natgillin/translations-raw huggingface dataset:
SagC-172/96 Commissioners of Customs & Excise / First National Bank of Chicago Traktatbrudssøgsmål — undladelse af inden for den fastsatte frist at have gennemført Kommissionens direktiv 93/67/EØF af 20. juli 1993 om fastsættelse af principperne for vurderingen af risikoen for mennesker og miljøet ved stoffer, der anmeldes i overensstemmelse med Rådets direktiv 67/548/EØF (EFT L 277, s. 9)
Request for a preliminary ruling — Tribunal Superior de Justicia de Castilla La Mancha -Interpretation of Council Directive 77/187/EEC of 14 February 1977 on the approximation of the laws of the Member States relating to the safeguarding of employees' rights in the event of transfers of undertakings, businesses or parts of businesses (OJ L 61, p. 26) - Scope - Service carried out on behalf of a municipality by an external undertaking - New contract for that service awarded to a different undertaking following a fresh tendering procedure
Anmodning om præjudiciel afgørelse — High Court of Justice (Queen's Bench Division) — fortolkning af direktiv 77/388/EØF: Rådets sjette direktiv af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT 145, s. 1) — valutatransaktioner — begrebet levering af goder
Joint Action of 4 March 1996 adopted by the Council on the basis of Article K.3 of the Treaty on European Union on airport transit arrangements (96/197/JHA) - Legal basis (Article K.3(2) TEU or Article 100 of the EC Treaty)
Appel ril prøvelse af dom afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 29. februar 1996 i sag T280/94, O. Lopes mod Domstolen — afslag på sagsøgerens ansøgning om den ledige stilling for en ledende juridisk sprogekspert, der var omhandlet i stillingsopslag nr. CJ 83/93 — afslag på tilladelse til at arbejde på flextid for at følge undervisning — erstatning af den lidte økonomiske og ikke-økonomiske skade
1996, in Case T-547'191 Lopes ν Court ofJusticeMemoranda concerning the applicant's marks for 1988/1990 - Staff- report for 1991/1992 -Decision rejecting the applicant's candidatures submitted in response to vacancy notices CJ 62/92 (Reviser) and CJ 68/92 (Principal Translator) - Compensation for material and non-material damage suffered
Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunal de première instance de Bruxelles — fortolkning af EF-traktatens artikel 6,48,85 og 86 - ordning for et sportsforbund, som fastsætter transferperioder for engagering af de professionelle spillere, som en klub kan sætte på holdet i perioder, hvorunder der spilles kampe om mesterskaber
Request for i preliminary ruling - tribunal de Première Instance, Brussels - Interpretation of Articles 6, 48, 85 and 86 of the EC Treaty Rutee of »ports federation fixing transfer periods for the engagement of professional players who can be played during a championship season
Appel til prøvelse af dom afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 29. februar 1996 i sag T547/93, O. Lopes mod Domstolen — memoranda om sagsøgerens bedømmelse for 1989/90 — bedømmelse for 1991/92 — afslag på sagsøgerens ansøgninger om de ledige stillinger, der var omhandlet i stillingsopslag nr. CJ 62/92 (juridisk revisor) og nr. CJ 68/92 (ledende juridisk sprogekspert) — erstatning af den lidte økonomiske og ikke-økonomiske skade
Appeal against the judgment of the Court of First Instance (Third Chamber) of 29 February 1996, in Case T-280/94 Lopes ν Court of Justice -Decision rejecting the applicant's candidature in respect of vacancy notice CJ 83/93 for a post as Principal Translator — Decision refusing him
Gengivelse kan ske med kildeangivelse.
This information may be reproduced provided the source is acknowledged.
Originalsprog: fransk Redaktionen afsluttet den 25.6.1996 Katalognr.: DX-AC-96-017-DA-C
Original version: French Completed on 11-06-1996 Catalogue No:
Ugen 24. - 28. juni 1996
24 to 28 June 1996 n° 18/96
INDHOLD side side
Rémy Schmit Free movement of goods
Sag T-500/93 »Y« / De Europæiske Fællesskabers Domstol Personalesag
Case T-91/95 14 Lieve de Nil and Christiane Impens v Council of the European Union Staff case
FORSLAG TIL AFGØRELSE
Case T-500/93 "Υ" v Court of Justice of the European Communities Staff case
Sag C-240/95 Rémy Schmit Frie varebevægelser
Case C-240/95
Sag C-293/94 Jacqueline Brandsma Frie varebevægelser
Case C-293/94 Jacqueline Brandsma Free movement of goods
Præjudiciel »Frie varebevægelser—undtagelser -beskyttelse af den offentlige sundhed—medlemsstaternes kompetence — biocider* (Første Afdeling) foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ restriktion som omhandlet i traktatens artikel 30, når den direkte eller indirekte, aktuelt eller potentielt, kan hindre samhandelen inden for Fællesskabet.
