natgillin/translations-raw huggingface dataset:
De bemærker, at det er med følelse og meget håb, at jeg i Domstolens navn byder Dem velkommen.
They iulfil to perfection their various duties and in the course of years I havä been able to come to a realization of how great and how valuable is the assistance which they provide for the Court and in particular for the President. In
Jeg vil nu bede Dem om at aflægge den ed, hvorved De vil blive indsat i Deres embede.
'Comitö du Personnel', this connection I should not like to forget to refer to the the vigilant, sometimesimpetuous guardian of the interests of the staff with whom I have äl*uyr cooperated glädly and, I think I may say, fruitfully.
Adskillige studieophold i Tyskland eller De forenede Stater som forker eller som studerende på højeste universitetsniveau.
Several visitsto Germany and to the United States for research or post-graduatestudies.
Professor i fællesskabsret ved universitetet i Liège (ekstern lektor i 1970. professor i 1974). hvor han underviser i fællesskabsreglerne om EF-institutionerne og i EF's konkurrenceret samt i immaterialret.
Holder of the chair in European Community law at Liöge University (associatelecturer in 1970, professor in 1974) teaching the law of European Communityinstitutions, European competition law and the law of intellectualproperty. property.
Gæsteprofessor ved universitetet i Nancy (1971-1978). ved Europa Instituut ved universitetet i Amsterdam (siden 1976). ved universitetet i Louvain-La-Neuve (1980-1981 og 1981-1982) samt ved Northwestern U. i Chicago (1974 og 1983); professor i belgisk ret ved universitetet i London- King's College (1977); har siden 1979 undervist i EF's konkurrenceret ved Collège d'Europe i Brügge.
Visiting Professor of Nancy University (197t-78), the Europa-Institut of the University of Amsterdam (since L976), the University of Louvain-la-Neuve(1980-81 and 1981-82), Northwestern University (L974and 1983);holder of the Belgian chair at the University of London, King's Cotlege (L977); since 1979 he hastaught European competition law at the College of Europe in Bruges.
Forfatter af to værker på engelsk og tre værker på fransk samt henved tredive artikler dels på disse sprog dels på tysk, som er offentliggjort i belgiske og udenlandske tidsskrifter (tyske, amerikanske, britiske, og franske).
Author of two books in English and three in French and of somethirty articles in English, French and German, published in Belgian and foreign periodicals(American, British, French and German).
Lejlighedsvis rådgiver for belgiske institutioner (ministeriet for offentlige arbejder.
Consultant to Belgian institutions (Ministry of Construction, Walloon Region) and
Région Wallonne) eller europæiske institutioner (EF-Kommissionen) samt for en række offentlige og private virksomheder.
European institutions (Commission of the European Communities) and to severalpublic and private undertakings.
Beherskelse af såvel engelsk som tysk samt indgående kendskab til engelsk amerikanske forhold og til tyske forhold.
Thorough knowledge of English and German; familiarity with American, Britishand German affairs.
Medlem af kuratoriet for Max-Planck instituttet for udenlandsk og international immaterialret og konkurrenceret (München).
Member of the Board of Trustees of the Max Planck Institute for Foreign and International Patent, Copyright and Competition Law.
René Joliet's udgivelser vedrørende fællesskabsretten! )
Publications of Mr Rend Joliet on European Community Lawl
" Oversigten omfancr ikke værker og undersøgelser vedrørende det offentliges indkøb eller immaterialretten i egentligste forstand.
Books and studies on public sector contracts or the law of intellectual property stricto sensu are not included.
HØJTIDELIGT RETSMØDE den 18. oktober 1984
FORMALSITTING of 18 October 1984
Mindetale for Nicola Catalano tidligere medlem af Domstolen holdt af præsident Mackenzie Stuart
Address in commemoration of Nicola Catalano,a former Member of the Court, delivered bv Lord Mackenzie Stuart. President of ihe Court
Under retsferien har vi fået meddelelse om, at Nicola Catalano, der var dommer ved De europæiske Fællesskabers Domstol fra 1958 til 1962, er afgået ved døden.
