natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Men det kan ikke anerkendes, at det under henvisning til beskyttelse mod illoyal konkurrence forbydes en virksomhed at udnytte sin ret til at indføre varer, der er forsynet med et bestemt mærke, og som hidrører fra en anden medlemsstat, hvor de lovligt er i handelen, til en medlemsstat og markedsføre dem dér, når andre erhvervsdrivende har denne ret, selv om de ikke benytter sig af den.
However, protection against unfair competition cannot be accepted as a ground for prohibiting an undertaking from using its right to import into a Member State products from another Member State where they are lawfully marketed, and to market them under a particular trade mark in the Member State of importation, when other traders have the same right, even if they do not use it.
Såfremt forbuddet ifølge Corte d'appello di Milano's dom mod forhandling i Italien af de omhandlede med Cotonelle-mærket forsynede varer har retskraft erga omnes, må det spørges, om en hindring for de frie varebevægelser som den, der etableres ved denne dom, er begrundet for at beskytte forbrugerne mod Cotonellemærkets vildledende karakter, for så vidt som forbrugerne derved fejlagtigt bibringes det indtryk, at varer forsynet med dette mærke indeholder bomuld.
If, following the judgment of the Corte d'Appello, the marketing in Italy of the products in question under the Cotonelle trade mark were to be prohibited erga omnes, it must then be considered whether such a barrier to the free movement of goods as a result of that judgment might be justified in order to protect consumers against the misleading nature of the Cotonelle trade mark, in so far as that trade mark might induce a consumer wrongly to believe that the products under that mark contained cotton.
Det fremgår i øvrigt af fast retspraksis, at hindringer for samhandelen inden for Fællesskabet, der beror på forskelle i de nationale lovgivninger, må accepteres, såfremt bestemmelserne herom finder anvendelse såvel på indenlandske som på indførte varer, og såfremt de er uomgængeligt nødvendige bl.a. af hensyn til forbrugerbeskyttelse eller god markedsføringsskik.
It is also settled law that obstacles to intraCommunity trade resulting from disparities between provisions of national law must be accepted in so far as such provisions are applicable to domestic and imported products without distinction and may be justified as being necessary in order to satisfy overriding requirements relating inter alia to consumer protection or fair trading.
Sådanne bestemmelser kan imidlertid kun accepteres, når de står i rimeligt forhold til det mål, der forfølges, og dette mål ikke kan nås ved foranstaltninger, der i mindre omfang begrænser samhandelen i Fællesskabet.
However, in order to be permissible, such provisions must be proportionate to the objective pursued and that objective must not be capable of being achieved by measures which are less restrictive of intraCommunity trade.
Det fremgår af Domstolens praksis bl.a., at kun en vis større risiko for vildledning af forbrugeren kan sætte de krav, der følger af princippet om frie varebevægelser, ud af kraft og således begrunde handelshindringer.
According to the case-law of the Court, the risk of misleading consumers cannot override the requirements of the free movement of goods and so justify barriers to trade, unless that risk is sufficiently serious.
Domstolen har ikke mulighed for på grundlag af de i sagen fremlagte oplysninger at afgøre, om disse betingelser er opfyldt i det foreliggende tilfælde, og det tilkommer derfor den nationale ret at træffe afgørelse i så henseende.
Since the documents before the Court in this case do not enable it to assess whether those conditions are satisfied here, it is for the national court to carry out that assessment.
Det oplyses ikke i det foreliggende tilfælde i forelæggelseskendelsen, om Corte d'appello di Milano's dom, hvorved det forbydes varemærkeindehaveren at bruge mærket i Italien, også er til hinder for, at andre sælger de pågældende varer under dette mærke, eller om dommen, i det mindste så længe den ikke er blevet retskraftig, kun er bindende for mærkeindehaveren, således at andre kan sælge varer, der er forsynet med dette mærke og er indført fra andre medlemsstater, hvor de lovligt er bragt i omsætning.
In the present case, the order for reference does not explain whether the judgment of the Corte d'Appello prohibiting the proprietor of the trade mark from using it in Italy also prevents third parties from marketing the products in question under that trade mark or whether it is binding only on the proprietor of the trade mark, at least until the judgment becomes final, so that third parties may market products bearing that trade mark which are imported from other Member States where they are lawfully marketed.
