natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Forsigtige vurderinger af ændringerne i beskæftigelsen antyder, at mål nr. 2-regionerne havde en højere procent af nettojobskabelse end resten af Fællesskabet.
Tentative estimates of employment change suggest that the Objective 2 re gions had a faster rate of net job creation than the rest of the Community.
I løbet af perioden 1986 til 1993 var den gennemsnitlige stigningsprocent næsten dobbelt så stor som fællesskabsgennemsnittet (Tabel 16).
Over the period 1986 to 1993 the average rate of increase was approximately double the Community average (Table 16).
En analyse af mål nr. 2- og mål nr. 5b-regioner vanskeliggøres på grund af talproblemer.
Analysis of Objective 2 and 5b regions is hampered by data problems.
Statistikker for små støtteberettigede områder (ofte under NUTS 3-niveau) er ikke tilgængelige på et harmoniseret grundlag.
Statistics for small eligible areas (often below NUTS 3) are not available on a harmonised basis.
Analysen er derfor afhængig af skøn, som har større gyldighed for visse områder som f.eks. arbejdsløshedsprocenterend for andre som f.eks. BNP og beskæftigelse.
The analysis, therefore, has to rely on estimates which are more valid for certain series, such as unemployment rates, than others, such as GDP and employment.
Tallene antyder, at erfaringerne hvad angår arbejdsløshed i Fællesskabets svagere regioner har varieret betydeligt i perioden siden 1986 (Tabel 16).
The data indicate that experience as regards unemployment in the Community's weaker regions has varied significantly in the period since 1986 (Table 16).
Som angivet i kapitel 3 var sidste halvdel af 1980'erne en periode med økonomisk opgang.
As indicated in chapter 3, the latter half of the 1980s was a period of economic recovery.
Arbejdsløsheden i Fællesskabet som helhed faldt med to procentpoint fra 10,7% i 1986 til 8,5% i 1991, før denstegtU10,4%il993.
Unemployment in the Community as a whole fell by 2 percentage points from 10.7% in 1986 to 8.5% in 1991 before increasing to 10.4% in 1993.
Mål nr. 5b-regioneme har generelt forholdsvis lavere arbejdsløshedsprocenter, hvilket er et traditionelt træk ved landdistrikter uden for Fællesskabets mindst udviklede regioner.
The Objective 5b regions generally have relatively lower rates of unemployment, a traditional feature of rural areas outside the Community's least-developed regions.
Fra gennemsnitligt 8,3% i 1986 faldt arbejdsløsheden i mål nr. 5b-regionerne til kun 6,1% i 1991, for derefter igen at stige til 7,3% i 1993.
From an average rate of 8.3% in 1986, unemployment in the Objective 5b regions fell to only 6.1% in 1991 increasing again to 7.3% in 1993.
Skønt en nedsættelse af arbejdsløsheden ikke er et eksplicit mål under mål nr. 5b, er den tilsyneladende relative forbedring opmuntrende.
Although reducing unemployment is not an explicit aim under Objective 5b, the apparent relative improvement is encouraging.
Dette understreges af de foreløbige oplysningerom en ændring i beskæftigelsen - som sandsynligvis vil blive mere direkte knyttet til den strukturelle diversificeringsproces i landdistrikterne - hvor tallene antyder en gradvis nettojobskabelse svarende til fællesskabsgennemsnittet (tabel 16).
This is underlined by the tentative evidence on employment change - which is likely to be more directly related to the process of structural diversification in rural areas - where the figures suggest gradual net job creation at a rate equivalent to the Community average (Table 16).
Disse oplysninger antyder også, at den faldende arbejdsløshed i landdistrikterne ikke kan tilskrives den igangværende affolkning i landdistrikterne.
This evidence also suggests that the falling unemployment in rural areas cannot be attributed to on going rural depopulation.
Arbejdsløsheden i mål nr. 2-regionerne som helhed var højere end i andre dele af Fællesskabet, såvel støttede som- ikke støttede områder.
In respect of unemployment, Objective 2 regions as a whole outperformed other parts of the Community assisted and unassisted areas alike.