During the judicial vacation we learned of the death of Mr Catalano, who was a Judge of the Court of Justice of the European Communities from 1958 to 1962.
Europa har dermed mistet en af den europæiske opbygnings sidste pionerer.
His death deprives Europe of one of the last pioneers of its construction.
Catalano selv opfattede sig som talsmand for den europæiske tanke.
Mr Catalano was a self-declaredmissionary of the European idea.
I løbet af sit liv nåede han at hellige sig en imponerende lang række hverv i fredens og den europæiske sags tjeneste.
In the course of hislife he held an impressive range of offices in the service of peace and the European cause.
Han var juridisk kandidat fra Roms Universitet og blev i 1939 knyttet til den højt ansete myndighed Avvocatura dello Stato.
He waS a Doctor of Laws of the University of Rome, and in 1939 became a memberof that eminent institution, the Avvocatura dello Stato.
Fra 1948 til 1950 var han den italienske regerings befuldmægtigede ved de forligsudvalg, der blev nedsat i forbindelse med fredstraktaten med Italien. Det var under udførelsen af dette hverv, at hans evner med hensyn til internationale forhold blev åbenbare.
From 1948 to 1950,he wasthe Agent of the Italian Government in the Conciliation Commissions establishedunder the peace treaty with Itaty.
Hvad problemet end var, gav han hele sin kraft og hele sin sjæl for at finde en løsning.
He applied all his natural ardour and enthusiasm towards finding asolution for each problem.
Han udførte sine opgaver med en såden begavelse, at han kort tid efter blev udnævnt til juridisk rådgiver ved den internationale zone ved Tanger.
He acquitted himself of his task with such distinctionthat soon afterwards he was appointed as Legal Adviser for the international zoneof Tangier.
Efter undertegnelsen af EKSF-traktaten var det ganske naturligt, at han blev en af de ledende kræfter i Den Høje Myndigheds juridiske tjeneste. Allerede dengang forsvarede han institutionernes interesser ved Domstolen.
It was quite natural that after the ECSC Treaty was signed he shouldbecome one of the senior officials in the Legal Department of the High Authority.In those early days he represented that institution before the Court.
Det indgående kendskab til Paris-traktaten, som han i denne forbindelse fik, blev senere af ofte uvurderlig betydning for hans kollegaer.
In theperformanceof his duties he came to acquire an intimate knowledge of the Treatyof Paris, which was subsequently to prove invaluable to his colleagues on numerousoccasions.
Herefter blev han af den italienske regering udnævnt til juridisk sagkyndig ved forhandlingerne om de to Rom-traktater.
It was then that the Italian Government chosehim as its legal expert forthe negotiation of the two Treaties of Rome.
Forhandlingerne fandt sted fra oktober 1956 til marts 1957 på Chateau de Val Duchesse ved Bruxelles og førte frem til undertegnelsen af Rom-traktaterne den 25. marts 1957.
The negotiations took place from October 1956 to March 1957 at Chäteau Val Duchessein Brussels,and they wereconcluded by the signature of the Treaties of Rome on 25 March 1957.
I kraft af sin erfaring fra Kul- og Stålfællesskabet spillede Catalano en afgørende rolle under disse forhandlinger.
With the benefit of his Community experience, Mr Catalano was able to play acrucial role in those negotiations.
Vor kollega Pierre Pescatore, der repræsenterede Luxembourg i den samme juridiske gruppe, har berettet for mig om sin store beundring for den myndighed og dynamik, hvormed Catalano varetog denne opgave ved navnlig i forhold til institutionerne at skabe en mangfoldighed af politiske kontakter og udarbejde en lang række konkrete tekstforslag.
Our colleague, Judge Pescatore, who represented Luxembourg in the same legal working party, has expressed to me his greatadmiration for the dynamism and the authority with which Mr Catalano carried outhis task, establishing a wide range of political contacts and drafting numerousproposals for provisions of the Treaty relating in particular to institutional matters.