Den nationale ret må ved vurderingen heraf tage hensyn til alle relevante omstændigheder, herunder de forhold, hvorunder varerne sælges, oplysningerne på varernes emballage og disse oplysningers præcision, de forskellige former for reklame og denne reklames indhold samt
In doing so, the national court must have regard to all the relevant factors, including the circumstances in which the products are sold, the information set out on the packaging of the products and the clarity with which it is displayed, the presentation and content of advertising material, and the risk of error in relation to the group of consumers concerned.
Da det er den nationale ret, der har kompetence til at fortolke og anvende nationale bestemmelser, mens anvendelsen af fællesskabsretten i hovedsagen afhænger af svaret på der her rejste spørgsmål, må ved
Since it is for the national court to interpret and apply national law and since the application of Community law in the main proceedings depends on the answer to the question which has just been set out, both possibilities should be considered when interpreting Articles 30 and 36 of the Treaty.
risikoen for vildledning som følge af den forbrugergruppe, der kommer i betragtning.
Member States remain free to determine the effects of revocation or invalidity of trade marks.
Desuden fremgår det af sjette betragtning til direktivet, at varemærkedirektivet ikke udelukker, at varemærkerne underkastes andre end de varemærkeretlige regler i medlemsstaterne, såsom de dér gældende bestemmelser om illoyal konkurrence, erstatningsansvar eller forbrugerbeskyttelse.
Directive must be interpreted as precluding a prohibition on the marketing of products coming from a Member State where they are lawfully marketed, on the ground that they bear a trade mark which the proprietor has been specifically prohibited from using in the Member State of importation because it has been held there to be liable to mislead consumers.
Med disse spørgsmål ønsker den nationale ret oplyst, om varemærkedirektivets artikel 12, stk. 2, litra b), skal fortolkes således, at denne bestemmelse er til hinder for et forbud mod markedsføring af varer hidrørende fra en medlemsstat, hvor de lovligt forhandles, når forbuddet begrundes med, at varerne er forsynet med et mærke, som det udtrykkeligt er blevet forbudt varemærkeindehaveren i indførselsmedlemsstaten at bruge, da det dér ved en retsafgørelse er fundet egnet til at vildlede forbrugerne.
Furthermore, according to its sixth recital, the Trade Mark Directive does not exclude the application to trade marks of provisions of Member State law other than trade mark law, such as provisions relating to unfair competition, civil liability or consumer protection.
Det må derfor fastslås, at afgørelsen af, om — og i bekræftende fald i hvilken udstrækning — et varemærke, som mærkeindehaveren har mistet sine rettigheder til, skal forbydes efter direktivets artikel 12, stk. 2, skal træffes på grundlag af national ret.
Consequently, Article 12(2) of the Trade Mark Directive leaves it to national law to determine whether and to what extent the use of a revoked trade mark must be prohibited.
Det bemærkes i den forbindelse, dels at varemærkedirektivet, der, som dets titel oplyser, er det første direktiv på området, ikke tager sigte på en fuldstændig harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om varemærker, og dels at dette direktivs artikel 12 kun indeholder en opregning af de forhold, der kan begrunde, at indehaveren af et varemærke fortaber sine
The Trade Mark Directive, which, as its title indicates, is the first directive in that field, does not aim to bring about complete harmonization of the Member States' trade mark laws, and Article 12 of that directive merely lists the grounds on which a trade mark is liable to revocation. Moreover, according to the fifth recital in the preamble to that directive, the
Nævnte bestemmelse er følgelig uden betydning for afgørelsen af det spørgsmål, der er det centrale spørgsmål i hovedsagen.
It follows that that provision is of no relevance to the principal issue in the main proceedings.
»1) EF-traktatens artikel 30 og 36 skal fortolkes saledes, at disse bestemmelser er til hinder for, at det under henvisning til beskyttelsen mod illoyal konkurrence forbydes en virksomhed at udnytte sin ret til at indføre varer, der er forsynet med et bestemt mærke, og som hidrører fra en anden medlemsstat, hvor de lovligt er i handelen, til en medlemsstat og markedsføre dem dér, når andre erhvervsdrivende har denne ret, selv om de ikke benytter sig af den; disse bestemmelser derimod ikke er til hinder for, at det af hensyn til forbrugerbeskyttelse forbydes samtlige erhvervsdrivende at forhandle varer hidrørende fra en medlemsstat, hvor de lovligt er i handelen, såfremt et sådant forbud er nødvendigt af hensyn tilforbrugerbeskyttelse, står i et rimeligt forhold til dette mål, og dette ikke kan nås ved foranstaltninger, der i mindre omfang begrænser samhandelen inden for Fællesskabet Den nationale ret må i denne forbindelse navnlig undersøge, om risikoen for vildledning af forbrugerne er tilstrækkelig stor til at kunne begrunde en tilsidesættelse af de krav, der følger af princippet om pie varebevægelser.
