natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I 1991 var beskæftigelsen steget med 9 millioner, en vækst på 7% i løbet af 8 år.
By 1991, employment had expanded by 9Ά million, a growth of 7'A% over 8 years.
Der skete også en stor vækst i beskæftigelsen i de mere landlige regioner af Det Forenede Kongerige (East Anglia og South West) samt den centrale del og nogle sydlige regioner af Italien.
High employment growth also occurred in the more rural regions of the UK (East Anglia and South West) as well as Central and some Southern regions of Italy.
Som anført i kapitel 2 var der en markant nedgang i Fællesskabets økonomi fra 1991, hvilket afspejledes i en reduktion i beskæftigelsen fra 1992 og fremad.
As noted in Chapter 2, there was a marked slowdown in the Community's economy from 1991 which was reflected in a contraction in employment from 1992 onwards.
I løbet af de to år frem til 1993 mistede Fællesskabet omkring 3 millioner arbejdspladser i nettotal, og der er udsigt til yderligere nedgang i 1994.
In the two years to 1993, the Community lost some 3 million jobs in net terms and the prospects are for further contraction in 1994.
De regioner, hvor beskæftigelsen faldt eller ikke steg i perioden, var hovedsageligt ældre industriregioner og/eller stærkt bymæssige områder af Fællesskabet, selv om de også omfattede nogle af de mindre udviklede områder.
The growth over the period 1981-1991 was most marked in Luxembourg (24%), the Netherlands and Spain (both 12%) while average or slightly aboveaverage growth rates were experienced in Germany (West) and Italy.
Den lave vækst i beskæftigelsen i Frankrig som helhed (med et gennemsnit på kun 0,25% om året mellem 1981 og 1991) stod i forbindelse med en nedgang i beskæftigelsen i mange regioner såsom landdistrikterne Limousin og Champagne-Ardennes og de traditionelle industriområder Nord-Pas-de-Calais og Lorraine.
In the UK, the growth was slightly below average over the period. The remaining Member States, with the exceptions of Ireland and Portugal, where employment contracted between 1981 and 1991, experienced growth rates between a half and three-quarters of the Community average.
I Det Forenede Kongerige lå væksten lidt under gennemsnittet i perioden. De resterende med lemsstater, med undtagelse af Irland og Portugal, hvor beskæftigelsen faldt mellem 1981 og 1991, havde vækstrater på mellem halvdelen og tre fjerde dele af fællesskabsgennemsnittet.
The low rate of increase in employment in France as a whole (averaging only Ά% a year between 1981 and 1991) was associated with a contraction of em­ployment in many regions such as the rural areas of Limousin and Champagne-Ardenne and the tradi­tional industrial areas of Nord-Pas-de-Calais and Lorraine.
I de fleste med lemsstater var udviklingen mere gunstig i anden halvdel af tiåret i sammenligning med første halvdel,
As indicated above, in two of the less developed parts of the Community, Ireland and Portugal, employment also declined over the 10-year period as a whole (although for Portugal, data from the Labour Force Survey indicate relatively high
Kapitel 3 - Regionale tendenser og forskelle i beskæftigelse og arbejdsløshed var en tredjedel deltidsjobs, hvoraf 80% blev besat af kvinder.
Chapter 3 - Employment and unemployment trends and differences in the regions jobs created between 1986 and 1991, one-third were parttime of which 80% were taken by women.
Arbejdsløsheden beskæftigelse i regionerne i Nordvestspanien afspejler vanskelighederne for ældre industriregioner, sammenlignet med "solbæltet" langs Middelhavet i den sydlige og østlige del af landet, der synes at have tiltrukket mange af de nye investeringer.
growth in employment). Declining employment in the regions of North Western Spain reflects the difficulties of regions with older industries compared to the Mediterranean 'sun-belt' in the South and East of the country which seems to have attracted much of the new investment.
