natgillin/translations-raw huggingface dataset:
236 Sagsøgeren har til støtte for sine subsidiære påstande, der tager sigte på dels en nedsættelse af den bøde, der er pålagt sagsøgeren ved artikel 2 i den anfægtede beslutning, dels annullation af beslutningens artikel 3, stk. 3 og 4, fremført to
236 In support of its alternative pleas seeking, first, a reduction of the fine imposed upon it by Article 2 of the contested decision and, secondly, the annulment of the third and fourth paragraphs of Article 3 of the decision, the applicant makes two
Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17
The first plea, alleging infringement of Article 15(2) of Regulation No 17
237 Sagsøgeren har i sit første anbringende om tilsidesættelse af artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17 anført, for det første, at den bøde, der er pålagt i beslutningens artikel 2, er for stor; for det andet, at bøden er en sanktion for forseelser, der ikke er godtgjort; for det tredje, at sagsøgeren ikke har fulgt en vedvarende og omfattende misbrugspolitik fra 1985; for det fjerde, at Kommissionen ikke har udvist rimelig omhu ved behandlingen af denne sag; og endelig, for det femte, at Kommissionen ikke har taget hensyn til, at begrebet misbrug af en kollektiv dominerende stilling var et helt nyt begreb på det pågældende tidspunkt.
237 In its first plea, alleging infringement of Article 15(2) of Regulation No 17, the applicant argues, first, that the fine imposed by Article 2 of the operative part of the decision is excessive; second, that it penalises offences which are not properly established; third, that the applicant did not pursue a sustained and comprehensive policy of abuse from 1985; fourth, that the Commission failed to employ reasonable diligence in dealing with the present case; and, finally, fifth, that the Commission failed to take account of the novelty of the concept of abuse of a joint dominant position at the material time.
238 Ved artikel 2 i den anfægtede beslutning pålægges sagsøgeren en bøde på 8 800 000 ECU for de i artikel 1 beskrevne overtrædelser.
238 Article 2 of the contested decision imposes a fine of ECU 8 800 000 for the infringements referred to in Article 1.
I betragtning 163-167 til beslutningen gør Kommissionen i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17, rede for de kriterier, på grundlag af hvilke bødens størrelse er fastsat.
In points 163 to 167 of the decision, the Commission sets out the criteria used to determine the amount of the fine, in accordance with the rules in Article 15(2) of Regulation No 17.
239 Sagsøgeren finder ikke, at den pålagte bøde på 6,8% af virksomhedens omsætning i Irland svarer til praksis på hverken landbrugs- eller industriområdet.
239 The applicant considers that the fine imposed on it, amounting to 6.8% of its turnover on sales in Ireland, is not consistent with practice in either the agricultural sphere or the industrial sector.
240 Sagsøgeren har for det første anført, at Kommissionen i sine beslutninger om pålæggelse af bøder i landbrugssektoren i almindelighed udviser en vis til bageholdenhed (jf. beslutning 86/596/EØF af 26.11.1986 vedrørende en procedure i henhold til EØF-traktatens artikel 85 (IV/31.204 — MELDOC) (EFT L 348, s. 50), ovennævnte Napier Brown-British Sugar-beslutning samt beslutning 88/587/E0F af 28.10.1988 vedrørende en procedure i henhold til EØF-traktatens artikel 85 (IV/B-2/31.424, Hudson's Bay — Dansk Pelsdyravlerforening) (EFT L 316, s. 43)).
240 It first claims that Commission decisions imposing fines in the agricultural sphere generally reveal a certain restraint (see Decision 86/596/EEC of 26 November 1986, relating to a proceeding under Article 85 of the EEC Treaty (IV/31.204 — MELDOC) (OJ 1986 L 348, p. 50), the Napier Brown-British Sugar decision, cited above, and Decision 88/587/EEC of 28 October 1988 relating to a proceeding pursuant to Article 85 of the EEC Treaty (IV/B-2/31.424, Hudson's Bay-Dansk Pelsdyravierforening) (OJ 1988 L 316, p. 43)).
Sagsøgeren har anført, at Kommissionen i denne sag ikke har ladet den fælles markedsordning for sukker indgå blandt de forhold, Kommissionen har taget hensyn til ved fastsættelsen af bødens størrelse (betragtning 167 til den anfægtede beslutning).
In the present case the applicant notes that the Commission failed to include the common organisation of the market in sugar among the matters which it took into account when determining the amount of the fine (point 167 of the contested decision).
Sagsøgeren har endvidere i replikken anført, at hvis Kommissionen havde ønsket at fravige denne retspraksis, skulle den nøje have begrundet denne fravigelse.
