natgillin/translations-raw huggingface dataset:
116 Retten skal på baggrund af disse principper vurdere, om de former for praksis, der er konstateret, og for hvilke der er fastsat sanktioner i den anfægtede beslutning, og som der henvises til i præmis 113 ovenfor, er reelle og lovlige.
116 It is in the light of those principles that the Court must assess the reality and the lawfulness of the practices found and penalised in the contested decision, and referred to in paragraph 113 above.
Praksis ved sagsøgerens prisfastsættelse
Practices in relation to the applicant's pricing
117 Ifølge den anfægtede beslutning fremgår det af et notat af 8. marts 1988 fra SDL's salgsdirektør (betragtning 45), hvori der redegøres for en politik bestående i selektive tilbud om lave priser til potentielle ASI-kunder (betragtning 123), at »i perioden 1986-1988 ... [fik] kunder hos en importør af fransk sukker... tilbudt selektivt lave priser« (artikel 1, stk. 1).
117 According to the contested decision, a note of 8 March 1988 from SDL's sales director (point 45) setting out a policy of selective low pricing to potential customers of ASI (point 123) demonstrates that 'in the period 1986 to 1988, [the applicant granted] selectively low prices to customers of an importer of French sugar' (Article 1(1)).
118 Sagsøgeren har benægtet at have tilbudt sådanne priser, og har under alle omstændigheder bestridt, at en prispolitik, der blot har til formål at beskytte virksomhedens stilling på markedet, er udtryk for misbrug.
118 The applicant denies having granted such prices, and in any event disputes that a pricing policy designed simply to defend its market position was abusive.
119 Kommissionen har anført, at sagsøgeren ved at søge at retfærdiggøre sådanne selektive priser anerkender, at disse priser var en realitet.
119 The Commission maintains that, in attempting to justify the lawfulness of such selective prices, the applicant acknowledges their reality.
Endvidere er notatet af 8. marts 1988 et tilstrækkeligt bevis for sagsøgerens adfærd over for potentielle ASI-kunder på industrisukkermarkedet.
Furthermore, the note of 8 March 1988 sufficiently demonstrates the reality of the applicant's conduct on the industrial sugar market towards potential customers of ASI.
120 De oplysninger, Kommissionen har fremlagt i den anfægtede beslutning, beviser imidlertid ikke rigtigheden af den overtrædelse, der er konstateret i beslutningens artikel 1, stk. 1.
120 The evidence adduced by the Commission in the contested decision does not, however, prove the reality of the infringement as found in Article 1(1) thereof.
121 Helt bortset fra, at sagsøgeren har benægtet at have anvendt sådanne priser over for potentielle ASI-kunder på industrisukkermarkedet, fremgår det ikke af notatet fra SDL's salgsdirektør, at sagsøgeren faktisk udviste en sådan adfærd mellem 1986 og 1988.
121 Apart from the fact that the applicant denies having applied such prices to potential ASI customers on the industrial sugar market, the note from SDL's sales director does not indicate that the applicant actually adopted such conduct between 1986 and 1988.
Ganske vist afslører notatet den prispolitik, SDL's salgsdirektør havde til hensigt at følge, men det bekræftes ikke i notatet, at der faktisk blev ført en sådan politik mellem 1986 og 1988, idet notatet netop skitserede den fremtidige politik.
Whilst that note certainly reveals the pricing policy that SDL's sales director intended to pursue, it gives no account of the application of such a policy between 1986 and 1988, precisely because it was intended to outline future policy.
122 Endvidere nævner den passage, der vedrører SDL's holdning, før notatet blev skrevet, på ingen måde anvendelse af selektive priser over for ASI-kunder, idet det i notatet hedder: »I mellemtiden er vi begyndt at holde bedre øje med vore industrikunder for at afdække eventuelle nye aktiviteter fra ASI's side« (betragtning 45).