— precluding reliance on protection against unfair competition as a ground f or prohibiting an undertaking from using its right to import into a Member State products corningfrom, another Member State where they are lawfully marketed and to market them under a particular trade mark in the Member State of importation, when other traders have the same right, even if they do not use it;
Artikel 12, stk 2, titra b), i Rådets første direktiv 89/104/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstatemes lovgivning om varemærker skal fortolkes således, at denne bestemmelse ikke er til hinder for et forbud mod markedsføring af varer hidrørende fra en medlemsstat, hvor de lovligt er i handelen, når forbuddet begrundes med, at varerne er forsynet med et mærke, som det udtrykkeligt er blevet forbudt varemærkeindehaveren i indførselsmedlemsstaten at bruge, da det dér ved en retsafgørelse er fundet egnet til at vildlede forbrugerne.·
Article 12(2)(b) of Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks is to be interpreted as not precluding a prohibition on the marketing of products coming from a Member State where they are lawfully marketed, on the ground that they bear a trade mark which the proprietor has been specifically prohibited from using in the Member State of importation because it has been held there to be hable to mislead consumers.'
Generaladvokat F.G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 6. ¡uni 1996.
Page 6
»Når en kompetent retsinstans i en medlemsstat har afgjort, at et varemærke er fortabt, fordi mærket vil kunne vildlede forbrugerne med hensyn til varernes art, og har nedlagt forbud mod brug af mærket, kan en afgørelse fra en anden retsinstans i samme medlemsstat, hvorved der på grund af hensynet til forbrugerbeskyttelsen nedlægges forbud mod salg af varer under samme mærke indført fra en anden medlemsstat, i hvilken det omhandlede mærke er lovligt, under visse omstændigheder være forenelig med traktatens artikel 30 og er ikke i strid med artikel 12, stk. 2, litra b), i Rådets direktiv 89/104/EØF.
'Where the competent court in a Member State has revoked a trade mark on the ground that it is liable to mislead consumers as to the nature of goods and has prohibited the use of the trade mark, a decision by another court in the same Member State prohibiting, on grounds of consumer protection, the sale of goods bearing the trade mark which have been imported from another Member State, in which the trade mark is valid, may in appropriate conditions be compatible with Article 30 of the Treaty and is not incompatible with Article 12(2)(b) of Council Directive 89/104/EEG
Når den retlige afgørelse om fortabelse af et varemærke kun er bindende for indehaveren af dette mærke og ikke forhindrer andre i at sælge varer med dette varemærke importeret fra en anden medlemsstat, kan en afgørelse fra en anden retsinstans sidestilles med en foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ indførselsrestriktion, jf. traktatens artikel 30, når der — til skade for den virksomhed, som retsafgørelsen om varemærkets fortabelse forhindrer i at skaffe varen direkte fra varemærkeindehaveren, men ikke i at skaffe varer med varemærket fra en anden medlemsstat — nedlægges forbud om salg af sådanne produkter, fordi de er udtryk for illoyal konkurrence. En sådan afgørelse kan ikke retfærdiggøres med henvisning til god markedsføringsskik.«
Where, however, the judicial decision revoking the trade mark is binding only on the proprietor of the mark and does not have the effect of prohibiting other persons from selling goods bearing the mark which have been imported from another Member State, a decision by another court prohibiting the sale of such imports on the ground that they would unfairly distort competition, to the detriment of an undertaking which is prevented by the judicial decision revoking the mark from obtaining goods directly from the proprietor of the mark, but which is not prevented from obtaining goods bearing the mark from another Member State, amounts to a measure equivalent in effect to a quantitative restriction within the meaning of Article 30 of the Treaty and cannot be justified on grounds of fair trading.'