In its reply the applicant further states that if the Commission wished to depart from that caselaw it should have given its precise reasons for doing so.
Sagsøgeren har tillige understreget, at fortolkningen i Suiker Unie-dommen stadig gælder, idet den er blevet fulgt i dommen i sagen Kommissionen og Frankrig mod Ladbroke Racing (præmis 32 ff.).
It also states that the Suiker Unie interpretation is still applicable, since it was followed in Commission and France v Ladbroke Racing (paragraph 32 et seq.).
Denne fortolkning blev heller ikke draget i tvivl af generaladvokat Cosmas i dennes forslag til afgørelse af 15. juli 1997 i Domstolens dom af 8. juli 1999 (sag C-235/ 92 P, Montecatini og Montedipe mod Kommissionen Sml. I, s. 4539, s. 4544).
Nor was it called in question by Advocate General Cosmas in his Opinion of 15 July 1997 of 8 July 1999 in Case C-235/92 P Montecatini v Commission [1999] ECR I-4539, I-4544).
II, s. 791, præmis 180 og 185).
14); Case T-141/89 Tréfileurope v Commission [1995] ECR II-791, paragraphs 180 and 185).
242 Sagsøgeren har i replikken anført, at for at undgå vilkårlighed er den bedste målestok for vurdering af lovligheden af det råderum, Kommissionen har i henhold til de relevante regler, når den fastsætter bøder, tidligere praksis eller en generel tarif.
242 In its reply, the applicant argues that to avoid arbitrariness the best yardstick for assessing the legality of the latitude to determine fines which the Commission enjoys under the relevant rules is previous practice or a general tariff.
Sagsøgeren har hævdet, at Kommissionen ikke overholder de retningslinjer for beregningen af bøder i henhold til artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17, og artikel 65, stk. 5, i EKSF-traktaten (EFT 1998 C 9, s. 3), som den for nylig har offentliggjort.
It argues that the Commission is ignoring the guidelines for calculating fines under Article 15(2) of Regulation No 17 and Article 65{5) of the ECSC Treaty (OJ 1998 C 9, p. 3), which it recently presented to the public.
243 I henhold til artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17 kan Kommissionen pålægge bøder på mindst 1 000 ECU og højst 1 000 000 ECU, idet sidstnævnte beløb dog kan forhøjes med 10% af omsætningen i det sidste regnskabsår i hver af de virksomheder, som har medvirket ved overtrædelsen.
243 Pursuant to Article 15(2) of Regulation No 17, the Commission may impose fines of between ECU 1 000 and ECU 1 000 000, and the latter figure may be increased to a maximum of 10% of the turnover achieved during the previous year by each of the undertakings that participated in the infringement.
Ved udmålingen af bøden inden for disse grænser skal der ifølge bestemmelsen tages hensyn til over trædelsens grovhed og varighed (dommen i sagen Tréfileurope mod Kommissionen, præmis 183).
To determine the amount of the fine within those limits, that provision requires account to be taken of the gravity and duration of the infringement {Tréfileurope, paragraph 183).
Ved vurderingen af en overtrædelses grovhed skal der tages særlig hensyn til den retlige og økonomiske sammenhæng, som den anfægtede adfærd indgår i, konkurrencebegrænsningernes art samt størrelsen af den omhandlede virksomhed (dommen i sagen Suiker Unie m.fl. mod Kommissionen, præmis 612).
In assessing the gravity of an infringement, particular account must be taken of the legislative background and economic context of the conduct at issue, the nature of the restrictions of competition and the size of the undertaking concerned {Suiker Unie, paragraph 612).
244 I denne sag er det ikke Kommissionens overholdelse af de grænser, der er fastsat i artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17, men Kommissionens vurdering af over trædelsernes grovhed, jf. især betragtning 167, andet afsnit, første til fjerde led, til beslutningen, der anfægtes af sagsøgeren.
244 In this case, the applicant is challenging not the Commission's compliance with the limits laid down by Article 15(2) of Regulation No 17, but its assessment of the gravity of the infringements, as set out in particular in the first to fourth indents of the second paragraph of point 167 of the decision.
Kommissionen nævner her de fire faktorer, den har taget hensyn til ved vurderingen af overtrædelsernes grovhed: at der var tale om misbrug, der havde samme sigte, nemlig at påføre enhver form for konkurrence alvorlig skade eller eliminere denne konkurrence, at sukker udgør en vigtig ingrediens, der benyttes såvel af industrien som af husholdningerne, at sagsøgeren med stor energi har beskyttet sit hjemmemarked, og at sagsøgeren har været i stand til at opretholde særlig høje ab fabrik-priser og detailpriser.
