natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Med det syvende spørgsmål ønsker den nationale ret reelt oplyst, om artikel 7, stk. 1, i forordning nr. 2081/93 skal fortolkes således, at fællesskabsfinansiering af et bygge- og anlægsarbejde er betinget at, at modtagerne underkaster sig klageprocedurerne i direktiv 89/665, selv om de ikke selv er ordregivende myndigheder i henhold til artikel 1, litra b), i direktiv 93/37.
By its seventh question, the national court is essentially seeking to ascertain whether Article 7(1) of Regulation No 2081/93 is to be interpreted as meaning that Community funding of a works project is conditional upon the recipients complying with the review procedures laid down by Directive 89/665, even if they themselves are not contracting authorities within the meaning of Article 1(b) of Directive 93/37.
Med det tredje spørgsmål ønsker den forelæggende ret oplyst, om et projekt, der skal anses for en offentlig bygge- og anlægskontrakt i henhold til artikel 1, litra a), i direktiv 93/37, fortsat er omfattet af direktivets bestemmelser, når den ordregivende myndighed, inden byggeeller anlægsarbejdet er tilendebragt, overdrager sine rettigheder og forpligtelser i forbindelse med et udbud til en virksomhed, der ikke er en ordregivende myndighed i henhold til direktivets artikel 1, litra b).
By its third question, the national court is seeking to ascertain whether a project which must be classified as a public works contract within the meaning of Article 1(a) of Directive 93/37 continues to be subject to the provisions of that directive when, before completion of the
Det fremgår af ordlyden af artikel 7, stk. I. i forordning nr. 2081/93, al kravel om, at de deri omhandlede aktioner skal være i overensstemmelse med fællesskabsretten, forudsætter, at aktionerne er omfattet af anvendelsesområdet for den relevante fællesskabslovgivning.
It is clear from the wording of Article 7(1) of Regulation No 2081/93 that the requirement that the measures referred to must be in conformity with Community law presupposes that those measures fall within the scope of the relevant Community legislation.
»1) Et organ som ÖS skal anses for et offentligretligt organ i henhold til artikel 1, litra h), andet afsnit, i Rådets direktiv 93/37/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter og dermed for en ordregivende myndighed i henhold til bestemmelsens første afsnit. Byggeog anlægskontrakter af enhver art, som dette organ indgår, skal anses for offentlige bygge- og anlægskontrakter i henhold til direktivels artikel 1, litra a).
An entity such as the Österreichische Staatsdruckerei must be regarded as a body governed by public law within the meaning of the second subparagraph of Article 1(b) of Council Directive 93/37/EEC of 14 June 1993 concerning the coordination of procedures f or the award of public works contracts, and thus as a contracting authority within the meaning of the first subparagraph of that provision so that works contracts,
henhold til artikel 1, litra b), i direktiv 93/37 og dermed heller ikke for en ordregivende myndighed i henhold til nævnte bestemmelse, alene fordi delle selskab er blevet oprettet af den ordregivende myndighed, eller fordi den ordregivende myndighed overfører økonomiske midler fra aktiviteter, den udøver med henblik på at imødekomme almenhedens behov, der ikke er af industriel eller kommerciel karakler.
An undertaking which carries on commercial activities and in which a contracting authority has a majority shareholding is not to be regarded as a body governed by public law within the meaning of Article 1(b) of Directive 93/37, and thus as a contracting authority within the meaning of that provision, on the sole ground that that undertaking was established by the contracting authority or that the contracting authority transferred to it funds which it has earned from activities pursued in order to meet needs in the general interest, not having an industrial or commercial character.
3) En offentlig bygge- og anlægskontrakt er ikke omfattet af bestemmelserne i direktiv 93/37, når kontrakten vedrører et projekt, som fra begyndelsen i sin helhed har henhørt under selskabsformålet i el selskab, der ikke er en ordregivende myndighed, og bygge- og anlægsarbejderne i projektet er indgået af en ordregivende myndighed på denne virksomheds vegne.
A public works contract is not subject to the provisions of Directive 93/37 when it relates to a project which, from the outset, falls entirely within the objects of an undertaking which is not a contracting authority and when the works contracts relating to that project were entered into by a contracting authority on behalf of that undertaking.
Generaladvokat P. Léger fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 16. september 1997.
Advocate General P. Léger delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 16 September 1997.
