natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Dette må derfor i lige så høj grad gælde i forbindelse med en aftale, der er indgået mellem Fællesskabet og et tredjeland, såsom EØF-Marokko-aftalen.
Since the first paragraph of Article 40 of the EEC-Morocco Agreement must consequently be accepted as having direct effect, individuals to whom that provision applies are entitled to rely on it before the national courts.
Som følge heraf kan princippet om ligebehandling for så vidt angår arbejdsvilkår og aflønning i artikel 40, stk. 1, i EØF-Marokko-aftalen ikke som sådan medføre, at det forbydes myndighederne i modtagermedlemsstaten at nægte en forlængelse af opholdsbeviset for en vandrende marokkansk arbejdstager, der er beskæftiget på denne medlemsstats område, selv om det i sagens natur er udelukket at anvende en sådan foranstaltning over for den pågældende medlemsstats egne statsborgere.
The scope of the first paragraph of Article 40 of the EEC-Morocco Agreement
Hvad dernæst angår spørgsmålet om, hvorvidt Domstolens praksis vedrørende bestemmelserne om associeringen EØF-Tyrkiet bør anvendes analogt, bemærkes, at en international traktat efter Domstolens faste praksis skal fortolkes ikke blot efter sin ordlyd, men tillige på baggrund af sine formål.
The Court has consistently held that a Turkish worker who fulfils the criteria laid down in Article 6(1) of Decision No 1/80 of 19 December 1980, adopted by the Council of Association established by the EEC-Turkey Agreement, may claim an extension of his residence permit in the host Member State in order to remain in lawful gainful employment in that State.
For at afgøre, om Domstolens praksis vedrørende bestemmelserne i forbindelse med EØF-Tyrkiet-aftalen også bør finde anvendelse på EØF-Marokko-aftalen, bør disse aftaler herefter gennemgås såvel på baggrund al" deres formål som deres sammenhæng.
It follows from the comparison between the EEC-Morocco Agreement and the EEC-Turkey Agreement that the first of those agreements, unlike the second, does not provide for any examination by the Contracting Parties, in due course, of the possibility for the third country concerned to accede to the Community.
Det fremgår af sammenligningen mellem EØF-Marokko-aftalen og EØF-Tyrkiet-aftalen, at det i modsætning til den sidstnævnte aftale ikke er forudset i den førstnævnte, at de kontraherende parter på længere sigt vil undersøge mulighederne for, at det pågældende tredjeland optages i Fællesskabet.
refusing to extend the residence permit of a Moroccan national whom it has previously authorised to enter its territory and to take up gainful employment there, where the initial reason for the grant of his leave to stay no longer exists by the time that his residence permit expires.
Hertil kommer, at det samarbejdsråd, som blev oprettet ved EØF-Marokko-aftalen, ikke har vedtaget nogen afgørelse, som indeholder en tilsvarende bestemmelse som artikel 6, stk. 1, i afgørelse nr. 1/80 fra Associeringsrådet EØF-Tyrkiet, som med henblik på den fremtidige gennemførelse af den frie bevægelighed tildeler vandrende tyrkiske arbejdstagere præcise rettigheder, som skal medvirke til at integrere dem gradvist på arbejdsmarkedet i modtagermedlemsstaten, og som er gjort afhængige af varigheden af den tilladte lønnede beskæftigelse.
Moreover, the Cooperation Council established by the EEC-Morocco Agreement has not adopted any decision containing a provision analogous to Article 6(1) of Decision No 1/80 of the EEC-Turkey Council of Association, which, with a view to securing freedom of movement in the future, grants Turkish migrant workers, according to the length of time they have been in authorised gainful employment, specific rights intended to integrate them progressively into the labour force of the host Member State.
Det fremgår således af de væsentlige forskelle, der består mellem bestemmelserne om associeringen EØF-Tyrkiet og EØF-Marokko-aftalen, ikke blot hvad angår disses ordlyd, men også deres indhold og formål, at Domstolens praksis vedrørende bestemmelserne om associeringen EØF-Tyrkiet ikke kan anvendes analogt på EØF-Marokko-aftalen.
However, the situation would be different if the national court were to find that the host Member State had granted the Moroccan migrant worker specific rights in relation to employment which were more extensive than the rights of residence conferred on him by that State.
Det må derfor konkluderes, at det på fællesskabsrettens nuværende stadium i princippet ikke er forbudt en medlemsstat at nægte at forlænge opholdstilladelsen for en marokkansk arbejdstager, som den har tilladt at rejse ind på dens område og have erhvervsmæssig beskæftigelse, når den oprindelige grund til, at opholdstilladelsen blev givet, ikke længere består på tidspunktet for udløbet af den opholdstilladelse, som er meddelt den pågældende.
