natgillin/translations-raw huggingface dataset:
- konventionen om samarbejde over landegrænser for territoriale myndigheder eller organer, eller andre offentlige myndigheder, som blev indgået mellem Forbundsrepublikken Tyskland, Niedersachsen, Nordrhein-Westfalen og Kongeriget Nederlandene med ikrafttrædelse i begyndelsen af 1993.
The concept of crossborder cooperation needs to be understood in all its complexity: cultural, linguistic, legal, economic, technical, administrative and geopolitical.
Samarbejde over landegrænserne -problemer og eksempler
Border areas are like a melting pot in which crossborder cooperation is a major element.
Når de mellemstatslige konventioner er så længe om at blive omsat, så viser det den modsætning, der findes mellem traditionelle fremgangsmåder for statens udenrigspolitik, hvor staten er repræsentant for folkets ret og er eneaktør på den inter nationale politiks scene, og den nye situation, hvor regionale organer faktisk har en transnational aktionsret og prøver at få den med ind under de officielle kompetencer.
Nevertheless, the encouraging developments which are taking place in the judicial field should be welcomed. Proposed legislation at present being debated in one Member State envisages, in the near future, that local authorities will be able to participate for a specified period of time in a legally-established association with authorities of a neighbouring Member State to develop jointly a public service or provide a local amenity.
Begrebet "samarbejde over landegrænser" skal forstås i al sin sammensathed, både kulturelt, sprogligt, juridisk, økonomisk, teknisk, administrativt og geopolitisk. Grænsen skaber blandede områder, hvor det grænseoverskridende samarbejde er udtryk for bevægelse.
The areas of transborder cooperation find a certain coherence through the concepts of spatial planning and the protection of the environment since the problems involved do not stop at national boundaries.
De områder, hvor grænsesamarbejdet finder sted, bliver sammenhængende, især på grund af den fysiske planlægning og naturbeskyttelse; så meget mere som ansvaret ikke standser ved en teoretisk linje som en landegrænse.
On its side, the Commission will publish shortly a practical guide to crossborder cooperation which should allow those involved to identify more readily the legal instruments for facilitating this.
Man må imidlertid hilse den opmuntrende udvikling velkommen, som kan iagttages på det juridiske plan.
Most transborder cooperation is the result of inter national agreements.
Et lovforslag, der er under forberedelse i en medlemsstat, skal give de territoriale myndigheder og deres organer ret til at deltage i en be grænset periode i en juridisk person under uden landsk ret, som består af en eller flere udenlandske territoriale myndigheder i en nabostat, med det formål at skabe en fælles offentlig tjeneste eller at opføre et anlæg af lokal interesse.
The participation of lower le vels of government and regional authorities in the development of these agreements varies consider ably according to the institutional organisation of each country.
Grundlaget for det grænseoverskridende samarbejde ligger oftest i internationale aftaler.
Spatial planning and transborder cooperation
Kommissionen har på sin side besluttet at udgive en praktisk vejledning for grænsesamarbejde, som skal give parterne i dette samarbejde mulighed for hurtigt at finde de juridiske redskaber, der kan virke til fremme for denne form for aktivitet.
The framework-Convention of the Council of Europe on transborder cooperation between local and regional authorities, which has established a procedure to define the areas in which they are allowed to conclude agreements, had been signed by 20 European States and ratified by 17 of them up to July 1993.
Fysisk planlægning inden for rammerne af et samarbejde over landegrænser
• the Benelux convention on transborder cooperation signed in 1986 and ratified in 1991;
Europarådets rammekonvention om samarbejde over landegrænser for territoriale myndigheder har fastlagt en procedure, der gør det muligt at se, på hvilke områder de territoriale myndigheder og organer kan indgå aftaler af grænseoverskridende rækkevidde.
Historically, transborder cooperation was initially aimed at solving specific problems arising from the existence of the border: harmonisation of major infrastructure, the social and fiscal status of crossborder workers, cultural cooperation and so on.
Denne er undertegnet af 20 europæiske lande og ratificeret af 17 af dem (pr. juli 1993).
Concern about the integrated development of border areas came only at a later stage.