»1) Direktiv 93/37/EØF om samordning af fremgangsmåderne med hensyn lil indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter skal fortolkes således, al
Case C-80/96 Quelle Schickedanz AG and Co. ν Oberfinanzdirektion Frankfurt am Main Free movement of goods
forskrifterne i direktiv 93/37/EØF, medmindre kontrakten er blevet indgået for regning af det 'offentligretlige organ'.
(Common Customs Tariff — Classification of a set of goods — Validity of Point 6 of the Annex to Commission Regulation (EC) No 1966/94) (First Chamber)
Det hedder i domskonklusionen:
The questions submitted by the Hessisches Finanzgericht by order of 7 March 1996 should be answered as follows:
•1) Kommissionens forordning (EF) nr. 1966/94 af 28. juli 1994 om tarifering af visse varer i den kombinerede nomenklatur er ugyldig, forså vidt som nr. 6 i bilaget dertilforeskriver separat tarifering i henholdsvis underposition 6108 21 00 og 6212 10 00 af varer i sæt til detailsalg bestående af en brystholder og en trusse.
Commission Regulation (EC) No 1966/94 of 28 July 1994 concerning the classification of certain goods in the combined nomenclature is invalid in so far as, in Item 6 of the Annex thereto, it classified goods put up in sets for retail sale, comprising a brassière and briefs, separately under tariff subheadings 6108 21 00 and 6212 10 00.
Den kombinerede nomenklatur som affattet i bilag l til Kommissionens forordning (EØF) nr. 2551/93 af 10. august 1993 om ændring af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og Den Fælles Toldtarif skal fortolkes således, at sådanne varer skal henføres under den position, som har det højeste nummer, dvs. underposition 6212 10 00.*
The Common Customs Tariff, in the version established in Annex I to Commission Regulation (EEC) No 2551/93 of 10 August 1993 amending Annex I to Council Regulation (EEC) No 2658/87 on the tariff and statistical nomenclature and on the Common Customs Tariff, must be interpreted as meaning that goods such as those at issue in the main proceedings should be classified under subheading 6212 10 00.
Generaladvokat N. Fennellv fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Første Afdeling) den 17. juli 1997.
Case C-292/96 Göritz Intransco International GmbH ν Hauptzollamt Düsseldorf Free movement of goods
»Kommissionens forordning (EF) nr. 1966/94 af 28. juli 1994 om tarifering af visse varer i den kombinerede nomenklatur er ikke gyldig, for så vidt som den i bilaget under nr. 6 til underposition 6108 21 00 og 6212 10 (X) separat tariferer sæt sammenpakket til detailsalg, beslående al en brystholdet og en trusse.
By order of 14 August 1996, received at the Court on 4 September 1996, the Finanzgericht (Finance Court), Düsseldorf, referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Article 76 of Council Regulation (EEC) No 2913/92 of 12 October 1992 establishing the Community Customs Code (hereinafter 'the Code') and Article 398 of Commission Regulation (EEC) No 2454/93 of 2 July 1993 laying down provisions for the implementation of Regulation No 2913/92 (hereinafter 'the implementing regulation').
Den fælles toldtarif, jl. udgaven i bilag I i Rådeis forordning (EØF) nr. 2551/93 al 10. augusi 1993 — der ændrer bilag I i Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og Den Fælles Toldtarif — skal fortolkes således, at varer som de, der er tale om i hovedsagen, skal tariferes i underposition 6212 10 (X).«
By decision of 23 June 1995, the Hauptzollamt refused that application on the ground, inter alia, that there was no legal basis for the pre-stamping sought. It considered that Article 398 of the implementing regulation required an authorised consignor to be exempted from both the obligation to present goods and the obligation to present the Community transit declaration at the office of departure.
15. januar 1998 foret ι k led c fremgå ι igsn ι åder procedure for betingelser for fællesskabsforsendelse godkendelse*
Göritz therefore lodged an appeal before the Finanzgericht Düsseldorf, which decided to stay proceedings and seek a preliminary ruling from the Court on the questions.
Præjudiciel »EF-toldkodeks godkendt afsender (Første Afdeling)
Göritz runs a forwarding agency at Düsseldorf Airport, which lies in the official area of Zollamt Flughafen (the airport customs office).
Göritz driver speditionsvirksomhed i Düsseldorf lufthavn, hvor Zollamt Flughafen (denne lufthavns toldmyndighed) udfører sin virksomhed.