So, it follows from the substantial differences between not only the wording but also the object and purpose of the rules governing the EEC-Turkey association and the EEC-Morocco Agreement that the Court's case-law on the rules governing the EEC-Turkey association cannot be applied by analogy to the EEC-Morocco Agreement.
Forholdet vil dog være et andet, såfremt den forelæggende ret konstaterer, at modtagermedlemsstaten har indrømmet den vandrende marokkanske arbejdstager præcise rettigheder hvad angår udøvelsen af en beskæftigelse, der er mere vidtgående end dem, modtagermedlemsstaten har tildelt ham hvad angår hans ophold.
In those circumstances, it must be concluded that, as Community law stands at present, a Member State is not in principle prohibited from
En sådan situation foreligger, såfremt den pågældende medlemsstat kun har meddelt den pågældende et opholdsbevis for en kortere periode end arbejdstilladelsen, og såfremt den senere og inden arbejdstilladelsen udløb afslår at forlænge opholdsbeviset uden at begrunde dette afslag med noget hensyn til beskyttelse af statens lovlige interesser, såsom hensynet til den offentlige orden, sikkerhed og sundhed.
That would be so if the host Member State had granted the person concerned a residence permit for a period shorter than the duration of his work permit and if, before the work permit expired, it then refused to extend the residence permit without justifying its refusal on grounds relating to the protection of a legitimate national interest, such as public policy, public security or public health.
»Artikel 40, stk. 1, i samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Kongeriget Marokko, som blev undertegnet i Rabat den 27. april 1976 og godkendt på Fællesskabets vegne ved Rådets forordning (EØF) nr. 2211/78 af 26. september 1978, skal fortolkes således, at den i princippet ikke er til hinder for, at modtagermedlemsstaten afslår at forlænge opholdsbeviset for en marokkansk arbejdstager, som den har tilladt at rejse ind på sit område og tage erhvervsmæssig beskæftigelse, for hele den periode, hvorunder den pågældende udøver denne beskæftigelse, når den oprindelige grund til at give ham opholdsret ikke længere består på tidspunktet for udløbet af hans opholdstilladelse.
'The first paragraph of Article 40 of the Cooperation Agreement between the European Economic Community and the Kingdom of Morocco, signed in Rabat on 27 April 1976 and concluded on behalf of the Community by Council Regulation (EEC) No 2211/78 of 26 September 1978, is to be interpreted as not precluding in principle a host Member State from refusing to extend the residence permit of a Moroccan national whom it has authorised to enter its territory and to take up gainful employment there, for the entire period during which he has that employment there, where the initial reason for the grant of his leave to stay no longer exists by the time that fus residence permit expires.
Forholdet vil kun være et andet, såfremt dette afslag berører en ret til faktisk udøvelse af en beskæftigelse, som modtagermedlemsstaten har indrømmet den pågældende ved, at de kompetente nationale myndigheder har meddelt ham en behørig arbejdstilladelse for en længere periode end opholdsbeviset, uden at afslaget er begrundet i noget hensyn til beskyttelse
The situation would be different only if, in the absence of grounds relating to the protection of a legitimate national interest, such as public policy, public security or public health, that refusal were to affect the right actually to engage in employment conferred on the person concerned by a work permit duly granted by the competent national authorities for a period exceeding that of his residence permit.
Det tilkommer den nationale ret at vurdere, om dette er tilfældet.*
It is for the national court to determine whether that is the case.1
Generaladvokat P. Léger fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 19. maj 1998.
Advocate General P. Léger delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 19 May 1998.
Han foreslog at give følgende besvarelse:
He suggested that the Court should reply as follows:
»Princippet om forbud mod forskelsbehandling på grundlag af nationalitet af en marokkansk arbejdstager i forhold til en indenlandsk arbejdstager for så vidt angår arbejdsvilkår og aflønning, som er fastsat i artikel 40, stk. 1, i samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Kongeriget Marokko, som er undertegnet i Rabat den 27. april 1976 og godkendt på Fællesskabets vegne ved Rådets forordning (EØF) nr. 2211/78 af 26. september 1978, skal fortolkes således, at det ikke giver en marokkansk arbejdstager ret til at opnå en forlængelse af sin arbejdstilladelse, selv om arbejdstageren faktisk har beskæftigelse.