Preliminary ruling (Free movement of goods — Derogations — Protection of public health — Powers of the Member States — Biocides) (First Chamber) directly or indirectly, actually or potentially, tra de between the Member States.
Ved kendelse af 20. oktober 1994, indgået til Domstolen den 28. oktober s.a., har Rechtbank van eerste aanleg, Turnhout, forelagt to præjudiciellespørgsmålvedrørendefortolkningen af EØF-traktatens artikel 30 og 36.
By judgment of 20 October 1994, received at th e Court on 28 October 1994, the Rechtbank va n Eerste Aanleg (First Instance Court), Turnhout, referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Articles 30 and 36 of the Treaty.
Disse spørgsmål er blevet rejst under en straffesag mod Jacqueline Brandsma, der som ansvarlig for forretningen HEMA i Turnhout er tiltalt for at have overtrådt artikel 8 i kongelig anordning af 5. juni 1975 om opbevaring, salg og anvendelse af midler mod ukrudt og skadedyr og planteværnsprodukter.
The questions arose in criminal proceedings brought against Mrs Brandsma, in her capacity as the person responsible for the HEMA shop in Turnhout, for infringing Article 8 of the Belgian Royal Decree of 5 June 1975 on the possession, marketing and use of pesticides and plant protection products.
Brandsma er tiltalt for at have solgt et produkt benævnt »HEMA Tegelreiniger« til bekæmpelse af algebelægninger på mure og fliser.
Ms Brandsma has been prosecuted for selling a product called «HEMA Tegelreiniger», used to prevent algae from growing on walls and tiles.
I Belgien er der ikke indgivet ansøgning om godkendelse af produktet til Ministerie van Volksgezondheid (Sundhedsministeriet), men på produktet er der anført et tilladelsesnummer i Nederlandene, hvor det sælges i HEMA-gruppens forskellige supermarkeder.
No application for authorization has been made to the Belgian Ministry of Public Health in respect of this product, but it has an authorization number in the Netherlands, where it is sold in various larg e stores belonging to the HEMA group.
Hvad angår det andet spørgsmål har Jacqueline Brandsma oplyst, at det produkt, hun sælger, er godkendt i Nederlandene og opfylder samtlige de krav, der fremgår af de anvendelige direktiver. Hun har i denne sammenhæng henvist til Rådets direktiv 67/548/EØF af 27. juni 1967 om tilnærmelse af lovgivningen om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer, Rådets direktiv 76/769/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om begrænsning af markedsføring og anvendelse af visse farlige stoffer og præparater og Rådets direktiv 78/631/EØF af 26. juni 1978 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende klassificering, emballering og etikettering af farlige præparater (pesticider).
She cites in this connection Council Directive 67/548/EEC of 27 June 1967 on the approximation of laws, regulations and administrative provisions relating to the classification, packaging and labelling of dangerous substances, Council Directive 76/769/EEC of 27 July 1976 on the approximation of the laws, regulations and administrative provisions of the Member States relating to restrictions on the marketing and us e of certain dangerous substances and preparations and Council Directive 78/631/EEC of 26 June 1978 on the approximation of the laws of the Member States relating to the classification, packaging and labelling of dangerous preparations (pesticides) (OJ 1978 L
Hvad angår det første spørgsmål bemærkes, at ifølge fast retspraksis skal en lovgivning som den, denne sag drejer sig om, anses for en
As far as the first question is concerned, it should be noted that, as the Court has consistently held, legislation such as that applicable in this case constitutes a measure having an effect equivalent to a quantitative restriction within the meaning of Article 30 of the Treaty, since it is capable of hindering,
De direktiver, som tiltalte har påberåbt sig, er ikke relevante, når der er tale om at markedsføre et produkt som HEMA Tegelreiniger.
The directiv es relied upon by the defendant in the main proceedings we not relevant with regard to the marketing of a product such as HEMA Tegelreiniger.
Det er således undtagelserne i traktatens artikel 36, der er grundlaget for en vurdering af, om en national bestemmelse, som den, der finder anvendelse i hovedsagen, kan være berettiget.