The Commission there cites the four factors taken into account in assessing the gravity of the infringements: the fact that these were abuses designed to damage severely or to eliminate any form of competition, the fact that sugar is an important ingredient both in industry and in household consumption, the fact that the applicant vigorously protected its home market, and the fact that the applicant was able to maintain particularly high ex-factory and retail prices.
245 Det bemærkes endvidere, at den omstændighed, at Kommissionen tidligere har pålagt bøder af en bestemt størrelsesorden ved visse typer overtrædelser, ikke kan
245 The fact that in the past the Commission applied fines of a particular level to certain types of infringement does not mean that it is estopped from raising that
IRISH SUGAR MOD KOMMISSIONEN berøve den muligheden for at forhøje dette niveau inden for de i forordning nr. 17 angivne rammer, hvis det er nødvendigt for at gennemføre Fællesskabets konkurrencepolitik (dommen i sagen Musique Diffusion française m.fl. mod Kommissionen, præmis 109).
IRISH SUGAR V COMMISSION level, within the limits set out in Regulation No 17, if that is necessary in order to ensure the implementation of Community competition policy {Musique Diffusion Française, paragraph 109).
Kommissionens kompetence til at pålægge bøder er et af de midler, som Kommissionen har fået tildelt, for at den kan udføre sin tilsynsopgave ifølge fællesskabsretten.
The power to impose fines is conferred on the Commission as a means to carry out the task of supervision conferred on it by Community law.
Domstolen har fastslået, at denne opgave ikke blot indebærer, at individuelle overtrædelser skal efterforskes og forfølges, men også en pligt til at føre en generel politik med det formål, at der på konkurrenceområdet anvendes de i traktaten fastlagte principper, og at virksomhedernes adfærd påvirkes i denne retning.
The Court has held that while that task clearly includes the duty to investigate and punish individual infringements, it also encompasses the duty to pursue a general policy designed to apply, in competition matters, the principles laid down by the Treaty and to guide the conduct of undertakings in the light of those principles.
Følgelig bør Kommissionen, når karakteren af en overtrædelse fastslås med henblik på at fastsætte bødens størrelse, ikke blot tage hensyn til særlige omstændigheder i det foreliggende tilfælde, men også til den sammenhæng, overtrædelsen indgår i, og påse, at den trufne forholdsregel er af tilstrækkelig forebyggende karakter, især for så vidt angår den type overtrædelser, som i særlig grad kan bringe gennemførelsen af Fællesskabets formål i fare (dommen i sagen Musique Diffusion française m.fl. mod Kommissionen, præmis 105 og 106).
It follows that, in assessing the gravity of an infringement for the purpose of fixing the amount of the fine, the Commission must take into consideration not only the particular circumstances of the case but also the context in which the infringement occurs, and must ensure that its action has the necessary deterrent effect, especially as regards those types of infringement which are particularly harmful to the attainment of the objectives of the Community {Musique Diffusion Française, paragraphs 105 and 106).
246 Da bøder endelig udgør et instrument i Kommissionens konkurrencepolitik, bør Kommissionen derfor have et vist skøn ved udmåling af bøderne, således at virksomhederne tilskyndes til at overholde konkurrencereglerne (Rettens dom af 11.12.1996, sag T-49/95, Van Megen Sports mod Kommissionen, Sml. II, s. 1799, præmis 53).
246 Finally, as fines constitute an instrument of the Commission's competition policy, it must be allowed a margin of discretion when fixing their amount, in order that it may direct the conduct of undertakings towards compliance with the competition rules (Case T­49/95 Van Megen Sports ν Commission [1996] ECR 11­1799, paragraph 53).
247 De argumenter, sagsøgeren fremfører efter sin gennemgang af Kommissionens beslutningspraksis, kan derfor ikke som sådanne påvirke lovligheden af artikel 2 i den anfægtede beslutning.
247 The arguments which the applicant draws from its analysis of the Commission's practice in decisions are not therefore capable, as such, of affecting the legality of Article 2 of the contested decision.
248 I modsætning til, hvad sagsøgeren har hævdet, fremgår det endvidere ikke af retspraksis, at den fælles markedsordning for sukker i denne sag udgør en særlig retlig og økonomisk sammenhæng, der skal tages hensyn til som en formildende omstændighed ved fastsættelsen af bødens størrelse.
248 Moreover, contrary to what the applicant maintains, the case­law does not show that, in this case, the common organisation of the market in sugar constitutes a special legislative and economic context which must be taken into account as a mitigating circumstance in fixing the amount of the fine.