Ændringer ne i den samlede beskæftigelse har været fulgt af ændringer i den sektorielle sammensætning.
The changes in total employment have been accompanied by changes in the sectoral composition.
Gennem anden halvdel af 1980'erne var der en vedvarende vækst i beskæftigelsen i servicefagene, ledsaget af en faldende beskæftigelse i industri og landbrug.
Throughout the second half of the 1980s there was a steady increase in service employment accompanied ' by falling employment in industry and agriculture.
I 1990 var 61% af den samlede beskæftigelse i Fællesskabet i servicefagene, med 32% i industrien og 6% i land bruget.
In 1990, 61% of total Community employment was in services with 32% in industry and 6'/2% in agriculture.
Den sektorielle struktur varierer meget i Fællesskabet.
The sectoral structure differs widely across the Community.
Det er typisk, at nordlige medlemsstater og regioner har den største aktivitetskoncentration i ser vicesektoren, mens Grækenland og Portugal og, i mindre udstrækning, Spanien og Irland, er væsentligt bagefter.
Typically, Northern Member States and regions have the highest concentration of activity in the service sector while Greece and Portugal, and to a lesser extent, Spain and Ireland, lag substantially behind.
Blandt de nordlige medlemsstater er be skæftigelsen i servicefagene relativt lav i Tyskland, hvor beskæftigelsen i industrisektoren fortsat er særdeles høj.
Among the Northern Member States, em ployment in services is relatively low in Germany where employment in the industrial sector remains particularly high.
Siden midten af 1970'erne er det til stadighed mislykkedes for Fællesskabet at skabe tilstrækkeligt mange arbejdspladser til at forhindre en vedvarende stigning i arbejdsløsheden.
Consistently, since the mid-1980s, the Community has not succeeded in creating sufficient jobs to prevent unemployment from rising steadily.
Fra 1973 til 1985 steg arbejdsløsheden i Fællesskabet ubønhørligt år efter år fra et gennemsnit på 2,6% til 10,8%.
From 1973 to 1985, unemployment in the Community increased inexorably year after year from an average of 2.6% to 10.8%.
Skønt den økonomiske bedring i anden halvdel af 1980'erne bragte arbejdsløsheden ned, var procenten stadig på 8,3% i 1990, da virkningen af bedringen ophørte.
Although the economic recovery in the second half of the 1980s brought unemployment down, it still left the rate at 8.3% in 1990 when the momentum of recovery came to an end.
Faldet i arbejdsløsheden ville have været større, hvis der ikke havde været en vedvarende stigning i arbejdsstyrken i perioden.
The fall in unemployment would have been greater had there not been a steady increase in the labour force over the period.
I de første 3 år af 1990'eme bragte lavere økonomisk vækst først væksten i be skæftigelsen til standsning, hvorefter den bevirkede et fald med det resultat, at ved udgangen af 1993 var antallet af beskæftigede faldet med ca. 3 millioner i sammenligning med 1991.
In the first 3 years of the 1990s, lower economic growth rates brought employment growth in itially to a halt before causing a decline, with the result that by the end of 1993 the numbers in work had fallen by some 3 millions compared with 1991.
Med en fortsat stigning i arbejdsstyrken bragte dette arbejdsløshedsprocenter ne op på 10,9% ved udgangen af 1993 (for Fællesskabet eksklusive det tidligere Østtyskland og til 11% inklusive dette), hvorved den var tilbage på højdepunkterne fra midten af 1980'erne.
With a continued growth in the labour force this pushed unemployment rates up to 10.9% by the end of 1993 (for the Community excluding the former East Germany and to 11% including it), back to the peak levels of the mid1980s.
I denne henseende blev fremgangen i anden halvdel af 1980'erne i stor udstrækning elimineret i de første tre år af det nye tiår (Bilag Tabel A.6).
In this sense, the pro gress of the second half of the 1980s was largely undone in the first three years of the new decade (Annex, Table A.6).
