natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Borgerne er også blevet holdt underrettet gennem det faktum, at ministrene er ansvarlige over for parlamentet, og gennem tilsyn fra eksterne organer som revisionsret og domstole, offentlig adgang til parlamentets plenarmøder og dets forskellige udvalg og endelig gennem en lovbestemt ret til at indbringe sager for myndighederne.
The public is also kept informed through the accountability of ministers to parliament, through the oversight of such external bodies as the court of auditors and law courts, through public access to plenary meetings of parliament and its various select committees and, finally, through a statutory right of petition.
I 1960'erne var der en stigende tendens til at mene, at forholdet mellem myndigheder og borgere burde gøres mere åbent.
During the course of the 1960s there was a growing belief that such a relation ship between government and those it governs should be supplemented with a more open approach.
Denne holdning hang sammen med ønsket om en styrkelse af demokratiet gennem en mere demokratisk styreform.
This belief arose from a desire for a stronger form of democracy, i.e., a more democratic form of government.
Man mente, at der burde være større åbenhed i den offentlige forvaltning, især i den måde, de enkelte sager behandles på.
It was felt that the public's business, in particular the way its affairs are administrated, should be conducted more publicly.
En anden drivkraft var det faktum, at medens administrationerne fik overdraget flere og flere opgaver, syntes parlamentskontrollen at være mindre effektiv.
Another driving force was the fact that whilst administrations were being entrusted with more and more tasks parliamentary control appeared to be less effective.
Desuden mente man, at en mere åben fremgangsmåde ville afstedkomme en oplyst debat om offentlige politiske emner og åbne for muligheden for at forbedre kontrollen med arbejdsgangen i administrationen.
It was also assumed that a more open approach stimulates an informed debate on public policy issues and also opens up the possibility of improving control over the workings of the administration.
En række medlemsstater og tredjelande vedtog derfor efterhånden en række foranstaltninger, som havde til formål at åbne og forbedre den offentlige administration. nistration.
A number of Member States and third countries therefore gradually adopted a series of measures designed to open up and improve public administration.
Disse nationale foranstaltninger omfattede nogle mekanismer, som havde til formål at øge offentlighedens deltagelse i den administrative beslutningsproces.
These national measures included mechanisms to increase the public participation in the administrative decision-making process.
Foranstaltningerne spændte fra en forpligtelse til at foretage en forud gående høring af offentligheden (ved f.eks. at udarbejde grøn- og hvidbøger), retten til at gennemføre en offentlig høring og vedtagelse af, at offentligheden skal have ret til at fremsætte forslag om lovgivning, som den ansvarlige offentlige myndighed herefter har pligt til at vedtage eller overveje.
The measures vary from an obligation to pre-consult the public (through, for example, the issuing of Green and White Papers), the right to call for a public hearing and the granting of a right to the public to propose legislation which the relevant public authority would then be obliged to adopt or to consider.
Foranstaltningerne omfattede også en udvidelse af bestemmelserne om, at beslutninger i højere grad skal forklares og berettiges over for offentligheden, at offentliggørelsen af de endelige beslutninger skal forbedres, og at mulighederne for at appellere administrative beslutninger skal øges.
The measures also included the reinforcement of provisions dealing with improved explanation and justification of decisions to the public; the improved publication of final decisions and increased opportunities for appeal against administrative decisions.
I visse tilfælde blev der skabt nye appelmuligheder, f.eks. gennem indførelse af en ombudsmand. mand.
In certain cases, new ways of appeal were created, such as the establishment of an ombudsman.
Endelig godkendte en række lande også princippet om, at informationer, som de offentlige myndigheder er i besiddelse af, som hovedregel skal være tilgængelige for offentligheden, medmindre det udtrykkeligt er angivet, at informationerne af et begrænset antal veldefinerede årsager er undtaget fra reglen om offentlig adgang.
Finally, a number of countries also adopted the principle whereby information held by public authorities is generally open to the public unless such access has been explicitly exempted for a limited number of specified reasons.