249 Der er ganske vist ingen tvivl om, at den fælles markedsordning for sukker »påvirker« den retlige og økonomiske sammenhæng, i hvilken de påklagede overtrædelser er blevet begået, men i denne sag udgør sagsøgerens misbrug i modsætning til situationen i Suiker Unie-dommen, præmis 613-621, ikke praktisk taget uundgåelige følger heraf.
249 Whilst the common organisation of the market in sugar does undoubtedly colour the legislative and economic context in which the infringements complained of were committed, the applicant's abusive practices do not in this case, unlike the situation in Suiker Unie, paragraphs 613 to 621, constitute practically inevitable consequences of that common organisation of the sugar market.
250 Kommissionen henleder i den anfægtede beslutning opmærksomheden på såvel de former for praksis, der var en reaktion på import eller forsøg på import til det marked, der domineredes af sagsøgeren, som de former for praksis, hvorved sagsøgeren udnyttede sin stilling som den eneste sukkerproducent i Irland til at mindske konkurrencen fra andre virksomheder for at opretholde en høj endelig salgspris.
250 In the contested decision, the Commission draws attention both to practices that were designed to react to imports or attempted imports onto the market dominated by the applicant, and to practices whereby the applicant used its position as the only sugar producer in Ireland to reduce competition from other operators with a view to maintaining a high final sale price.
Herved opnåede sagsøgeren at mindske den lille »restkonkurrence«, der fortsat bestod på de pågældende markeder.
By so doing, the applicant thus took pains to reduce the small amount of residual competition still existing in the markets concerned.
Det bemærkes endvidere, at sagsøgeren udnyttede sin status som eneste sukkerproducent i Irland samt den omstændighed, at virksomheden profiterede af hele den sukkerproduktionskvote, der blev tildelt Irland i henhold til den fælles markedsordning for sukker. Denne særstatus skyldes imidlertid ikke den fælles markedsordning for sukker, men derimod den særlige situation i Irland.
It should be added that the applicant profited from its status as the only sugar producer in Ireland and from the fact that it benefited from the whole of the sugar production quota allocated to Ireland under the common organisation of the market in sugar.
Alle disse omstændigheder bevirker, at sagsøgerens situation adskiller sig fra situationen for de virksomheder, der var tale om i Suiker Unie-sagen.
All those facts distinguish the applicant's situation from that of the undertakings in question in Suiker Unie.
I denne sag kan den fælles markedsordning for sukker derfor ikke have samme indflydelse på vurderingen af grovheden af sagsøgerens overtrædelser.
The common organisation of the market in sugar cannot therefore have the same impact in this case on the assessment of the severity of the applicant's infringements.
251 Endvidere påpeger Kommissionen med rette, at Irlands privilegerede status under den fælles markedsordning for sukker har til formål at lette overførslen af sukker til Irland, der med rette eller urette betragtes som en underskudsregion (betragtning 144 til den anfægtede beslutning).
251 Moreover, the Commission rightly points out that Ireland's privileged status under the common organisation of the market in sugar is designed to facilitate transfers of sugar to Ireland, which is regarded, rightly or wrongly, as a deficit area (point 144 of the contested decision).
Sagsøgerens adfærd udgør derfor en hindring for opnåelsen af målene for denne fælles markedsordning for sukker, som allerede giver sukkerproducenter visse fordele, som f.eks. indrømmelsen af en garanteret interventionspris eller eksportrestitutioner, såfremt producenterne eksporterer til tredjelande til priser, der ligger under den garanterede interventionspris. tionspris.
The applicant's conduct therefore constitutes an obstacle to the achievement of the aims of that common organisation of the market in sugar, in which sugar producers already enjoy certain advantages, such as the grant of a guaranteed intervention price or export refunds where they export outside the Community at prices below that guaranteed intervention price.
252 Da den fælles markedsordning for sukker efter Kommissionens opfattelse ikke spiller ind ved vurderingen af overtrædelsernes grovhed, kan den omstændighed, at markedsordningen ikke nævnes blandt de faktorer, der har betydning for vurderingen, og som er omhandlet i betragtning 167, andet afsnit, til beslutningen, ikke benyttes til at illustrere beslutningens manglende konsekvens på dette punkt.
252 Since, in the Commission's view, the common organisation of the market in sugar does not come into consideration in assessing the severity of the infringements, the fact that it is not referred to amongst the factors cited in that respect in the second paragraph of point 167 of the decision cannot be presented as an illustration of a lack of reasoning in the decision on that point.