122 Moreover, the passage concerning SDL's attitude before that note was written does not in any way refer to selective prices being charged to ASI customers, since the note says : 'In the meantime we have initiated increased vigilance at industrial customers level with a view to establishing the extent of any increased activity by ASI' (point 45).
Sagsøgeren og SDL kan ikke alene på dette grundlag beskyldes for at misbruge deres kollektiv dominerende stilling på markedet for industri sukker ved at tilbyde ASI-kunder selektivt lave priser før den 8. marts 1988.
The applicant and SDL cannot be accused on that basis alone of abusing their joint dominant position on the industrial sugar market by charging selectively low prices to ASI customers before 8 March 1988.
Udtalelsen viser blot de dominerende virksomheders analyse af en konkurrents aktiviteter, hvilket ikke i sig selv udgør et misbrug i den betydning, der er forudsat i traktatens artikel 86.
Such words merely refer to the analysis by the undertakings in a dominant position of the activity of one of their competitors, which does not in itself constitute an abuse within the meaning of Article 86 of the Treaty.
123 I øvrigt er gennemgangen af SDL's salgsdirektørs notat af 8. marts 1988 som anført af sagsøgeren indeholdt i de dele af den anfægtede beslutning (betragtning 45 og 123), der vedrører praksis på detailsukkermarkedet.
123 Furthermore, as the applicant points out, the analysis of the SDL sales director's note of 8 March 1988 occurs in the contested decision (points 45 and 123) in the paragraphs dealing with practices concerning the retail sugar market.
124 Under disse omstændigheder må den anfægtede beslutnings artikel 1, stk. 1, annulleres, for så vidt som det deri konstateres, at sagsøgeren har tilsidesat traktatens artikel 86 ved at tilbyde ASI-kunder selektivt lave priser i perioden 1986-1988.
124 In those circumstances, Article 1(1) of the contested decision must be annulled in so far as it finds that the applicant infringed Article 86 of the Treaty by granting selectively low prices to ASI customers between 1986 and 1988.
— PFA'er
— PFAs
125 I den anfægtede beslutning hedder det, at »siden (i hvert fald) 1985 er der blevet anvendt en ordning med såkaldte 'sukkereksportrabatter', dvs. rabatter på sukker, der eksporteres i forarbejdet form til andre medlemsstater, hvilken ordning diskriminerer mod de aftagere af industrisukker, der forsyner det indenlandske marked i Irland« (artikel 1, stk. 4).
125 The contested decision states that 'since (at least) 1985, [the applicant has been] practising a system of "sugar export rebates", that is rebates granted on sugar exported in processed form to other Member States, which discriminate against customers of industrial sugar supplying the domestic Irish market' (Article 1(4)).
Kommissionen har anført, at sagsøgeren i hele den relevante periode ydede rabat til industrikunder, der havde til hensigt at eksportere deres endelige produkt, først og fremmest til andre medlemsstater.
The Commission states that throughout the period in question the applicant granted a rebate to its industrial customers intending to export their final product, primarily to other Member States.
Disse kunder underrettede derfor sagsøgeren om de eksporterede mængder for at opnå rabatten (betragtning 70).
Those customers accordingly informed the applicant of the volume of their exports in order to obtain the rebate (point 70).
Rabatterne varierede endvidere efter, hvem der var kunde, hvilken periode der var tale om, og hvilken medlemsstat der blev eksporteret til, uden at der dog var nogen sammenhæng med de eksporterede mængder (betragtning 71 og 72).
The level of the rebate varied, moreover, according to the customer concerned, the period in question or the Member State to which export was made, without however corresponding to the volume exported (points 71 and 72).
Kommissionen har konkluderet, at sagsøgeren har anvendt ulige vilkår for ydelser af samme værdi i traktatens artikel 86, litra c)'s forstand, således at der blev gjort forskel mellem eksporterende kunder (betragtning 137) og mellem disse og de kunder, der solgte deres produktion på det irske marked (betragtning 138), hvorved visse kunder blev stillet ringere i konkurrencen (betragtning 136). Den ulempe, der herved blev påført de ikke-eksporterende kunder, var så meget større, som konkurrencen på det irske marked for levnedsmidler som nævnt af sagsøgeren selv var blevet kraftigt forøget (betragtning 139).