ADGANG TIL OPLYSNINGER — EN SAMMENLIGNENDE UNDERSØGELSE
ACCESS TO INFORMATION - A COMPARATIVE SURVEY
Følgende tre tendenser har gjort sig gældende i forbindelse med udvidelsen af offentlighedens adgang til informationer, som de offentlige myndigheder er i besiddelse af:
Three trends can be identified which relate to the strengthening of access to information held by public authorities:
Borgere, som er part i en retssag, har fået adgang til at konsultere administrative dokumenter.
These could be files held by the public sector concerning such things as appointments and nominations.
Retten til at konsultere sådanne dokumenter stammer fra den almindelige ret til at forsvare sig.
It could also comprise access to files held by the private sector (insurance companies, for example).
En række organer giver denne form for adgang, uanset om den pågældende borger er involveret i en retsæ eller appelsag.
This has resulted in a number of specific access rules for each subject of information,
Denne udvikling har ført til, at der er blevet opstillet nogle særlige bestemmelser for, hvornår man kan få adgang til de forskellige former for oplysninger.
— general access to information held by public authorities (regardless of whether or not the individual/company concerned has a specific interest
Offentlig adgang til institutionernes dokumenter : 93/C 156/05
PUBLIC ACCESS TO THE INSTITUTIONS' DOCUMENTS : 93/C 156/05 or is involved in a lawsuit).
Dette har ført til, at der er blevet vedtaget en række love om generel adgang til oplysninger.
This has led to a number of general access to information laws.
Af den gennemførte undersøgelse fremgår det imidlertid, at situationen som følge af den ovenfor beskrevne udvikling varierer i de enkelte lande.
The fact-finding carried out indicates that, following the developments described above, however, the situation in individual countries varies.
I nogle lande har offentligheden kun adgang til en særlig form for oplysninger, hvorimod der i andre lande er en generel adgang til oplysninger.
Only access to a specific kind of information was granted to the public in some countries while general access rules came into force in other countries.
I en tredje gruppe lande har man indført begge former for adgangsbestemmelser.
In a third group of countries both types of rules were established.
Undersøgelsen har vist, at der i al væsentlighed er to måder at udvide adgangen til oplysninger på.
The survey has shown that there are essentially two ways in which more access to information can be achieved.
Der er for det første de offentlige myndigheders almindelige (lovbestemte) forpligtelse til aktivt og på eget initiativ at gøre enhver relevant oplysning (f.eks. cirkulærer, politiske erklæringer og organisationsplaner) tilgængelig for offentligheden.
Firstly, there is the general (legal) obligation upon government departments actively to make all appropriate information (e.g. circulars, policy statements, departmental organigrams, etc.) available to the public at their own initiative.
For det andet er der den mere passive (lovbestemte) forpligtelse for offentlige myndigheder til at gøre oplysninger tilgængelige efter anmodning fra en borger.
Secondly, there is the more passive (legal) requirement for government departments to make information available upon request by a member of the public.
Denne forpligtelse omfatter også adgang til informationer, som udgør grundlaget for regeringsbeslutninger, dvs. rapporter, undersøgelser, referater, noter, cirkulærer, anvisninger, udtalelser, planer, fakturaer, protokoller, indeks og andre former for informationer, som findes på skrift, edb eller et audiovisuelt medium.
This includes access to information which forms the basis of governmental decisions such as reports, studies, minutes, notes, circulars, instructions, opinions, forecasts, invoices, registers, indexes and other sorts of information which are held in written, computerized or audiovisual form.
Den sammenlignende undersøgelse fokuserede på bestemmelser om adgangen til oplysninger efter anmodning (passiv informationsformidling), således som den er fastsat i lovgivningen om generel adgang til oplysninger.
The comparative survey focused on rules dealing with access to information available upon request (passive information supply), as laid down in general access to information legislation.
Det første af disse emner er blevet grundigt behandlet i en anden undersogelsc, som blev gennemført efter anmodning fra Kommissionen (Publaw l, 1991).
The first of these issues has been extensively examined in the framework of another study, at the request of the Commission (Publaw 1, 1991).
På baggrund af denne undersøgelse har Kommissionen fremsat en række forslag på dette område (se nedenfor).