Tendenser og forskelle i regionerne
Trends and differences in the regions
Inden for medlemsstaterne er forskellene i nogle til fælde betydelige.
Within Member States, in some cases differences are substantial.
Som det kunne forventes, er der stærke koncentrationer af beskæftigelse i servicefagene i de store bycentre og hovedstæder, inklusive Athen og Madrid.
As would be expected, there are strong concentrations of service employment in the large urban centres and capital cities, including Athens and Madrid.
Samtidigt er der stadig mange regioner i Fællesskabet, hvor beskæftigelsesstrukturen er yderst traditionel, med mere end en fjerdedel af den samlede beskæftigelse i landbruget i dele af Grækenland, Sydspanien, Portugal og Syditalien.
At the same time, there are still many regions of the Community where the employment structure is extremely traditional, with over a quarter of total employment in agriculture in parts of Greece, Southern Spain, Portugal and Southern Italy.
Her er der udsigt til en betydelig omstrukturering i de kommende år, som indebærer både risici og muligheder.
Here, there is the prospect of considerable restructuring in years to come, which involves both risks and oppor tunities.
Risiciene står i forbindelse med den yderligere nedgang i beskæftigelsen i landbruget, selv om vægten på indtægtsstøtte snarere end prisstøtte i reformen af den fælles landbrugspolitik skulle bidrage til at bevare de små familiebrug, der er typiske for mange af de mindre udviklede områder.
The risks derive from further decline in employment in agriculture, though the emphasis on income rather than price support under the reform of the Common Agricultural Policy should help to maintain the small family farms typical of many of the less developed areas.
Mulighederne angår hovedsageligt muligheden for vækst i servicesektoren, eftersom en større andel af forbruget går til ser viceydelser, efterhånden som indkomsterne stiger.
The opportunities mainly concern the possibility of service sector growth as a greater proportion of expenditure goes on services as income rises.
Ændringerne i arbejdsløshedsprocenterne i Fællesskabet som helhed afspejler en meget forskel ligartet udvikling i regionerne.
The changes in unemployment rates over the Community as a whole reflect a wide variety of experience among the regions.
De ideelle forhold ville selvfølgelig have været, at faldende arbejdsløshedsprocenter i Fællesskabet generelt blev ledsaget af et hurtigere fald i de hårdest ramte regioner.
The ideal circumstances, of course, would have been those where falling unemployment rates in the Community in general were accompanied by a more rapid fall in the worst-affected regions.
Under sådanne omstændigheder ville skævhederne i arbejdsløshedsprocenterne være blevet mindre.
In such circumstances, un employment rate disparities would have narrowed.
I virke ligheden fortsatte forskellene med at vokse i den
In reality, disparities continued to rise in the early part of the post-1985 economic upswing, beginning to narrow only after 1988 (Graph 7).
En stor del af stigningen i beskæftigelsen i anden halvdel af 1980'erne, især i de nordlige medlemsstater, var deltidsbeskæftigelse.
Much of the increase in employment in the second half of the 1980s, in the Northern Member States in particular, was part-time.
Af de 9 millioner ekstra arbejdspladser, der blev skabt mellem 1986 og 1991,
Of the 9 million additional
Den hårdest ramte region i Spanien (Andalucía) havde en arbejdsløs­hedsprocent tæt på 30%, og den mindst ramte region (Navarra) omkring 12%.
Chapter 3 - Employment and unemployment trends and differences in the regions of close to 30% and the least affected region (Navarra) one of around 12%.
I Italien svarede forskellen mellem den hårdest og den mindst ramte region til omkring 20 procentpoints (Fig. 8).
In Italy, the gap be tween the most and the least affected region was equivalent to around 20 percentage points (Graph 8).
Denne mindskelse af skævhederne efter 1987 var afslutningen på en langvarig tendens mod stadig større forskelle mellem regionerne, som begyndte midt i 1970'erne.
