natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Med hensyn til retten til ydelser ved arbejdsløshed for arbejdstagere, som søger beskæftigelse i en anden medlemsstat end den, hvor de senest har arbejdet eller betalt bidrag, har Rådet anset det for nødvendigt at fastsætte betingelser for en sådan ret, som har til formål at fremme arbejdssøgningen i den seneste beskæftigelsesmedlemsstat, at lade denne stat bære udgifterne til ydelser ved arbejdsløshed og endelig at sikre, at disse ydelser kun udbetales til personer, som faktisk søger beskæftigelse.
That question was raised in proceedings between the above parties on the subject of the payment in French francs of export refunds for white sugar fixed pursuant to an invitation to tender in German marks, the conversion of which into French francs was made by the Fonds pursuant to the aforementioned note. In consequence it first of all converted into ECU the amounts of refunds on the export certificates applying the representative rate of the mark in force at the time of the invitation to tender and converted into francs the amounts so obtained applying the representative rate of the franc in force where the export customs formalities were completed.
Ved at fastsætte sådanne betingelser i artikel 67, stk. 3, og artikel 69, stk. 1, i forordning nr. 1408/71 har Rådet udøvet sit skøn korrekt.
Those calculations led the Fonds to reduce the amount claimed by Wagner which had been calculated on the basis of the representative exchange rate in force at the time of export as applied to the export refunds in marks on the export certificates.
"Gennemgangen af det af den nationale ret stillede spørgsmål har intet frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af artikel 67, stk. 3, og artikel 69, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som kodificeret ved Rådets forordning (EØF) nr. 2001/83 af 2. juni 1983."
"According to the Community rules, the monetary conversion of an export fund appearing on the export licence in the currency of the Member State in which the offer is made but granted in ecus is to be carried out, where the licence is used in another Member State, between that amount in ecus and the national currency of that exporting Member State using the representative rate applicable at the time when the export customs formalities are completed."
Generaladvokat Giuseppe Tesauro fremsatte forslag til afgørelse den 16. januar 1992.
Mr Advocate General Walter Van Gerven delivered his Opinion at the sitting of the Fourth Chamber on 20 February 1992.
Han foreslog følgende afgørelse:
He proposed that the Court should rule:
"Gennemgangen af det præjudicielle spørgsmål har intet frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af artikel 67, stk. 3, og artikel 69, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71; disse bestemmelser er ikke uforenelige med Traktatens artikel 51."
"The conversion of the amount for export refund expressed in ecus under the principle standing invitation to tender referred to in Commission Regulation (EEC) No 2382/84 of 14 August 1984 and included on the export certificate in the currency of the Member State where the tender is submitted must be made as follows where the certificates are used in another Member State and the monetary compensatory amount has been fixed in advance:
Ved kendelse af 17. januar 1991, indgået til Domstolen den 18. marts s.a., havde Tribunal Administratif de Paris forelagt et præjudicielt spørgsmål vedrørende gyldigheden af NB 2 i bilag I til Kommissionens notits af 11. marts 1981 vedrørende import- og eksportlicenser for landbrugsprodukter, herunder licenser med forudfastsættelse.
The amount in ecus so obtained is converted into the national currency of the exporting Member State on the basis of the representative rate in force when the export customs formalities are completed."
Spørgsmålet var stillet under en sag mellem ovennævnte parter.
Case C-166/91: Gerhard Bauer ν Conseil National de l'Ordre des Architectes
Sagen drejer sig om udbetaling i franske franc af eksportrestitutioner for hvidt sukker fastsat ved licitation i tyske mark, som den franske Fonds omregnede til franc i henhold til bestemmelserne i ovennævnte notits.
(preliminary ruling ) (Recognition of diplomas in the field of architecture) (Fourth Chamber)
Den omregnede så ledes først de restitutioner, der på eksportlicenserne var angivet i ecu, efter den repræsentative kurs for marken, der var gældende på tidspunktet for licitationerne, og omregnede de således fremkomne beløb til franc efter den repræsentative kurs for francen, der var gældende på det tidspunkt, hvor eksporttoldformaliteterne afsluttedes.
By order of 19 June 1991, which was received at the Court on 26 June 1991, the Conseil d'Appel d'Expression Française de l'Ordre des Architectes, whose registered office is in Brussels, requested a preliminary ruling on the interpretation of Article 11 of Council Directive 85/384/EEC.