The prohibition of discrimination based on nationality as regards working conditions or remuneration between Moroccan workers and national workers, laid down by the first paragraph of Article 40 of the Cooperation Agreement between the European Economic Community and the Kingdom of Morocco signed in Rabat on 27 April 1976 and approved on behalf of the Community by Council Regulation (EEC) No 2211/78 of 26 September 1978, must be interpreted as not conferring on Moroccan workers the right to obtain an extension of their right of residence even if they are actually employed.
Anvendelsen af det nævnte princip forudsætter nødvendigvis, at værtsmedlemsstatens lovgivning om udlændiges indrejse og ophold forinden er blevet overholdt.«
In order for that prohibition to apply, the law of the host Member State on the entry and residence of aliens must first be observed.
Sag C-179/97 Kongeriget Spanien / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Landbrug
Case C-179/97 Kingdom of Spain ν Commission of the European Communities Agriculture
»Fiskeri — bevarelse af havets ressourcer — inspektion af fiskerfartøjer — ordning f or fælles international inspektion, som er vedtaget af Organisationen for Fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav· (Domstolens plenum)
In furtherance of that aim, a joint inspection scheme was set up to operate in the event of infringement, providing for reciprocal rights of boarding and inspection of vessels by the contracting parties and, where appropriate, for prosecution and sanctions.
Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 12. maj 1997 har Kongeriget Spanien anlagt sag med påstand om annullation af Kommissionens forordning (EF) nr. 494/97 af 18. marts 1997 om ændring af forordning (EØF) nr. 2868/88 om nærmere regler for gennemførelsen af den ordning for fælles international inspektion, som er vedtaget af Organisationen for Fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav (herefter »den ændrede forordning nr. 2868/88«), i det omfang, denne indsætter artikel 4a, stk. 6, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2868/88 af 16. september 1988.
By application lodged at the Court Registry on 12 May 1997, the Kingdom of Spain brought an action for annulment of Commission Regulation (EC) No 494/97 of 18 March 1997 modifying Regulation (EEC) No 2868/88 establishing detailed rules for the application of the Joint International Inspection Scheme adopted by the North-West Atlantic Fisheries Organisation (hereinafter 'Regulation No 2868/88, as amended'), in so far as it inserts Article 4(a)(6) in Commission Regulation (EEC) No 2868/88 of 16 September 1988.
Denne forordning er vedtaget som led i forbindelserne mellem Det Europæiske Fællesskab og Organisationen for Fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav (herefter »NAFO«), således som disse forbindelser er fastlagt ved konventionen om det fremtidige multilaterale samarbejde vedrørende fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav (herefter »NAFO-konventionen«), der blev godkendt ved Rådets forordning (EØF) nr. 3179/78 af 28. december 1978. Et af formålene med NAFO-konventionen er at
That regulation arose out of the European Community's relations with the North-West Atlantic Fisheries Organisation (NAFO), as consolidated by the Convention on Future Multilateral Cooperation in the North-West Atlantic Fisheries (hereinafter 'the NAFO Convention') which was approved by Council Regulation (EEC) No 3179/78 of 28 December
fremme bevarelsen og den bedst mulige udnyttelse af fiskeressourcerne i det ved konventionen regulerede område.
is under orders, pursuant to point 10(ii), to proceed to a diversion port for a thorough inspection.
Med henblik herpå er der oprettet en fælles inspektionsordning for tilfælde af overtrædelser, som fastsætter gensidige rettigheder for de kontraherende parters opbringning og inspektion af fartøjer samt, i givet fald, adgang til at forfølge og pålægge sanktioner.
On 20 April 1995 an agreement was concluded between the European Community and Canada on fisheries in the context of the NAFO Convention (hereinafter 'the Agreement').
I denne sammenhæng vedtog NAFO-Fiskerikommissionen den 10. februar 1988 en ordning for fælles international inspektion.
Admittedly, the wording of point 10(iv) is not entirely devoid of ambiguity in that it fails to make clear that the required consent of the State of the vessel does not relate to each one of the three situations envisaged, that is to say, where the inspector boards the vessel, where he remains on board as the vessel proceeds to port and where he is present during the thorough inspection of the vessel in port.
Denne ordning finder anvendelse i Fællesskabet ifølge artikel 1 i Rådets forordning (EØF) nr. 1956/88 af 9. juni 1988 om bestemmelser til gennemførelse af den ordning for fælles international inspektion, som er vedtaget af Organisationen for Fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav; ordningen er indeholdt i bilaget til forordningen.