Vi kan således takke Catalano for ideen til en af de mest betydningsfulde nyskabelser i Rom-traktaterne i forhold til Paris-traktaten, nemlig proceduren
Thus it is Mr Catalano to whom we owe the idea for one of the most spectacularinnovations of the Treaties of Rome by comparison with the Treaty of Paris,namely the reference for a preliminary ruling by way of interpretation. For the
vedrørende præjudiciel fortolkning. I EKSF-traktaten var der kun givet Domstolen kompetence til præjudicielt at udtale sig om »gyldigheden« af afgørelser, en procedure, hvis anvendelse nemt kan give anledning til ganske ømtålelige problemer.
ECSC Treaty only provided for references for preliminary rulings on 'validity',recourse to which involved much more delicate considerations.
På baggrund af erfaringerne fra Italiens forfatningsdomstol foreslog Catalano at udvide proceduren til fortolkningsspørgsmål. Kunne han dengang forudse den enestående retsudvikling, der ville kunne ske på dette grundlag?.
Fortified by theexperience of the Constitutional Court of Italy, Mr Catalano made the suggestionthat such references should be extended to questions of interpretation.
Vi må i hvert fald konstatere, at uden denne procedure ville de mest betydningsfulde af Domstolens domme ikke have set dagens lys.
At all events we can only recognize that, without thatprocedure, the greatest judgments of our Court would never have seen the light ofdav.
Det er derfor med fuld rette, at ambassadør Ducei har placeret Catalano blandt de personer, hvis bidrag til udformningen af Rom-traktaterne tjener dem til stor ære.
Ambassador Ducci was therefore right to refer to Mr Catalano as one of theglorious co-authors of the Treaties of Rome.
Der var således intet overraskende i, at Catalano blev udpeget til dommer ved Domstolen i 1958.
It was a wholly natural development that Mr Catalano should be chosen as a Judgeof our Court in 1958.
Også i dette hverv forstod han ved hjælp af sin skarpsindighed, sit kendskab til problemerne, sin fasthed og sin evne til at systematisere at yde en betydningsfuld indsats.
In that position he succeeded once again in making animportant contribution by his perspicacity, his familiarity with the problems atissue, his tencacity and his talent for ordered and coherentexposition.
Her - som i hans tidligere hverv - var det Catalanos stærke skabertrang, der prægede den måde, han varetog sine opgaver på.
Here, as inhis previous duties, what distinguished Mr Catalano was the creativepassion withwhich he carried out his task.
Ved hans fratræden af personlige grunde i 1962 afsluttede præsidenten. Andreas Donner, sin afskedstale til Catalano med ordene: »Vi er overbevist om, at vi i fremtiden atter vil møde Dem i forbindelse med spørgsmål af europæisk interese«.
At the time of his departure for personal reasons in1962, President Donner concluded his speech to mark the occasion with the words:'We are certain that in the future we will meet you again in Europeanaffairs.' affairs.'
Denne overbevisning skulle vise sig at være mere end velbegrundet: siden procederede Catalano flere gange i sager ved Domstolen, ligesom han skrev mere end 50 artikler og bøger om en lang række emner, der vedrører opbygningen af Europa.
Since then, Mr Catalano appeared as counsel before our Court on several occasionsand wrote more than 50 books and articles on every aspect of the construction of
Hver dom fra Domstolen blev undersøgt og kommenteret på fransk, italiensk eller engelsk.
Europe. He followed each judgment delivered by our Court and wrote acommentary on it in French, Italian or English.
Han udarbejdede den første egentlige håndbog over fællesskabsretten.
The first proper textbook on Community law was written by him.
Så sent som i år udgav han i samarbejde med Riccardo Scarpa »Principi di diritto communitario«, et veritabelt juridisk og europæisk testamente fra Catalano.
And this year saw the publication of a workwhich he wrote with RiccardoScarpa, namely the 'Principidi Diritto Communitar- io' , and which contains his true legacy to Europe and the law.
