natgillin/translations-raw huggingface dataset:
En fast retspraksis ved den højeste nationale retsinstans på det fagretlige område, der giver en indsigelsesret som beskrevet ovenfor, kan anses for en bestemmelse i den i direktivets artikel 7, forudsatte betydning, såfremt denne praksis angår fortolkningen af en national lovbestemmelse og allerede, som det er tilfældet i denne sag, stod fast, da direktivet blev gennemført i national ret."
Established case-law of the competent supreme national court for employment disputes which recognizes a right to object such as defined above may be regarded as a provision within the meaning of Article 7 of the directive where it concerns the interpretation of a national legislative provision and was already recognized when the directive was transposed into national law, as in the present case."
Sag C-210/91: Kommissionen mod Den Hellenske Republik
Case C-210/91: Commission ν Hellenic Republic - 16 December 1992
16.12.1992 "Traktatbrud - ordningen vedrørende midlertidig indførsel af rejsendes personlige effekter" (Domstolens plenum)
(Failure of a Member State to fulfil its obligations - Temporary importation arrangements in respect of travellers' personal effects) (Full Court)
Ved stævning, indleveret den 7. august 1991, havde Kommissionen anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Traktaten ved at pålægge en turist, der kunne gøre brug af den fællesskabsretlige ordning vedrørende midlertidig indførsel, for så vidt angår personlige effekter, som vedkommende transporterede i sin bil, en bøde beregnet på grundlag af den told og de afgifter, der var gældende for en vare, som turisten ikke havde angivet, selv om den af turisten afgivne urigtige erklæring ikke kunne medføre, at staten ville kunne opkræve told og afgifter, idet det pågældende videokamera hørte til turistens personlige effekter.
By application lodged on 7 August 1991 the Commission brought an action for a declaration that, by imposing on a tourist entitled to benefit from the Community temporary imports arrangements in respect of the personal effects which he was carrying in his car a fine calculated on the basis of the taxes and duties applicable to an item which he had failed to declare, even though the false declaration of which he was guilty could not have deprived the State of any taxes and duties in view of the fact that the video camera was among the personal effects of the person in question, the Hellenic Republic failed to fulfil its obligations under the EEC Treaty.
I 1989 passerede en tysk statsborger i sin bil grænsen mellem Jugoslavien og Grækenland.
In 1989 a German citizen crossed by car the frontier between Yugoslavia and Greece.
Ved indrejsen til Grækenland forespurgte en toldembedsmand den pågældende på tysk, om han havde varer at angive, herunder navnlig elektronisk materiel eller videomateriel. Den rej-
On his entry into Greece a customs official asked him in German whether he had anything to declare, in particular electronic equipment or video.
De græske toldmyndigheder fandt, at turisten ved sin optræden havde over trådt toldlovgivningen (urigtig erklæring), og pålagde ham en bøde på 404.800 DR svarende til to gange told- og afgiftsbeløbet ved lovlig indførsel af den pågældende vare, hvilket er den efter græsk ret fastsatte mindstestraf for at afgive en urigtig erklæring.
The Hellenic customs considered that the tourist's conduct constituted a customs offence (false declaration) and imposed a fine of DR 404 800 representing twice the amount of the customs duties and taxes on a regular importation of the goods in question and amounting to the minimum penalty provided for by Hellenic law in relation to false declarations.
Kommissionen gjorde under sagen gældende, at bøden stod i misforhold til forseelsen, hvilket ville kunne undergrave anvendelsen af den fællesskabsretlige ordning vedrørende rejsendes mulighed for under fritagelse for betaling af told og afgifter midlertidigt at indføre personlige effekter.
The Commission considered that the penalty imposed was disproportionate in relation to the offence committed and that it risked compromising the application of the Community system of the duty free temporary admission of the personal effects of travellers.
Domstolen bemærkede indledningsvis, at så længe der ikke er sket nogen har monisering i henseende til fællesskabslovgivningen med hensyn til spørgsmålet om overtrædelse af toldregler, er medlemsstaterne beføjet til at anvende de sanktioner, som de finder passende.
In the absence of harmonization of the Community laws on customs offences Member States are competent to adopt the penalties which they consider appropriate.
Dette skal dog ske under iagttagelse af fællesskabsretten og dennes almindelige grundsætninger og dermed under overholdelse af proportionalitetsprincippet.
Nevertheless in exercising their power they must observe Community law and its general principles including the principle of proportionality.