Mange stater har gjort anvendelsen af konventionen afhængig af bilaterale aftaler mellem to eller flere stater, hvor det præciseres, punkt for punkt og for hver grænse, hvilke begrænsninger der skal være for samarbejdet mellem territoriale myndigheder. Eksempelvis kan nævnes:
It is, therefore, not surprising that the first by-products of crossborder cooperation in regional planning were manuals or glossaries comparing concepts, systems and procedures in force on the two sides of the border.
Historisk har det grænseoverskridende samarbejde sigtet mod at løse enkeltproblemer i forbindelse med en grænse, så som harmonisering af store infrastrukturer og kulturelt samarbejde. Først i
Chronologically, crossborder cooperation in re gional planning first occurred in the context of in tergovernmental committees or spatial planning
Grænseregionerne: fra isolation til integration bejdet efter bottom-up-metoden, det vil sige i form af integration af planlægningsarbejde på regionalt og kommunalt plan.
Border areas: from division to integration committees appointed by the countries concerned or by regions having State status.
Konceptets henstillinger henvender sig til de nationale administrationer, men indirekte også til private beslutningstagere.
The components and recommendations are addressed to national, regional and local governments of the two countries concerned, though also, indirectly, to decision-makers in the private sector.
Grænsesamarbejdet om fysisk udvikling fandt først sted inden for rammerne af mellemstatslige kommissioner og kommissioner for fysisk plan lægning, som staterne, eller regioner meid status som stat, nedsatte.
Among the achievements of these various committees is a significant improvement in governmental action on border issues, with its related effects on the development of local forms of cooperation.
Ser man på disse kommissioners arbejde, kan man iagttage en betydelig forbedring af de statslige for anstaltninger i forbindelse med grænsespørgsmål, som har haft betydning helt frem til udvikling af lokale samarbejdsformer.
Nevertheless, there are many shortcomings in the way they function.
Kommissionerne har foretaget forbedringer for grænsearbejdeme, og de har udarbejdet flere grænseoverskridende fysiske analyser, udviklingskoncepter og retningslinjer for udvikling. De har også løst miljøproblemer og samordnet transportsystemer.
As a rule, the State-created committees have not effectively followed the trend towards decentralising responsibilities which dates back at least two decades in most European countries.
Det er vigtigt at bemærke, at udarbejdelse af grænseoverskridende planer oftest kræver, at der findes planer på begge sider af grænsen, hvilket slet ikke altid er tilfældet.
It is worth noting that the preparation of transborder development plans generally presupposes that plans already exist on the two sides of the border, which is generally far from being the case.
Den sydlige del af Unionen er generelt bagud med integreret fysisk planlægning, og man nøjes her tit med regionale økonomiske udviklingsplaner, som ikke viser de store infra strukturer og bymønstre.
The South of the Community for the most part lags significantly behind in the formulation of in tegrated territorial plans. The plans which exist are often limited to regional economic development and cover only major infrastructure and the urban system.
INTERREG's anbefalinger om udarbejdelse af koncepter for udvikling og aktion har haft en positiv indvirkning på de grænseregioner, der ikke har haft formelle planer.
As already noted, the guidelines for defining concepts for development and action issued under INTERREG have had a very positive effect in border regions which did not have formalised plans.
I nogle tilfælde er det gået over i de indre regioner, som for eksempel i Nordrhein-Westfalen, og har derved styrket den territoriale planlægning fra ne den og har gjort det muligt at indarbejde denne i planerne fra oven.
In some cases, the imperative to do this has even been transposed to non-border regions as in North-Rhine Westphalia, so strengthening re gional planning from the bottom up and enabling these plans to be integrated into guideline concepts established at a higher level.
Blandt de bedste resultater inden for den fysiske planlægning og udvikling kan man nævne følgende: de:
• the Structural Outline Plan for the Benelux countries, which is due to be reviewed at the time of writing and which aims, on the basis of agreed spatial objectives, to harmonise the plans prepared at national or regional level in each of the countries (see Map 28 in the Annex);
Der findes allerede et betydeligt antal lokale planer for grænsesamarbejde, hvoraf nogle endog er bindende.
At local level, there is already a considerable number of joint transborder development plans, some of which are even binding.
De er især nødvendige i de områder, hvor store transportakser krydser grænsen, og hvor vigtige naturområder berøres.