Som den stærke forkæmper for den føderalistiske tanke han var, benyttede Catalano enhver lejlighed til ved kongresser, konferencer og offentlige begivenheder at tale det Europas sag, som han havde viet hele sit liv til.
Every time there wasa congress,a conference or a public meeting, Mr Catalano, a true militant federalist, would be present to pleadthe cause of the Europe to which he had givenhis entire life.
Han kæmpede for, at de supranationale institutioner skulle gives nye beføjelser, således at deres magt belv øget over for medlemsstaterne.
He fought to give the supranational institutions new powers toincrease their authority vis-ä-vis the Member States.
Den støtte, han gav til den nye traktat om oprettelse af Den europæiske Union, det såkaldte Spinelliforslag, ligesom hans nyligt udkomne artikel om denne traktat, som han foreslog at omdøbe til »Den europæiske Unions Grundlov«, vidner herom.
This is demonstrated both bythe support he lent to the new draft treaty to establish the European Union, knownas the Spinelli draft, and by his recently published on that treaty, which heproposed should be renamed'The Basic Law of the European[Jnion'. [Jnion'.
Han var også medlem af Den italienske Europabevægelses bestyrelse, grundlægger af Den europæiske Klub i Rom og en ledende skikkelse i den føderalistiske fløj af Det italienske liberale Parti.
He was also a member of the Italian branch of the European Movement, a founderof the EuropeanClub in Rome and a leading representative of the federalisttendency within the Italian Liberal Party.
I sin fritid var Catalano en fortræffelig skakspiller.
Mr Catalano was also, in his sparetime, an excellentchess-player.
I sit professionelle liv udviste han samme klarsyn, intelligens og evne til at se problemerne i sammenhæng.
The lucidity,intelligence and broad vision of problems which he displayed in chess he carriedover into his professional life.
Vi vil altid mindes Catalano som et menneske præget af ildhu, glødende overbevisning og personlig varme.
We will cherish the memorvof an ardent. enthusiastic and warm-hearted man.138
Må de have styrke til at bære tabet af en så stor personlighed.
May they have thestrength to bear the void left by such a remarkablepersonality. personality.
HØJTIDELIGT RETSMØE den 16. januar 1985
FORMALSITTING of 16 Januarv 1985
Tale holdt af præsident Mackenzie Stuart ved dommer A. O'Keeffe's fratræden
Address by President Lord Mackenzie Stuart on the occasion of theretirement from ofticeof Judge O'Keeffe
For mere end 10 år siden gjorde De pludselig Deres entré hos os.
More than 10 years ago, you suddenly arrived among us.
Jeg må minde tilhørerne om, at Deres forgænger, dommer O'Dalaigh, i december 1974 blev kaldet til at overtage præsidentembedet i Irland.
I should remind ourlisteners that your predecessor, Judge O'Dälaigh, took office as President of Ireland in December 1974.
Til trods for dette embedes fornemhed og til trods for den irske forfatnings ukrænkelighed er artikel 5 i statutten for Domstolen endnu mere absolut.
Notwithstanding the distinction of that office,notwithstanding the inviolable character of the Constitution of Ireland, Article 5 ofthe Statute of the Court is even more peremptory.
Enhver dommer eller genraladvokat skal nemlig fungere i embedet, indtil hans efterfølger er tiltrådt, som en deus ex machina blev De således udnævnt af medlemsstaterne den 11. december og afgav den højtidelige forsikring for Domstolen den 12. december.
A judge or an advocate generalmust continue to hold office until his successor takes up his duties. Thus, like a deusex machina, yov were appointed by the Member States on 11.
Som Domstolens daværende præsident.
December and yougave your solemn undertaking before this Court on 12 December.
Robert Lecourt, ironisk bemærkede, vover man undertiden at påstå, at forretningsgangen i Rådet er langsom! Jeg har netop anvendt udtrykket deus ex machina til at beskrive Deres ankomst til Domstolen, men udtrykket er i øvrigt langt fra korrekt.
As the then President of the Court, Judge Robert Lecourt, ironically remarked, peoplesometimes dare to suggestthat the Council's proceduresare slow!
