natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Endvidere synes det nuværende system med muligheden for genudnævnelse at stemme bedst overens med de særlige krav, der stilles, for at Retten kan fungere.
The present system of renewable appointments does, however, appear the best suited to the specific requirements of the way in which the Court of First
Endelig vil Retten gerne henlede Regeringskonferencens opmærksomhed på, at Parlamentets eventuelle medvirken ved udnævnelsen af dommerne kun bør omfatte den første udnævnelse af en dommer.
Instance operates. Renewal ensures the continuity in the exercise of the judicial function required by the natine of the litigation which the Court has to deal with.22
Det er åbenbart, at Parlamentets medvirken ikke kan omfatte en kontrol med den måde, hvorpå dommergerningen faktisk er blevet udført.
Finally, the Court of First Instance wishes to draw the attention of the Conference to the fact that any projected intervention by the Parliament in the procedure for appointing judges should be confined to the initial appointment, for the obvious reason that it cannot extend to a review of the manner in which judicial functions have actually been carried out.
Formålet med en sådan medvirken fra Parlamentets side bør således alene være at undersøge, om "dommerkandidaten" har de kvalifikationer, der kræves efter traktaten for, at vedkommende kan udføre sine funktionern.
Any such intervention by the Parliament should be solely for the purpose of ascertaining whether the prospective nominees possess the qualifications required by the Treaty in order to exercise their functions.23
RETTEN BØR HAVE EN PASSENDE PLADS I TRAKTATEN
IV- APPROPRIATE REFERENCE TO THE COURT OF FIRST INSTANCE IN THE TREATY
Retten omtales i traktaten kun i artikel 168 A, hvoraf fremgår, at "Der oprettes i tilknytning til Domstolen en ret ...". Denne formulering stammer fra den fælles akt, hvorved Rådet blev bemyndiget til at oprette en ny retsinstans.
The Treaty mentions the Court of First Instance only in Article 168a, with the words 'A Court of First Instance shall be attached to the Court of Justice ...', which derive ultimately from those of the Single European Act by which the Council was empowered to set up a new court.
Det er imidlertid et spørgsmål, om denne formulering stadig kan anses for tilfredsstillende.
It must nevertheless be asked whether that formula can still be considered satisfactory today.
Det synes således at være i strid med kravet om, at traktatens bestemmelser skal være klare og gennemskuelige, at Retten ikke omtales i artikel 4, hvori alle Fællesskabets institutioner og organer nævnes.
It seems contrary to the need for clarity and transparency in the provisions of the Treaty that Article 4, which lists all the institutions and organs of the Community, should make no reference to the Court of First Instance.
Den manglende omtale af Retten, som nu er et integreret led i Fællesskabets domstolsordning, er en mangel, som er så meget mere ubegrundet, som Retten — i modsætning til de organer, der nævnes i artikel 4, stk. 2 — har beføjelse til at træffe afgørelser.
The failure to mention the Court of First Instance, which is now an integral part of the Community's judicial system, constitutes all the more serious a lacuna in that, unlike the organs mentioned in Article 4(2), the Court exercises decisionmaking powers.
I denne forbindelse kunne man overveje forslag, der er blevet fremsat fra flere sider, om at ændre Rettens navn. Retten er opmærksom på, at navnet "Retten i Første Instans" ikke reelt svarer til den funktion, den har i Fællesskabets domstolsordning.
In this regard, the report of the Committee on Institutional Affairs of the European Parliament 'on the role of the Court of Justice in the development of the European Community's constitutional system', drawn up by Mr Willi Rothley and submitted on 13 July 1993, stresses that there is no need, for the moment, to change the way in which the members of the Court of First Instance are appointed (PE 155.441/fin.).
afgørelse i sager, der i form af appel anlægges til prøvelse af afgørelser truffet af organer, som har quasi-judiciel karakter.
Such an amendment to Article 4 would in no way alter the present institutional structure as laid down by the Treaty.
Retten ønsker imidlertid ikke på nuværende tidspunkt at fremsætte forslag om ændring af sit navn, som nu er kendt i de berørte juridiske miljøer.
At the present stage, however, the Court of First Instance will not put forward any proposal for a change in its name, which is now familiar in the relevant legal circles.
Dommene og de fremsatte forslag til afgørelse offentliggøres senere i "Samling af Afgørelser", som er eneste gyldige udgave.