These are particularly necessary in areas where projects for major trans port routes cross the border and where important natural areas are concerned.
Der findes eksempler på et sådant lokalt samarbejde i regionen om kring Aachen og i regionen omkring Menton-Ventimiglia.
Examples of such local planning can be found in Aachen and Menton-Ventimiglia.
Den grænseoverskridende fysiske planlægning fører til stadig mere fælles udvikling af aktivitetszoner, som den europæiske udviklingspol i Longwy, eller aktivitetsparken i Aachen/ Heerlen.
Transborder planning is, moreover, increasingly leading to the joint development of business areas like the European Development Centre at Longwy or the business park at Aachen/Heerlen.
- skitsen til fysisk planlægning og udvikling i Benelux, herunder den kommende revision.
• the Guideline Planning Concept currently in place along the German-Dutch border, which has the specific feature of being defined from the bottom up - in order words, it integrates transborder planning undertaken at the inter regional and local level.
Gennem sine målsætninger sigter den mod har monisk at integrere de nationale udviklingsplaner i de enkelte lande og regioner (se kort 28 i bilaget);
This does not cover everything, but is limited to strategic issues and priority areas of action.
- det vejledende koncept for planlægning langs med den tyskhollandske grænse, som er udar
It is also not binding on the parties involved but operates only by consensus; sensus;
Der er også opnået store resultater inden for land skab og miljø.
Significant achievements have also been made as regards the environment.
Ved den sydlige del af grænsen mellem Tyskland og Holland er der indrettet et biotopnet ("økologisk infrastruktur") over 25 ki lometer på begge sider af grænsen, og der er ved taget foranstaltninger til bevarelse og forbedring af
In Southern parts of the German-Dutch border, a network of biotopes ("ecological infrastructure") was defined over an area extending 25 km on either side of the border, and priority conservation and improvement measures having been adopted for "areas of ecological development".
Grænseregionerne: fra isolation til integration udgår fra oven (Unionen og/eller mellemstatsligt).
Border areas: from division to integration stage has been reached in the border regions where cooperation dates back furthest, the German-Dutch border areas in particular.
De mest erfarne grænseområder er nået så vidt.
Oder/Neisse and the German-Czech borders).
Det gælder for grænseområdet mellem Tyskland og Holland.
Mostly, however, these are government initiatives and municipalities and private landowners are not involved.
"økologiske udviklingszoner".
Prospects for the future
Et bredere perspektiv for grænseregionerne er også en af den fysiske planlægnings opgaver. Der ved kan nogle af regionerne få foreslået for eksempel strategier, der sigter mod at drage fordel af den centrale beliggenhed.
Putting border regions in a broader perspective -one of the tasks of spatial planning at a transnational level - may prompt some of them to de velop strategies aimed at taking better advantage of their central position.
Andre kan få øje på makro-fysiske potentialer for turisme, eller for ud nyttelse af naturressourcer.
Others might be able to identify, through this approach, wider potential for developing tourism or for exploiting their natural resources.
Endelig skal INTERREG-programmets didaktiske indvirkning med hensyn til udarbejdelse af udviklingsplaner overvejes.
Finally, consideration needs to be given to the educational impact of the INTERREG programme as regards defining development schemes.
Man kan tænke sig på sam me måde at udarbejde planer for integreret territorial planlægning for mange grænseområder, som endnu ikke har dem, ud fra unionsforskrifter.
Similarly, the use of Community guidelines could be envisaged to help many transborder regions which still do not have integrated spatial development plans to formulate them.
Disse planer kunne få en spredningseffekt og bidrage effektivt til en grænseoverskridende fysisk planlægning og udvikling nedefra.
Such plans could have a diffusion effect and make an effective contribution to transnational spatial planning from the bottom up.
Man bemærker straks, at ethvert forsøg på strukturel planlægning i et grænseområde støder på de forskellige koncepter og normer for politik og ad ministration.
It should be noted first of all that any attempt to plan a transnational territory structurally is confronted with the diversity of concepts and standards of political and administrative systems which exists.
Man kan først sammenligne redskaberne, når man nøje har overvejet koncepterne, organisationsstrukturerne og de politiske og administrative kulturer.