Arbejdsløshedsprocenter ne i mål nr. 2-regionerne var 4 procentpoint lavere i 1991 (10,8%) end i 1986 (14,7%).
Unemployment rates in the Objective 2 regions were 4 percentage points lower in 1991 (10.8%) than in 1986 (14.7%).
Dette fald blev der delvist vendt om på i løbet af de følgende to år, skønt stigningen i arbejdsløsheden ikke var så stor som for Fællesskabet som helhed.
This fall was partly reversed over the following two years although the rise in unemployment was not as great as for the Community as a whole.
Som et resultat heraf ind snævredes forskellen mellem den gennemsnitlige arbejdsløshedsprocent i mål nr. 2-regionerne og Fælles skabet som helhed fra 4,6 procentpoint i 1986 til kun 1,7 procentpoint i 1993.
As a result the difference between the average unemployment rate in Objective 2 regions and that in the Community as a whole narrowed from 4.6 percentage points in 1986 to only 1.7 percentage points in 1993.
I mål nr. 2-regionerne var tendenserne i BNP pr. ind bygger i løbet af den femårige periode generelt let nedadgående.
In the Objective 2 regions, trends in GDP per head over the five-year period were generally slightly downward.
Dette betyder måske, at den økonomiske omstrukturering førte til en stigning i den samlede beskæftigelses andel i sektorer med forholdsvis lav produktivitet efter Fællesskabets normer - som f.eks. visse servicefag.
This might suggest that economic re structuring led to an increase in the share of total employment in sectors with relatively low productivity in Community terms - such as certain services.
I mål nr. 5b-regionerne var der kun få ændringer i perioden, idet BNP pr. indbygger forblev ca. 80% af fællesskabsgennemsnittet.
In Objective 5b regions, there was little change over the period, GDP per head remaining at around 80% of the Community average.
Dette er et særligt opmuntrende resultat, fordi en ned gang i skævhederne i arbejdsløsheden er hovedmålsætningen for mål nr. 2-bistanden.
This is a particularly encouraging outcome given that a reduction in unemployment disparities is the principal aim of Objective 2 assistance.
De fællesskabsstøttede regioners sociale og økonomiske situaton, 1989-1993
Demographic and economic indicators in regions assisted by the Community, 1989-1993
Arbejdsløshedsprocent
Employment (1986=100)
BNP pr. indbygger (KKS) (EUR12=100)2
GDP per head (PPS) (EUR12=100)2
Tallene for mål nr. 2- og 5b-regioner dækker alle NUTS 3-regioner, hvor mindst 50% af befolkningen er beretliget til bistand fra Fællesskabet.
Figures for Objective 2 and 5b regions cover all NUTS 3 regions where at least 50% of population is eligible for Community assistance.
EURI2 omfatter ikke de østtyske delstater.
EURI2 excludes East German Länder.
Tallet er for 1987 Kilde: Eurostat, beregninger DG XVI
The figure is for 1987.
Udviklingen i mål nr. 1-regioner
Source: Eurostat, calculations DG XVI
Skønt strukturen i beskæftigelsen i mål nr. 1 regionerne er under ændring, er der stadig et stort antal, som er ansat i landbruget.
Developments in Objective 1 regions bers employed in agriculture.
I 1990 var den gennemsnitlige andel af be skæftigelse i landbruget i Fællesskabet på6,6%, mens den i mål nr. 1regionerne var næsten 3 gange højere, nemlig 17,7%.
In 1990, the average share of agricultural employment in the Community was 6.6% whereas in the Objective 1 regions it was nearly 3 times higher at 17.7%.
Dette betyder, at mens mål nr. 1regionerne som helhed i 1990 tegnede sig for 1 ud af 6 jobs i Fællesskabet, tegnede de sig i landbruget for næsten 1 ud af 2 jobs (Bilag, Tabel A. 18).
This means that while the Objective 1 regions as a whole accounted in 1990 for 1 job in 6 in the Community, in agriculture they accounted for nearly 1 in 2 (Annex, Table A. 18).