The Commission concluded that the applicant applied dissimilar conditions to equivalent transactions within the meaning of Article 86(c), both between exporting customers (point 137) and between them and customers who reserved their production for the Irish market (point 138), thereby placing certain customers at a competitive disadvantage (point 136).
PFA-systemet havde endvidere til følge, at sukkerpakkerierne blev stillet ulige i konkurrencen vis-à-vis sagsøgeren på markedet for detailsukker (betragtning 143).
The system of PFAs also placed other sugar packagers on an unequal footing vis-à-vis the applicant on the retail sugar market (point 143).
Endelig »[understreges] eksport rabatordningens diskriminerende karakter... endvidere af, at den ikke [var] i overensstemmelse med målsætningerne for den fælles markedsordning for sukker« (betragtning 144).
Finally, 'the discriminatory nature of the export rebate scheme [was] emphasised by the fact that it [was] not in line with the objectives of the common sugar regime' (point 144).
126 Sagsøgeren har bestridt denne gennemgang i den anfægtede beslutning og forsøgt at begrunde PFA'ernes lovlighed.
126 The applicant disputes the analysis in the contested decision, and attempts to defend the lawfulness of the PFAs.
127 For det første har sagsøgeren påpeget, at formålet med PFA'erne var at subsidiere eksporten af forarbejdede sukkerprodukter i overensstemmelse med den irske regerings ønske om at opretholde den økonomisk vigtige levnedsmiddel- og drikkevareindustri (betragtning 20 og 97 til den anfægtede beslutning).
127 First, it points out that the purpose of those PFAs was to subsidise exports of processed sugar-based products in accordance with the wish of the Irish Government to maintain the economically important food and drink manufacturing industry (points 20 and 97 of the contested decision).
Som følge af den irske regerings valg af politik, der indebar en devaluering af det grønne pund, hvilket førte til højere landbrugspriser i Irland end i Det Forenede Kongerige, blev det yderst vanskeligt for irske producenter af forarbejdede produkter, der indeholdt sukker, at konkurrere i Det Forenede Kongerige og på andre eksportmarkeder.
By reason of the Irish Government's choice of a policy of green pound devaluation, resulting in higher agricultural prices in Ireland than the United Kingdom, it became extremely difficult for Irish producers of processed products containing sugar to compete in the United Kingdom and other export markets.
Trods de ydede PFA'er var der en række af de pågældende kunder, der ikke overlevede, eller som blev tvunget til at flytte deres produktion bort fra Irland.
Despite the granting of the PFAs, a number of the customers concerned did not survive or were forced to move their production outside Ireland.
Sagsøgeren har således anført, at omkostningerne ved den prisreduktion, forarbejdningsindustrien blev udsat for, delvis blev opvejet af stigningen i detailpriser, som var reguleret ved lov i 1970'erne og en stor del af 1980'erne.
The applicant thus argues that the cost of the price reduction borne by the processing industry was partially compensated for by an increase in retail prices which, during the 1970s and a large part of the 1980s, was controlled by statutory provisions.
Sagsøgeren finder, at den officielle tilskyndelse til ydelsen af PFA'er helt eller delvis frikender sagsøgeren.
It considers that the official encourage ment given to granting the PFAs partially or wholly exonerates it.
128 Retten skal for det første bemærke, at sagsøgeren ikke bestrider Kommissionens konstateringer i betragtning 70, 71 og 72 til den anfægtede beslutning, hvoraf fremgår, at PFA'er faktisk blev ydet i perioden 1985-1995, og som beskriver de særlige betingelser for ydelsen af PFA'er.