However, it is amy Ute text of the judgments and opinions published in the European Court Reports that is authentic.
Gengivelse kan ske med kildeangivelse.
This information may be reproducedprovided that the source ü acknowledged
Originalsprog: fransk Redaktionen afsluttet den 24. maj 1995 Katalognr.: DX-AC-95-15-DA-C
Original version: French Completed on: 24 May 1995 Catalogue No: DX-AC-95-015-EN-C
DOMSTOL OG RET I FØRSTE LNSTANS
OF FIRST INSTANCE OF THE EUROPEAN COMMUNITIES
Ugen 29. maj - 2. juni 1995
29 May to 2 June 1995
Sag C-182/94 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Italienske Republik Tilnærmelse af lovgivningerne
Commission of the European Communities ν Italian Republic Approximation of laws
Sag T-SS6/93 Monique Såby / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Personalesag
Case C-443/93 Ioannis Vougioukas ν Idryma Koinonikon Asfalisseon (IKA)
Industri, tidligere
Court of Justice originally
Præjudiciel »Lige løn til mænd og kvinder* (Domstolens plenum) finder anvendelse på ligelønsprincippet akkordlønsystemer.
Preliminary ruling (Equal pay for men and (Full Court)
Domstolen har desuden allerede fastslået, at artikel 119 forbyder enhver form for lønmæssig forskelsbehandling af mænd og kvinder, uanset hvilken ordning der giver anledning til forskelsbehandlingen.
That conclusion is borne out by the first paragraph of Article 1 of the Directive, which provides that the principle of equal pay for men and women means the elimination of all discrimination on grounds of sex "with regard to all aspects and conditions of remuneration'.
Ved beslutning af 27. august 1993 indgået til Domstolen den 31. august 1993 har den faglige voldgiftsret i medfør af EØF-traktatens artikel 177 forelagt fire præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af EØF-traktatens artikel 119 og Rådets direktiv 75/117/EØF af 10. februar 1975 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om gennemførelse af princippet om lige løn til mænd og kvinder (EFT L 45, s. 19, herefter benævnt »direktivet«).
By order of 27 August 1993, received at the Court on 31 August 1993, the Faglige Voldgiftsret (Arbitration Board) referred to the Court for a preliminary ruling four questions on the interpretation of Article 119 of the EEC Treaty and Council Directive 75/117/EEC of 10 February 1975 on the approximation of the laws of the Member States relating to the application of the principle of equal pay for men and women.
Dette resultat bekræftes af direktivets artikel 1, stk. 1, hvorefter princippet om lige løn til mænd og kvinder indebærer, at enhver forskelsbehandling med hensyn til køn afskaffes »for så vidt angår alle lønelementer og lønvilkår«.
The national court's first question asks whether Article 119 of the Treaty and the Directive apply to piece-work pay schemes in which pay depends entirely or in large measure on the individual output of each worker.
Med det første spørgsmål ønsker den nationale retsinstans oplyst, om traktatens artikel 119 og direktivet finder anvendelse på akkordlønsystemer, hvor indtjeningen helt eller i væsentlig grad beror på den enkelte arbejdstagers arbejdsresultat.
Article 119, by stating expressly in subparagraph (a) of its third paragraph that equal pay without discrimination based on sex means that pay for the same work at piece rates is to be calculated on the basis of the same unit of measurement, itself provides that the principle of equal pay applies to piece-work pay schemes.
Den nationale retsinstans ønsker oplyst dels, om ligelønsprincippet i traktatens artikel 119 og i direktivets artikel 1 finder anvendelse, såfremt den af et akkordlønsystem følgende gennemsnitsløn for en gruppe arbejdstagere, overvejende bestiende af kvinder, som udfører en type arbejde, er væsentlig lavere end gennemsnitslønnen for en gruppe arbejdstagere, overvejende bestående af mænd, som udfører en
Moreover the Court has already held that Article 119 prohibits any discrimination with regard to pay as between men and women, whatever the system which gives rise to such inequality.
