natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Rådets direktiv 86/280/EØF af 12. juni 1986 (herefter »de omtvistede direktiver«).
Council Directive 83/513/EEC of 26 September 1983;
3) Gennemførelsesfristerne udløb den 1. juli 1983 for direktiv 82/176, den 28. september 1985 for direktiv 83/513, den 18. marts 1986 for direktiv 84/156, den 1. april 1986 for direktiv 84/491 og den 1. januar 1988 for direktiv 86/280.
Council Directive 84/156/EEC of 8 March 1984;
Kommissionen nåede efter en undersøgelse af de foranstaltninger, der var truffet til gennemførelse af direktiv 86/280, til det resultat, at de var utilstrækkelige.
Council Directive 84/491/EEC of 9 October 1984; and
Forbundsrepublikken Tyskland bestrider ikke i det foreliggende tilfælde, at den ikke har truffet generelle retligt bindende foranstaltninger for at gennemføre de omtvistede direktiver.
Council Directive 86/280/EEC of 12 June 1986; (the directives at issue'),
Med hensyn til gennemførelsen af direktiverne 82/176, 83/513, 84/156 og 84/491 tilstillede Forbundsrepublikken Tyskland Kommissionen de generelle forvaltningsforskrifter (»Allgemeine Verwaltungsvorschriften«), hvorved de omtvistede direktiver efter Forbundsrepublikkens opfattelse er blevet gennemført i den tyske
As regards the transposition of Directives 82/176, 83/513, 84/156 and 84/491, the Federal Republic of Germany forwarded to the Commission general administrative provisions (Allgemeine Verwaltungsvorschriften), which, in its view, transposed the directives at issue into the national legal system.
»1) Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler den i henhold til følgende direktiver, ved ikke indenfor de fastsatte frister at have truffet de nødvendige foranstaltninger f or at efterkomme direktiverne og særlig disses artikel 3:
Moreover, the Federal Government referred to numerous notices, circulars and administrative provisions published by the Länder in order to transpose those directives.
Rådets direktiv 82/176/EØF af 22. marts 1982 om grænseværdier og kvalitetsmålsætninger for udledninger af kviksølv fra elektrolyse af alkaliske klorider,
and in particular with Article 3 of each of those directives, the Federal Republic of Germany had failed to fulfil its obligations under the EC Treaty.
Rådets direktiv 83/513/EØF af 26. september 1983 om grænseværdier og kvalitetsmålsætninger for udledninger af cadmium,
The Commission observes at the outset that the application does not relate to the transposition of the directives at issue in the new Länder.
Rådets direktiv 84/491/EØF af 9. oktober 1984 om grænseværdier og kvalitetsmålsætninger for udledninger af hexachlorcyklohexan, og
In any event it is settled case-law that a Member State may not plead provisions, practices or circumstances existing in its internal legal system in order to justify a failure to comply with the obligations and time-limits laid down in a directive.
Rådets direktiv 86/280/EØF af 12. juni 1986 om grænseværdier og kvalitetsmålsætninger for udledninger af visse farlige stoffer, der er opført på liste I i bilaget til direktiv 76/464/EØF.
Council Directive 82/176/EEC of 22 March 1982 on limit values and quality objectives for mercury discharges by the chlor-aJkali electrolysis industry,
Forbundsrepublikken Tyskland betaler sagens omkostninger.*
Council Directive 83/513/EEC of 26 September 1983 on limit values and quality objectives for cadmium discharges,
Generaladvokat P. Léger fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Sjette Afdeling) den 12. september 1996.
Council Directive 84/156/EEC of 8 March 1984 on omit values and quality objectivesformercury discharges by sectors other than the chlor-alkali electrofysL· industry,
Sag C-315/95 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Italienske Republik Landbrug
Council Directive 86/280/EEC of 12 June 1986 on limit values and quality objectives for discharges of certain dangerous substances included in List I of the Annex to Directive 76/464/EEC, and in particular with Article 3 of each of those directives, the Federal Republic of Germany has failed to fulfil its obligations under those directives;
»Traktatbrud -manglendegennemførelse 93/61/EØF og 93I85IEØF* (Sjette Afdeling)
The Federal Republic of Germany ¿s ordered to pay the costs.'
Ved stævning indleveret til Domstolen den 3. oktober 1995 har Kommissionen for De
Advocate General P. Léger delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 12 September 1996.