Præjudiciel »Bananer —fælles markedsordning — importordning — særligt vanskelige tilfælde — vurdering af gyldighed — foreløbige forholdsregler* (Domstolens plenum)
By order of 9 February 1995, received at the Court on 13 March 1995, the Hessischer Verwaltungsgerichtshof (Higher Administrative Court, Hesse) referred to the Court for a preliminary ruling three questions on the interpretation of Articles 16 and 30 of Council Regulation (EEC) No 404/93 of 13 February 1993 ('the Regulation'), on the validity of Article 19 of the Regulation and on the interpretation of the EC Treaty, with particular regard to a national court's power to order interim measures until rules dealing with cases of hardship are adopted.
udtalelse, kan Rådet i stedet for træffe sin egen afgørelse inden for en frist på en måned.
organization of the market For that purpose, Article 30 requires the Commission to take any transitional measures it judges necessary.
Forordningens artikel 16, stk. 3, forpligter Kommissionen til at revidere prognosen, såfremt vurderingen af udsigterne for fællesskabsproduktionen og forbruget viser sig at være urigtig.
of thirdcountry bananas or nontraditional ACP bananas meet difficulties threatening their existence when an exceptionally low quota is allocated to them on the basis of the reference years to be taken into consideration under Article 19(2) of the Regulation.
Ved kendelse af 9. februar 1995, indgået til Domstolen den 13. marts s.a., har Hessischer Verwaltungsgerichtshof stillet tre præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 16 og 30 i Rådets forordning (EØF) nr. 404/93 af 13. februar 1993 om den fælles markedsordning for bananer (herefter »forordningen«), om gyldigheden af forordningens artikel 19 og om fortolkningen af EF-traktaten, nærmere bestemt om de nationale retters kompetence til at foreskrive foreløbige forholdsregler, indtil der fastsættes bestemmelser om særligt vanskelige tilfælde.
Application of Article 30 is subject to the condition that the specific measures which the Commission must adopt are intended to assist transition from national arrangements to the common organization of the market and that they are necessary for that purpose.
Ifølge ordlyden af artikel 16, stk. 1 og 3, samt den niende betragtning til forordningen kan der imidlertid kun foretages en revision af prognosen i tilfælde af ekstraordinære omstændigheder, som berører produktions- og indførselsforholdene for traditionelle AVS-bananer.
Those transitional measures must address difficulties encountered after establishment of the common organization of the market but originating in the state of national markets prior to adoption of the Regulation.
Disse spørgsmål er blevet rejst under en sag mellem T. Port GmbH & Co. KG og Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung (Forbundskontoret for Landbrug og Fødevarer) om tildeling af importkontingenter for tredjelandsbananer. Ved forordningen blev der fra 1. juli 1993 indført en fælles importordning for bananer, som erstattede forskellige nationale ordninger.
As far as Article 16(3) of the Regulation is concerned, the Court has already held in its order of 29 June 1993 in Case C-280/93 R Germany ν Council [1993] ECR1-3667, paragraph 44, that that provision requires the institutions to adjust the tariff quota if this proves necessary during a marketing year to take account of exceptional circumstances affecting import conditions in particular.
Første spørgsmål om bestemmelser for særligt vanskelige tilfælde
Article 16(3) of the Regulation requires the Commission to revise the forecast supply balance if the assessment of future production and consumption in the Community proves to be incorrect.
Med hensyn til forordningens artikel 30 har Domstolen, i den førnævnte kendelse i sagen Tyskland mod Rådet, fastslået, at artikel 30 også skal kunne bidrage til at imødegå den forstyrrelse af det indre marked, der kan blive følgen af, at den fælles markedsordning erstatter de forskellige nationale ordninger.
When assessing whether transitional measures are necessary, the Commission has a broad discretion, which is to be exercised in accordance with the procedure provided for in Article 27 of the Regulation.
Med henblik herpå påhviler det Kommissionen at træffe de fornødne overgangsforanstaltninger.
As the Court has held, the Commission, or the Council, as the case may be, are, however, obliged to take action if the difficulties associated with the transition from national arrangements to the common organization of the market so require.
Den nationale rets første spørgsmål går i det væsentlige ud på, om forordningens artikel 16, stk. 3, og artikel 30 forpligter Kommissionen til at fastsætte bestemmelser for særligt vanskelige tilfælde, som opstår ved, at importører af tredjelandsbananer eller af ikke-traditionelle AVS-bananer trues på deres eksistens, når der er tildelt dem et usædvanlig lavt kontingent på grundlag af referenceår, som skal tages i betragtning i henhold til forordningens artikel 19, stk. 2.
