natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I adskillige af de indlæg, der har været, har man — naturligvis — omtalt de to regeringskonferencer.
Many of you also dwelt, inevitably enough, on the two Intergovernmental Conferences.
Om dem kan jeg sige, at de på det praktiske plan forløber tilfredsstillende, og at der i øvrigt er fremkommet flere særdeles interessante forslag.
They are making good technical progress and there are indeed some highly interesting proposals on the table.
I overensstemmelse med den aftale, der er indgået med Europa-Parlamentet, er jeg indstillet på, via en delegation fra Parlamentet, at informere Dem regelmæssigt, uanset de interinstitutionelle konferencer.
We have an agreement with this House, and I am regularly available to keep a Parliamentary delegation informed of progress, quite apart from the interinstitutional conferences.
Der er et spørgsmål, der optager Dem meget, og det er spørgsmålet om Parlamentets med bestemmelse.
One issue that is much on your minds is the co-decision procedure.
Her kan jeg oplyse, at Kom missionen er i færd med at revidere dette spørgsmål, ikke mindst i lyset af hr. Martins betænkning, og at den belaver sig på at indtage en holdning, der går længere i retning af Deres ønsker end den, der kom til udtryk i vores udtalelse af 21. oktober.
I can tell you that the Commission is now reappraising its line, particularly in the light of Mr Martin's report, and is about to adopt a new position which is much closer to your thinking than the original view indicated in our opinion of 21 October.
I de seneste to år har begivenhederne stillet store krav til os.
I come now to the Community's relations with the outside world.
Lad os derfor ikke stikke hovedet i busken, men gå lige til sagens kerne.
There is but a single question to be asked here.
Fælles skabet er af tre grunde truet af krise eller stagnation.
For the last two years events have made great demands upon us : should we have opted out ? No.
Der næst er der GATT-problemet, for landene er ikke enige om, hvilken politisk kurs vi her skal vælge, og det er svært at finde et fornuftigt kompromis.
Anyway, this House supported the financial efforts that had to be made to cope simultaneously
Jeg var for lidt siden inde på den fælles landbrugspolitik.
The Intergovernmental Conferences, then, are working well.
Men GATT-forhandlingerne omfatter hele 15 emner, og vi kan kun gå med til at fortsætte forhandlingerne, hvis alle 15 emner bliver behandlet.
Nevertheless — and I could sense the concern behind your remarks — the Community is going through a difficult period.
beslutning om, og hvis vi, trods modvind og risiko for krise, gør vort daglige arbejde, så har vi måske valgt det bedste middel til at styre Fællesskabet igennem dette farefulde farvand.
At this point in time, then, apart from the political vigilance which the Commission must exercise with the limited resources it commands, our job is to implement the decisions that have been taken, and that is the purpose of this work programme.
med dette arbejdsprogram.
So, let us tread carefully and get down to basics.
Arbejdsprogram- met er ikke en gennemgang af den samlede politiske og økonomiske situation.
First, the question of headquarters, where the debate is getting acrimoni­ous, believe me.
Jeg er blevet bedt om at komme med en redegørelse, der ligger tæt op ad arbejdsprogrammet, og det er, hvad jeg har gjort.
Then we have the GATT problem, for the Twelve are not of one mind as to what needs to be done and we are having trouble finding a sound compromise.
Pris i Luxembourg (moms ikke medregnet) ECU 4,25
Price (excluding VAT) in Luxembourg : ECU 4.25
Pris i Luxembourg (moms ikke medregnet): ECU 4,25
Price (excluding VAT) in Luxembourg: ECU 4.25
De Europæiske Fællesskaber Kommissionen
Commission of the European Communities
1/91 Kommissionens Arbejdsprogram for 1991
1/91 The Commission's programme for 1991
* 3/91 Een Europæisk Industripolitik for 1990'erne
*3/91 European industrial policy for the 1990s
Bulletin for De Europæiske Fælleskaber
Bulletin of the European Communities
Generelt indhold
General contents
Den Økonomiske og Monetære Union (Meddelelse fra Kommissionen af 21. august 1990)
Economic and monetary union (Communication of the Commission of 21 August 1990)
Udkast til Traktat om ændring af Traktaten om Oprettelse af det Europæiske Økonomiske Fællesskab med henblik på indførelse af en Økonomisk og Monetær Union
Draft treaty amending the Treaty establishing the European Economic Community with a view to achieving economic and monetary union
Overgangsperiode Den overordnede plan Hvad står der på spil i første etape?