I det klassiske teater betød gudens ankomst en kunstig afslutning på stykket.
In the classicaltheatre, the arrival ofthe deus signified an artificial ddnouement of the play.
I Deres tilfælde var der på ingen måde tale om en afslutning, men om en begyndelse.
In your case, it was in nosense a dönouement but a beginning.
Begyndelsen på et tiår. hvor Domstolen afsagde vigtige afgørelser, som berører de mere end to hundrede millioner borgere i Fællesskabet på en måde, som ikke er kunstig, men virkelig.
The beginning of a decade of importantdecisions of this Court which affect the more than 200 million citizens of the Community in a way which is not artificial but real.
De har fuldt ud spillet Deres rolle i dette vigtige arbejde.
You played your role to the full in that important task.
Med den for Dem karakteristiske beskedenhed har De bedt om, at der bliver sagt så lidt som muligt om Dem. Jeg bøjer mig med beklagelse herfor, men dog ikke så langt, at jeg vil gøre Dem eller Domstolen uret, og det ville blive tilfældet, hvis jeg ikke omtalte den kvalitet.
With your characteristicmodesty you asked that as little as possible be said aboutyou.
Ingen af os, som har haft det privilegium at arbejde sammen med Dem, vil glemme Deres praktiske og pragmatiske måde at gribe problemerne an på, når diskussionen var ved at blive for abstrakt, eller Deres evne til under retsmøderne at stille det væsentlige spørgsmål, som afslørede, hvad der var kernen i problemet.
None of us who have had the privilege of working with you will forget your practical and pragmatic approachto problems when the discussionseemed likely to become too abstract, or your ability, at our sittings,to pose the essential question which revealed the heart of theproblem.
Vi vil heller ikke glemme Deres blik for detaljer, der som en laserstråle rettedes mod fejl i udformningen.
Your eye for detail, which fixed like a laserbeam on errors of drafting, will also notbe forgotten.
Jeg kan tilføje, at dette blik opdagede grammatiske fejl i en fransk tekst affattet af en fransksproget person.
It was an eye, I should add, capable of seeing mistakes of grammar ina French text drafted by a native French speaker.
(*)Må jeg tilføje er par sætninger på et sprog, som falder os begge lettere.
(*) May I add two or three sentencesin a language which comes more easilyto bothofus.
("(Originalsprog: Engelsk.
Original text = French.(*) Original text = English.
Kære Andreas, det er et tab, ikke blot for Domstolen, men for os alle i Luxembourg, at du og Sheila rejser.
My dear Andreas, with the departure of yourself and Sheilanot only this Court butthe whole Luxembourg community will be the poorer.
Selv om I aldrig har glemt, at I har rod i Irland, har I begge virkelig skabt jer et liv iblandt os og i høj grad bidraget til den glæde, det er at bo i Storhertugdømmet.
While never forgetting your Irish roots you have both truly made your life among us and added greatly to thepleasures of living in the Grand Duchy.
Vi vil komme til at savne jer begge og kan blot håbe på, at I vil gribe enhver chance for at komme tilbage, så vi igen kan få glæde af jeres selskab.
We shall miss you both sadly and we canonly hope that you will seize all possible chancesto return and give us again theprivilege of your company.
Tale holdt af dommer A. O'Keeffe ved hans fratræden
Address by Judge O'Keeffeon the occasion of his retirement from office
Hr. præsident. ærede medlemmer af Domstolen. Deres excellencer, kære venner.
Mr President,
Jeg tager alene ordet for at give udtryk for en tak.
I address you only to express my thanks.
Må jeg allerførst takke Deres kongelige Højheder, Storhertugen og Storhertuginden, og den luxembourgske regering for den hjertelige og imødekommende holdning, de altid har indtaget over for Domstolen.
May I first thank their Royal Highnesses,the Grand Duke and Grand Duchess, and the Luxembourg Government for thewarm welcome which they have always given to the Court of Justice.