Dette førte til, at den franske Fonds nedsatte det beløb, selskabet Wagner havde anmodet om, og som var beregnet på den måde, at de restitutioner i mark, der var angivet på eksportlicenserne, blev omregnet efter den repræsentative kurs, der var gældende på udførselstidspunktet.
That question was raised in proceedings between the abovementioned parties in relation to the refusal of the Council of the Association of Architects of the Province of the Brabant to register Mr Bauer, who is of German nationality and resides in Belgium, on the list of the association of Architects of that province on the ground that the certificate he had received from the Stuttgart Fachhochschhule did not comply with the provisions of Directive 85/384/EEC.
Domstolen besvarede spørgsmålet således:
The Court held:
"Ifølge de fællesskabsretlige bestemmelser skal omregningen af en eksport restitution, der på eksportlicensen er angivet i den medlemsstats valuta, hvori buddet afgives, men som ydes i ecu - når licensen anvendes i en anden medlemsstat - ske mellem det nævnte beløb i ecu og den nationale valuta i den pågældende eksportmedlemsstat efter den repræsentative kurs, der er gældende på tidspunktet for afslutningen af eksporttoldformaliteterne."
"The third indent of Article 11(a) of Council Directive 85/384/EEC of 10 June 1985 on the mutual recognition of diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications in architecture, including measures to facilitate the effective exercise of the right of establishment and freedom to provide services, must be interpreted as meaning that a four-year period of training including as an integral part two semesters of practical training under the supervision of the Stuttgart Fachhochschule must be regarded as constituting four years of study."
Generaladvokat Walter Van Gerven fremsatte forslag til afgørelse i rets mødet (F.ierde Afdeling) den 20. februar 1992.
Mr Advocate General Marco Darmon delivered his Opinion at the sitting of the Fourth Chamber on 25 March 1992.
Han foreslog følgende besvarelse:
He proposed that the Court should rule:
"Omregningen af en eksportrestitution, som ydes i ecu inden for rammerne af en løbende hovedlicitation i henhold til Kommissionens forordning (EØF) nr. 2382/84 af 14. august 1984, og som på eksportlicensen er angivet i den medlemsstats valuta, hvori buddet afgives, skal foretages på følgende måde, såfremt licenserne anvendes i en anden medlemsstat, og det monetære udligningsbeløb ikke er blevet forudfastsat:
"The third indent of Article 11(a) of Council Directive 85/384/EEC of 10 June 1985 on the mutual recognition of diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications in architecture, including measures to facilitate the effective exercise of the right of establishment and freedom to provide services, must be interpreted as meaning that a four-year period of training including as an integral part two "Praxissemester" under the supervision of a "Fachhochschule" as referred to therein is to be regarded as constituting four years of study."
8. april 1992 (præjudiciel) "Anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser inden for arkitekturområdet" (Fjerde Afdeling)
By order of 6 August 1990, which was received at the Court on 22 August 1990, the Pretura Circondariale di Perugia (Magistrates' Court, Perugia) requested a preliminary ruling on the validity of Article 2(1)(b) of Commission Regulation (EEC) No 2537/89, as amended by Commission Regulation No 150/90.
Ved afgørelse af 19. juni 1991, indgået til Domstolen den 26. juni s.a., havde Arkitektforeningens Fransksprogede Ankenævn, Bruxelles, anmodet Domstolen om en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 11 i Rådets direktiv 85/384/EØF.
That question was raised in proceedings between the abovementioned parties in relation to AIMA's refusal to pay Mignini, a producer of animal feed, the so called "first purchaser" aid provided for by Council Regulation (EEC) No 1491/85 on the ground that the consignment of 37.7 quintals of soya beans for which aid had been requested had not been stored in the precincts of the production establishment as required by the contested provisions.
Dette spørgsmål var blevet rejst under en sag mellem de ovennævnte parter i anledning af en afgørelse truffet af Rådet for Provinsen Brabant's Arkitektforening, hvorved det blev afslået at optage G. Bauer, der er tysk statsborger og bor i Belgien, på Arkitektforeningens fortegnelse over arkitekter i denne provins med den begrundelse, at det eksamensbevis fra Fachhochschule i Stuttgart, han var i besiddelse af, ikke var i overensstemmelse med reglerne i direktiv 85/384/EØF.