Transition The general conception What is at stake in Stage I?
Konsolidering af EMS Oprettelsen afden nye monetære institution Ecuen
Consolidation of the EMS The creation of the new monetary institution The ecu
Institutionelle aspekter Oprettelsen af Eurofed Økonomiske bestemmelser Overgangsbestemmelser Balance mellem institutionerne De enkelte institutioners funktioner
Institutional aspects The creation of Eurofed Economic provisions Provisions for the transition Balance between the institutions The role of each institution
Udkast til Traktat om ændring af Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab med henblik på indførelse af en Økonomisk og Monetær Union
Draft treaty with a view to achieving economic and monetary union
Den nødvendige sammenhæng mellem de to regeringskonferencers arbejde 2.
Need for coherence between the two Intergovernmental Conferences 2.
Skridtet hen imod Den Økonomiske og Monetære Union 3.
The march towards economic and monetary union 3.
Punkter, hvorom der er enighed, og punkter hvor der er forskellige meninger 4.
Points of agreement and remaining differences of approach 4.
Fællesskabets beføjelser og indførelsen af hensigtsmæssige instrumenter
The Community's responsibilities and the creation of appropriate instruments
Ved i selve Rom-Traktaten at indføje målet om gradvis gennemførelse af Den Økonomiske og Monetære Union markerede Den Europæiske Fælles Akt fra 1987 en ny etape i opbygningen af et monetært Europa.
1987 marked the beginning of a new phase in the process of European monetary integration when the Single European Act invested the Treaty of Rome itself with a new objective in the shape of the gradual achievement of economic and monetary union.
Men det afgørende i den forbindelse var, at der derved blev sat skub i gennemførelsen af det indre marked: Med et fælles kapitalmarked, hvor der er fri bevægelighed for kapitalen, bliver EMS'en, der ellers har vist sig at være et meget effektivt middel til opnå else af konvergens, mere skrøbelig.
However, the really decisive factor in this process will be the new impetus given by the Act for the completion of the single internal market.
Med et fælles marked, hvor der er fri bevægelighed for personer og varer, bliver vekselkurserne den sidste og afgørende handelshindring.
More explicitly, once a single financial market in which capital can move freely has been established, the EMS, which has proved to be an extremely effective instrument of convergence, will require more delicate handling and, once a single market in which individuals and goods can move freely has been established, the last remaining obstacle to trade will be the continued existence of exchange rates.
Det viste sig derfor hurtigt, at det indre marked ville være ufuldstændigt og ikke kunne lykkes fuldt ud, medmindre der blev indført en fælles valuta.
Ultimately, it was realized that the single market would not be complete and could not function properly without a single currency.
Derfor kom der igen gang i bestræbelserne for at få gennemført Den Økonomi ske og Monetære Union, da Det Europæiske Råd i juni 1988 overlod det til en ekspertgruppe under ledelse af J. Delors at finde ud af, gennem hvilke konkrete etaper man kunne nå frem til en sådan union, og at stille forslag i overensstemmelse hermed.
The long haul to economic and monetary union therefore began again with renewed vigour in June 1988 when the European Council instructed a group of experts chaired by Mr Delors to study and propose the practical stages culminating in such a union.
Det bør understreges, at Det Europæiske Råd på alle sine møder siden offentliggørelsen af »Delors-Rapporten« i april 1989 har sat nyt skub i udviklingen hen imod ØMU: I Madrid (juli 1989) godkendtes rapportens konklusioner, og første etape af ØMU fastsattes til 1. juli 1990; i Strasbourg (december 1989) og Dublin (april 1990) fastlagde Det Europæiske Råd tidsplanen for regeringskonferencen og for ratificeringen af dens resultater; i Rom (oktober og december 1990) tilsluttede elleve medlemsstater — idet Det Forenede Kongerige stadig tager forbehold med hensyn til målsætningen for en sådan union — sig en helhedsopfattelse af ØMU, der ligger tæt op ad den, der kommer til udtryk i Delors-Rapporten, og gav startskuddet til regeringskonferencerne.
Since the publication of the Delors report in April 1989, each meeting of the European Council has provided further impetus for the accomplishment of EMU: in Madrid (July 1989), the conclusions of the report were endorsed and the date for the beginning of the first stage of EMU was set at I July 1990; in Strasbourg (December 1989) and Dublin (April 1990), the Council issued a timetable for the Intergovernmental Conference and for the ratification of its results; in Rome (October and December 1990), 11 Member States — the United Kingdom continues to have reservations concerning the end result of the process — agreed on an overall conception of EMU based closely on that arrived at in the Delors report and gave the go-ahead for the Intergovernmental Conferences.