This narrowing of disparities after 1987 ended a longterm trend towards widening gaps between the regions which started in the mid-1970s.
Ændringen i tendensen viste sig imidlertid at blive kortvarig, og forskellene er vokset igen siden 1991.1 1993 var arbejdsløshedsprocenter­ne i de 10 hårdest ramte regioner gennemsnitligt på 25,3%, hvilket er 7 gange højere end i de 10 mindst ramte regioner, hvor procenterne gennemsnitligt kun var på 3,6%.
The change in the trend turned out to be short-lived, however, and disparities have widened again since 1991. In 1993, unemployment rates in the 10 worst affected regions averaged 25.3%, 7 times higher than in the 10 least affected regions where rates averaged just 3.6%.
De 10 hårdest ramte regioner findes udelukkende i Fællesskabets mindst udviklede om­råder: Spanien og Syditalien.
The 10 worst affected regions are located entirely in the Community's less developed areas: Spain and the South of Italy.
De 10 mindst ramte regioner findes for størstedelens vedkommende i Tyskland (Vest), skønt én af dem findes i Grækenland og en anden i Portugal, hvor arbejdsløs­hedsprocenterne traditionelt er meget lave (Kort 11 ).
The least affected 10 regions are for the most part in Germany (West) although one is in Greece and another in Portugal, where unemployment rates are traditionally very low (Map 11).
En mindskelse af skævhederne falder normalt sam­men med et generelt fald i arbejdsløshedsprocenter­ne.
A narrowing of disparities normally coincides with a general fall in unemployment rates.
At dette ikke var tilfældet i årene umiddelbart efter 1985, hvor der var indledt en nedadgående tendens i arbejdsløshedsprocenterne i Fællesskabet, skyldtes i betydelig grad, at mange regioner med stor arbejdsløshed i begyndelsen ikke blev berørt af den økonomiske bedring.
That this was not the case in the years immediately after 1985, when unemployment rates in the Community had begun their downward trend, was due to a considerable degree to the fact that many high unemployment regions initially remained untouched by economic recovery.
Dette var især tilfældet i Syditalien, hvor arbejdsløshedsprocenterne, der i for­vejen var høje, fortsatte med at stige gennem anden halvdel af 1980'erne, mens bedringen i mange fran­ske regioner skete senere i tiåret end andre steder.
This was particularly so in Southern Italy where already high rates of unemployment continued to rise throughout the second half of the 1980s, while in many French regions, recovery occurred later in the decade than elsewhere.
Regionale variationer i arbejdsløshedsprocenterne på fællesskabsniveau afspejles på nationalt niveau,
Regional variations in unemployment rates at the Community level are mirrored at the national level, though the extent of differences is, of course, less.
Tendenser i arbejdsløshedsprocenterne i Fællesskabet, 1970­1993
Trends in unemployment rates in the Community, 1970-1993
Arbejdsløsheds ­procent
Unemployment rate
Forskel i arbejdsløshedsprocenten (efter. land)
Disparity in unemployment rate (by country)
Forskellene er standardafvigelse vejet med arbejdsstyrken
Disparity is standard deviation weighted by labour force
Kapitel 3 ­ Regionale tendenser og forskelle i beskæftigelse og arbejdsløshed procenterne steg kraftigt mellem 1992 og 1993 til omkring 25­30% i de hårdest ramte regioner.
Chapter 3 ­ Employment and unemployment trends and differences in the regions fected regions.
Regio­ner, som ved slutningen af 1980'erne havde vist en markant forbedring, blev også ramt, med en stigning i arbejdsløshedsprocenterne ved østkysten og på De Baleariske Øer på 5 procentpoint og mere på ét år.
Regions which had been showing a marked improvement at the end of the 1980s were also affected, with unemployment rates on the East coast and the Balearic Islands increasing by 5 per­centage points and more in one year.