Mignini maintains that the requirement that manufacturers of animal feed and not oil mills should have storage facilities within the production establishment is contrary to the prohibition of discrimination and the principle of proportionality.
Domstolen besvarede det forelagte spørgsmål således:
The Commission alleges, inter alia that the contested measure is necessary to ensure that the beans are not included in more than one depot and that it is more difficult to keep checks on producers than on oil mills.
"Artikel 11, litra a), tredje led, i Rådets direktiv 85/384/EØF af 10. juni 1985 om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser inden for arkitekturområdet, herunder om foranstaltninger, som skal lette den faktiske udøvelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser, skal fortolkes således, at en uddannelse af fire års varighed, hvori indgår to obligatoriske 'praksissemestre' under tilsyn af Fachhochschule i Stuttgart, udgør en studietid på fire år."
"Article 2(l)(b) of Commission Regulation (EEC) No 2537/89 of 8 August 1989 laying down detailed rules for the application of the special measures for soya beans, as supplemented by Article 1(1) of Commission Regulation (EEC) No 150/90 of 19 January 1990, is not valid."
Generaladvokat Marco Darmon fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (F.ierde Afdeling) den 25. marts 1992.
Mr Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 27 February 1992.
Han foreslog Domstolen at besvare det forelagte spørgsmål således:
He considered that the Court should reply as follows:
"Artikel 11, litra a), tredje led, i Rådets direktiv 85/384/EØF af 10. juni 1985 om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser inden for arkitekturområdet, herunder om foranstaltninger, som skal lette den faktiske udøvelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser, skal fortolkes således, at en uddannelse af fire års varighed, der omfatter to 'Praxissemester' under tilsyn af en 'Fachhochschule' som omhandlet i bestemmelsen, skal anses for at være fire års studier, jf. bestemmelsens ordlyd."
"Consideration of the matters examined has disclosed no factor of such a kind as to affect the validity of Article 2(1)(b) of Commission Regulation (EEC) No 2527/89 of 8 August 1989 laying down detailed rules for the application of the special measures for soya beans, as amended by Commission Regulation No 150/90 of 19 January 1990.
(præjudiciel) "Støtteordning vedrørende sojaproduktion" (Femte Afdeling)
T-18/91: Costacurta Gelabert ν Connission
Spørgsmålet var stillet under en sag mellem ovennævnte parter.
(Third Chamber) (Staff case - Remuneration - Expatriation allowance
Endvidere kan omkostningerne i forbindelse med de omtvistede foranstaltninger være så høje, at visse producenter vælger at give afkald på støtten.
(Fifth Chamber) (Staff case - Correspondence between grade and duties
Generaladvokat F.G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Femte Afdeling) den 27. februar 1992.
OPINION 1/92 Opinion delivered pursuant to the second sub-paragraph of Article 228(1) of the EEC Treaty
Han foreslog følgende besvarelse:
Operative part of the Opinion:
"Gennemgangen af de forelagte spørgsmål har intet frembragt, der kan på virke gyldigheden af artikel 2, stk. 1, litra b), i Kommissionens forord ning (EØF) nr. 2537/89 af 8. august 1989 om gennemførelsesbestemmelser til de særlige foranstaltninger for sojabønner, som ændret ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 150/90 af 19. januar 1990."
The provisions of the agreement which deal with the settlement of disputes, as long as the principle that decisions taken by the Joint Committee are not to affect the case-law of the Court of Justice is laid down in a form binding on the Contracting Parties;
Sag Τ-18/91: Costacurta Gelabert mod Kommissionen
In that respect Article 105(2) of the agreement provides that the Joint Committee is to keep the development of the case-law of the Court of Justice and of the EFTA Court under constant review.
(Tredje Afdeling) Tjenestemandssag ­ vederlag ­ udi andsti Hæg
According to paragraphs 1 and 2 of Article 111, the Community or an EFTA State may bring any such matter in dispute before the Joint Committee, which may settle it.
Sag T­15/91: Bollendorff mod Parlamentet
Article 111(4) lays down the circumstances in which Contracting Parties may submit their disputes to arbitration.
(Femte Afdeling) Tjenestemandssag ­ overensstemmelse mellem lønklasse og arbejdsopgaver
Lastly, Protocol 34 contains provisions under which the EFTA States may authorize their courts to request the Court of Justice to decide on the interpretation of a provision of the agreement which is identical in substance to a provision of Community law.