Der er almindelig enighed om, at det omfattende og grundige forarbejde i høj grad har fremmet afviklingen af ØMU-Regeringskonferencen. Det drejer sig for uden Delors-Rapporten om den rapport, som en arbejdsgruppe på højt niveau udarbejdede om ØMU (»Guigou-Rapporten«), udkastet til vedtægter for en europæisk centralbank udarbejdet af Centralbankchefkomitéen, rapporter udarbejdet af Det Monetære Udvalg og Europa-Parlamentet osv.
All sides agree that progress at the Intergovernmental Conference on EMU has been greatly facilitated by the quantity and quality of the preparatory work carried out: first and foremost the Delors report but also the Guigou report from the high-level working party on EMU, the draft Statute of the ESCB drawn up by the Committee of Governors of the Central Banks of the Member States, the reports of the Monetary Committee and the European Parliament, etc.
Kommissionen har ligeledes bestræbt sig på at yde et væsentligt bidrag til konferencen ved at udarbejde de dokumenter, der vil blive omtalt i dette nummer af Bulletin.
The Commission has also endeavoured to make a significant contribution to the Conference by producing the documents set out in this Bulletin.
I sin meddelelse af 21. august 1990 giver Kommissionen udtryk for sin officielle holdning til hovedtrækkene i ØMU og overgangsperioden.
The communication of 21 August 1990 sets out the official Commission view of the whole concept of EMU and the transition period.
Det er naturligvis for tidligt allerede nu at gøre status over en konference, der formodentlig først vil blive afsluttet ved udgangen af 1991.1 øvrigt er det udkast
The draft treaty transposes the Commission's views into legal terms and has served as the central thread for the deliberations of the Conference. Finally, the
Dokumentet er således et øjebliksbillede af forhandlingerne og frembyder helt naturligt en række uafklarede punkter.
This document is to be seen therefore as no more than a 'snapshot' of the negotiations and, quite understandably, leaves many points in abeyance.
Men det bør understreges, at iagttagerne siden åbningen af Regeringskonferencen om ØMU i december 1990 måske i højere grad har fokuseret på forskellige stridsspørgsmål (styrkelsen af ecu, navnet på den nye monetære institution, Europa med to hastigheder osv.) end på de hurtige fremskridt i forhandlingerne, hvori alle lande (også Det Forenede Kongerige) har taget aktivt del.
Since the Intergovernmental Conference on EMU opened in December 1990, however, observers have tended to give greater emphasis to certain areas of disagreement (e.g. strengthening of the ecu, the name of the new monetary institu tion, 'two-speed Europe', etc.) than to the swift progress made in the negotiations, in which all the countries (including the United Kingdom) have played an active part.
Der er alle rede nu meget bred enighed om en række væsentlige punkter: principperne og målene for ØMU, den monetære struktur i 3. etape, midlerne til forbedring af konvergensen i overgangsperioden samt betingelserne for overgang til 2. etape.
Indeed, very broad agreement has already been reached on a number of essential points: the principles and objectives of EMU, the monetary architecture of Stage III, ways and means of improving convergence during the transition period, the conditions for the commencement of Stage II.
Desuden vil man formodentlig ret let kunne nå frem til et kompromis på visse andre områder såsom den monetære politik udadtil, reglerne for den multilaterale overvågning og betingelserne for overgang til 3. etape.
Moreover, a compromise appears to be within easy reach in other fields : external monetary policy, multilateral monitoring arrangements, conditions for transition to Stage III and so forth.
Men der er naturligvis stadig uenighed om en rækJce væsentlige punkter. Bl.a. kan nævnes udformningen af den økonomiske politik i ØMU, problemerne omkring den institutionelle ligevægt, indholdet af 2. etape og udformningen af den monetære institution, der skal oprettes i begyndelsen af 1994.
Admittedly, disagreement subsists on a number of important aspects, the main examples being the attitudes to economic policy within EMU, problems con nected with institutional balance, the content of Stage II, the nature of the monetary institution to be set up at the beginning of 1994, and the position of the United Kingdom, which remains favourable to the introduction of a parallel hard ecu as from Stage II as an alternative strategy to monetary union.
Det Forenede Kongerige går stadig ind for, at der allerede i 2. etape indføres en abstrakt og parallel ecu som led i en alternativ strategi for en Monetær Union.
These obstacles to the implementation of the conclusions reached by the European Council in Rome in October 1990 are not surprising.
De problemer, der således er med iværksættelsen af konklusionerne af Det Europæiske Råds møde i Rom i oktober 1990, kommer derfor ikke overraskende: Konklusionerne forpligtede nemlig kun elleve lande, og der er desuden lang vej fra erklæringen af en række generelle principper til færdigforhandling af en traktat, der bagefter skal ratificeres af alle medlemslandene, og som er af afgørende betydning for hele Fællesskabets fremtid.
The conclusions were after all those of 11 countries and are far from constituting an enunciation of general principles for the negotiation of a treaty which will then have to be ratified by all the Member States and which will condition the future of the Community as a whole.
Konklusionerne af Det Europæiske Råds og Rådets (økonomi- og finansministrenes) møder i juni 1991 giver i øvrigt anledning til optimisme, når det drejer sig om de fortsatte forhandlinger.
The conclusions of the European Council and the Council on Economic and Financial Affairs of June 1991 none the less provide optimistic pointers to the further progress of the negotiations.
Der skal bl.a. peges på følgende to vigtige punkter:
There are two main considerations to be borne in mind here:
Den nye fremgangsmåde vil betyde et kvalitativt spring fremad inden for den multilaterale overvågning, idet der tilvejebringes større gennemsigtighed.
This new procedure will constitute a qualitative leap forward in multilateral monitoring in the sense that it will lead to greater transparency.
— Risikoen for en institutionel blokering som følge af Det Forenede Kongeriges modstand mod en fælles valuta.
(ii) the second concerns the danger of institutional stalemate arising from the United Kingdom's opposition to a single currency.
Der må derfor skabes en fast forbindelse mellem disse to forhandlingsrunder for at sikre, at der er enighed om målsætningerne og anlægges en sammen hængende holdning til drøftelser, demokratisering, beslutningstagning og gennemførelsen af beslutninger. ger.
A constant link must therefore be maintained between the two series of negotiations in order to ensure a consensus on the objectives and coherent approaches to debate, democratization, decisionmaking and the implementation of decisions.
På den ene side kan den betragtes som et naturligt supplement til den fuldstændige gennemførselse af Den Europæiske Fælles Akt og realiseringen af 1992-måisætningen, nemlig det indre marked uden grænser.
On the one hand, it can be seen as the natural com plement of the full realization of the Single European Act and of the realization of the 1992 objective: the internal market without frontiers.
Ud fra et økonomisk og socialt synspunkt vil medlemsstaterne og borgerne i Det Europæiske Fællesskab kun kunne drage fuld fordel af de positive virkninger af det store fælles marked og samarbejdet, hvis de kan anvende én enkelt valuta — ecuen — og hvis de er i stand til at styrke deres samarbejde og dermed konvergensen i deres makroøkonomiske politikker.
From an economic and social point of view, the Member States and the citizens of the European Community will only fully benefit from the positive effects of the creation of the large common market and cooperation if they can use a single currency — the ecu — and if they are capable of reinforcing their cooperation, and consequently the convergence of their macroeconomic policies. icies.
Dette vil uden tvivl give grundlag for en vidtgående debat, hvor i hvert fald de seks oprindelige lande har erfaringerne fra næsten fyrre års sameksistens at trække på. Hvad kan vi lære af denne korte historie?
On the other hand, to be fully effective, economic and monetary union requires a qualitative institu tional jump which will bring the Community considerably nearer to a political union.
At EFs grundlæggere med fantasi og realisme udtænkte et system, som har gjort det muligt at gen nemføre en gradvis integrering af vore lande i et arrangement, hvor institutionernes virke er åbent, dynamisk og desuden realistisk, da ethvert skridt fremad skal ratificeres af de suveræne organer i hvert enkelt land.
How is it possible to envisage this union if the Member States are not in agreement either with its necessity or with the objec tives of economic and social policy?
I betragtning af den allerede opnåede succes, som især skyldes de eksisterende institutio ners ligevægtige samspil, må vi passe på, at vi med selv de bedste intentioner ikke ender med et system, der kører fast i sterile spændinger mellem EF-institu-tionerne eller i uløselige konflikter mellem EF-inte-resser og nationale ønsker, mellem Europa-Parlamentet og nationale parlamenter.
This agreement, which is already often expressed within the present framework of the functions of the Community, is founded on the conviction that Member States have a common view of their essential interests and are convinced that, by acting in common, they expand their capabilities with regard to both their own inter nal development and the duties which fall on them in external affairs.
Men er det muligt at forestille sig denne union, hvis med lemsstaterne hverken er enige om nødvendigheden af unionen eller om målsætningerne for en økonomisk og social politik?
That the founding fathers of the Community, with imagination and realism, devised a system which would make possible the gradual integration of our countries in a setting where the workings of the institutions are open, dynamic and, moreover, realistic, since every step forward must be ratified by the sovereign bodies of each country.
Denne enighed, som ofte tilkendegives med hensyn til, hvorledes EF i dag fungerer, er baseret på den overbevisning, at medlemsstaterne har et fælles syn på deres grundlæggende interesser og er overbevist om, at de i fællesskab kan forøge deres muligheder i henseende til både deres interne udvikling og de pligter, der påhviler dem i udenrigsanliggender. gender.
Given the success already achieved, thanks in particular to the balanced working of the existing institutions, we must take care that, even with the best of intentions, we do not arrive at a system which is bogged down in sterile tensions between Com munity institutions or in irresolvable conflicts between Community decisions and national wishes, between the European Parliament and national par liaments.
Der tegner sig således en ny horisont for EF, som under alle omstændigheder må skaffe de nødvendige midler til at styrke sin handlekraft og effektivitet med hensyn til udenrigspolitik og sikkerhed, som er et andet vigtigt element i opbygningen af en europæisk union, og som i henhold til præamblen til Den Europæiske Fælles Akt udgør den politiske målsætning for de tolv medlemsstater.
Thus, a new frontier is taking shape for the Com munity, which, in any case, needs to have the means for reinforcing its capacity for action and its efficiency in the areas of foreign policy and of security, which is the other essential element for building a European union, and which the Single European Act recalls, in its preamble, constitutes the political objec tive of the 12 Member States.
Ved siden af denne institutionelle trekant bekræftes Det Europæiske Råds rolle som en drivende kraft i opbygningen af Europa. EF-Domstolen
To advance harmoniously towards this European union, the Community will have to have an institu tional schema which meets the two imperatives of
For at tilvejebringe en harmonisk udvikling hen imod denne europæiske union har EF behov for en institutionel opbygning, som opfylder de to krav om effektiv handlekraft og demokratisering af beslutningspro
This consideration, which is of prime importance in the eyes of the Commission, has led it to suggest a plan for economic and monetary union which incorporates the basic principles of the Treaty of Rome so that the interest of the Community is constantly promoted by the European Commission, this being one of the roles assigned to that institution, though not its exclusive privilege. Having noted this, the decisionmaking mechanism is still based on the
vil i stadig stigende grad blive en appeldomstol i tvister vedrørende efterlevelsen af Traktatens bestem melser, dvs. en slags forfatningsdomstol i sin vorden.
that the Intergovernmental Conference for agreeing on the necessary Treaty changes will open on 13 December 1990, and by stating that further work should be carried out 'in such a way that negotiations on a concrete base can be entered into as soon as the conference opens'.
vet, at det fremtidige arbejde skal tilrettelægges således, »at der kan påbegyndes konkrete forhandlinger, så snart konferencen indledes«.
Alongside this institutional triangle the European Council is con firmed in its role as a driving force in the construction of Europe.
I overvejelserne omkring denne institution har hensynet til såvel effektivitet som subsidiaritet vejet tungt.
It has been conceived with two considerations in mind: efficiency and the principle of subsidiarity.
Den vil være tilstrækkeligt uafhængig til at kunne udfylde sit mandat, nemlig en uafladelig søgen efter prisstabilitet, som er nødvendig for ikke blot en stærk valuta, men også for at mulig gøre en stadig og varig vækst, som skaber beskæftigelse og velfærd.
It will have the independence necessary to carry out its mandate, the unremitting pursuit of price stability, which is required not only to have a strong currency but also to permit continuous, durable growth creating jobs and prosperity.
I de seneste måneder har Kommissionen bidraget til belysningen af de væsentligste spørgsmål i alle de organer, der er involveret i forberedelsen af regerings konferencen.
In recent months the Commission has made contributions to the clarification of the major issues in all bodies concerned with the preparation of the Inter governmental Conference.