It is only after considerable examination of the concepts and structures of organisation and of the "administrative cultures" concerned that the instruments can be compared.
Grænseregionerne har været de første til at gennemføre det arbejde, der oftest har langt større rækkevidde end blot i grænseområdet.
The border regions were the first to have to undertake this task, the importance of which generally extends well be yond the area where it was carried out.
Derfor udgør grænseregionerne en slags videnskabelig reserve, som aktørerne i den grænseoverskridende fysiske planlægning og udvikling kan drage fordel af.
Because of this, the border regions represent a "scientific" pool of information and experience from which those involved in transnational spatial planning may draw.
Med henblik på en grænseoverskridende fysisk planlægning, uanset hvem der gennemfører den, og hvilken kompetence de har, er det nødvendigt allerførst at tilnærme områdernes kultur og udvikling og planlægning, og at mobilisere og organisere aktørerne om emner og projekter, inden man kan gennemføre større transaktioner.
In view of the transnational aspect, whatever the nature of those involved and their abilities and attributes, it is first of all necessary to assimilate the different attitudes towards spatial planning and to mobilise and organise those responsible for carrying out operations around appropriate themes and projects before largescale operations can be envisaged.
Samarbejdet i grænseregionerne viser, at det er nødvendigt at have en vis kompetence og visse ressourcer samlet, samt at opbygge professionelle net, der kan sikre den nødvendige forbindelse af teknisk og kulturel art for iværksættelse af samarbejdsprojekter. bejdsprojekter.
The practice of cooperation in the border regions highlights the need to have centres of expertise and resources as well as networks of people and organisations with the skills required to provide the technical and cultural interface essential to the implementation of any project of cooperation.
I grænseområderne er vekselvirkningen mellem de afgørende faktorer på forskellige niveauer stærkest (makro og mikro).
Only in the border regions is the interaction be tween so many different factors so intense.
Derfor er der forsket og udarbejdet løsninger, der ofte er sindrige, men kan bidrage til en effektiv gradvis iværksættelse af en transnational fysisk udvikling.
It is this basic fact which has led to the search and de finition of often sophisticated solutions which could contribute effectively to the progressive implementation of transnational spatial planning.
Det forekommer nødvendigt at bruge en fremgangsmåde, der udgår fra neden (kommunalt eller re gionalt) sammen med en fremgangsmåde, der
In effect, it seems essential to integrate an approach starting from the bottom up (inter-regional and local level) with an approach starting from the top down (Community and/or inter-State level). This
Del C: Ordninger for fysisk planlægning og offentlige overførsler i medlemsstaterne
Systems of spatial planning and public transfers in the Member States: Introduction
Del C: Ordninger for fysisk planlægning og offentlige overførsler i medlemsstaterne
Section C: Systems of spatial planning and public transfers in the Member States: Introduction features and recent developments in each of the countries.
Første del af dette afsnit tager udgangspunkt i resultaterne af dette projekt, idet de generelle hovedtendenser beskrives, hvorefter hvert enkelt lands hovedtræk og seneste udvikling beskrives.
In each country, the system is deter mined by historical and geographical factors as well as by social, economic and political traditions.
I anden del behandles de territoriale aspekter af den offentlige finanspolitik. Der undersøges de potentielle virkninger af diverse budget- og skateinstrumenter på indkomstfordelingen og res sourcerne mellem regioner, som direkte eller indirekte kan bidrage til en genoprettelse af lige vægten i området.
The second part deals with the territorial impact of public finance and explores the potential effects of a number of fiscal instruments on the distribution of income and resources between regions, which can contribute, intentionally or not, to reducing regional disparities in the Union.
Udarbejdelse og gennemførelse af politikker for fysisk planlægning hører under medlemsstaterne.
The Commission in collaboration with the Committee on Spatial Development, has launched a large study: Compendium of systems and policies of spatial planning in the European Union, the first version of which will be available in 1995.
Derfor har hver medlemsstat også sin egen ord ning for fysisk udvikling, det vil sige en institutionel og juridisk ramme til fordeling af kompetence mellem det nationale, det regionale og det lokale niveau.
This will describe the spatial planning systems and policies and the conditions of their implementation in all of the Member States.