It will therefore be necessary to determine whether a national provision such as the one applicable in the main proceedings can be justified in the light of the derogations referred to in Article 36 of the Treaty.
Når biocider anvendes til bekæmpelse dels af organismer, der er skadelige for menneskers eller dyrs sundhed, dels af organismer, som kan beskadige naturlige eller fremstillede produkter, indeholder de nødvendigvis farlige stoffer. Når
However, whilst a Member State is free to require a product of the type in question, which has already received approval in another Member State, to undergo a fresh procedure of examination and approval, the authorities of the Member States are nevertheless required to assist in bringing about a relaxation of the controls existing in intra-Community trade and to take account of technical or chemical analyses or laboratory tests which have already been carried out in another Member State.
Selv om en medlemsstat frit kan underkaste et produkt af den i sagen foreliggende art en ny undersøgelses- og godkendelsesprocedure, om end produktet allerede er godkendt i en anden medlemsstat,—ermedlemsstaternes myndigheder ikke desto mindre forpligtet til at bidrage til en lempelse af kontrolforanstaltningerne i samhandelen inden for Fællesskabet og til at tage de tekniske eller kemiske analyser eller laboratorieforsøg, der er allerede er udført i en anden medlemsstat, i betragtning.
Since biocidal products are used to combat organisms harmful to human or animal health and organisms liable to damage natural or manufactured products, they inevitably contain dangerous substances. In the absence of harmonizing rules, the Member States are free to decide on their intended level of protection of
Traktatens artikel 36 begrunder en national lovgivning, som indeholder et forbud mod markedsføre et biocideprodukt, der indeholder faruge stoffer, såsom det produkt, denne sag handler om, uden forudgående tilladelse fru de kompetente myndigheder, uanset at produktet allerede er blevet godkendt til salg i en anden medlemsstat De kompetente myndigheder kan imidlertid ikke, medmindre det er nødvendigt, kræve udført tekniske euer kemiske analyser eller laboratorieforsøg, som i forvejen er foretaget i en anden medlemsstat, når myndighederne har adgang til resultaterne heraf, etterpå begæringkan fri sattet dem til rådighed*
National legislation prohibiting the marketing of a biocidal product containing danger ous substances, such as the product at issue, without prior authorization from the competent authorities is justified under Article 36 of the EC Treaty, even if that product has already been authorized for sale in another Member State. The competent authorities are not, however, entitled unnecessarily to require technical or chemical analyses or laboratory tests when the same analyses or tests have already been carried out in that other Member State and their results are available to those authorities or may at their request be placed at their disposal*
Generaladvokat N. Fennellv fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Første Afdeling) den 29. februar 1996.
Advocate General N. Fennellv delivered his Opinion at the sitting of the First Chamber on 29 February 1996.
»1) En national lovgivning i en medlemsstat, der forbyder, at pesticider til ikke-landbrugsmæssig anvendelse, der ikke er blevet godkendt på forhånd af sundhedsministeren, produceres, sælges eller anvendes i nogen som helst form, skal betragtes som en foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ restriktion i henhold til artikel 30 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.
National legislation of a Member State prohibiting pesticides for non-agricultural use whi ch have not previously been authorized by the Minister for Health from being produced, marketed or used in any way must be regarded as a measure having equivalent effect to a quantitative restriction within the meaning of Article 30 of the Treaty establishing the European Community.
I forhold til forbuddet i artikel 30 kan en medlemsstat ikke desto mindre af hensyn til den offentlige sundhed påberåbes sig undtagelsen i henhold til traktatens artikel 36 som begrundelse for en sådan
A Member State may none the less rely on the exception from the prohibition contained i n Article 30 provided for in Article 36 of the Treaty to justify such legislation on grounds of public health, so long as the restriction is necessary in the light of current scientific
lovgivning, for så vidt som restriktionen er nødvendig på grundlag af den aktuelle videnskabelige viden, ikke indebærer en begrænsning af varernes frie bevægelighed, som er mere vidtgående end nødvendigt, ikke medfører en overflødig gentagelse af kontroller foretaget i en anden medlemsstat og hvis resultater er tilgængelige, og for så vidt der kan ske prøvelse af restriktionen ved de nationale domstole i konkrete tilfælde af afslag på godkendelse.«
knowledge, is no more restrictive than necessary of the free movement of goods, does not unnecessarily duplicate tests carried out in another Member State of which the results are available, and can be the subject of an accessible appeal procedure before the national co urts in individual cases of refusal of authorization.»
Præjudiciel •»EF-traktatens artikel 52 — ligebehandlingsforpligtelse — indkomstbeskatning hjemmehørende personer* (Femte Afdeling)
Preliminary ruling (Article 52 of the EC Treaty — Requirement of equal treatment - Income tax on nonresidents) (Fifth Chamber) be treated not as a «worker» within the meaning of Article 48 of the Treaty but as pursuing an activity as a selfemployed person within the meaning of Article 52.
Ved kendelse af 23. marts 1994 indgået til Domstolen den 30. marts 1994 har Nederlandenes Hoge Raad forelagt fem præjudiciellespørgsmål vedrørende fortolkningen af EØF-traktatens, nu EF-traktatens artikel 48.
By order of 23 March 1994, received at the Court on 30 March 1994, the Hoge Raad der Nederlanden (Supreme Court of theNetherlands) referred to the Court for a preliminary ruling five questions on the interpretation of Article 48 of the EEC Treaty, now the EC Treaty.
Da P.H. Asscher i Nederlandene er direktør for et selskab, som han ejer 100%, har han ikke været beskæftiget i et underordnelsesforhold, og han kan derfor ikke anses for »arbejdstager« i henhold til traktatens artikel 48, men han må antages at udøve selvstændig erhvervsvirksomhed som omhandlet i traktatens artikel 52.
Mr Asscher's professional activity in Belgium must also, on the basis of the documents made available to the Court be considered to be in a selfemployed capacity.
Med hensyn til P.H. Asscher's virksomhed i Belgien er det tilstrækkeligt at bemærke, at det fremgår af de sagsakter, der er fremsendt til Domstolen, at den erhvervsmæssige virksomhed, Asscher udøver i denne stat, ligeledes må anses for selvstændig virksomhed.
It must thus be considered whether legislation such as that in issue is compatible with Article 52, and not Article 48, of the Treaty.
Spørgsmålene er blevet rejst under en sag anlagt mod Staatssecretariës van Financiën af P.H. Asscher, som er nederlandsk statsborger, og som er beskæftiget i Nederlandene, men ikke har bopæl dér. Sagen drejer sig om, hvorvidt der ved beskatningen af Asscher's lønindkomst kan anvendes en højere skattesats end den, der anvendes ved beskatningen af skattepligtige, som er hjemmehørende i Nederlandene, og dermed ligestillede personer, når de dér udøver den samme virksomhed.
Those questions arose in the context of a dispute between the Staatssecretaris van Financiën (State Secretary for Finance) and Mr Asscher, a Netherlands national who works but does not reside in the Netherlands, over the taxing of Mr Asscher's salary at a rate higher than that applicable to taxpayers engaged in the same activity who are resident in the Netherlands or treated as such.
Det må derfor undersøges, om en lovgivning som den foreliggende er forenelig med traktatens artikel 52 og ikke artikel 48.
In order to determine Mr Asscher's precise legal situation with regard to the Treaty provisions on freedom of movement for persons, it is first necessary to define the nature of his economic activities.
Med henblik på at fastlægge P.H. Asscher's retsstilling i forhold til traktatens bestemmelser om den frie bevægelighed for personer må der først tages stilling til, hvilken type erhvervsmæssig virksomhed han udøver.
In its fifth question, which it is convenient to consider first, the national court seeks in substance to ascertain whether a national of a Member State pursuing an activity as a selfemployed person in another Member State, in which he resides, may rely on Article 52 of the Treaty as against his State of origin, on whose territory he pursues another activity as a selfemployed person.
Med det femte præjudicielle spørgsmål, som skal behandles først, ønsker den forelæggende ret i det væsentlige oplyst, om en statsborger i en medlemsstat, som udøver selvstændig virksomhed
In the Netherlands, Mr Asscher is the director of a company of which he is the sole shareholder; his activity is thus not carried out in the context of a relationship of subordination, and so he is to
De i hovedsagen omhandlede bestemmelser finder anvendelse uden hensyn til den pågældende skattepligtiges nationalitet.
frequently non-nationals. Legislation of the kind in issue in the main proceedings is, moreover, all the inore likely to concern mainly foreign nationals in that it applies, in addition to the residence criterion, a threshold of at least 90% of worldwide income originating in the Netherlands.
i en anden medlemsstat, hvor han har bopæl, kan påberåbe sig bestemmelserne i traktatens artikel 52 over for sin oprindelsesstat, på hvis område han også udøver selvstændig virksomhed.
It is, furthermore, settled law that discrimination arises through the application of different rules tö comparable situations or the application of the same rule to different situations.