Hertil bemærkes, at artikel 119 - idet det i dens stk. 3, litra a), udtrykkeligt bestemmes, at lige løn uden forskelsbehandling med hensyn til køn indebærer, at den løn, der ydes for samme arbejde, der aflønnes i akkord, fastsættes på samme beregningsgrundlag — selv foreskriver, at
According to the Court of Justice, where the unit of measurement is the same for two groups of workers carrying out the same work or is objectively capable of ensuring that the total individual pay of workers in the two groups is the same for work which, although different, is considered to be of equal value, the principle of
fratage arbejdstagere, der tilsyneladende er udsat for forskelsbehandling, ethvert effektivt middel til at søge ligelønsprincippet gennemført.
equal pay does not prohibit workers belonging to one or the other group from receiving different total pay if that is due to their different individual output.
anden type arbejde, der tillægges samme værdi, dels hvilken betydning man herved skal tillægge de faktorer, der er nævnt i det fjerde spørgsmål, litra c), d), e) og g).
element differing according to the group of workers concerned, it is not possible to identify the factors which determined the rates or units of measurement used to calculate the variable element in the pay, the objective of not depriving workers of any effective means of enforcing the principle of equal pay may require the employer to bear the burden of proving that the differences found are not due to sex discrimination.
Inden for rammerne af et akkordlønsystem foreligger der ganske vist ikke en sådan situation med tilsyneladende forskelsbehandling, blot fordi tydelige statistiske oplysninger viser, at der er væsentlige lønforskelle mellem to grupper af arbejdstagere, idet sådanne forskelle kan skyldes, at de individuelle arbejdsresultater for de arbejdstagere, de to grupper består af, er forskellige.
It follows that in a piece-work pay scheme the mere finding that there is a difference in the average pay of two groups of workers, calculated on the basis of the total individual pay of all the workers belonging to one or the other group, does not suffice to establish that there is discrimination with regard to pay.
I det tilfælde, hvor beregningsgrundlaget er det samme for to grupper arbejdstagere, der udfører samme arbejde, eller objektivt kan sikre arbejdstagerne i de to grupper samme samlede individuelle løn for arbejde, som ganske vist er forskelligt, men som anses for at have samme værdi, er ligelønsprincippet ikke til hinder for, at arbejdstagere tilhørende de to grupper får udbetalt samlede lønbeløb, der er forskellige, for så vidt dette er en følge af de enkelte arbejdstageres forskellige arbejdsresultater.
It is for the national court to ascertain whether, in the light in particular of those factors and the extent of the differences between the average pay of the two groups of workers, the conditions for so shifting the burden of proof are satisfied in the main proceedings. If so, it will be open to the employer for example to demonstrate that the pay differentials are due to differences in the choice by the workers concerned of their rate of work and to rely on major differences between total individual pay within each of those groups.
Dog kan noget andet gælde, hvis det efter et system som det i hovedsagen omhandlede — hvor den individuelle indtjening, der tages i betragtning ved beregningen af gennemsnitslønnen for de to grupper arbejdstagere, består af en variabel andel, der beror på den enkelte arbejdstagers arbejdsresultat, og en fast andel, der er forskellig for de pågældende grupper arbejdstagere — ikke er muligt at konstatere, hvilke faktorer der har haft betydning ved fastsættelsen af de satser eller det grundlag, der er anvendt ved beregningen af den variable andel af lønnen.
It is for the national court, which alone is competent to assess the facts, to decide whether the unit of measurement applicable to the work carried out by the two groups of workers is the same or, if the two groups carry out work which is different but considered to be of equal value, whether the unit of measurement is objectively capable of ensuring that their total pay is the same.
Under sådanne omstændigheder kan hensynet til, at arbejdstagerne ikke fratages ethvert effektivt middel til at søge ligelønsprincippet gennemført, nødvendiggøre, at arbejdsgiveren pålægges bevisbyrden for, at de konstaterede forskelle ikke skyldes forskelsbehandling på grundlag af køn.
It is also for that court to ascertain whether a pay differential relied on by a worker belonging to a group consisting predominantly of women as evidence of sex discrimination against that worker compared with a worker belonging to a group consisting predominantly of men is due to a difference between the units of measurement applicable to the two groups or to a difference in individual output.
Det tilkommer den nationale retsinstans, navnlig på grundlag af disse faktorer og størrelsen af forskellene mellem gennemsnitslønnen for de to grupper arbejdstagere, at undersøge, om betingelserne for på denne måde at vende bevisbyrden om er opfyldt i hovedsagen. I bekræftende fald vil arbejdsgiveren f.eks. kunne godtgøre, at lønforskellene skyldes forskelle i arbejdstagernes valg af arbejdstempo, og henvise til, at der foreligger en betydelig lønspredning inden for hver af de to grupper.