Domstolen bemærkede herefter, at Kommissionen i sagen alene havde gjort gældende, at den omhandlede turist blot havde gjort sig skyldig i en formel overtrædelse af en forpligtelse i henhold til toldlovgivningen, og at de græske toldmyndigheder havde anlagt en forkert vurdering med hensyn til turistens hensigter og på dette grundlag pålagt ham en uforholdsmæssig stor bøde, men at Kommissionen ikke havde fremlagt nogen dokumentation til støtte herfor.
Although the Commission states that the tourist in question committed only a formal infringement of a customs obligation, that the Hellenic customs authority did not correctly judge his intentions and that in consequence they imposed a disproportionate penalty, it must be observed that it does not adduce the slightest evidence of that statement.
Det af Kommissionen anførte var således udelukkende udtryk for formodninger, som ikke kunne tages i betragtning ved sagens afgørelse.
In consequence the Commission's arguments are based solely on suppositions which cannot be taken into account in considering the present action.
Generaladvokat Claus Gulmann fremsatte forslag til afgørelse den 15. september 1992.
Mr Advocate General Claus Gulmann delivered his Opinion at the sitting of the Court on 15 September 1992.
"at frifinde Den Hellenske Republik og at pålægge Kommissionen sagens omkostninger."
"Dismiss the application as unfounded and order the Commission to pay the costs."
Sag C-211/91: Kommissionen mod Kongeriget Belgien
Case C-211/91: Commission ν Kingdom of Belgium - 16 December 1992 its obligations - Access to cable
16.12.1992 "Traktatbrud - adgang til fordeling gennem kabelanlæg - betingelser" (Domstolens plenum)
(Failure by a Member State to fulfil television networks - Conditions) (Full Court)
Ved stævning, indleveret den 8. august 1991, havde Kommissionen anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Kongeriget Belgien havde undladt at opfylde de forpligtelser, der påhviler det i henhold til EØF-Traktatens artikel 52, 59, 60 og 221, ved i den for regionen Flandern gældende lovgivning at opretholde krav, der strider mod fællesskabsretten, med hensyn til fordeling af fjernsynsprogrammer gennem kabelanlæg og med hensyn til de betingelser, som fjernsynsinstitutioner, der ikke er offentlige, skal opfylde.
Kingdom of Belgium had failed to fulfil its obligations under Articles 52, 59, 60 and 221 of the EEC Treaty.
Kongeriget Belgien har med hensyn til den for regionen Flandern gæl dende lovgivning undladt at opfylde de forpligtelser, der påhviler det i henhold til EØF-Traktatens artikel 52, 59, 60 og 221, ved at forbyde fordeling gennem kabelanlæg af fjernsynsudsendelser fra stationer i andre medlemsstater, såfremt udsendelsen ikke sker på sproget eller ét af sprogene i den medlemsstat, hvor stationen er beliggende, at stille krav om indhentelse af forudgående tilladelse - hvortil der kan knyttes betingelser - til fordeling gennem kabelanlæg af fjernsynsudsendelser fra ikke-offentlige stationer i andre medlemsstater, at forbeholde 51% af kapitalinteresserne i den ikke-offentlige fjernsynsinstitution, hvis udsendelser rettes til hele regionen Flandern, for udgivere af nederlandsksprogede dag- og ugeblade med hjemsted i det nederlandske sprogområde eller i det tosprogede område, som udgøres af hovedstadsregionen Bruxelles, at opstille en diskriminerende definition af begrebet 'egne kulturprogrammer', som det påhviler ikke-offentlige fjernsynsinstitutioner at lade indgå med en bestemt andel i deres programlægning.
As regards the legislation applicable in the Flemish community, the Kingdom of Belgiurn has failed to fulfil its obligations under Articles 52, 59, 60 and 221 of the EEC Treaty, by prohibiting the transmission on a broadcasting network of television programmes of broadcasting services from other Member States where the programmes is not in the language or one of the languages of the Meneer State in which the broadcasting service is established, by making the transmission on a broadcasting network of television programmes of non-public broadcasting services from other Member States subject to prior authorization, to which conditions may be attached, by reserving 51% of the capital of the non-public television broadcasting company which serves the entire Flemish community to publishers of Dutch 1 anguage dailies and weeklies whose registered office is situated in the Dutch-speaking area or in Brussels, the bilingual capital, by defining in a diseriminatory manner cultural of their own which constitute a compulsory programmes of non-pubi i c television broadcasting productions part of the companies;
Kongeriget Belgien tilpligts at betale sagens omkostninger."