Det må derfor fastslås, at Asscher har gjort brug af de ved traktaten sikrede rettigheder og friheder, og at han kan påberåbe sig de relevante bestemmelser i traktaten.
In the present case, until 1986 Mr Asscher pursued an economic activity in Belgium while residing ill the Netherlands, his State of bugni.
Der er imidlertid en fare for, at nationale bestemmelser af denne karakter, hvorefter der bl.a. sondres på grundlag af bopæl, således at skattesatsen ved beskatning af løn og indkomst for visse ikkehjemmehørende er højere end den sats, der anvendes for så vidt angår hjemmehørende og hermed ligestillede personer, navnlig rammer borgere fra andre medlemsstater. Ikkehjemmehørende er således som oftest statsborgere i andre stater.
Since moving his residence to Belgium in May 1986 he has pursued economic activities at the same time hi the Netherlands ähä iE Belgium and those dual activities Have had direct repercussions Oft thé calculation of his income tax fu the Netherlands för the 1990 tax year, at issue ih the main proceedings, riè must therefore be held to have exercised the rights and liberties recognized by the Treaty and is entitled to rely on the relevant provisions thereof.
Endvidere bemærkes, at forskelsbehandling efter fast retspraksis består i, at der på sammenlignelige situationer anvendes forskellige bestemmelser, eller at den samme bestemmelse anvendes på forskellige situationer.
If a Member State refuses tax benefits linked to the taking into account of personal and family circumstances to a taxpayer who works but does not reside in its territory whilst granting them to resident taxpayers, the Court has held that there is discrimination where the nonresident receives all or almost all of his worldwide income in that State since the income received in the State in which he resides is insufficient to allow his personal and family circumstances to be taken into account.
Med det første og andet præjudicielle spørgsmål, som skal behandles samlet, ønsker den forelæggende ret i det væsentlige oplyst, om traktatens artikel 52 skal fortolkes således, at den er til hinder for, at en medlemsstat over for en fællesskabsborger, som udøver selvstændig virksomhed på dens område og samtidig også udøver selvstændig virksomhed i en anden medlemsstat, hvor han har bopæl, ved beskatningen af hans indkomst anvender en højere skattesats end den, der gælder for hjemmehørende, som udøver samme virksomhed.
In its first and second questions, which it is convenient to consider together, the national court asks in substance, first, whether Article 52 of the Treaty is to be interpreted as precluding a Member State from applying to a Community national who pursues an activity as a selfemployed person within its territory and at the same time pursues another activity as a selfemployed person in another Member State, in which he resides, a higher rate of income tax than that applicable to residents pursuing the same activity and, secondly, whether the answer to that question is affected by the fact that less than 90% of the taxpayer's worldwide income consists of earnings which may be taken into account for income-tax purposes by the State in which he works but does not reside.
Endvidere ønsker den forelæggende ret oplyst, om det har betydning for besvarelsen af dette spørgsmål, at den skattepligtiges globalindkomst for mindre end 90%'s vedkommende består af indkomst, som den stat, hvor han arbejder, men ikke har bopæl, kan tage hensyn til ved beskatningen af hans indkomst.
However, a Member State in which a non resident taxpayer works may be justified in refusing htm such benefits where he does not receive all or almost all of his income in that State, since comparable benefits are granted in the State in which he resides and which is responsible, under international tax law, for taking personal and family circumstances into account.
Hvad angår skattemæssige fordele, som forudsætter, at der tages hensyn til de personlige og familiemæssige forhold, er det efter Domstolens praksis udtryk for forskelsbehandling, at en medlemsstat ikke indrømmeren skattepligtig, som arbejder på dens område, men ikke har bopæl dér, sådanne fordele, men indrømmer hjemmehørende skattepligtige disse, når den ikkehjemmehørende skattepligtige oppebærer hele eller næsten hele sin globalindkomst i denne stat, idet den indkomst, der oppebæres i bopælsstaten, ikke er tilstrækkelig til, at der kan tages hensyn til de personlige og familiemæssige forhold.
In answering those questions, it must first be borne in mind that although direct taxation falls within the competence of the Member States, the latter must none the less exercise that competence consistently with Community law and therefore avoid any overt or covert discrimination by reason of nationality.
Disse to kategorier af skattepligtige befinder sig i så fald i en sammenlignelig situation hvad angår hensyntagen til de personlige og familiemæssige forhold.
The legislation in issue in the main proceedings applies irrespective of the nationality of the taxpayer concerned.