Den cykliske nedgang i Spanien, som resulterede i faldende output i 1993, ser ud til at have gjort sig særlig voldsomt gældende på det nationale og de regionale arbejdsmarkeder med mange afskedigel­ser.
The cyclical downturn in Spain, which resulted in falling output in 1993, appears to have been particularly acutely felt in national and regional labour markets with wide­spread labour shedding.
Heldigvis synes tab af tilsvarende omfang ikke at have ledsaget nedgangen i andre medlemsstater og regioner (Kort 12).
Fortunately, losses on an equivalent scale do not appear to have accompanied the downturn in other Member States and regions (Map 12).
Dette var spe­cielt tilfældet med regionerne i det spanske østkyst­område samt visse regioner af Det Forenede Kongerige (dele af Midt­ og Nordengland og hele Wales), hvor høj national vækst blev fulgt af skabelse af mange nye arbejdspladser.
daily true of the regions in the Eastern coastal area of Spain as well as of certain regions in the UK (in central and Northern parts of England and the whole of Wales) where high national growth rates were accompanied by the creation of much new employ­ment.
De pågældende span­ske regioner startede med at have nogle af de højeste arbejdsløshedsprocenter i Fællesskabet ­ omkring 20% i 1985, det dobbelte af fællesskabsgennemsnit­tet ­ men registrerede de største fald i perioden fra 1985­1990 på omkring 9­10 procentpoints.
The Spanish regions concerned started from a position of having some of the highest rates of unem­ployment in the Community ­ around 20% in 1985, twice the Community average ­ but recorded the largest reductions over the period 1985 to 1990, of around 9 or 10 percentage points.
I regio­nerne i Det Forenede Kongerige var arbejdsløsheds­procenter på over 13% i 1985 faldet med 5­6 procent­points i 1990.
In the UK regions, unemployment rates of over 13% in 1985 had fallen by 5 or 6 percentage points by 1990.
Udsigten for arbejdsløsheden i Fællesskabet og for en formindskelse af de regionale skævheder er knyt­tet til de samlede økonomiske resultater.
The outlook for unemployment in the Community, and for reducing regional disparities, is linked to overall economic performance.
De umid­delbare udsigter synes at være relativt ugunstige.
The immediate pros­pects appear to be relatively unfavourable.
For Fællesskabet som helhed viser skøn, at den økono­ miske vækst skal overstige 2'/2% om året for at forhindre stigning i arbejdsløsheden, og det har den ikke gjort på noget tidspunkt i de første år af 1990'er­
For the Community as a whole, estimates suggest that econ­omic growth needs to exceed 2'/2% a year to keep unemployment from rising and this it has consist­ently failed to do in the initial years of the 1990s.
Som anført ovenfor aftog mindskelsen af skævheder­ne i 1991, før de igen tiltog i 1992 og 1993 samtidig med en stigende arbejdsløshed i Fællesskabet som helhed.
As indicated above, the narrowing of disparities le­velled off in 1991 before a widening resumed in 1992 and 1993 in line with rising unemployment in the Community as a whole.
Spanske regioner er endnu engang en stor del af forklaringen på denne ændring.
Spanish regions once again are a major part of the explanation of this change.
Arbejdsløsheds­
Unemployment rates increased sharply between 1992 and 1993, to around 25­30% in the worst af­
Regionale variationer i arbejdsløshedsprocenterne (NUTS 2) i medlemsstaterne, 1993 '..: Nye tyrke delstater
Regional variations in unemployment rates by Member State, 1993
% arbejdsstyrken
% labour force
L_J Over nationalt gennemsnit
1 Above national average
Kapitel 3 - Regionale tendenser og forskelle i beskæftigelse og arbejdsløshed den eneste traditionelle sektor i almindelig forstand.