However, according to Article 16(1) and (3) and to the ninth recital in the preamble to the Regulation, a revision of the forecast supply balance is not possible unless there are exceptional circumstances affecting production conditions in the Community or import conditions for traditional ACP bananas.
Anvendelse af artikel 30 er betinget af, at de specifikke foranstaltninger, som Kommissionen skal træffe, har til formål at lette overgangen fra de nationale ordninger til den fælles markedsordning og er nødvendige herfor.
It is for the Court of Justice to review the lawfulness of the Community institutions' action or failure to act.
Disse overgangsforanstaltninger skal gøre det muligt at løse de vanskeligheder, der opstår efter indførelsen af den fælles markedsordning, men som beror på forholdene på de nationale markeder før forordningen.
On the other hand, exceptional circumstances affecting production conditions or import conditions for thirdcountry bananas and nontraditional ACP bananas cannot be taken into account in order to justify an adjustment of the tariff quota under Article 16(3) of the Regulation.
I så fald skal tilpasningen foretages i henhold til proceduren i artikel 27, dvs. at det påhviler Kommissionen at vedtage foranstaltninger, efter at der er afgivet en udtalelse fra forvaltningskomitéen for bananer.
The Community institutions are required to act in particular when the transition to the common organization of the market infringes certain traders' fundamental rights protected by Community law, such as the right to property and the right to pursue a professional or trade activity.
Såfremt de vedtagne foranstaltninger ikke er i overensstemmelse med forvaltningskomitéens
As regards Article 30 of the Regulation, the Court held, in its order in Case C-280/93 R Germany ν Council, cited above, paragraphs 46 and 47, that that provision is intended to deal with any threatened disturbance in the internal market in consequence of replacement of the various national arrangements by the common
Kommissionen skal med henblik herpå ligeledes tage hensyn til situationen for de erhvervsdrivende, som inden for rammerne af en national ordning før forordningen har udvist en bestemt adfærd uden at have kunnet forudse de konsekvenser, som denne adfærd ville have efter indførelsen af den fælles markedsordning.
When the transitional difficulties are due to action taken by traders prior to the entry into force of the Regulation, that action must be capable of being seen as displaying ordinary care, with regard both to the prior national arrangements and to the prospect of
Som Domstolen har fastslået, påhviler det Kommissionen eller i givet fald Rådet at gribe ind, hvis de vanskeligheder, der er knyttet til overgangen fra de nationale ordninger til den fælles markedsordning, kræver det.
establishment of the common organization of the market, in so far as the traders concerned could have been aware of this.
Det påhviler herved Domstolen at prøve lovligheden af fællesskabsinstitutionernes handlinger eller undladelser.
As regards the subject-matter of the transitional measures, Article 30 provides for the adoption of any measures judged necessary.
Det bemærkes herved, at Domstolen i dommene af 21. februar 1991, Zuckerfabrik Süderdithmarschen og Zuckerfabrik Soest, og af 9. november 1995, Atlanta, har anerkendt, at de nationale retter har kompetence til at foreskrive foreløbige forholdsregler som led i fuldbyrdelsen af en national retsakt, der er udstedt med hjemmel i en fællesskabsforordning.
It therefore authorizes the Commission, where necessary, to derogate from the rules concerning the reference period laid down in Article 19 of the Regulation, and to do so to the advantage of individual traders.
Den af den forelæggende ret omtalte situation adskiller sig imidlertid fra den, der var tale om i de nævnte sager.
However, the situation now raised by the national court is different from the situation at issue in those cases.
Her drejer det sig nemlig ikke om at anordne foreløbige forholdsregler i forbindelse med fuldbyrdelsen af en fællesskabsforordning, hvis lovlighed bestrides, med henblik på at sikre en foreløbig beskyttelse af rettigheder, som private har i henhold til fællesskabsretsordenen, men om at give de erhvervsdrivende en foreløbig retsbeskyttelse i et tilfælde, hvor de erhvervsdrivendes rettigheders eksistens og omfang skal fastslås ved en endnu ikke udstedt retsakt fra Kommissionen.
The present case is not about granting interim measures in the context of the implementation of a Community regulation whose validity is being contested, in order to ensure interim protection of rights which individuals derive from the Community legal system, but about granting traders interim judicial protection in a situation where, by virtue of a Community regulation, the existence and scope of traders' rights must be established by a Commission measure which the Commission has not yet adopted.