Sag T-40/91: Ventura mod Parlamentet
By comparison with the former version, the new provision of the system for the settlement of disputes differ essentially in the following respects.
(Femte Afdeling) Tjenestemandssag ­ ansættelse ­ prøvetid ­ afskedigelse
First, the agreement no longer sets up an EEA Court.
UDTALELSE 1/92 i medfør af EØF-Traktatens artikel 228, stk. 1, andet afsnit
Secondly, the agreement provides for two procedures, the first being designed to preserve the homogenous interpretation of the agreement, the other being concerned with the settlement of disputes between the Contracting Parties.
Udkast til aftale mellem Fællesskabet på den ene side og landene i Den Europæiske Frihandelssammenslutning på den anden side om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde
In the course of that dispute - settlement procedure, the Court of Justice may be asked to give a ruling on the interpretation of the relevant rules.
"Følgende bestemmelser er forenelige med Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab: 1) Aftalens bestemmelser om bilæggelse af tvister, for så vidt princip pet om, at beslutninger truffet af Det Blandede Udvalg ikke i noget tilfælde må gribe ind i Domstolens praksis, er fastslået i en sådan form, at det binder de kontraherende parter.
Thirdly, the EFTA States may authorize their courts to ask the Court of Justice to give a decision and not, as the former version of the agreement had it, to "express itself" on the interpretation of a provision of the agreement.
Aftalens artikel 56 om kompetencefordelingen på konkurrenceområdet.
Fourthly, the agreement no longer contains any provision requiring the Court of Justice to pay due account to decisions of other courts.
I - Faktiske omstændigheder Den 14. december 1991 afgav Domstolen udtalelse 1/91 vedrørende spørgsmål et, om et udkast til en aftale om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (herefter benævnt henholdsvis "aftalen" og "EØS"), var foreneligt med EØF-Traktatens bestemmelser.
Since there are divergencies between the aims and the context of the agreement and those of Community law the question is whether the new provisions of the agreement replacing those which the Court regarded as incompatible with the autonomy of Community legal order are liable to raise similar objections.
Efter forhandlinger mellem Kommissionen og EFTA-1andene blev der den 14. februar 1992 opnået enighed om en række ændringer, som Kommissionen har anmodet Domstolen om en udtalelse om.
Contrary to what was proposed in the case of the EEA Court, the EFTA Court will not hear disputes between Contracting Parties and will exercise its jurisdiction only within EFTA.
I denne udtalelse tager Domstolen stilling til, om de bestemmelser, der er blevet genforhandlet som følge af Domstolens udtalelse af 14. december 1991, er forenelige med EØF-Traktaten.
However, according to the "agreed minute ad Article 105", decisions taken by the Joint Committee under that Article are not to affect the case-law of the Court of Justice.
Såvel i den tidligere som i den nye version har aftalen til formål at opnå en ensartet fortolkning og retsanvendelse inden for EØS.
That principle constitutes an essential safeguard which is vital for the autonomy of the Community legal order.
På det institutionelle plan bestemmer aftalen, at der dels skal oprettes en EFTA-Domstol dels et Blandet Udvalg, som skal sikre en så ensartet fortolkning som muligt af bestemmelserne i aftalen og de tilsvarende bestemmelser
Consequently, the power which Article 105 confers on the Joint Committee for the purposes of preserving the homogenous interpretation of the agreement is compatible with the EEC Treaty only if that principle is expressed in a form binding on the Contracting Parties.
- 22 - i fællesskabsretten.
22 - or application of the agreement, including, according to Article 105(3), disputes relating to a difference in case-law which the Joint Committee has been unable to settle under the procedure laid down in Article 105.
Hvad det angår bestemmes det i aftalens artikel 105, stk. 2, at Det Blandede Udvalg foretager en løbende undersøgelse af udviklingen i Domstolens og EFTA-Domstolens praksis.
In that regard, Article 105(3) establishes a link between the procedure provided for in that Article and that provided for in Article 111 of the agreement, and that, because of that link, those two provisions must be interpreted systematically and consistently.
Ifølge et "godkendt protokollat ad artikel 105" må beslutninger truffet af Det Blandede Udvalg ikke i noget tilfælde anfægte Domstolens praksis.
Such an interpretation necessarily implies that the principles set out in the "agreed minute ad Article 105" will also apply where the Joint Committee tries to settle a dispute in accordance with Article 111 by finding a solution acceptable to the Contracting Parties.