The Kingdom of Belgium is ordered to pay the costs."
Generaladvokat Giuseppe Tesauro fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 24. november 1992.
Mr Advocate General Giuseppe Tesauro delivered his Opinion at the sitting of the Court on 24 November 1992.
Han foreslog Domstolen:
He concluded:
"at afsige dom i overensstemmelse med sagsøgerens påstand og at tilpligte den sagsøgte medlemsstat at betale sagens omkostninger."
"that the application be upheld and the defendant Member State ordered to pay the costs".
16.12.1992 "Associeringsaftalen EØF-Tyrkiet - Associeringsrådets afgørelse - begrebet lovlig beskæftigelse - opholdsret" Domstolens plenum)
(Association agreement between the EEC and Turkey - Decision of the Council of Association - Concept of legal employment - Right of residence) (Full Court)
Ved kendelse af 12. august 1991, indgået til Domstolen den 18. september s.a., havde Hessischer Verwaltungsgerichtshof stillet tre præjudicielle spørgsmål om fortolkningen af artikel 6 i afgørelse nr. 1/80, som det Associeringsråd, der er oprettet ved associeringsaftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet, traf om udvikling af associeringen.
Decision No 1/80 of the Council of Association established by the Association Agreement between the EEC and Turkey on the development of the Association.
Kus, der er tyrkisk statsborger, havde som ægtefælle til en tysk statsborger opnået opholdstilladelse i Tyskland, der var gyldig indtil den 17. august 1983; borgmesteren i Wiesbaden meddelte den 6. august 1984 afslag på en ny forlængelse af denne tilladelse med den begrundelse, at hans skilsmisse, som i mellemtiden var blevet givet, havde medført, at der ikke længere var nogen grund, som kunne berettige hans ophold.
Mr Kus, a Turkish national, had obtained a residence permit in Germany as the spouse of a German citizen, valid until 17 August 1983; on 6 August 1984 he was refused a further extension of the permit by the Mayor of Wiesbaden on the ground that since he had in the meantime been divorced there was no reason to justify his residence.
Fra den 1. april 1982 havde Kus uden afbrydelse udøvet lønnet virksomhed med gyldig arbejdstilladelse.
From 1 April 1982 Mr Kus had continued without interruption in employment on the basis of a valid work permit.
Efter at Kus havde anlagt sag til prøvelse af den nævnte afgørelse, suspenderede Verwaltungsgericht Wiesbaden først midlertidigt dens virkninger og annullerede senere den anfægtede afgørelse.
After he had brought proceedings against the decision the Verwaltungsgericht Wiesbaden at first provisionally suspended the decision and subsequently annulled it.
Under ankesagen for Verwaltungsgerichtshof Hessen konstaterede denne, at Kus ganske vist ikke havde nogen ret til udstedelse af opholdstilladelse i henhold til national ret, men fandt, at der kunne være tvivl om, hvorvidt en mere gunstig løsning for Kus kunne følge af anvendelsen af en afgørelse (nr. 1/80), som var truffet den 19. september 1980 af det "Associeringsråd", der er oprettet ved associeringsaftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet, og som har til formål gradvis at indføre fri bevægelighed for arbejdstagere mellem de kontraherende parter.
On appeal the Hessen Verwaltungsgerichtshof, while finding that Mr Kus was not entitled to a residence permit under national law, queried whether there would not be a result more favourable to him under the application to the proceedings of the Decision (No 1/80) adopted on 19 December 1980 by the Council of Association established by the Association Agreement between the European Economic Community and Turkey intended gradually to achieve freedom of movement for workers between the contracting parties.
Navnlig bestemmer afgørelsens artikel 6, stk. 1, at tyrkiske arbejdstagere "med tilknytning til det lovlige arbejdsmarked i en bestemt medlemsstat" har ret til fornyelse af deres arbejdstilladelser hos samme arbejdsgiver efter at have haft lovlig beskæftigelse i et år (første led) og fri adgang til lønnet arbejde efter eget valg efter fire års lovlig beskæftigelse (tredje led).
Article 6(1) provides that "a Turkish worker duly registered as belonging to the labour force of a Member State" shall be entitled to the renewal of his work permit with the same employer after a year of legal employment (first indent) and free access to any paid employment of his choice, after four years of legal employment (third indent).