Europæiske Fællesskaber anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Den Italienske Republik
He proposed that the Court should hold the Federal Republic of Germany in breach of its obligations under the directives at issue for failure to transpose them within the prescribed time-limits, and order the Federal Republic of Germany to pay the costs.
ved ikke inden for den fastsatte frist at have vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme
Similarly, in accordance with Directives 93/52 and 93/85, the Member States were required to bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with those directives by no later than 1 January 1994 and 15 November 1993 respectively and to notify the Commission forthwith.
Kommissionens direktiv 93/48/EØF af 23. juni 1993,
Commission Directive 93/48/EEC of 23 June 1993,
Da den ikke havde modtaget nogen meddelelse fra Den Italienske Republiks side om gennemførelsen af de fem direktiver, fremsendte Kommissionen den 10. februar 1994 en åbningsskrivelse.
Since the Commission received no notification from the Italian Republic concerning the transposition of those five directives, on 10 February 1994 it put it on formal notice.
Kommissionens direktiv 93/49/EØF af 23. juni 1993,
Commission Directive 93/49/EEC of 23 June 1993,
Rådets direktiv 93/52/EØF af 24. juni 1993,
Council Directive 93/52/EEC of 24 June 1993,
Kommissionens direktiv 93/61/EØF af 2. juli 1993, og
Commission Directive 93/61/EEC of 2 July 1993, and
Den Italienske Republiks skrivelse af 3. februar 1995 var ikke tilfredsstillende for Kommissionen, hvorfor denne har anlagt nærværende traktatbrudssøgsmål.
Since the Italian Republic's letter of 3 February 1995 did not satisfy it, the Commission brought this action under Article 169.
Rådets direktiv 93/85/EØF af 4. oktober 1993, har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til disse direktiver og EF-traktaten.
Council Directive 93/85/EEC of 4 October 1993,
Den Italienske Republik har ikke bestridt traktatbruddet, men anført, at de nationale myndigheder har haft forskellige proceduremæssige og juridiske problemer.
The Italian Republic does not deny the alleged failure to fulfil its obligations, but states that the national authorities encountered procedural and legal problems.
Det fremgår af direktiverne 93/48,93/49 og 93/61, at medlemsstaterne skulle sætte de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme direktiverne senest den 31. december 1993 og straks underrette Kommissionen herom.
the Italian Republic had failed to fulfil its obligations under those directives and under the EC Treaty.
Ved skrivelse af 27. februar 1996 har Den Italienske Republik meddelt Kommissionen, at direktiv 93/85 var blevet gennemført ved ministerielt dekret af 31. januar 1996 (GURI nr. 37 af 14.2.1996), og tilstillet Kommissionen en kopi af dette dekret.
By letter of 27 February 1996 the Italian Republic informed the Commission that Directive 93/85 had been transposed by Ministerial Decree of 31 January 1996 (GURI No 37 of 14 February 1996) and enclosed a copy of the order.
Tilsvarende skulle medlemsstaterne i henhold til direktiverne 93/52 og 93/85 sætte de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme direktiverne inden henholdsvis den 1. januar 1994 og den 15. november 1993 og
It is apparent from Directives 93/48, 93/49 and 93/61 respectively that the Member States were required to bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with those directives by no later than 31 December 1993 and to notify the Commission forthwith.
Ved skrivelse af 2. april 1996 har Kommissionen hævet sagen, for så vidt angår den manglende gennemførelse af direktiv 93/85.
By letter of 2 April 1996, the Commission discontinued its action as regards the failure to transpose Directive 93/85.
Kommissionens direktiv 93/61/EØF af 2. juli 1993 om oversigterne over de betingelser, der skal opfyldes af plantemateriale og formeringsmateriale af grøntsagsplanter bortset fra frø, i overensstemmelse med Rådets direktiv 92/33/EØF, tilsidesat sine forpagteiser i henhold til artikel 10 i direktiv 93/48, artikel 8 i direktiv 93/49, artikel 2 i direktiv 93/52 og artikel 7 i direktiv 93/61.
Commission Directive 93/48/EEC of 23 June 1993 setting out the schedule indicating the conditions to be met by fruit plant propagating material and fruit plants intended for fruit production, pursuant to Council Directive 92/34/EEC,
Generaladvokat D. Ruiz-Jarabo Colomer fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Sjette Afdeling^ den 3. oktober 1996.
Council Directive 93/52/EEC of 24 June 1993 amending Directive 89/556/EEC on animalhealth conditions governmgintra-Comrnunity trade in andimportation from third countries of embryos of domestic animals of the bovine species, and
»1) Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten og i henhold til artikel 10, stk. 1, i direktiv 93/48/EØF, artikel 8, stk. 1, i direktiv 93/49/EØF, artikel 2, stk. 1, i direktiv 93/52/EØF og i henhold til artikel 7, stk. 1, i direktiv 93/61/EØF, idet den ikke inden for den fastsatte frist har udstedt de nødvendige bestemmelser for at efterkomme direktivet, og idet den ikke har underrettet Kommissionen herom.
Commission Directive 93/61/EEC of 2 July 1993 setting out the schedules indicating the conditions to be met by vegetable propagating and planting material, otiter titan seed pursuant to Council Directive 92/33IEEC, EEC, the Italian Republic has failed tofidfü its obligations under Article 10 of Directive 93/48, Article 8 of Directive 93/49, Article 2 of 93/52 and Article 7 of Directive 93/61;
Den Italienske Republik afholder sagens omkostninger.«
The Italian Republic is ordered to pay the costs.'
Forenede sager T-21/95 og T-186/95 Marco Mazzocchi-Alemanni / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Personalesag
Advocate General D. Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 3 October 1996.
Tjenestemænd — tillægssygeforsikring for tjenestemænd ansat i et tredjeland — regler for godtgørelse af lægeudgifter — anvendelse af lofter (Tredje Afdeling)
He proposed that the Court should hold the Italian Republic in breach of its obligations under Directives 93/48/EEC, 93/49/EEC, 93/52/EEC and 93/61/EEC and under the EC Treaty for failure to tranpose those directives within the prescribed period, and order the Italian Republic to pay the costs.
»Fælles landbrugspolitik — kvoteordning for produktionen af kartoffelstivelse — forordning (EF) nr. 1868/94 — annullationssøgsmål — lukket kreds af erhvervsdrivende — afvisning* (Fjerde Afdeling)
Joined Cases T-21/95 and T-186/95 Marco Mazzocchi-Alemanni ν Commission of the European Communities Staff case
Selskabet modtog i produktionsåret 1993/94 en præmie pr. ton produceret kartoffelstivelse i overensstemmelse med forordning nr. 1543/93.
Officials — Supplementary sickness insurance scheme for officials posted in nonmember countries —Application of ceilings (Third Chamber)
Da sagsøgeren fandt, at ordningen var diskriminerende, anlagde selskabet ved stævning indleveret til Retten den 30. september 1994 nærværende sag med påstand om annullation af forordning nr. 1868/94.
Case T-298/94 Roquette Frères SA ν Council of the European Union Agriculture
Da de særlige vanskeligheder i kartoffelstivelsesind ustrien, især af strukturel art, fandtes at gøre det berettiget at træffe en kompensationsforanstaltning til fordel for denne sektor, udstedte Rådet i henhold til grundforordningen Rådets forordning (EØF) nr. 1543/93 af 14. juni 1993 om fastsættelse for høstårene 1993/94, 1994/95 og 1995/96 af præmien til producenter af kartoffelstivelse (herefter »forordning nr. 1543/93«).
(Common agricultural policy — Quota system in relation to the production of potato starch — Regulation (EC) No 1868/94 — Action for annulment — Closed group of traders — Inadmissibility) (Fourth Chamber) during the 1993/94, 1994/95 and 1995/96 marketing years.
Forordningen præciserer, at for produktionsåret 1993/94 skal medlemsstaterne yde denne præmie til kartoffelstivelsesproducenterne pr. ton produceret kartoffelstivelse.
That regulation provided that, for the 1993/94 marketing year, Member States were to pay potatostarch producers the premium per tonne of starch produced.
Samme præmie anvendes for produktionsårene 1994/95 og 1995/96, såfremt den samlede produktion af kartoffelstivelse ikke har oversteget 1,5 mio. tons i et eller to af de forudgående produktionsår.
The same premium was to apply for the 1994/95 and 1995/96 marketing years provided that total potatostarch production had not exceeded the quantity of 15 million tonnes during one or two of the preceding marketing years.
Afgørelsen om, hvorvidt der foreligger en forordning eller en beslutning, beror på, om den omhandlede retsakt er almengyldig eller ej, og det afgørende er derfor anfægtede retsakts beskaffenhed og navnlig de retsvirkninger, den skal have eller faktisk har.
The basic regulation laying down the regime for the production of potato starch is Council Regulation (EEC) No 1766/92 of 30 June 1992 on the common organization of the market in cereals, which also covers potatoes which may be used instead of cereals for the production of starch.