Chapter 3 - Employment and unemployment trends and differences in the regions
Denne opgave er så meget vanskeligere for nogle af de pågældende regioner på grund af deres ovennævnte gennemsnitlige vækst i den erhvervsaktive befolkning og i arbejdsstyrken (se kapitel 1) og deres behov for at sikre, at produktivitetsforøgelsen - og dermed konkurrenceevnen -ikke reduceres.
This is a task which is made all the more difficult for some of the regions concerned by their above average growth of work ing-age population and labour force (see Chapter 1) and by their need to ensure that productivity growth - and underlying competitiveness - is not reduced.
Fællesskabets intervention gennem strukturfondene spiller derfor en vigtig rolle forfremme af de investeringer, som er nødvendige for en hurtigere forøgelse af produktivitet og konkurrence evne i de svagere regioner for at skabe et holdbart grundlag for stigninger i output og beskæftigelse.
Estimates suggest that in the period 1981 to 1993, automobiles, textiles and clothing and aerospace together lost some 1.3 million jobs, most of them in textiles and clothing, which is the only traditional sector as commonly understood.
Det er også nødvendigt at opretholde supplerende foranstaltninger for at sørge for en passende uddannelse og udvikling af de menneskelige ressourcer, der skal sikre, at arbejdsstyrken er kvalificeret til at tilpasse sig økonomiske ændringer og gribe nye muligheder, når de opstår.
This sector, which has been in longterm decline in Europe in terms of both output and employment, and which is important in many of the Community's weaker regions, lost nearly 900,000 jobs between 1981 and 1993 , largely as a result of the relocation of production to low-cost countries as well as the introduction of new technologies.
Biler og flyvemaskiner er vækstindustrier i Fællesskabet med voksende output og indtil sidste årti eller deromkring med voksende beskæftigelse.
Automobiles and aerospace are growth industries in the Community with rising output and, until the last decade or so, rising employment.
I modsætning til tekstiler og beklædning er disse sektorer domineret af store fabrikker, der sammen med deres lokale underleverandører ofte udgør en væsentlig del af det industrielle grundlag for hele regionale økonomier.
Unlike textiles and clothing, these sectors are dominated by large plants which, together with their local subcontractors, often underpin the industrial base of entire regional economies.
Begge sektorer er genstand for skarp international konkurrence, som, især med hensyn til biler, har bevirket store forøgelser af produktiviteten i løbet af en kort periode med et betydeligt antal afskedigelser til følge.
Both sectors are subject to fierce international competition which, especially in the case of automobiles, has resulted in large gains in productivity in a short period of time with significant shedding of labour.
Flyvemaskineindustrien har tendens til at koncentrere sig i Fællesskabets stærkere regioner, mens bilsektoren er mere spredt.
The aerospace industry tends to be concentrated in the stronger regions of the Community while the automobile sector is somewhat more dispersed.
Den sidste sektor, der omhandles her, er forsvarsindustrien, som omfatter mange forskellige aktiviteter både i industri og servicefag, som er fælles om deres afhængighed af de nationale forsvarspolitikker.
The final sector considered here is the defence industry which combines a variety of activities, in both industry and services united by their dependence on national defence policies.
Beskæftigelsen hos producenter af udstyr og i militære anlæg er nu truet i betragtning af nedskæringen af de nationale forsvarsudgifter.
Employment in equipment manufacturers and in military installations is now under threat in view of the reduction in national defence expenditure.
Skønt alle disse sektorer er karakteriseret ved faldende beskæftigelse, er det vigtigt at erindre, at udsigter ne for beskæftigelsen i forskellige sektorer og regioner varierer betydeligt på et givet tidspunkt, og at der altid er nogle, der oplever en vis vækst i beskæftigel sen. Vækst og tilbagegang er en del af det normale udviklingsmønster i markedsøkonomier.
Although all these sectors are characterised by de clining employment, it is important to bear in mind that the employment prospects in different sectors and regions vary considerably at any given point in time and there are always some experiencing em ployment growth. Growth and decline are part of the normal development pattern of market economies.