128 The Court notes, first, that the applicant does not challenge the Commission's findings of fact in points 70 to 72 of the contested decision, establishing that the PFAs were actually granted between 1985 and 1995 and the particular conditions on which they were granted.
Sagsøgeren har i sin argumentation alene søgt at påvise, at PFA'erne er lovlige i forhold til traktatens artikel 86.
Its argument seeks solely to demonstrate their lawfulness in relation to Article 86.
Endvidere er sagsøgerens argumentation stort set identisk med argumentationen under den administrative procedure, som Kommissionen har besvaret udførligt i den anfægtede beslutning (betragtning 140, 141 og 142).
It is, moreover, largely identical to that put forward in the administrative proceedings and to which the Commission has replied in detail in the contested decision (points 140 to 142).
129 Hertil kommer, at det argument, ifølge hvilket den irske regering tilskyndede til at subsidiere eksporten af irsk sukker, overhovedet ikke begrunder sagsøgerens forsvar.
129 Next, in the circumstances of this case the argument based on the Irish Government's encouragement to subsidise exports of Irish sugar does not serve the applicant's defence at all.
Som Kommissionen med rette har påpeget, har sagsøgeren ikke kunnet påvise, at den påståede tilskyndelse var af en sådan art, at sagsøgeren faktisk blev frataget retten til selvstændigt at fastlægge sin forretningspolitik.
As the Commission has rightly pointed out, the applicant has not been able to demonstrate that that alleged encouragement was of such a kind as to deprive it, on the facts, of all independent choice in its commercial policy.
Såfremt virksomhederne pånødes en konkurrencestridig adfærd ved en national lovgivning, eller såfremt denne lovgivning skaber en retlig ramme, som på sin side berøver dem enhver mulighed for at konkurrere retmæssigt, finder traktatens artikel 85 og 86 ikke anvendelse.
If anticompetitive conduct is required of undertakings by national legislation or if the latter creates a legal framework which itself eliminates any possibility of competitive activity on their part, Articles 85 and 86 do not apply.
I denne situation beror begrænsningen af konkurrencen ikke, som det forudsættes i disse bestemmelser, på en selvstændig adfærd fra virksomhedernes side (jf. desuden dommen i sagen Suiker Unie m.fl. mod Kommissionen, præmis 36­72 og særlig præmis 65 og 66 samt 71 og 72).
In such a situation, the restriction of competition is not attributable, as those provisions implicitly require, to the autonomous conduct of the undertakings (see also Suiker Unie, paragraphs 36 to 72, and more particularly paragraphs 65, 66, 71 and 72).
Derimod kan artikel 85 og 86 finde anvendelse i en situation, hvor der efter den nationale lovgivning fortsat består en mulighed for konkurrence, men hvor denne konkurrence kan hindres, begrænses eller fordrejes ved en selvstændig adfærd fra virksomhedernes side (jf. Domstolens dom af 29.10.1980, forenede sager 209/78­215/78 og 218/78, Van Landewyck m.fl. mod Kommissionen, Sml. s. 3125, af 10.12.1985, forenede sager 240/82, 241/82, 242/82, 261/82, 262/82, 268/82 og 269/82, Stichting Sigarettenindustrie m.fl. mod Kommissionen, Sml. s. 3831, og af 17.7.1997, sag C­19/95 P, Ferriere Nord mod Kommissionen, Sml. I, s. 4411).
Articles 85 and 86 may apply, however, if it is found that the national legislation does not preclude undertakings from engaging in autonomous conduct which prevents, restricts or distorts competition (Joined Cases 209/78 to 215/78 and 218/78 Van Landewyck and Others ν Commission [1980] ECR 3125; Joined Cases 240/82 to 242/82, 261/82, 262/82, 268/82 and 269/82 Stichting Sigarettenindustrie and Others ν Commission [1985] ECR 3831; and Case C-219/95 Ρ Fernere Nord ν Commission [1997] ECR 1-4411).