Da produktionen oversteg 1,5 mio. tons i produktionsåret 1993/94, vedtog Rådet i overensstemmelse med forordning nr. 1543/93 en ændringsforordning, Rådets forordning (EF) nr. 1868/94 af 27 juli 1994 om en kvoteordning for produktionen af kartoffelstivelse (herefter »forordning nr. 1868/94« eller »den anfægtede forordning«).
Since production exceeded 1.5 million tonnes in the 1993/94 marketing year, the Council adopted,
erhvervsdrivende, hvis særlige situation den påvirker, bemærkes, at den omstændighed i sig selv, at en erhvervsdrivende tilhører en lukket kreds af erhvervsdrivende, som ikke kunne udvides med andre retssubjekter på det tidspunkt, hvor forordningen blev vedtaget, ikke i sig selv er tilstrækkelig til, at denne erhvervsdrivende kan anses for individuelt berørt
pursuant to Regulation No 1543/93, an amending regulation, Council Regulation (EC) No 1868/94 of 27 July 1994 establishing a quota system in relation to the production of potato starch ('Regulation No 1868/94' or the 'contested regulation1).
Det kan imidlertid ikke udelukkes, at en bestemmelse, der efter sin art og rækkevidde er generel, kan berøre en fysisk eller juridisk person individuelt, såfremt den pågældende rammes på grund af visse egenskaber, som er særlige for ham, eller på grund af en faktisk situation, der adskiller ham fra alle andre, hvorved han individualiseres på samme måde som adressaten for en beslutning.
of the situation of individual producers. Its aim is to administer the whole Community potatostarch producing industry, as illustrated by the fact that the measures adopted were provided for by Regulation No 1543/93, which provides that in the event that the production of the starch industry as a whole should exceed 15 million tonnes, the Council is to decide on what measures to take.
Intet i den anfægtede forordning medfører, at den må anses for en beslutning vedtaget i form af en forordning.
It follows that the contested regulation applies to situations which have been determined objectively and has legal effects as regards a category of persons viewed in a general and abstract manner.
Den er således affattet i generelle og abstrakte vendinger og finder anvendelse i samtlige medlemsstater, uden at der på nogen måde er taget hensyn til de enkelte producenters situation.
Taking the view that the system is discriminatory, the applicant brought this action for the annulment of Regulation No 1868/94 by application received at the Court on 30 September 1994.
Den har til formål at forvalte den samlede fællesskabsindustri for kartoffelstivelse, hvilket fremgår af den omstændighed, at de fastsatte foranstaltninger var forudset i forordning nr. 1543/93, hvoraf det fremgår, at Rådet træffer afgørelse om, hvilke foranstaltninger der skal træffes, såfremt virksomhedernes samlede produktion af kartoffelstivelse overstiger 1,5 mio. tons (jf. præmis 14 ovenfor).
The Court holds that this conclusion is unaffected by the fact that the system introduced by the contested regulation involves special treatment for Germany, since that special treatment forms in fact part of the general objective of the regulation and is therefore not connected with the inherent particularities of the persons affected by the difference in treatment
Heraf fremgår, at den anfægtede forordning finder anvendelse på objektivt bestemte situationer og medfører retsvirkninger for en kreds af personer, der er bestemt på almen og abstrakt måde.
As the Court of Justice and the Court of First Instance have consistently held, the fourth paragraph of Article 173 of the Treaty gives individuals the right to challenge any decision which, albeit in the form of a regulation, is of direct and individual concern to them.
I den foreliggende sag rammes sagsøgeren netop af de pågældende bestemmelser som følge af omstændigheder, der er objektivt fastlagt i den anfægtede forordning, og som er relevante i forhold til dens formål. At antallet af berørte erhvervsdrivende er begrænset, er en følge af selve den ordning, der er indført ved forordningen, nemlig tildeling af en fællesskabsstøtte via medlemsstaterne til de stivelsesproducenter, der har været omfattet af de tidligere fællesskabsforanstaltninger.
As to the argument that the applicant is 'individually concerned' by the contested regulation because it applies to a limited number of ascertained traders whose individual situation influenced the content of the regulation, the Court holds that the mere fact that a trader forms part of a closed group of traders, to which no individual could be added at the time when the regulation was adopted, is not in itself sufficient for the trader in question to have to be regarded as individually concerned.
I denne forbindelse bemærkes endvidere, at en sådan situation ikke er usædvanlig inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik.