In the light of this study, the Commission has made certain proposals in this area (see below).
Uden for Fællesskabet har man undersøgt de love, der giver adgang til oplysninger i USA, Canada, Norge og Sverige.
Outside the Community, statutes granting access to information in the United States, Canada, Norway and Sweden have been studied.
I Sverige har retten til adgang til oplysninger været gældende i over to hundrede år.
In the case of the latter country, a right of access to information has been established for over two hundred years.
Alle disse love (se bilag 2) har en ting til fælles: De giver offentligheden adgang til oplysninger efter anmodning (der er dog visse undtagelser fra oplysningspligten til beskyttelse af offentlige og private interesser).
All of these statutes (see Annex II) have one thing in common: they provide the public with a right of access to information upon request (albeit with certain exemptions from compulsory disclosure in order to protect public and private interests).
Vigtigste aspekter
Main features
Lovgivningens sigte
Aim of the legislation
Indførelsen af en særlovgivning om offentlighedens adgang til oplysninger betragtes som en afgørende forudsætning for, at et frit samfund kan fungere, da en sådan lovgivning øger demokratiet i forvaltningsprocessen.
The introduction of specific legislation dealing with the public's right of access to information is considered to be a vital element in the proper functioning of a free society as it further extends democracy within the administrative process.
Retten til oplysninger betragtes følgelig som en grundlæggende borgerlig rettighed. Det drejer sig om forholdet mellem en administration og de borgere, som den betjener (tredje generations menneskerettigheder).
The right of access to information is consequently viewed as a fundamental civil right.
Europarådet har vedtaget en henstilling om adgang til de oplysninger, som offentlige myndigheder ligger inde med. I henstillingen opfordredes medlemsstaterne til at indføre systematisk adgang til sådanne oplysninger.
In this regard the Council of Europe adopted a recommendation on a right of access to information held by public authorities. It invited the Member States to introduce a systematic right of access to such information.
Der nævnes en række andre fordele til støtte for indførelsen af en lovgivning om adgang til oplysninger.
A number of other benefits are cited in support of the introduction of access to information legislation.
Heriblandt et system til at føre kontrol med de offentlige myndigheders virksomhed, forbedring af styringen og sikring af en bedre fordeling af ressourcerne, øget interesse blandt borgerne til at bidrage til det offentliges arbejde samt fremme af en oplyst debat om og interesse for almenvellet.
These include providing a system of checks and balances with which to oversee and control the workings of public bodies: improving management and ensuring a better allocation of resources, encouraging citizens to participate willingly in the workings of government and stimulating an informed debate on, as well as interest in, public policy.
Arten af de ønskede oplysninger
The subject of the information requested
De love, der er blevet undersøgt, giver i princippet offentlig adgang til aller former for oplysninger, som en offentlig myndighed er i besiddelse af, og som findes i form af bestående dokumenter.
The statutes examined in the survey grant, in principle, public access to any kind of information held by a public authority which is contained in existing documents.
Udtrykket »dokument« defineres bredt, således at det ikke blot omfatter traditionelle formater såsom skrevne papirer
In the case of automatic data processing, however, this principle is sometimes difficult to maintain. To take the case of Sweden as an example, the rule has
I f.eks. Sverige er der blevet indført den regel, at selv om der kræves en vis form for udvælgelse af og søgning efter data, kan det betragtes som eksisterende dokumenter, hvis udvælgelsen og søgningen kan ske ved rutinefunktioner.
PUBLIC ACCESS TO THE INSTITUTIONS' DOCUMENTS : 93/C 156/05 been established that a certain selection or merging of data should be regarded as an existing document if the selection or merging can be produced by routine measures.
Hvilke myndigheder er forpligtet til at give adgang til oplysninger?
Which authorities are obliged to grant access?
Det varierer fra land til land, hvilke offentlige myndigheder der er omfattet af lovgivningen om adgang til oplysninger, afhængigt af styreformen.
The public authorities bound by the access to information legislation differ from one country to another depending on the form of government.
I forbundsstater er forbundsmyndighederne (inkl. uafhængige kontrolorganer) generelt bundet af lovgivningen om adgang til oplysninger.