Udviklingen på arbejdsmarkedet viser en kombination af cycliske og strukturelle ændringer, der berører Fællesskabets regioner i almindelighed.
Labour market developments reflect a combination of cyclical and structural changes affecting the Community's regions in general.
Disse ændringer har tendens til at blive ledsaget af ændringer i den regionale produktivitet og dermed i størrelsen af det økonomiske output eller BNP.
These changes tend to be accompanied by changes in regional productivity and hence in levels of economic output, or GDP.
I mål nr. 1 -regionerne giver indikatorerne et uensartet billede.
In the Objective 1 regions the indicators present a mixed picture.
Disse regioner omfatter praktisk talt alle områderne med den højeste arbejdsløshed i Fællesskabet.
These regions include virtually all the areas of highest unemployment in the Community.
I 1986 var den gennemsnitlige arbejdsløshed i disse regioner på 15,4%, hvilket er dobbelt så højt som fællesskabsgennemsnittet og som procenten i mål nr. 5b-områdeme.
In 1986, the average unemployment rate in the for mer was 15.4%, half as high again as the Community average and double the rate in Objective 5b areas.
Siden da har der kun været en ringe forbedring, idet arbejdsløsheden faldt til 13,9% i 1990, før den steg til 16,7% i 1993 og dermed blev højere end i 1986.
Since then, there has been little improvement, the rate declining to 13.9% in 1990, before increasing to 16.7% in 1993, above the level in 1986.
Skønt oplysningerne om ændringer i beskæftigelsen i mål nr. 1regionerne er mere opmuntrende, synes stigningstakten ikke at være nået op på samme niveau som i mål nr. 2områderne.
Although the evidence on changes in employment in the Objective 1 regions is more encouraging, rates of increase do not seem to have reached those of the Objective 2 areas.
En del af den høje og vedvarende arbejdsløshed skyldes en stigning i udbud det af arbejdskraft som nævnt i kapitel 1, og i det mindste på mellemlang sigt vil en nedsættelse af arbejdsløsheden sandsynligvis udgøre noget af et bevægeligt mål, da et stort antal, især kvinder, søger ind på arbejdsmarkedet.
Part of the high and persistent unemployment is due to labour supply growth, as noted in Chapter 1, and for the mediumterm at least, reducing unemployment is likely to represent something of a moving target as new entrants, especially women, come into the labour market in significant numbers.
Som nævnt ovenfor er det ændringen i BNP, målt per capita, som er den centrale indikator for fremskridt i Fællesskabets mål nr. 1 -regioner.
As noted above, it is the change in GDP, measured in per capita terms, which is the central indicator of progress in the Community's Objective 1 regions.
I gennemsnit forøge de disse regioner taget som en gruppe deres BNP pr. indbygger marginalt fra 62% af fællesskabsgennemsnittet i 1986 til 64% i 1991.
On average, these regions taken as a group marginally increased their GDP per head from 61 % of the EC average in 1986 to 64% in 1991.
Den lille stigning er illustrerende for den udfordring, der ligger i at skabe en egentlig konvergens i Fællesskabet.
This small increase is illustrative of the challenge involved in bringing about real convergence in the Community.
Kapitel 8 - Fællesskabsstøttede regioner 1989-1993 mindskelse af skævhederne kan først forventes på lang sigt praktisk talt uændret i Grækenland.
Chapter 8 - Regions assisted by the Community 1989-1993
Calabria i Italien var den eneste region, hvor der blev registreret etfald i beskæftigelsen.
The main trends and differences emerging within the group of Objective 1 regions are the subject of the following sections.
De væsentligste tendenser og forskelle inden for gruppen afmål nr. 1-regioner behandles i de følgende afsnit
around 5% over the five-year period, although em ployment remained virtually unchanged in Greece.
Nye arbejdspladser og arbejdsløshed
Employment creation and unemployment
Beskæftigelsesstrukturen er forholdsvis ens i mål nr. 1 -regionerne.
The structure of employment is relatively similar across the Objective 1 regions.