The first question concerns the legal basis on which customs authorities may grant the status of authorised consignor.
Ved kendelse af 14. august 1996, indgået til Domstolen den 4. september 1996, har Finanzgericht Düsseldorf forelagt to præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 76 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (herefter »kodeksen«) og artikel 398 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 2913/92 (herefter »gennemførelsesforordningen«).
As to that, whilst Article 76(1) of the Code makes provision for certain simplified customs procedures, Article 76(4) provides that special simplified procedures for the Community transit procedure are to be laid down in accordance with the committee procedure.
Den 4. april 1995 ansøgte Göritz Hauptzollamt om tilladelse til i egenskab af godkendt afsender at ekspedere indgående luftfragtforsendelser under proceduren for fællesskabsforsendelser.
On 4 April 1995, Göritz applied to the Hauptzollamt for the status of authorised consignor for onward dispatch, under the Community transit procedure, of incoming air freight consignments.
En sådan tilladelse ville give Göritz mulighed for at anvende forsendelsesangivelser, der er forhåndsstemplet af Hauptzollamt i egenskab al afgangssted.
Such authorisation would have allowed Göritz to use Community transit declaration forms pre-stamped by the Hauptzollamt as the office of departure.
Göritz ville derved blive fritaget for den almindelige toldbehandling af forsendelsesangivelser, der kun kan finde sted i afgangsstedets åbningstid.
Göritz would thus have been exempt from the normal customs handling of declarations, which can take place only during the opening hours of the office of departure.
Når varerne allerede har været frembudt for afgangsstedet - som det er tilfældet i hovedsagen — kan den godkendte afsender imidlertid ikke længere fritages for den anden pligt, da de to pligter ifølge Hauptzollamt er kumulative.
Artide 76(4) thus excludes the Community transit procedure from the simplified procedures provided for in Article 76(1) of the Code, which are applicable only to other customs procedures.
Den 12. december 1995 forkastede Oberfinanzdirektion Düsseldorf Göritz' påklage til prøvelse af afslaget.
It is indisputable that even exemption from the single obligation of presenting the Community transit declaration at the office of departure serves to simplify the customs procedures normally incumbent on an operator.
Selv om det ved en læsning af artikel 398 i de forskellige sproglige versioner ikke fremgår, om en godkendt afsender kan meddeles fritagelse lör pligten til al fremlægge angivelsen til fællesskabsforsendelse for afgangsstedet, uden al være frilaget for al skulle frembyde de pågældende varer for afgangsstedet, står det fast, at ingen af de sproglige versioner udelukker muligheden for, at afsenderen kun meddeles fritagelse for den ene af de to pligter.
The special simplified procedures for the Community transit procedure are, however, laid down, as regards the procedures applicable at the office of departure, by Articles 398 to 405 of the implementing regulation.
Under disse omstændigheder indbragte Göritz sagen for Finanzgericht Düsseldorf, der har besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen to præjudicielle spørgsmål.
The fact that goods are subjected to simplified procedures at the office of departure is thus not such as to affect adversely the customs interests of the Community.
Det fremgår desuden af sjette og ottende betragtning lil kodeksen, al formålet med de forenklede toldmæssige fremgangsmåder er al lette »toldlbrmalitctcr og toldkontrol ... mest muligt« under sikring af, al de påtænkte lettelser ikke kan skade Fællesskabets toldmæssige interesser.
By its second question, the national court wishes to know whether Article 398 of the implementing regulation allows customs authorities to grant the status of authorised consignor even when it is no longer possible to exempt such consignor from the obligation to present the goods at the office of departure because they have already been presented to customs.
Det kan ikke bestrides, at også en fritagelse blot for pligten til at fremlægge angivelsen til fællesskabsforsendelse for afgangsstedet i sig selv tjener til at lette de toldmæssige fremgangsmåder, der normalt påhviler den erhvervsdrivende.
In any event, there is nothing in the case-file to suggest that the customs interests of the Community will be under any greater threat if the authorisation provided for in Article 398 of the implementing regulation exempts the authorised consignor from the obligation to present the Community transit declaration at the office of departure, without also exempting him from the obligation to present the goods.
Den omstændighed, al varerne er undcrkasiei forenklede fremgangsmåder ved afgangsstedet, kan ikke medføre skade for Fællesskabets toldmæssige interesser.
If the Community legislature has authorised a possible exemption from the two obligations, it is selfevident that such exemption may be confined to only one of the obligations.