Broadly speaking, in federal systems, federal authorities (including the independent regulatory agencies) are the object of access legislation.
Herudover findes der ofte på nationalt (i modsætning til føderalt) plan en lovgivning, som giver adgang til oplysninger, som de nationale myndigheder ligger inde med. F.eks. i Belgien er der både på føderalt og regionalt plan blevet taget initiativ til at sikre adgang til oplysninger.
Moreover, often State (as opposed to federal) legislation exists which provides access to information held by State authorities. In Belgium, for example, initiatives are taken at both federal and regional levels to provide access to information.
I andre rcgcringssystcmcr er det ofte sådan, at alle offentlige myndigheder (inkl. kontrolorgancr) er omfattet af lovgivningen om adgang til oplysninger.
In other governmental systems it is often the case that all public authorities (including the agencies) are governed by legislation concerning access to information.
Nogle love indeholder også nogle særlige bestemmelser om adgangen til oplysninger og udtalelser fra uafhængige rådgivende organer, dvs. organer, der rådgiver de offentlige myndigheder inden for et særligt område.
Some statutes also include specific provisions with regard to the right of access to information and opinions originating from independent advisory bodies i.e. bodies to advise one or more public authorities on a particular subject.
Hvem kan fremsætte en anmodning om oplysninger?
Who may make a request for information?
Størstedelen af de love om generel ret til oplysninger, der er blevet undersøgt, indeholder bestemmelser om, at enhver person uanset nationalitet har ret til at benytte sig af adgangen til oplysninger.
Most of the general access laws studied contain provisions whereby any person, regardless of his or her nationality, has the right to exercise access to information.
I næsten alle tilfælde har den borger, der anmoder om oplysninger, ikke pligt til at begrunde anmodningen.
In virtually all cases the individual making the request for information is under no obligation to give a reason for his or her request.
Hvordan stilles oplysningerne til rådighed for offentligheden?
How is information made available to the public?
Der er i store træk fire måder, hvorpå en person kan få de oplysninger, han eller hun søger.
There are essentially four ways in which an individual can obtain the information: either by requesting a full copy, a summary, an extract or an opportunity to examine the document in person.
Det kan enten ske ved at anmode om en fuldstændig kopi, et resume', et uddrag eller mulighed for selv at gennemgå dokumentet.
In certain cases exemption is compulsory, it is sometimes optional and in other instances it can be cither one or the other.
Når den offentlige myndighed beslutter, hvilken af disse muligheder den skal vælge, skal den tage hensyn til ansøgerens ønsker.
Regulations in all the countries examined contain exemptions. These can be divided into two main categories:
Undtagelser til beskyttelse af almenvellets interesser.
— exemptions with regard to the protection of general public interest.
Der bør ikke gives oplysninger, hvis det skader internationale forbindelser, statens sikkerhed, nationale sikkerhedsæ og forsvarsspørgsmål, økonomiske og finansielle interesser, efterforskningen af lovovertrædelser, retsforfølgelsen af lovovertrædere, inspektionsopgaver osv.
Information shall not be disclosed if it damages international relations, the security of the State, national security and defence matters, economic and financial interests, the investigation of criminal offences and the prosecution of offenders, inspection activities,
Undtagelser til beskyttelse af privatlivets fred.
— exemptions with regard to the protection of personal privacy.
Der udleveres således ikke oplysninger, som specielt vedrører enkeltpersoner, til tredjemand, hvis det i uforholdsmæssigt stort omfang skader privatlivets fred for de berørte personer.
In this respect, data specifically related to a person is not disclosed to third persons if this would cause disproportionate harm to the privacy of the person concerned.
I visse lande er interne dokumenter indeholdende oplysninger om personlige holdninger til politiske spørgsmål også undtaget fra lovgivningen.
In some countries internal documents containing personal opinions on policy are also exempt from the legislation.
Frister for, hvornår offentligheden kan forvente svar
Time limits within which the public can expect to receive a reply
I nogle tilfælde forpligter myndighederne sig blot til »at svare hurtigst muligt«.