The Court has, however, held that the burden of proof, which is normally on the worker bringing legal proceedings against his employer with a view to removing the discrimination of which he believes himself to be the victim, may be shifted when that is necessary to avoid depriving workers who appear to be the victims of discrimination of any effective means of enforcing the principle of equal pay.
Det tilkommer den nationale retsinstans, der er enekompetent til at vurdere de faktiske omstændigheder, at tage stilling til, om beregningsgrundlaget for det arbejde, der udføres af de to grupper af arbejdstagere, er det samme, eller, såfremt de to grupper udfører arbejde, der er forskelligt, men anses for at have samme værdi, om beregningsgrundlaget objektivt kan sikre dem samme samlede løn.
The national court asks whether, in a piece-work pay scheme, the composition of the groups of workers whose average pay is to be compared in order to ascertain whether there is any sex discrimination must be determined by reference lo specific criteria, in particular as to the number of workers in the group and the proportion which they represent of the total workforce; alternatively, may those groups, through the selection of arbitrary criteria, be so formed as to consist exclusively of men or of women so that in certain circumstances a comparison of two groups of workers made up of men and of women respectively may entail equalizing the pay of two groups of workers made up of women where the average pay of one such group of women is lower and that of the other higher than the pay of the group made up of men.
Det tilkommer desuden den nationale retsinstans at afgøre, om en lønforskel, der påberåbes af en arbejdstager tilhørende en gruppe, der overvejende består af kvinder, med henblik på at godtgøre, at vedkommende er udsat for forskelsbehandling på grundlag af køn i forhold til en arbejdstager tilhørende en gruppe, der overvejende består af mænd, skyldes en forskel mellem de beregningsgrundlag, der anvendes for de to grupper, eller en forskel mellem de individuelle arbejdsresultater.
According to the Court of Justice, consideration of whether the principle of equal pay has been observed requires a comparison between the pay of workers of different sexes for the same work or for work to which equal value is attributed.
Det fremgår imidlertid af Domstolens praksis, at den bevisbyrde, der sædvanligvis påhviler en arbejdstager, der anlægger sag mod sin arbejdsgiver for at få den forskelsbehandling, som han mener at være udsat for, ophævet, kan vendes om, når det er nødvendigt for ikke at
If however, in a system such as that in the main proceedings where the individual pay taken into account in calculating the average pay of the two groups of workers consists of a variable element depending on each worker's output and a fixed
Den nationale retsinstans ønsker at få oplyst, om de grupper arbejdstagere, hvis gennemsnitsløn skal sammenlignes med henblik på at undersøge, om der foreligger forskelsbehandling på grundlag af køn, inden for rammerne af et akkordlønsystem skal sammensættes ud fra
Where such a comparison involves the average pay of two groups of workers paid by the piece, it must in order to be relevant encompass groups each comprising all the workers who, taking account of a set of factors such as the nature of
Domstolen skal hertil bemærke, at undersøgelsen af, om ligelønsprincippet er overholdt, indebærer en sammenligning mellem de lønninger, der udbetales til arbejdstagere af forskelligt køn for samme arbejde eller for arbejde, som tillægges samme værdi.
The comparison must moreover cover a relatively large number of workers in order to ensure that the differences found are not due to purely fortuitous or short-term factors or to differences in the individual output of the workers concerned.
Den nationale retsinstans, der er enekompetent til at vurdere de faktiske omstændigheder, må følgelig under hensyn til faktiske forhold i forbindelse med arten af de former for arbejde, der udføres, og de vilkår, hvorunder de udføres, afgøre, om de kan tillægges samme værdi, eller om disse forhold kan antages at udgøre objektive faktorer, der intet har at gøre med forskelsbehandling på grundlag af køn, og som kan begrunde eventuelle lønforskelle.
The national court, which is alone competent to assess the facts, must consequently ascertain whether, in the light of the facts relating to the nature of the work carried out and the conditions in which it is carried out, equal value may be attributed to it or whether those facts may be considered to be objective factors unrelated to any discrimination on grounds of sex which are such as to justify any pay differentials.
Det fjerde spørgsmål, litra b)
The fourth question, paragraph (b)
Når en sådan sammenligning angår gennemsnitslønnen for to grupper akkordlønnede arbejdstagere, skal den for at være relevant angå grupper, der hver omfatter alle de arbejdstagere, som, henset til en helhed af omstændigheder, herunder arbejdets art, uddannelseskrav og arbejdsforhold, kan anses for at befinde sig i en sammenlignelig situation.