I hvert land er ordningerne indført ud fra historiske og geografiske forudsætninger og ud fra kulturelle, sociale, økonomiske og politiske traditioner. tioner.
The first part of this section is based on the first results of this study and describes the main
Der tages udgangspunkt i seks case studies (Belgien, Det Forenede Kongerige, Frankrig, Italien, Spanien og Tyskland), som Kommissionen har bestilt.
This part is based on exploratory case studies of six Member States - Germany, Belgium, Spain, France, Italy and the UK - sponsored by the Commission.
Resultaterne viser, at de offentlige finansers omfordelingsmæssige virkninger ofte er ganske betydelige.
The results suggest that the inter regional redistributive effects of fiscal systems can often be considerable.
Man kan ikke se bort fra deres betydning for den territoriale udvikling. De skal derfor undersøges langt mere tilbundsgående, hvis man vil forstå deres omfang og hensigt bedre.
Their importance for spatial development cannot, therefore, be ignored and further, more extensive and detailed, research is called for to provide a better understanding of the scale and direction of these effects.
Fysisk planlægning i medlemsstaterneinstrumenter og politikker
Instruments and policies of spatial planning in the Member States
Fysisk planlægning i medlemsstaterne-instrumenter og politikker
Instruments and policies of spatial planning in the Member States
- statens organisation (enhedsstat eller for bundsstat), retssystemet i den udstrækning det bestemmes af retspraksis, samt individuelle og kollektive rettigheder for borgerne.
• the constitutional structure, whether, for example, it is a unitary or federal state, the form of the legal and judicial system and of citizens' rights.
Ordningerne for fysisk planlægning i de tolv medlemsstater er meget forskellige.
There is much diversity in the spatial planning systems in operation in the 12 Member States.
Men de må alle tilpasse sig udviklingen i en europæisk kontekst, hvor beslutninger om fysisk planlægning tages.
At the same time, they face a common challenge to adapt to the changing European context in which planning decisions have to be made.
Neden for undersøges forskellene mellem de nuværende nationale ordninger og den måde, hvorpå de reagerer på forandringerne på europæisk og internationalt plan.
The differences between systems which exist at the present time and the way they are responding to developments at the European and wider international level are described here.
I det følgende findes en kort fremstilling af de vigtigste kendetegn ved hver national ordning.
This is followed by a brief description of each of the national systems.
I betragtning af disse mange og forskellige faktorer er det muligt at sammenligne de nationale ordninger for fysisk planlægning og deres udvikling fra flere forskellige synsvinkler.
Given the range and diversity of influences, there are various approaches to comparing the different planning systems and the changes which they are undergoing over time.
Her skal de vigtigste kendetegn ved hver af disse illustreres ud fra tre spørgsmål.
Three interrelated questions can be posed to bring out the essential features of each.
Fysisk planlægnings mangfoldighed i medlemsstaterne
Diversity of planning systems in the Member States
I hver medlemsstat antager ordninger og praksis for fysisk planlægning en form, der hovedsagelig afgøres af fem faktorer:
The form which the systems and practices of spatial planning takes in any individual Member State is largely determined by five factors:
Det første spørgsmål er, om ordningen for fysisk planlægning er centraliseret eller decentraliseret.
The first question is whether the planning system is centralised or decentralised - that is, at what level of government ultimate or day-to-day responsibility for the formation of policy and its implementation lies.
I det franske system, der indtil 1983 var meget centraliseret, er der for eksempel blevet tale om stadig større grad af de centralisering.
For example, the planning system in France before 1983 was a highly centralised system, but since then has been increasingly decentralised.
Den danske ordning har længe været decentraliseret, idet hovedansvaret har lig get hos lokale eller kommunale myndigheder, men inden for rammen af lovgivning og henstillinger for planlægningen på nationalt plan.
The Danish system has long been decentralised, with responsibility lying primarily at the local, or municipal, level but exercised within a framework of national legislation and planning guidelines.
- udviklingsniveauet i økonomien og i bymønstret, for eksempel omfanget af afindustrialisering og overgang til den tertiære sektor, eller den fase, der er nået i kurven for vækst og tilbagegang i byerne;
• histoiy, geography and cultural traditions, affecting for instance attitudes towards living in towns or development of the countryside;