The test for distinguishing between a regulation and a decision is whether or not the measure in question has general application, and it is applied by assessing the nature of the contested decision and in particular the legal effects which it is intended to produce or actually produces.
Det bemærkes, at dette resultat ikke kan anfægtes under henvisning til, at den ordning, der er indført ved den anfægtede forordning, indebærer, at der indrømmes Tyskland særbehandling, idet denne særbehandling i realiteten er en del af forordningens generelle formål, hvorfor den ikke har forbindelse med særlige egenskaber ved de personer, der berøres af forskelsbehandlingen.
Indeed, the Court of Justice and the Court of First Instance have consistently held that an act does not lose its general scope and hence its legislative nature simply because it may be possible to ascertain with a greater or lesser degree of accuracy the number or even the identity of the persons to whom it applies at any given time as long as there is no doubt that it is applicable as the result of an objective situation of law or fact which it specifies and which is in harmony with its ultimate objective.
For så vidt angår argumentet om, at sagsøgeren er »individuelt berørt« af den anfægtede forordning som følge af, at den finder anvendelsepå et begrænset antal
Nevertheless, it is possible that a provision which, as a result of its nature and scope, is general in character may be of individual concern to a natural or legal person where that person is affected by reason of attributes peculiar to him or by reason of factual circumstances differentiating him from all other persons and, as a result, distinguishing him individually in like manner to the addressee of a decision.
Det fremgår af det anførte, at sagsøgerens situation svarer til den, alle andre stivelsesproducenter, der har fremstillet stivelse i løbet af produktionsårene 1990 — 1993, og som har modtaget en præmie i denne anledning, befinder sig i.
In this case the contested regulation has no feature enabling it to be classed as a decision taken in the form of a regulation.
Sagsøgeren karakteriseres derfor ikke af en særlig egenskab eller en faktisk situation i forhold til andre erhvervsdrivende, der befinder sig i samme situation.
It is drafted in general, abstract terms and applicable in all the Member States, without any account being taken
Det følger heraf, at sagsøgeren ikke er individuelt berørt af den anfægtede forordning.
In this case, the applicant is indeed affected by the provisions in question by virtue of a situation objectively determined by the contested regulation which is in harmony with its ultimate objective.
Det hedder i domskonklusionen:
The fact that the number of traders
Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger og betaler Rådets omkostninger.
The applicant is ordered to pay its own costs and those of the Council;
Kommissionen bærer sine egne omkostninger.*
The Commission is ordered to bear its own costs.'
Traktatbrudssøgsmål — manglende vedtagelse eller meddelelse af gennemførelsesbestemmelserne vedrørende Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand
Article 157 of the Luxembourg Law on Income Tax and the provisions in the convention against double taxation which refer to national rules are not compatible with Community law in so far as they make the application of provisions for carrying forward losses by non-resident taxpayers with a stable establishment in Luxembourg conditional upon accounts being regularly maintained and kept inside Luxembourg.'
Præjudiciel — Luxembourgs Conseil d'Etat — fortolkning af EF-traktatens artikel 52 — national indkomstskattelovgivning, hvoraf det følger, atikkebosiddende skattepligtige, der har en filial i den pågældende medlemsstat, kun kan overføre tab, såfremt tabet har forbindelse med indtægter i medlemsstaten, samt at regnskabet føres i overensstemmehe med denne stats regler og opbevares i denne stat
Preliminary ruling—Conseild'État, Luxembourg— Interpretation of Art. 52 of the EC Treaty — National income tax legislation making the application of provisions for carrying forward losses by non-resident taxpayers with a stable establishment in the Member State concerned conditional upon the losses relating to domestic income and upon accounts being regularly maintained and kept inside the country
Generaladvokat P. Léger fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Femte Afdeling^ den 5 november 1996.
Case C-302/95 Commission of the European Communities ν Italian Republic
Lenz fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum') den 5. november 1996.
Lenz delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 5 November 1996.
»Det statueres, at Den Italienske Republik ikke har vedtaget eller i hvert fald ikke har meddelt teksten til de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand, og at Den Italienske Republik således ikke har overholdt sine forpligtelser i henhold til nævnte direktiv.
Failure of Member State to fulß its obligations — Failure to adapt orcommunicate the provisions for implementing Council Directive 91/271/EEC of 21 May 1991 concerning urban waste-water treatment
Sag C-285/94 Den Italienske Republik/ Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
'Article 52 of the EC Treaty should be interpreted as meaning that a provision such as
grundlag skabe en undtagelse fra nævnte regel for disse personer.
species bom and bred in captivity for recreational purposes