The national court asks what significance should be attached so far as concerns equal pay for men and women to the fact that the rates of pay are determined by collective bargaining or by negotiation at local level.
Her ønsker den nationale retsinstans oplyst, hvilken betydning det med hensyn til princippet om lige løn til mænd og kvinder har, at lønelementerne fastsættes ved kollektive forhandlinger eller ved forhandling på lokalt plan.
It follows however from the foregoing that a comparison is not relevant where it involves groups formed in an arbitrary manner so that one comprises predominantly women and the other predominantly men with a view to carrying out successive comparisons and thereby bringing the pay of the group consisting predominantly of women to the level of that of another group also formed in an arbitrary manner so that it consists predominantly of women.
Sammenligningen skal endvidere angå et forholdsvis omfattende antal arbejdstagere for at udelukke, at de konstaterede forskelle er udtryk for tilfældige eller kortvarige omstændigheder eller skyldes, at de pågældende arbejdstageres individuelle arbejdsresultater er forskellige.
Since Article 119 of the Treaty is mandatory in nature, the prohibition on discrimination between men and women applies not only to the action of public authorities but also extends to all agreements which are intended to regulate paid labour collectively, as well as to contracts between individuals.
Det tilkommer den nationale retsinstans at foretage den fornødne vurdering af de faktiske omstændigheder i hovedsagen på grundlag af ovennævnte kriterier.
The national court asks what significance should be attached when ascertaining whether the principle of equal pay has been observed to factors such as, first, the fact the work done by one of the groups of workers in question involves machinery and requires in particular muscular strength whereas that done by the other group is manual work requiring in particular dexterity and, secondly, the fact that there are differences
Hertil bemærkes først og fremmest, at da traktatens artikel 119 er ufravigelig, gælder forbuddet mod forskelsbehandling mellem mandlige og kvindelige arbejdstagere ikke blot for de offentlige myndigheder, men tillige for alle overenskomster, som kollektivt regulerer arbejdslønnen, og for aftaler mellem private.
None the less, the fact that the rates of pay have been determined by collective bargaining or by negotiation at local level may be taken into account by the national court as a factor in its assessment of whether differences between the average pay of two groups of workers are due to objective factors unrelated to any discrimination on grounds of sex.
Det følger imidlertid af det anførte, at en sammenligning ikke er relevant, såfremt den angår grupper, der er tilfældigt sammensat, således at den ene overvejende omfatter kvinder, den anden overvejende mænd, med henblik på at opnå, at lønningerne i den gruppe, der overvejende består af kvinder, gennem successive sammenligninger bringes på linje med lønningerne i en anden gruppe, som også er tilfældigt sammensat, således at den overvejende omfatter kvinder.
Article 119 of the EEC Treaty and Council Directive 75/117/EEC of 10 February 1975 on the approximation of the laws of the Member States relating to the application of the principle of equal pay for men and women apply to piece-work pay schemes in which pay depends entirety or in large measure on the individual output of each worker.
Dette udelukker dog ikke, at det forhold, at lønelementerne er fastsat ved kollektive forhandlinger eller ved forhandling på lokalt plan, kan tages i betragtning af den nationale retsinstans som et forhold, der gør det muligt for den at vurdere, om forskelle mellem gennemsnitslønnen for to grupper arbejdstagere skyldes objektive faktorer, der intet har at gøre med forskelsbehandling på grundlag af køn.
The principle of equal pay set out in Article 119 of the Treaty and Article 1 of Directive 75/117 means that the mere finding that in a piece-work pay scheme the
EØF-traktatens artikel 119 og Rådets direktiv 75/117/EØF af 10. februar 1975 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om gennemførelse af princippet om lige løn til mænd og kvinder finder anvendelse på akkordlønsystemer, hvor indtjeningen helt eller i væsentlig grad beror pä den enkelte arbejdstagers arbejdsresultat.
For the purposes of the comparison to be made between the average pay of two groups of workers paid by the piece, the national court must satisfy itself that the two groups each encompass all the workers who, taking account of a set of factors such as the nature of the work, the training requirements and the working conditions, can be considered to be in a comparable situation and that they cover a relatively large number of workers ensuring that the differences are not due to purely fortuitous or short-term factors or to differences in the individual output of the workers concerned.