Tillad mig dernæst i korthed at mindes min ankomst til Domstolen i begyndelsen af 1975. Det første, som jeg meget hurtigt indså, var, at flere års erfaring som national dommer ikke i sig selv var et tilstrækkeligt grundlag for at udøve gerningen som dommer ved Fællesskabets Domstol.
May I also refer for a moment to my arrival at the Court at the beginning of 1975.The first thing that I very quickly discovered was that years of experience as anational judge did not in themselvessuffice to equip me to discharge the functionsof a judge of the Court of Justice.
Jeg havde kun meget uklare forestillinger om traktaterne og fællesskabsretten.
I had only a very vagueknowledge of the Treatiesand of Community law.
Desuden havde jeg et mangelfuldt kendskab til det franske sprog.
Moreover my knowledge of French was slight.
Jeg var som en nyfødt blandt voksne.
I was like anew-born baby surrounded by adults.
Hvilken skuffelse må det ikke have været for Domstolens præsident, som med rette kunne have forventet, at der ville blive udnævnt en dommer, der både var en højt kvalificeret jurist og havde kendskab til Fællesskabets retsorden.
How disappointing that must have been forthe President of the Court who was entitled to expect the judge appointed to bewell-versed in Community law, includine the case-law.
Ikke desto mindre modtog præsident Robert Lecourt mig hjerteligt, og han udviste siden hen megen forståelse og overbærenhed for mit vedkommende. Jeg benytter mig af denne lejlighed til at sige ham tak herfor.
In spite of that the President, Mr Robert Lecourt, welcomed me warmly and was very understanding and considerate.I take this opportunity of expressing mygratitude to him.
De præsidenter, der efterfulgte ham. Hans Kutscher, Josse Mertens de Wilmars og De, hr. præsident, har alle fra først til sidst vist mig den samme overbærenhed, hvilket også gælder for alle mine kolleger på Domstolen. Jeg takker dem herfor.
Those who succeeded him as President, Mr Hans Kutscher, Mr JosseMertens de Wilmars and you, Mr President, have always been just as considerate,as have allmy colleagues at the Court from my first day here until today.
Jeg takker endvidere mine medarbejdere i kabinettet, min første referendar, Hervé Gentin, som tog mig ved hånden for at vise mig den rette vej igennem fællesskabsretten, og mine andre referendarer, Philippa Watson og Marc de Pauw, hvis medarbejderskab jeg har sat megen pris på; mine sekretærer Maureen Russel og Jacqueline Hargreaves, såvel som Michael Brennan, der altid har kørt mig hurtigt, men forsigtigt.
I also wish to thank the staff of my chambers; my first legal secretary, Mr Hervd Gentin, who guided me along the paths of Community law, and my other legalsecretaries, Mrs Philippa Watson and Mr Marc de Pauw, whose collaboration hasbeen very valuable to me, my assistants, Mrs Maureen Russell and Mrs Jacqueline Hargreaves, and Mr Michael Brennan, who has always driven me swiftly but with care.
Endelig takker jeg alle cheferne for de forskellige tjenestegrene samt Domstolens
Lastly, I thank all the heads of the various departments and all the officials andother employees of the Court.
Hr. præsident, med Deres tilladelse vil jeg gerne rette nogle få ord til min ven igennem fyrre år, præsidenten for Irlands Højesteret.
If you will allow me, Mr President, I would like to address a few words to the President of the Supreme Court of Ireland, who has been my friend for more than40 years.
Jeg byder ham velkommen til Domstolen, og jeg ønsker den irske regering til lykke med valget af ham.
I welcome him to the Court and congratulate the Irish Government on itschoice.
Dommer O'Higgins vil finde arbejdet på Domstolen vanskeligt og krævende, men jeg er sikker på, at han vil føle den samme tilfredsstillelse, som jeg har oplevet i de ti år, jeg har været dommer ved Domstolen.
Judge O'Higgins will find the work of the Court difficult and demanding,but I am certain that he will derive from it as much satisfaction as I have throughoutmy L0 years as a judge.