In some cases the authorities simply commit themselves 'to reply as soon as possible'.
De fleste love giver mulighed for at forlænge tidsfristen i særlige tilfælde i et varierende antal arbejdsdage.
Most acts provide an opportunity for the time limit to be extended in exceptional circumstances and for a varying number of working days.
Gebyrer for udlevering af oplysninger til offentligheden
Charges for making information available to the public
I langt de fleste tilfælde udleveres kopier af de ønskede dokumenter til kostprisen.
In the great majority of cases, copies of requested documents are provided at cost price.
Personaleomkostninger er dog ikke medregnet i dette tal.
However, personnel costs are not included in the calculation of this figure.
Klageadgang i tilfælde af afslag på en anmodning om oplysninger
Appeal procedures in the event of a request for information being refused
I alle de undersøgte tilfælde er der mulighed for at klage til et uafhængigt organ, såsom en forvaltningsdomstol, et nationalt råd, en ombudsmand eller en informationskommissær.
In all the cases studied there exists the possibility of an appeal to an independent body, such as. an administrative court, a council of State, an ombudsman or an information commissioner.
Det har vist sig at være vanskeligt at finde noget materiale om, hvor meget disse regler er blevet anvendt.
It has proved difficult to find material with which to quantify the use to which these regulations have been put.
Af en del af den litteratur, der er blevet gennem gået, fremgår det imidlertid, at de personer og virksomheder, der har benyttet
However, in some of the literature consulted, it is indicated that access to government information is used more by individuals or companies who have economic rather than purely civil interests.
Offentlig adgang til institutionernes dokumenter : 93/C 156/05 sig af adgangen til oplysninger fra den nationale administration, snarere har haft økonomiske end rent private interesser.
PUBLIC ACCESS TO THE INSTITUTIONS' DOCUMENTS : 93/C 156/05
Antallet af afgivne begrundelser er steget støt fra 470 i 1979 til 1980 til 2098 i 1989.
There has been a steady increase in the number of 'avis' issued: from 470 in 1979/80 to 2 098 in 1989.
Begrundelse nr. 10 000 blev afgivet i 1989.
The 10 000th 'avis' was given out in 1989.
I Canada benyttede 48 493 personer sig af deres ret til at anmode om oplysninger fra statsadministrationen i perioden 1983 til 1991.1 samme periode blev 3 % af alle anmodninger efterkommet, 37 % blev delvis efterkommet, og 8 % blev behandlet uformelt.
In Canada, 48 493 people exercised their right to request government records during the period 1983 to 1991. In that same period, 31 % of all requested information was disclosed, 37 % was disclosed in part and 8 % was dealt with in an informal way.
I alt blev 4 % ikke efterkommet, medens 20 % af anmodningerne ikke kunne behandles.
In total, 4 % was not disclosed while 20 % of the requests could not be processed.
De hyppigste undtagelser fra oplysningspligten gjaldt oplysninger om tredjemand og personlige oplysninger.
The most frequently used exemptions were third party information and personal information.
Udleveringen af oplysninger beløb sig til i alt 39,5 mio. dollars, dvs. 817 dollars pr. anmodning.
The total cost of operations was 39,5 million dollars, being 817 dollars per request.
De opkrævede gebyrer beløb sig til 586 961 dollars, hvilket er lidt mere end 12 dollars pr. anmodning.
The total fees collected were 586 961 being slightly more than 12 dollars per request.
I perioden 1990 til 1991 kom 54 % af alle de anmodninger, der blev fremsat i henhold til loven om adgang til oplysninger, fra erhvervssektoren og 28 % fra enkeltpersoner.
During the period 1990 to 1991 54 % of all requests made under the Access to Information Act came from the business sector and 28 % from individuals.
I Australien blev der i 1990 til 1991 fremsat 25 000 anmodninger om aktindsigt.
In Australia, some 25 000 freedom of information requests were made in 1990/91.
EØF-Traktaten indeholder en række bestemmelser om åbenhed i administrationen, som vedrører dette emne.
The EEC Treaty contains a number of rules relating to administrative transparency which are related to this subject.