The fact remains, however, that if point 10(iv) is to be construed consistently with point 10(ii) of the annex to the Council Regulation, it must be read as referring to the inspection of the vessel in the port solely in order to emphasise that the inspector of a contracting party other than the flag State has the right, once aboard, to remain on the vessel until the inspection in the port has been completed.
Den 20. april 1995 blev der indgået en fiskeriaftale i form af et godkendt protokollat med de dertil hørende bilag, en brevveksling og en noteveksling, mellem Det Europæiske Fællesskab og Canada i tilknytning til NAFO-konventionen (herefter »aftalen«).
The Kingdom of Spain argues that Article 4(a)(6), first sentence, of Regulation No 2868/88, as amended, under which '[o]n arrival at the port of diversion, the suspect vessel shall be the subject of a thorough inspection carried out under the authority of the flag Member State, which may be attended by a NAFO inspector from any other Contracting Party wishing to take part' is unlawful.
Kongeriget Spanien har gjort gældende, at artikel 4a, stk. 6, første punktum, i den ændrede forordning nr. 2868/88 hvorefter »[der] ved ankomsten i den angivne havn ... under flagmedlemsstatens myndighed [foretages] en grundig inspektion af det pågældende fartøj, eventuelt i overværelse af en NAFO-inspektør eller enhver anden kontraherende part, der ønsker at være til stede under inspektionen« — er ugyldig.
Those words indicate that a NAFO inspector, whichever contracting party has appointed him, may attend the thorough inspection carried out at the port of diversion without there being any need to obtain the consent of the authorities of the flag Member State.
Efter dets opfattelse fremgår det nemlig af selve denne bestemmelses ordlyd, at en NAFO-inspektør, uanset hvilken kontraherende part, der har udpeget denne, kan være til stede under den grundige inspektion, der foretages i den havn, hvortil omdirigeringen er sket, uden at det er nødvendigt at indhente godkendelse fra myndighederne i flagmedlemsstaten, skønt punkt 10, nr. iv), i bilaget til Rådets forordning, samt punkt II.9, litra e), nr. iv), i bilag I til det godkendte protokollat af aftalen, foreskriver, at »fartøjets kontraherende part« i et sådant tilfælde »er indforstået hermed«.
By contrast, point 10(iv) of the annex to the Council Regulation and point H.9(e)(iv) of Annex I to the agreed minute of the Agreement provide that 'the consent of the Contracting Party of the vessel' is required in such circumstances.
Efter Kongeriget Spaniens opfattelse medfører denne modstrid mellem Rådets forordning og den ændrede forordning nr. 2868/88, dvs. mellem grund- og gennemførelsesforordningen, at sidstnævnte er ugyldig.
The Kingdom of Spain submits that the contradiction between the Council Regulation and Regulation No 2868/88, as amended — that is to say, between the basic regulation and the implementing regulation - renders the latter void.
Det bemærkes, at Kommissionen med rette har gjort gældende, at indholdet af artikel 4a, stk. 6, i den ændrede forordning nr. 2868/88 er affattet i næsten samme vendinger som punkt 10, nr. ii), i bilaget til Rådets forordning.
The plea alleging a contradiction between Regulation No 2868/88, as amended, and point II.9(e)(iv) of Annex I to the agreed minute of the Agreement
Den situation, som er reguleret i artikel 4a, stk. 6, er netop den, hvor der foretages en grundig inspektion i en havn, og reguleringen af denne situation er formuleret i tilsvarende vendinger som i punkt 10, nr. ii), i bilaget til Rådets forordning.
The Commission rightly contends that the contested provision is drafted in terms almost identical to those of point 10(ii) of the annex to the Council Regulation.
Punkt 10, nr. iv), i bilaget til Rådets forordning er en bestemmelse, som vedrører den særlige situation, hvor en anden kontraherende part ønsker, at en inspektør skal gå om bord i et fartøj, som i henhold til punkt 10, nr. ii), har fået ordre til at begive sig til en omdirigeringshavn med henblik på at gennemgå en grundig inspektion.
The contested provision, on the other hand, concerns specifically the situation where a thorough inspection is carried out in a port, which is subject to provisions similar to those of point 10(ii) of the annex to the Council Regulation.
Ganske vist er ordlyden af punkt 10, nr. iv), ikke helt utvetydig, da det ikke fremgår klart af bestemmelsen, at den godkendelse, som kræves af den stat, fartøjet henhører under, ikke vedrører alle de tre situationer, som er omhandlet heri, nemlig bording af fartøjer, tilstedeværelse under sejladsen til havnen og grundig inspektion i havnen.