Sagsøgeren har på ingen måde godtgjort, at Kommissionen, når den pålægger en bøde for overtrædelse af konkurrencereglerne på sukkermarkedet, skal begrunde sin vurdering af situationens grovhed på baggrund af den løsningsmodel, der er valgt i dommen i sagen Suiker Unie m.fl. mod Kommissionen.
The applicant has nowhere shown that, where the Commission imposes a fine for infringement of the competition rules in the sugar market, it is required to give reasons for its assessment of the gravity of the situation in the light of the approach sanctioned in Suiker Unie.
253 Retten bemærker endvidere, at Kommissionen udtrykkeligt nævner, at sag søgerens adfærd på sit marked virkede fordrejende på fællesmarkedet (betragtning 167, tredje afsnit, tredje led).
253 The Court further notes that the Commission expressly referred to the fact that the applicant's conduct in its market had the effect of distorting the common market (third indent of the second paragraph of point 167).
Kommissionen nævner også i den passage, der vedrører overtrædelsens grovhed, de forskellige markeds- og produktkarakteristika og artbringer derved sagsøgerens overtrædelser i deres økonomiske og retlige sammenhæng, idet Kommissionen fastslår, at overtrædelsernes følger er klart i strid med målene for fællesmarkedet, og tager hensyn til, at sukker er en vigtig ingrediens for industrien og en vigtig forbrugsvare (se dommen i sagen United Brands mod Kommissionen, præmis 290).
It also referred, in the passage dealing with the gravity of the infringement, to the various characteristics of the market and the product in question, thereby placing the applicant's infringements in their economic and legal context, holding their consequences to be clearly contrary to the aims of the common market and taking account of the fact that sugar is an important industrial ingredient and a major consumer product (see United Brands, paragraph 290).
254 Hertil kommer, at i modsætning til, hvad sagsøgeren har hævdet, indeholder de passager i Tréfileurope-dommen, sagsøgeren har citeret for at godtgøre, at virksomheder i landbrugssektoren får pålagt mindre strenge bøder, på ingen måde belæg for denne påstand.
254 Moreover, contrary to what the applicant suggests, the passages in the Tréfileurope judgment which it cites in order to establish that fines are less severe on undertakings in the agricultural sector do not in any way establish such a rule.
At sagsøgerens aktiviteter hører til landbrugssektoren, kan derfor ikke i sig selv betragtes som en formildende omstændighed.
No mitigating circumstance may therefore be attributed to the mere fact that the applicant's activities belonged to the agricultural sector.
255 Endelig kan sagsøgeren ikke længere, som virksomheden gjorde i retsmødet, hævde, at den er blevet udsat for forskelsbehandling ved fastlæggelsen af bødens størrelse i forhold til adressaten for Kommissionens beslutning 98/538/EF af 17. juni 1998 om en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 86 (IV/36.010F3 — Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato) (EFT L 252, s. 47).
255 Finally, the applicant can no longer claim, as it did at the hearing, that it has been discriminated against in the determination of the amount of the fine by comparison with the addressee of Commission Decision 98/538/EC of 17 June 1998 relating to a proceeding pursuant to Article 86 of the EC Treaty (iV/36.010F3 — Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato) (OJ 1998 L 252, p. 47).
Sagsøgeren har anført, at bødens grundbeløb i sidstnævnte sag blev fastsat så lavt som muligt, fordi den pågældende overtrædelse angiveligt var mindre alvorlig og
It cites the fixing of the basic amount of the fine in that case at the minimum rate on account of the allegedly minor gravity of the infringement in
Det fremgår dog klart af de betragtninger til nævnte beslutning, der vedrører vurderingen af overtrædelsens grovhed (betragtning 63-71), at det, da overtrædelsens art og formål var særdeles konkurrencebegrænsende, måtte konkluderes, at der var tale om en grov overtrædelse, også selv om overtrædelsens faktiske indvirkning på markedet var forholdsvis lille og begrænset til en enkelt medlemsstat.
However, it is clear from the grounds of that decision dealing with the assessment of the gravity of the infringement (points 63 to 71) that, since the nature and purpose of the infringement were particularly anti-competitive, even if its actual impact on the market was relatively small and limited to a single Member State, it was nevertheless necessary to conclude that this was a serious infringement.
Alene ud fra vurderingen af overtrædelsens grovhed blev bødens størrelse i den pågældende sag fastsat til 3 000 000 ECU.
On the basis of the assessment of the gravity of the infringement alone, the amount of the fine was fixed in that case at ECU 3 000 000.
Beløbet blev derefter fordoblet til 6 000 000 ECU som følge af overtrædelsens varighed, der var på syv år.
The amount was then doubled to ECU 6 000 000 on account of the duration of the infringement, which was seven years.