Derimod er de særlige forenklinger vedrørende proceduren for fællesskabsforsendelse for så vidt angår de procedurer, der finder anvendelse på afgangsstedet omhandlet i gennemførelsesforordningens artikel 398-405.
It is clear, moreover, from the sixth and eighth recitals in the preamble to the Code that the aim of the simplified customs procedures is that 'customs formalities and controls should be ... kept to a minimum' whilst ensuring that the simplifications provided for are not liable to affect adversely the customs interests of the
Under alle omstændigheder giver intet i sagen anledning til at antage, at Fællesskabets toldmæssige interesser vil være truet i højere grad, såfremt den i gennemførelsesforordningens artikel 398 omhandlede tilladelse kun frilageren godkendt afsender for pliglen til al fremlægge angivelsen til fællesskabsforsendelse for afgangsstedet, uden al den pågældende meddeles fritagelse for at skulle frembyde varerne.
Under Article 76(4) of CouncU Regulation (EEC) No 2913/92 of 12 October 1992 establishing the Community Customs Code, customs authorities may grant the status of authorised consignor only on the basis of Articles 398 to 405 of Commission Regulation (EEC) No 2454/93 of 2 July 1993 laying down provisions for the implementation of Council Regulation No 2913/92
Artikel 398 i forordning nr. 2454/93 tillader toldmyndighederne at meddele status som godkendt afsender, selv om det ikke længere er muligt al frilage den pågældende for pligten til at frembyde varerne for afgangsstedet, eftersom de allerede har været frembudt toldmæssigt.*
Article 398 of Regulation No 2454/93 allows customs authorities to grant the status of authorised consignor even when it is no longer possible to exempt such consignor from the obligation to present the goods at the office of departure because they have already been presented to customs.'
Generaladvokat M.B. Elmer fremsatte forslag til afgørelse i retsmødel (Første Afdeling) den 2. oktober 1997.
Advocate General M.B. Elmer delivered his Opinion at the sitting of the First Chamber on 2 October 1997.
Han foreslog Domstolen følgende besvarelse:
He proposed that the Court answer as follows:
»Hjemlen til at give bevilling til at være godkendt afsender findes i bestemmelsen i artikel 398 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til toldforordningen.
'The legal basis on which customs authorities may grant the status of authorised consignor is to be found in Article 398 of Commission Regulation (EEC) No 2454/93 of 2 July 1993 laying down provisions for the implementation of Council Regulation No 2913/92.
Denne bestemmelse skal fortolkes således, at der kan gives tilladelse til ikke at fremlægge angivelse til fællesskabsforsendelse for afgangsstedet, selv om der ikke kan gives tilladelse til ikke at frembyde de pågældende varer for afgangsstedet, fordi den godkendte afsender har sit arbejdssted på afgangsstedets område.«
That provision must be construed as meaning that exemption from the obligation to present Community transit declarations at the office of departure may be granted even if exemption cannot be granted from the obligation to present the goods in question at the office of departure because the authorised consignor has its centre of operations in the place where the office of departure carries on its activities.'
Præjudiciel »Merværdiafgift — sjette momsdirektiv - artikel 17 -fradragsret — berigtigelse af fradrag* (Anden Afdeling)
Preliminary ruling (Value added tax — Sath VAT Directive — Article 17 — Right to deduct — Adjustment of deductions) (Second Chamber) amount of value added tax ('VAT') which Ghent Coal deducted in respect of certain investment work which it had carried out.
Det fælles ensartet omsætningsafgifter merværdiafgiftssystem: beregningsgrundlag.
By decision of 10 February 1995, received at the Court on 16 February 1995, the Belgian Hofvan Cassatie (Court of Cassation) referred for a preliminary ruling a question concerning the interpretation of Article 17 of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment.
Ved kendelse afsagt den 10. februar 1995, indgået til Domstolen den 16. februar 1995, har Belgiens Hofvan Cassatie stillet et præjudicielt spørgsmål om fortolkningen af artikel 17 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmoniseringal medlemsstaternes lovgivningom
The national court is essentially asking whether Article 17 of the Directive must be construed as allowing a taxable person acting as such to deduct VAT which he is liable to pay on goods or services supplied to him for the purposes of investment work intended to be used in taxable transactions and, if so, whether the right to deduct remains acquired where, by reason of circumstances beyond his control, the taxable
Delle spørgsmål er blevel rejsi under en ivisi mellem den belgiske siai og Cluni Coal
That question arose in a dispute between the Belgian State and Ghent Coal Terminal NV ('Ghent Coal') concerning payment of an
Terminal NV (herefter »Ghent Coal«) vedrørende betaling af den merværdiafgift (herefter »moms«), som Ghent Coal fradrog i forbindelse med visse investeringsarbejder, som selskabet har udført.
person has never made use of that investment work in order to carry out taxable transactions.