Point 10(iv) of the annex to the Council Regulation, however, concerns the specific situation in which another contracting party wishes to have an inspector board a vessel which
Generaladvokat S. Alber fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenumi den 16. juli 1998.
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 16 July 1998.
Han foreslog Domstolen
Not available
Præjudiciel »EF-traktatens artikel 30 og 36 - forordning (EØF) nr. 2081/92 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler· (Femte Afdeling)
Preliminary ruling (Articles 30 and 36 of the EC Treaty — Regulation (EEC) No 2081192 on the protection of geographical indications and designations of origin for agricultural products and foodstuffs) (Fifth Chamber)
Ved kendelse af 18. juli 1996 har Handelsgericht Wien forelagt Domstolen to præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af traktatens artikel 30 og 36.
Arguably, they may constitute a measure having equivalent effect to a quantitative restriction within the meaning of Article 30 of the Treaty but, their aim being to protect an indication of geographical origin, they may be justified under Article 36 of the Treaty.
Spørgsmålene er blevet rejst under en sag mellem Consorzio per la tutela del formaggio Gorgonzola og Käserei Champignon Hofmeister GmbH & Co. KG og Eduard Bracharz GmbH vedrørende en påstand om, at der anordnes forbud mod markedsføring af en skimmelost i Østrig under betegnelsen »Cambozola« samt at det herfor registrerede varemærke slettes af registret. Ved kendelse af 24. juni 1994 om foreløbige forholdsregler nedlagde Handelsgericht Wien forbud mod, at de sagsøgte i hovedsagen sælger en skimmelost med betegnelsen »Cambozola«, så længe hovedsagen verserede.
Those questions arose in proceedings brought by the Consorzio per la Tutela del Formaggio Gorgonzola against Käserei Champignon Hofmeister GmbH & Co. KG and Eduard Bracharz GmbH concerning an application for an order prohibiting the marketing in Austria of a blue cheese under the designation 'Cambozola' and requiring cancellation of the 'Cambozola' trade mark. Page 9
Efter Republikken Østrigs tiltrædelse af Den Europæiske Union, opstod der imidlertid det spørgsmål for Handelsgericht Wien, om de foranstaltninger, som den var blevet anmodet om at træffe, og som var omhandlet i dens kendelse om foreløbige forholdsregler, var forenelige med fællesskabsbestemmelserne om frie varebevægelser. Disse foranstaltninger ville således kunne udgøre en foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ restriktion i traktatens artikel 30's forstand, men ikke desto mindre være begrundet efter traktatens artikel 36, da de var truffet til beskyttelse af en geografisk oprindelsesbetegnelse.
First, the trade mark must have been registered in good faith before the date when the application for registration of the designation of origin or geographical indication was lodged.
Med sine spørgsmål spørger den nationale ret nærmere bestemt, om fællesskabsretten er til hinder for nationale foranstaltninger, hvorved det forbydes at sælge en skimmelost under navnet »Cambozola« for at sikre beskyttelsen af oprindelsesbetegnelsen »Gorgonzola«, idet det omhandlede produkts virkelige oprindelse er angivet på dets emballage.
It must first be determined whether the use of a term such as 'Cambozola', in circumstances such as those of this case, corresponds to one of the situations covered by Article 13(1) of Council Regulation No 2081/92 of 14 July 1992 on the protection of geographical indications and designations of origin for agricultural products and foodstuffs .
Det må først afgøres, om brugen af et udtryk som »Cambozola« under de i hovedsagen foreliggende omstændigheder falder ind under en af de situationer, som er omhandlet i artikel 13, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 af 14. juli 1992 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler.
The plaintiff submits on this point that the provisions derogating from the protection of designations under Article 13 must be strictly construed and that registration of the trade mark 'Cambozola' in Austria cannot have been made in good faith within the meaning of Article 14(2) since it has been unlawful from the outset.
Det bemærkes, at begrebet »antydning« i artikel 13, stk. 1, litra b), i forordning nr. 2081/92, omfatter det tilfælde, hvor det udtryk, der anvendes som betegnelse for et produkt, omfatter en del af en beskyttet betegnelse, således at forbrugeren, når han ser dette produkts navn, i ånden føres til at tænke på den vare, som betegnelsen gælder for.
'Evocation', as referred to in Article 13(1) (b) of Regulation No 2081/92, covers a situation where the term used to designate a product incorporates part of a protected designation, so that when the consumer is confronted with the name of the product, the image triggered in his mind is that of the product whose designation is protected.