Andelen af beskæftigelse i landbruget er i mange tilfælde på over 20% og på ca. 40% i dele af Portugal.
The share of employment in agriculture in many cases is over 20% and is around 40% in parts of Portugal.
Andelen af beskæftigelse i industrien ligger kun i nogle få regioner- dele af Spanien og det nordlige Portugal -over fællesskabsgennemsnittet.
In only a few regions - parts of Spain and Northern Portugal - is the share of employment in industry above the Community average.
I næsten alle regioner ligger andelen af beskæfigelse i servicesektoren under fællesskabsgennemsnittet på 61 % og er så lav som 50% eller mindre i mange dele af Grækenland, visse spanske regioner og Portugal.
In all but a few regions the share of employment in services is below the Community average of 61% and is as low as 50% or less in many parts of Greece, certain Spanish regions and Portugal.
Turisme eller en kombination af turisme og den offentlige sektor tegner sig for en stor del af beskæftigelsen inden for service sektoren i nogle regioner som f.eks. Canarias og Andalucia i Spanien.
Tourism sustains high shares of service employment in some regions such as Canarias and Andalucía in Spain, or, a combination of tourism and the public sector.
En mere detaljeret analyse af udviklingen på arbejdsmarkedet i de enkelte mål nr. 1-regioner siden 1986 antyder, at de kan opdeles i tre hovedundergrupper. Den første består af Ceuta Y Melilla, Canarias, Murcia, Comunicad Valenciana og Andalucía, som havde en hastig stigning i beskæftigelsesprocenten.
More detailed analysis of the labour market develop ments for individual Objective 1 regions since 1986 suggests that they can be divided into three main sub-groups.
Disse kystregioner i det sydlige og østlige Spanien havde i 1991 en beskæftigelse, der lå ca. 15% eller mere over beskæftigelsen i 1986.
These coastal regions in Southern and Eastern Spain, had employment in 1991 some 15% and more above that in 1986.
De synes derfor at have draget større fordel end andre spanske mål nr. 1 -regioner i det indre Spanien og på atlanterhavskysten i den nordvestlige del af landet af at blive medlem af Fællesskabet i 1986.
They, therefore, appear to have benefited more than other Spanish Objective 1 regions in the Iberian interior and on the Atlantic coast in the North-West from joining the Community in 1986.
Faktisk synes de at være en del af en større gruppe af spanske regioner omfattende Cataluña og Madrid, som udgør knudepunkter på landevejen og har jernbanenet,derforbinderhalvøen med Frankrig og resten af Fællesskabet.
In effect, they seem to be part of a larger group of Spanish regions including Cataluña and Madrid which represent nodal points on the road and rail networks linking the peninsula with France and the rest of the Community.
Cataluña, som i vidt omfang dækkes af strukturfondenes mål nr. 2, havde f.eks. en stigning i beskæftigelsen på mere end 20% mellem 1986 og 1991, hvilket var den højeste blandt de spanske provinser.
Cataluña, which is largely covered by Objective 2 of the Structural Funds, for example, experienced a rise in em ployment of over 20% between 1986 and 1991, the highest amongst the Spanish provinces.
Anbejdsløshedssituationen i mål nr. 1regionerne i den samme periode fra 1986 til 1991 er generelt et spejlbillede af den ovenfor omtalte beskæftigelsessituation (Bilag Tabel A.19).
The performance of Objective 1 regions in terms of unemployment over the same period 1986-91, generally mirrors that of employment described above (Annex, Table A. 19).
Som anført i kapitel 3 er forholdet mellem ændringen i beskæftigelsen i en given region og ændringerne i arbejdsløshedsprocenten imidlertid ofte kom plekst Når der skabes nye jobs, bliver nogle af de nye arbejdspladser f.eks. besat med pendlere hvilket ofte er tilfældet i byregioner - eller med nye, som søger ind på arbejdsmarkedet.
As indicated in chapter 3, however, the relationship between the change in employment in a given region and changes in unemployment rates is often a complex one. For example, when new jobs are created some of the new employment may be taken up by commuters - often the case in city regions - or by new entrants to the labour market.