Ifølge artikel 105, stk. 3, kan proceduren i henhold til artikel 111 bringes i anvendelse, hvis Det Blandede Udvalg ikke inden for en frist på to måneder efter, at en forskel i de to domstoles retspraksis er blevet forelagt udvalget, har været i stand til at sikre den ensartede fortolkning af aftalen.
It follows that the powers conferred on the Joint Committee by Article 111 do not call in question the binding nature of the Court's case-law or the autonomy of the Community legal order, since it has been established that the principle set out in the "agreed minute ad Article 105" is binding on the Contracting Parties.
I aftalens artikel 111 fastsættes der en procedure til bilæggelse af tvist er vedrørende fortolkningen eller anvendelsen af aftalen. I henhold til artikel 111, stk. 1 og 2, kan Fællesskabet eller en EFTA-stat indbringe enhver tvist, der vedrører sådanne spørgsmål, for Det Blandede Udvalg, som kan bilægge tvisten.
The interpretation according to which the Joint Committee is bound to comply with the aforementioned principle in the context of Article 111 is the only interpretation that is consistent with the jurisdiction to interpret the relevant rules.
For det tilfælde, at tvisten vedrører fortolkningen af bestemmelser i af talen, som indholdsmæssigt er identiske med de tilsvarende regler i fælles skabsretten, og tvisten ikke er blevet bilagt inden tre måneder efter, at den er blevet indbragt for Det Blandede Udvalg, giver artikel 111, stk. 3, de kontraherende parter, der er parter i tvisten, adgang til at aftale at anmode Domstolen om at tage stilling til fortolkningen af de pågældende regler.
As to the question whether it is compatible with the Treaty to confer that jurisdiction on the Court of Justice, it is to be pointed out that the powers conferred on the Court by the Treaty may be modified pursuant only to the procedure provided for in Article 236 of the Treaty.
I artikel 111, stk. 4, hvori det fastlægges, på hvilke betingelser de kontraherende parter kan lade tvisten afgøre ved voldgift, bestemmes det, at voldgiftsbehandlingen skal ske i henhold til proceduren i protokol 33, at intet spørgsmål vedrørende fortolkningen af aftalebestemmelser, der ind holdsmæssigt er identiske med de tilsvarende bestemmelser i fællesskabsretten, kan afgøres som led i sådanne procedurer, og at voldgiftsafgørelsen er bindende for parterne i tvisten.
However, an international agreement concluded by the Community may confer new powers on the Court, provided that in so doing it does not change the nature of the function of the Court as conceived in the EEC Treaty.
Endelig indeholder protokol 34 bestemmelser, hvorefter EFTA-staterne kan give deres retsinstanser bemyndigelse til at anmode Domstolen om at træffe afgørelse vedrørende fortolkningen af en aftalebestemmelse, der indholdsmæssigt er identisk med en bestemmelse i fællesskabsretten.
It was in that context that the Opinion of 14 December 1991 accepted that an international agreement concluded by the Community might confer on the Court jurisdiction to interpret the provisions of such an agreement, provided that the Court's decisions have binding effects.
Med hensyn til bilæggelse af tvister adskiller den nye version af aftalen sig i det væsentlige fra den tidligere version på følgende punkter.
The function of the Court as conceived in the EEC Treaty is that of a court whose decisions are binding.
For det første oprettes der ved aftalen ikke længere en EØS-Domstol. EFTA-Domstolen får alene kompetence i EFTA-sammenhæng, og der vil hverken per sonelt eller funktionelt være nogen tilknytning til Domstolen.
Admittedly, the aim of requesting a ruling from the Court of Justice pursuant to Article 111(3) of the agreement is not to entrust the Court with the settlement of the dispute, which continues to be the responsibility of the Joint Committee.
For det andet indføres der ved aftalen to procedurer, hvoraf den ene skal sikre, at aftalen fortsat fortolkes ensartet, og den anden vedrører bilæggelse af tvister mellem de kontraherende parter.
It follows that, if the Court is called upon to give a ruling pursuant to Article 111(3) of the agreement, the Contracting Parties and the Joint Committee alike will be bound by the Court's interpretation of the rules at issue.
Under denne sidste procedure kan sagen forelægges for Domstolen, så denne kan tage stilling til fortolkningen af de pågældende regler.
Consequently, the jurisdiction conferred on the Court in that respect is compatible with the EEC Treaty.