Hvad dernæst angår spørgsmålets andet led, er den brug, der gøres af goderne og tjenesteydelserne, kun afgørende for omfanget af det oprindelige fradrag, som den afgiftspligtige har ret til i henhold til artikel 17, og omfanget af eventuelle berigtigelser i de efterfølgende perioder.
services are put merely determines the extent of the initial deduction to which the taxable person is entitled under Article 17 and the extent of any adjustments in the course of the following periods.
I øvrigt har Domstolen i dommen al 29. februar 1996, INZO, som omhandlede den situation, at en virksomhed aldrig havde udført nogen afgiftspligtig transaktion - fastslået, al fradragsretten, når den en gang er opstået, bevares, selv om den påtænkte økonomiske virksomhed ikke var forbundet med afgiftspligtige transaktioner.
Furthermore, in its judgment INZO ν Belgian State, concerning the position of an undertaking which had never effected any taxable transaction, the Court ruled that the right to deduct, once it has arisen, remains acquired even if the planned economic activity has not given rise to taxable transactions.
Den forelæggende rets spørgsmål går reelt ud på, om direktivets artikel 17 skal fortolkes således, at den tillader en afgiftspligtig, der optræder i denne egenskab, at fradrage den moms, som han skal betale for goder, der er leveret ham, eller for tjenesteydelser, der er udført for ham med henblik på investeringsarbejder, der skal anvendes som led i afgiftspligtige transaktioner, og i givet fald om fradragsretten bevares, når den afgiftspligtige på grund af omstændigheder, som han ikke har indflydelse på, aldrig har gjort brug af de nævnte investeringsarbejder til gennemførelse af afgiftspligtige transaktioner.
With regard to the first part of this question, the Court has stated repeatedly that the deduction system is meant to relieve the trader entirely of the burden of the VAT payable or paid in the course of all his economic activities.
På samme måde bevares fradragsretten, når den afgiftspligtige ikke har kunnet anvende de goder eller tjenesteydelser, der har givet anledning til fradrag, som led i afgiftspligtige transaktioner på grund af omstændigheder, som han ikke har indflydelse på.
The common system of value added tax consequently ensures that all economic activities, whatever their purpose or results, provided that they are themselves subject to VAT, are taxed in a wholly neutral way.
Hvad for det første angår dette spørgsmåls første led, har Domstolen gentagne gange fastslået, at fradragsordningen tilsigter helt at aflaste den afgiftspligtige for den afgift, denne skylder eller har erlagt i forbindelse med al økonomisk virksomhed.
Likewise, the right to deduct remains acquired where the taxable person has been unable to use the goods or services which gave rise to a deduction in the context of taxable transactions by reason of circumstances beyond his control.
Da der ikke er udstedt bestemmelser, der bemyndiger medlemsstaterne til at begrænse den fradragsret, der er indrømmet de afgiftspligtige, omfatter denne ret umiddelbart hele det afgiftsbeløb, der er blevet betalt i forbindelse med transaktioner i tidligere omsætningsled.
In the absence of any provision empowering the Member States to limit the right of deduction granted to taxable persons, that right must be exercised immediately in respect of all the taxes charged on transactions relating to inputs.
Da sådanne begrænsninger skal anvendes ensartet i samtlige medlemsstater, er undtagelser kun lovlige i de tilfælde, som direktivet udtrykkeligt indeholder bestemmelse om.
Such limitations on the right of deduction must be applied in a similar manner in all the Member States and therefore derogations are permitted only in the cases expressly provided for in the Directive.
Fradragsretten bevares, når den afgiftspligtige på grund af omstændigheder, som han ikke har indflydelse på, aldrig har gjort brug af de nævnte goder og tjenesteydelser til gennemførelse af afgiftspligtige transaktioner.
The right to deduct remains acquired where, by reason of circumstances beyond his control, the taxable person has never made use of those goods or services for the purpose of carrying out taxable transactions.