Som nævnt ovenfor havde mange mål nr. lregioner en større stigningsprocent i udbuddet af arbejdskraft end gennemsnittet som et resultat af højere fødselsprocenter i fortiden, samtidig med at flere kvinder søgte ind på arbejdsmarkedet.
As noted above, many Objective 1 regions had faster than average rates of increase in labour supply, as a result of higher birth rates in the past, coupled with the increasing participation of women.
Den anden undergruppe er mere geografisk spredt og omfatter regioner,hvor beskæftigelsen steg med mere end fællesskabsgennemsnittet, men mindre end i den første gruppe af regioner.
The second sub-group is more geographically diverse and comprises regions where employment increased by more than the Community average but by less than in the first group of regions.
Regionerne i denne anden gruppe ligger i det indre af Spanien (Extremadura, Castilla—Leon og Castilla - La Mancha) og omfatter ligeledes øerne Sardinien og Korsika i det vestlige Middelhav. Nettojobskabelsen i disse områder varierede fra over 7% på Korsika og i Castilla-La Mancha til 12-13% i de andre regioner i det indre Spanien.
The regions in this second group are located in the Spanish interior (Extremadura, Castilla - Léon and Castilla - La Mancha) and also include the Western Mediterranean islands of Sardegna and Corse.
For de regioner, hvor beskæftigelsen steg mest, var virkningerne på arbejdsløsheden som forventede.
For the regions where employment grew by most the effect on unemployment was as expected.
I re gionerne i det sydlige og østlige Spanien var konsekvensen af den hastigt stigende beskæftigelse imellem 1986 og 1991 et betydeligt fald - på fem procentpoint eller mere - i arbejdsløshedsprocenterne.
In the regions of Southern and Eastern Spain, the corollary of rapidly rising employment between 1986 and 1991 was a substantial fall - of five percentage points or more - in unemployment rates.
Netto jobskabelsen i disse regioner var typisk på ca. 5% i løbet af den femårige periode, skønt beskæftigelsen forblev
Typical rates of net job creation in these regions were
I det indre af Spanien var faldet i arbejdsløshedsprocenterne næsten lige så stort.
In the Spanish interior, the fall in unemployment rates were almost as great.
På øerne i det vestlige Mid delhav med lavere stigninger i beskæftigelsen end i regionerne i det sydlige Spanien, men dog lidt højere end fællesskabsgennemsnittet, var faldet i arbejdsløsheden imidlertid tilsvarende beskedent på ca. 2 til 2,5 procentpoint.
In the Western Mediterranean islands, however, with lower rates of employment growth than the regions in the South of Spain but still slightly above the Community average, the
Kapitel 8 - Fællesskabsstøttede regioner 1989-1993
Chapter 8 - Regions assisted by the Community 1989-1993 fall in unemployment was correspondingly more modest at around 2 to 2.5 percentage points.
Produktivitet og vækst i BNP
Productivity and GDP growth
For de resterende regioner er billedet mere uensartet På den ene side var der regioner, hvor nedgangen i arbejdsløsheden var forholdsvis høj som f.eks. i Portugal og Irland (henholdsvis 5 og 4 procentpoint).
For the remaining regions the picture is more mixed. On the one hand, there were regions where the fall in unemployment was relatively high, such as in Portugal and Ireland (5 and 4 percentage points re spectively).
Alt andet lige ledsages stigende beskæftigelse af et stigende BNP.
Other things being equal, rising employment accompanies growing GDP.
Jobskabelse er både en afspejling af og e med virkende faktor til vækst i outputtet.
Job creation is both a reflection of and a contributory factor to growth in output.
Den udstrækning, i hvilken disse to følges ad, afhænger af udviklingen i output pr. arbejder eller produktiviteten.
The extent to which the two go together depends on developments in output per worker or productivity.
Vækst i produktiviteten er vigtig for regionerne, da den har en tendens til at betyde, at effektiviteten i produktionen forbedres, hvilket hjælper med til at kontrollere omkostningerne pr. enhed og til at opretholde eller forbedre konkurrenceevnen.
Growth in productivity is important for regions since it tends to mean that efficiency in production is improving which helps to control unit costs and to maintain or improve competitiveness.
UaTordringen ligger i at kunne opnå stigninger i alle tre variabler samtidigt: output produktivitet og beskæftigelse.
The challenge is to achieve increases in all three variables simultaneously: output, productivity and employment.
Det er hovedsageligt denne udfordring, der henty des til i Kommissionens hvidbog Vækst konkurrenceevne og beskæftigelse.
It is essentially this challenge which is addressed in the Commission White Paper Growth, competitiveness and employment.
Hvad angår BNP pr. indbygger var der markante for skelle i erfaringerne i de forskellige mål nr. 1 regioner i perioden 1986 til 1991 (Bilag Tabel A.20).
In terms of GDP per head, there were marked variations in experience among Objective 1 regions in the period 1986 to 1991 (Annex, Table A.20).
Regionerne i det sydlige og østlige Spanien havde den hurtigste stigning sammen med Castilla-La Mancha i det indre Spanien, Irland og Portugal.
The regions in the South and East of Spain grew fastest together with Castilla-La Mancha in the Spanish interior, Ireland and Portugal.
Alle disse regioner nær mere sig stærkt fællesskabsgennemsnittet med mellem 6 og 9 procentpoint.
All of these regions converged strongly towards the Community average, by between 6 and 9 percentage points.
Specielt opmuntrende er den kendsgerning, at de var blandt de fattigste dele af Fællesskabet i begyndelsen af perioden med et BNP pr. indbygger, som var lig med eller under 60% af fælles skabsgennemsnittet.
Of particular encouragement is the fact that they were among the poorest parts of the Community at the start of the period with GDP per head equal to or less than 60% of the Community average.
11991 trådte Fællesskabet ind i en nedgangsperiode, og de første tegn på økonomisk opgang viste sig i 1994.
In 1991, the Community entered a period of recession with the first firm signs of recovery emerging in 1994.
De seneste tal - kun for arbejdsløshedsprocenteme -antyder, at omfanget af nedgangen har været væsentligt forskelligt fra medlemsstat til medlemsstat og fra region til region.
The most recent data, for unemployment rates only, suggest that the depth of the recession has differed substantially from Member State to Member State and region to region.
Tallene op til 1993 viseren nogenlunde generel stigning i arbejdsløsheden i mål nr. 1-regionerne.
The figures up to 1993 show a fairly general increase in unemployment across the Objective 1 regions.
Denne stigning har været særlig markant i Spanien, hvor regioner i den sydlige og østlige del af landet, som tidligere havde udvist den største nedgang i procenterne, var blandt de hårdest ramte.
The rise has been particularly marked in Spain, with regions in the South and East of the country which had previously shown the largest reduction in rates being among the worst affected.
I de italienske regioner, hvor arbejdsløsheden for det meste kun var faldet en smule under den økonomiske opgang, begyndte den igen at stige hurtigere end det nationale gennemsnit mens arbejdsløshedspro centerne i Irland ved slutningen af 1993 var på vej tilbage mod 20%.
In the Italian regions, unemployment, which at most had fallen only slightly during the economic recovery, began once again to rise at a faster rate than the national average, while in Ireland, rates of unemployment by the end of 1993 were heading back towards 20%.
Andre steder har stigninger i arbejdsløsheden været detnormale, skønt omfanget har været mere beskedent dent
Elsewhere, increases in unemployment have been the general mie, though the extent has been more modest.
De spanske regioner ved Atlanterhavet, Castilla León og de italienske regioner ved Adriaterhavet nærmere sig mere gradvist det gennemsnitlige BNP pr. indbyg ger i Fællesskabet med 1 til 3 procentpoint i løbet af perioden.
The Spanish Atlantic regions, Castilla Léon and the Italian Adriatic regions converged more gradually towards the Community average GDP per head, by 1 to 3 percentage points over the period.