Ved de tre præjudicielle spørgsmål, der er forelagt Domstolen, anmodede den tyske ret om en fortolkning af den nævnte artikel 6 for at kunne fastslå, om disse bestemmelser fandt anvendelse i det foreliggende tilfælde.
By the three questions for a preliminary ruling submitted to the Court the German court seeks an interpretation of Article 6 in order to establish the applicability of those provisions to the case in issue.
Domstolen fastslog, at en tyrkisk statsborger ikke opfylder betingelsen om at have haft lovlig beskæftigelse i mindst fire år, når han indtil videre har fået tilladelse til at opholde sig på modtagelsesstatens område i afventning af udfaldet af en tvist, der netop vedrører hans opholdsret.
The Court has established that a Turkish national does not satisfy the condition of having had lawful employment for at least four years where he was authorized to reside in the host territory on a provisional basis pending the outcome of proceedings concerning his very right of residence.
Hvad derimod angik retten til forlængelse af arbejdstilladelsen, udtalte Domstolen, at den eneste betingelse for anerkendelse af denne ret er, at den tyrkiske statsborger faktisk udøver lønnet beskæftigelse hos samme arbejdsgiver med en gyldig arbejdstillac ilse.
On the other hand, as regards the right to renewal of the work permit the Court has recognized that the sole condition required for recognition of that right is the actual paid employment of the Turkish national by the same employer under a lawful permit.
Den omstændighed, at hans ægteskab i mellemtiden var blevet opløst, havde ingen betydning.
The fact that in the meantime his marriage has been dissolved is irrelevant.
Artikel 6, stk. 1, tredje led, i afgørelse nr. 1/80, som det Associeringsråd, der er oprettet ved aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet, traf den 19. september 1980 om udvikling af associeringen, skal fortolkes således, at en tyrkisk arbejdstager ikke opfylder betingelsen i denne bestemmelse om at have haft lovlig beskæftigelse i mindst fire år, når han har udøvet denne beskæftigelse på grundlag af en opholdsret, som kun er givet ham i henhold til nationale bestemmelser, hvorefter han kan bo i modtagelseslandet, mens ansøgningen om opholdstilladelse behandles, selv om lovligheden af hans opholdsret er blevet fastslået ved en dom, der er afsagt af en ret i første instans, og som er anket.
The third indent of Article 6(1) of Decision No 1/80 of the Council of Association established by the Agreement establishing an Association between the European Economic Community and Turkey of 19 September 1980 on the development of the Association must be interpreted as meaning that a Turkish worker does not fulfil the condition of having been engaged in legal employment for at least four years laid down by that provision where he engaged in that employment on the basis of a right of residence which was recognized only by virtue of national rules authorizing residence in the host country pending the procedure for the grant of a residence permit, even if the lawfulness of his right of residence has been confirmed by a judgment of a court sitting at first instance against which an appeal was lodged.
Artikel 6, stk. 1, første led, i afgørelse nr. 1/80 skal fortolkes således, at en tyrkisk statsborger, som har opnået tilladelse til ophold på en medlemsstats område for dér at indgå ægteskab med en stats borger i denne medlemsstat, og som har arbejdet dér i mere end ét år hos samme arbejdsgiver med gyldig arbejdstilladelse, har ret til for nyelse af sin arbejdstilladelse i henhold til denne bestemmelse, selv om hans ægteskab er blevet opløst på det tidspunkt, hvor der træffes afgørelse om ansøgningen om fornyelse.
The first indent of Article 6(1) of the abovementioned Decision No 1/80 must be interpreted as meaning that a Turkish national who has obtained a permit to reside on the territory of a Member State in order to marry there a national of that Member State and who has worked for more than one year with the same employer on the basis of a valid work permit is entitled to have his work permit renewed under that provision, even if at the time when a decision on his application for renewal of his work permit is taken his marriage has been dissolved.
En tyrkisk arbejdstager, som opfylder betingelserne i artikel 6, stk. 1, første eller tredje led, i afgørelse nr. 1/80, kan umiddelbart støtte ret på disse bestemmelser for ud over forlængelse af arbejdstilladelsen at opnå forlængelse af opholdstilladelsen."
A Turkish worker who fulfils the conditions under the first third indents of Article 6(1) of Decision No 1/80 may directly on those provisions in order to obtain the extension his residence permit as well as that of his work permit."
Generaladvokat Marco Darmon fremsatte forslag til afgørelse den 10. november 1992.
Mr Advocate General Marco Darmon delivered his Opinion at the sitting of the Court on 10 November 1992.