131 Da sagsøgeren i denne sag ikke har påberåbt sig nogen lovgivning eller foranstaltning fra den irske regerings side, som krævede, at sagsøgeren vedtog eksportstøtteforanstaltninger, eller som skabte en retlig ramme, der pålagde sagsøgeren sådanne foranstaltninger, finder Retten, at uanset hvilken holdning den irske regering havde til dette spørgsmål, var sagsøgeren fri til selv at vælge adfærd.
131 In this case, as the applicant has not cited any legislation or measure of the Irish Government requiring it to adopt export subsidy measures, or creating a legal framework requiring it to adopt them, the Court finds that, whatever the opinion of the Irish Government may have been in this respect, the applicant retained all its autonomy of conduct.
Heraf følger, at traktatens artikel 86 kan anvendes på sagsøgeren.
It follows that Article 86 could be applied to it.
132 For det andet har sagsøgeren anført, at Kommissionen i sin vurdering af PFA'erne er gået ud fra den forkerte forudsætning, at disse ikke er i overensstemmelse med målsætningerne for den fælles markedsordning for sukker (betragtning 144) og for fællesmarkedet (betragtning 167, tredje afsnit, tredje led).
132 Secondly, the applicant maintains that the Commission's analysis of the PFAs rests on the false premiss that they were not in line with the objectives of the common organisation of the market in sugar (point 144) and the common market (point 167, second paragraph, third indent).
Ydelsen af PFA'er tjente to formål, nemlig at sætte sagsøgerens kunder i stand til at fortsætte
The granting of the PFAs had a dual aim: to enable its customers to continue exporting by alleviating the structural
133 Kommissionens vurdering af PFA’ernes lovlighed hviler imidlertid ikke på en forkert forudsætning.
133 The Commission's assessment of the lawfulness of the PFAs does not, however, rest on a false premiss.
For det første har Kommissionen i den anfægtede beslutning ikke anført, at PFA'ernes forenelighed med den fælles markedsordning for sukker er en betingelse for deres lovlighed. Kommissionens vurdering af PFA'ernes forenelighed med den fælles markedsordning for sukker (betragtning 144) har ingen sammenhæng med konstateringen af PFA'ernes diskriminerende karakter.
First, the Commission does not indicate in the contested decision that the compatibility of the PFAs with the common organisation of the market in sugar is a condition of their lawfulness: its assessment of their compatibility with the common organisation of the market in sugar (point 144) is independent of the finding that they were discriminatory.
Eventuelle fejl i denne vurdering påvirker således ikke den argumentation, på grundlag af hvilken Kommissionen har fastslået, at artikel 86 er blevet tilsidesat.
Any error in that assessment does not therefore affect the reasoning which led the Commission to find infringement of Article 86.
134 Sagsøgeren kan heller ikke gøre gældende, at PFA-systemet er foreneligt med principperne for fællesmarkedet.
134 The applicant cannot claim, moreover, that the PFA system is compatible with the principles governing the common market.
Som anført i betragtning 157 til den anfægtede beslutning, »[påvirker sagsøgerens] praksis med at yde eksportrabat på sukker, der i forarbejdet form eksporteres til andre medlemsstater... sandsynligvis handelen med såvel industrisukker som forarbejdede levnedsmidler med et væsentligt indhold af sukker, og samme praksis påvirker dermed handelen mellem medlemsstater«.
As stated in point 157 of the contested decision, '[the applicant's] practice of granting export rebates on sugar exported, in processed form, to other Member States is likely to distort trade in both industrial sugar and processed food products containing a significant proportion of sugar, and thereby to affect trade between Member States'.
Kommissionen er derfor berettiget til at finde, at en sådan praksis, der uden afbrydelser blev fulgt fra 1985 til 1995, fordrejede konkurrencen og handelen inden for fællesmarkedet (betragtning 167, tredje afsnit, tredje led).
The Commission was therefore entitled to take the view that such a practice, applied without interruption from 1985 to 1995, had the effect of distorting competition and trade within the common market (point 167, second paragraph, third indent).
135 Sagsøgeren har for det tredje anført, at PFA'erne er i overensstemmelse med protokol nr. 30 om Irland (herefter »protokol nr. 30«), der er bilagt akten vedrørende tiltrædelsesvilkårene og tilpasningen af traktaterne i forbindelse med Kongeriget Danmarks, Irlands og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands tiltrædelse af De Europæiske Fællesskaber (EFT 1972 L 73, s. 182), og at PFA'erne siden ikrafttrædelsen af den europæiske fælles akt har været omfattet af traktatens bestemmelser om økonomisk og social samhørighed, i dette tilfælde EF-traktatens artikel 130 A (efter ændring nu artikel 158 EF).
14, at p. 182), and, since the entry into force of the Single European Act, fall within the Treaty provisions on economic and social cohesion, in this case Article 130a of the EC Treaty (now, after amendment, Article 158 EC).
Sagsøgeren har tilføjet, at PFA'erne ligger i krydsfeltet mellem traktatbestem-
It adds that the PFAs lie at the
IRISH SUGAR MOD KOMMISSIONEN melserne om økonomisk og social samhørighed og EF-traktatens artikel 90, stk. 2 (nu artikel 86, stk. 2, EF).
IRISH SUGAR V COMMISSION interface between the Treaty provisions on economic and social cohesion and Article 90(2) of the EC Treaty (now Article 86(2) EC).
136 PFA'erne er imidlertid foranstaltninger, der er vedtaget af en virksomhed, der er aktiv i sukkerindustrien, og ikke vedtaget på initiativ af en medlemsstat, der handler i denne egenskab.
136 However, the PFAs are measures adopted by an undertaking active in the sugar industry and do not arise from the initiative of a Member State acting in that capacity.
Som Kommissionen endvidere har fremhævet, er det i artikel 1 i Rådets forordning (EØF) nr. 26 af 4. april 1962 om anvendelse af visse konkurrenceregler inden for produktion af og handel med landbrugsprodukter (EFT 1959-1962, s. 120) bestemt, at traktatens artikel 86 vedrører produktionen af eller handelen med de i EF-traktatens bilag II anførte landbrugsprodukter (betragtning 115 til den anfægtede beslutning).
Moreover, as the Commission emphasises, Article 1 of Council Regulation (EEC) No 26 applying certain rules of competition to production of and trade in agricultural products (OJ, English Special Edition 19591962, p. 129) provides that Article 86 of the Treaty applies to the production of and trade in the agricultural products listed in Annex II to the EC Treaty (point 115 of the contested decision).
Endelig har sagsøgeren aldrig hævdet at være en virksomhed, der har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, eller som har karakter af fiskale monopoler i den betydning, der er forudsat i traktatens artikel 90, stk. 2.
Finally, the applicant has never claimed to be an undertaking entrusted with the operation of services of general economic interest or having the character of a revenue-producing monopoly, within the meaning of Article 90(2) of the Treaty.
Sagsøgerens argument må derfor forkastes.
Its argument must therefore be rejected.
PFA'erne er langt fra nogen hindring for importen, men styrker derimod markedsintegrationen ved at lette eksporten.
Far from constituting a hindrance to imports, the PFAs strengthened the integration of the market by facilitating exports.
I virkeligheden går Kommissionen i sin argumentation ud fra den forkerte forudsætning, at det irske marked allerede var isoleret.
In reality, the Commission's reasoning rested on the false premiss that the Irish market was already isolated.
Sagsøgeren har også beskyldt Kommissionen for ikke at tage hensyn til realiteterne på det marked, på hvilket sagsøgeren driver virksomhed, eller til de betingelser, sagsøgeren var underkastet.
The applicant also accuses the Commission of failing to take account of the reality of the market on which it operated and the constraints it was under.