. juni 1971 skal fortolkes således, at bestemmelsen finder anvendelse på en ydelse til handicappede, en såkaldt "mobility allowance", der udbetales i henhold til lovgivningen i en medlemsstat, som en arbejdstager eller en selvstændig erhvervsdrivende fra en medlemsstat er undergivet, forudsat at denne ydelse giver modtageren en klart defineret retsstilling, der går ud over enhver individuel og skønsmæssig vurdering af personlige behov eller forhold, som er
By a decision of 23 October 1989, which was received at the Court Registry on 27 November 1989, the Social Security Commissioner referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Articles 4 and 10 of Council Regulation (EEC) No. 1408/71
- 19 - karakteristisk for socialforsorg i den i forordningens artikel 4, stk. 4, nævnte betydning.
- 19 legislation, on the ground that he had gone to live permanently in France and therefore no longer met the conditions as to residence and presence in Great Britain laid down in United Kingdom legislation.
(Præjudiciel) "Afgifter - fortolkning af artiklerne 4 og 13 B, litra d), nr. 5, i det sjette direktiv - afgiftspligtig - et holdingselskabs virksomhed" (Sjette Afdeling)
In particular, legislative provisions of a Member State of the kind in issue in the main proceedings could not be regarded as falling within the field of social security within the meaning of Article 51 of the Treaty and Regulation No. 1408/71 in the case of persons who had been subject as employed or selfemployed persons exclusively to the legislation of other Member States
Ved beslutning af 30. januar 1990, indgået til Domstolen den 12. marts s.a., havde Gerechtshof Arnhem forelagt en række præjducielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 4 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF for at få præciseret, hvad betydningen er af begreberne afgiftspligtig og fradragsret i dette direktiv med hensyn til holdingselskaber.
If such legislative provisions were to be regarded, in the case of such persons, as falling within the field of social security within the meaning of Article 51 of the Treaty and Regulation No. 1408/71 the stability of the system instituted by national legislation whereby Member States manifest their concern for the handicapped persons residing in their territory could be seriously affected.
Spørgsmålene var blevet rejst under en tvist mellem ovennævnte parter vedrørende en efteropkrævningsansættelse af omsætningsafgift rettet til Polysar, hvorved der blev efteropkrævet det momsbeløb, dette selskab havde betalt for forskellige tjenesteydelser, som var blevet ydet det, og som det havde fået tilbagebetalt.
Regulation No. 1408/71 did not establish a common system of social security but laid down rules coordinating the different national social security schemes with a view to ensuring freedom of movement for workers.
Kravet blev begrundet med, at Polysar i sin egenskab af holdingselskab, som ikke udøvede erhvervsvirksomhed, ikke havde ret til fradrag af den betalte moms.
Consequently, although the provisions of that regulation must be construed in such a manner as to secure the attainment of that objective, they could not be interpreted in such a way as to upset the system instituted by national legislation of the kind in issue in the main proceedings..
"Artikel 4 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om har monisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter - Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, skal fortolkes således, at et holdingselskab, hvis formål alene er at deltage i andre virksomheder, uden at dette selskab direkte eller indirekte griber ind i disse virksomheders ledelse, med forbehold af de rettigheder, som holdingselskabet har i sin egenskab af aktionær eller medindehaver, ikke er merværdiafgiftspligtigt og følgelig ikke har ret til fradrag i henhold til sjette direktivs artikel 17.
In the case of persons who are or have been subject as employed or selfemployed persons to the legislation of a Member State, an allowance provided for under the legislation of that Member State which is granted on the basis of objective criteria to persons suffering from physical disablement affecting their mobility and to the grant of which the persons concerned have a
Generaladvokat Walter Van Gerven fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet i Sjette Afdeling den 24. april 1991.
- 20 legally protected right must be treated as an invalidity benefit within the meaning of Article 4 (1) (b) of Council Regulation (EEC) No. 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to selfemployed persons and to members of their families moving within the Community, as amended and updated by Council Regulation (EEC) No. 2001/83 of 2 June 1983.
"På baggrund af de ovenfor anførte betragtninger foreslår jeg Domstolen at besvare de præjudicielle spørgsmål således:
Where an allowance for handicapped persons constitutes an invalidity benefit within the meaning of Article 4 (1) (b) of Regulation No. 1408/71, Article 10 of that regulation precludes the withdrawal of that benefit on the sole ground that the recipient resides in the territory of a Member State other than that in which the institution responsible for payment is situated.
Spørgsmål 2.a.
He stated:
Ved besvarelsen af spørgsmål 1.a. og 2.a. er det ikke nødvendigt at tage i betragtning, at holdingselskabet udgør et led i en kæde og er en integrerende del af en verdensomspændende koncern, som i almindelighed udadtil fremtræder under et en kelt navn, koncernens navn, og i hvilken nogle selskaber må anses for afgiftspligtige, som udfører transaktioner, der kan pålægges afgift."
Article 4 (1) (b) of Regulation No. 1408/71 of 14 June 1971 must be interpreted as applying to a mobility allowance, for handicapped persons, paid under the legislation of a Member State to which an employed or selfemployed person having the nationality of another Member State was subject, in so far as that benefit confers upon the recipient a legally defined position, regardless of any individual and discretionary assessment of personal circumstances or needs, a characteristic of the social assistance referred to in Article 4 (4) of that regulation;
(Præjudiciel) "Frie varebevægelser - foderblandinger - forpligtelse til at angive de i foderblandingen anvendte råvarer - Traktatens artikler 30 og 36 samt direktiv 79/373/EØF" (Anden Afdeling)
Article 10 of Regulation No. 1408/71 must be interpreted as meaning that the payment of such a benefit may not be withheld from a Community worker solely on the ground that he no longer resides in the territory of the Member State where the institution responsible for payment is situated".
Spørgsmålene var stillet som led i en sag mellem ovennævnte parter; sagen var anlagt som følge af, at delstatens myndigheder havde nægtet at anerkende, at Denkavit kunne bringe foderblandinger i omsætning, der var lovligt fremstillet
(Preliminary ruling) (Taxation - (Interpretation of Articles 4 and 13 Β (d) 5 of the Sixth Directive - Taxable person - Activities of a holding company) (Sixth Chamber)
Generaladvokat Marco Darmon havde fremsat forslag til afgørelse i retsmødet (Anden Afdeling) den 5. marts 1991.
Mr Advocate General Walter Van Gerven delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 24 April 1991.
Han afsluttede sit forslag således:
He stated:
"Sammenfattende skal jeg derfor foreslå, at Domstolen kender følgende for ret:
"Having regard to the foregoing observations, I propose that the Court give the following answers to the questions submitted:
Gennemgangen af bestemmelserne har intet frembragt, der kan rejse tvivl om deres gyldighed."
In the hypothesis that a holding company might nevertheless be regarded as a taxable person by reason of