En tyrkisk arbejdstager, som har haft beskæftigelse i en periode, hvor han havde opnået udsættelse af gennemførelsen af en forvaltningsafgørelse om afslag på opholdsret, som han har indbragt for domstole ne, hvor sagen verserer, kan ikke på dette trin påberåbe sig denne periode for at drage fordel af bestemmelserne i artikel 6, stk. 1, tredje led i afgørelse nr. 1/80 af 19. december 1980 fra Associeringsrådet EØF/Tyrkiet om udvikling af associeringen.
A Turkish worker who has been employed during the period in which he enjoyed a suspension of the operation of an administrative decision refusing him a right of residence against which he brought an action still pending cannot at that stage rely on that period to obtain the benefit of t!ia pr ur the third indent of Article 6(1) of Decision No 1/8«; of the Council of Association set up by the agreement betcee/i tiv: EEC and Turkey on the development of the association of '9 Scircember 1980.
En tyrkisk statsborger, som har opnået opholdstilladelse i Forbundsrepublikken Tyskland for dér at indgå ægteskab med en tysk statsborger, kan ikke efter sin skilsmisse nægtes forlængelse af denne tilla-
A Turkish national who has obtained a residence permit in the Federal Republic of Germany in order to marry a German national may not after his divorce be refused renewal of that permit when at the date on which he applies for it he can show that he has been for a year in lawful employment within the meaning of the first indent of Article 6(1) of the aforesaid decision.
En tyrkisk arbejdstager, som opfylder betingelserne i den nævnte afgø­relses artikel 6, stk. 1, første eller tredje led, kan umiddelbart støtte ret på disse bestemmelser for ud over forlængelse af arbejds­tilladelsen at opnå forlængelse af opholdstilladelsen."
A Turkish worker who satisfies the conditions of the first or third paragraph of Article 6(1) of the aforementioned decision may rely directly on those provisions in order to obtain extension of his residence permit in addition to extension of the work permit."
"Toldposition 23.04 Β ­ restprodukter fra udvinding af majskimolie inde holdende urenheder bl.a. i form af majsaks, andre kornarter og soja" (Anden Afdeling)
(Tariff subheading 23.04 Β - Residues resulting from the extraction of maize germ oil containing fragments of maize stalks and traces of other cereals and of soya) (Second Chamber)
Ved kendelse af 8. marts 1991, indgået til Domstolen den 29. juli s.a., havde Finanzgericht Hamburg stillet to spørgsmål vedrørende fortolkningen af Kommissionens forordning (EØF) nr. 482/74.
By order of 8 March 1991, received at the Court on 29 July 1991, the Finanzgericht Hamburg referred to the Court two questions on the interpretation of Commission Regulation (EEC) No 482/74.
Spørgsmålene var blevet rejst under en sag mellem de ovennævnte parter ved­rørende tariferingen af varer, som sagsøgeren importerede fra USA til Tysk­land, og som var anmeldt som følgeprodukter fra udvinding af majsolie hen­hørende under Den Fælles Toldtarifs pos. 23.04 B. Positionen omfatter bl.a. restprodukter fra udvinding af vegetabilske olier, som er fritaget for ind­førsel safgifter.
Those questions were raised in proceedings between the abovementioned parties on the question of the customs classification of goods which the plaintiff had imported from the United States into Germany and were declared as derived from the extraction of maize oil falling under subheading 23.04 Β of the Common Customs Tariff which covers and exempts from import duties residues from the extraction of vegetable oils.
Det fremgik imidlertid af resultaterne af de prøver, det tyske toldvæsen havde ladet foretage, at prøverne ikke var rene følgeprodukter fra udvin­ding af majsolie, men indeholdt fragmenter af majsaks, af hvede, af kerner af andre kornarter samt af soja.
However, according to analyses carried out at the request of the German customs authorities samples taken were not pure products derived from the manufacture of maize oil but contained fragments of maize stalks and traces of wheat and other cereals and soya.
De nationale myndigheder henførte herefter de omhandlede indførsler under pos. 23.07 Bici som dyrefoder.
The national authorities thereupon classified the imported goods under subheading 23.07 B I c 1 as preparations used in animal feeding.
Da disse varer var pålagt indførselsaf­gift, foretog de nationale myndigheder en efteropkrævning af importafgift og monetære udligningsbeløb.
Since those goods were subject to import duties the national authorities subsequently required from the plaintiff payment of import levies and monetary compensatory amounts.
Domskonklusionen lød således:
The court held: