natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Erhvervsfrekvenserne for kvinder i dele af Fællesskabet, hvor disse er lave, antages også at konvergere i nogen grad mod de frekvenser, man finder i områder, hvor de er høje (se Kort 5 for oplysninger om regionale forskelle i er hvervsfrekvenserne for kvinder i 1990).
Activity rates for women in parts of the Community where they are low are also assumed to converge to some extent towards rates in areas where they are high (see Map 5 for details of regional differences in activity rates for women in 1990).
Yderligere mindre væsentlige antagelser er, at det potentielle økonomiske tryk, der pålægges af en aldrende be folkning, vil udlignes af en stigende erhvervsaktivitet blandt ældre mennesker, der effektivt vil ændre tidligere tendenser i modsat retning, og af at unge mennesker vil kombinere arbejde og uddannelse i større omfang end nu og dermed vil bidrage til en let stigning i arbejdsstyrken.
Further assumptions, of secondary import ance, are that the potential economic pressure imposed by an ageing population is offset by increasing participation among older people, effectively reversing past trends, and, that young people combine work and training to a greater extent than at present and so add slightly to the labour force.
Disse antagelser er anvendt på det høje befolkningsscenario, der er beskrevet ovenfor.
These assumptions are applied to the high population scenario described above.
Men selv i Grækenland og Det Forenede Kongerige vil mange regioner opleve et fald i arbejdsstyrken - det sydlige og vestlige af det græske fastland, for eksempel, og det sydøstlige og nordlige England og Skotland (Kort 3). Særligt store nedgange forudses i dette scenario at ville ske i de østtyske delstater og i det nordvestlige Italien, mens de største vækstområder vil være det sydlige Spanien, Syditalien og dele af Sydfrankrig.
Even in Greece and the UK, however, many regions would experience a fall in the labour force - the South and West of the Greek mainland, for example, and the South-East and North of England and Scotland (Map 3).
Under de alternative antagelser forventes Fællesskabets arbejdsstyrke i år 2000 at være på mellem 160 millioner og 173 millioner mod 157 millioner i 1990, hvilket vil betyde en vækst på mellem 0,2% og 1 % pr. år, hvor det største tal ligger tæt på vækstraten i 1980'erne.
By the year 2000, under the alternative assumptions, a Community labour force of between 160 million and 173 million is projected as against 157 million in 1990, implying growth of between 0.2% and 1% a year, the upper figure being much the same as the rate of increase over the 1980s.
I henhold til det høje scenario vil arbejdsstyrken i år 2000 være steget med 16 millioner mennesker sammenlignet med 1990, kun lidt mindre end det nuværende antal arbejdsløse.
Under the high scenario, by the year 2000, 16 million people would be added to the labour force as com pared with 1990, only slightly less than the present numbers unemployed.
Denne tilgang af arbejdskraft vil ikke være jævnt fordelt geografisk.
The additional labour force would not be evenly distributed geographically.
Særligt vil den sydlige del af Fællesskabet - hele Spanien og Portugal, Syditalien og en stor del af Grækenland -opleve en væsentlig stigning i arbejdsstyrken i løbet af resten af 1990'erne, på samme måde som Irland, en stor del af Frankrig og Benelux-landene (Kort 4).
In particular, the South of the Community - the whole of Spain and Portugal, Southern Italy and much of Greece would experience significant growth in their workforce over the remainder of the 1990s, as would Ireland, much of France and the Benelux countries (Map 4).
Skønt procenterne for erhvervsaktive kvinder målt i forhold til befolkningen på 15 år og derover forudses at vise en beskeden stigning (fra 42,4% til 44,1%), forudses procenterne for erhvervsaktive mænd at falde (fra 68% til 66,4%).
Although female participation rates, measured here in relation to population of 15 and over, are projected to show a modest increase (from 42.4% to 44.1%), male participation rates are projected to decline (from 68% to 66.4%).
Dette forudsætter en stig ning i den kvindelige arbejdsstyrke på ca. 0,5% over hele årtiet og 0,4% i den sidste halvdel, sammenlignet med en vækst i den samlede arbejdsstyrke på 0,2% over hele årtiet og praktisk taget ingen ændringer i den sidste halvdel.
This would imply growth in the female labour force of some 0.5% a year over the decade, and 0.4% a year over the second half, as compared with growth of the total labour force of 0.2% a year over the decade and virtually no change over the second half.
Dette vil medføre, at andelen af kvinder i arbejdsstyrken vil stige fra 40% i 1990 til 41% i 1995 og 42% i år 2000.
As a result, the share of women in the labour force would rise from 40% in 1990 to 41 % in 1995 and 42% in the year 2000.
På samme tid vil arbejdsstyrkens gennemsnitsalder stige let, da andelen af 15-24 årige vil falde fra 29 millioner i 1990 til 24 millioner i 1995 og til 21 millioner i år 2000.
At the same time, the average age of the labour force would rise slightly as the share of 15-24 year-olds fell from 29 million in 1990 to 24 million in 1995 and to 21 million in the year 2000.
Dette fald vil dog blive mere end udlignet af væksten i antallet af mennesker i
This decline, however,
Denne vækst afspejler i det store og hele antagelsen om konvergens i erhvervsfrekvenserne for kvinder.
This growth largely reflects the assumption of con vergence in participation rates of women.
Samlet vil den kvindelige arbejdsstyrke stige med 18% i løbet af 1990'erne og vil i år 2000 udgøre 43% af den samlede arbejdsstyrke imod 40% i 1990.1 de dele af Fællesskabet, hvor der traditionelt er en lav erhvervsfrekvens blandt kvinder - mange af de om råder, der er nævnt ovenfor - vil væksten i den kvindelige arbejdsstyrke være mest betydelig, varie-
Overall, the female labour force would increase by 18% over the 1990s and would account for 43% of the total in the year 2000 as against 40% in 1990. In the parts of the Community with traditionally low female partici-
Kapitel 1 - Befolkning og arbejdsstyrke til udgangen af dette århundrede rende fra lige godt 20% (Grækenland) til over 35% (Spanien og Irland) over perioden.
Chapter 1 - Population and labour force to the end of the century pation rates - many of the areas noted above - growth in the female labour force would be most spectacular, varying from just over 20% (Greece) to over 35% (Spain and Ireland) over the period.
arbejdskraft i det høje scenario stigninger i befolkningstallet, og disse mennesker vil måske være mindre påvirkelige af arbejdsmarkedsforholdene (skønt virkningen af en vedvarende mangel på jobmuligheder på indvandringen er højst usikker).
necessarily appear in the unemployment figures. On the other hand, part of the projected growth in labour supply under the high growth scenario reflects popu lation increases and the people concerned might be less responsive to labour market conditions (though the effect on inward migration of a persistent lack of job opportunities is highly uncertain).
Denne stigning i den kvindelige arbejdsstyrke af hænger af opfyldelsen af flere forskellige betingelser, herunder især ændringer i den traditionelle hold ning til kvinder på arbejdsmarkedet, udviklingen af jobmuligheder i servicesektoren, øgede muligheder for deltidsarbejde og fleksible arbejdstider og børnepasningsfaciliteter.
This increase in activity among women rates depends on the fulfilment of a number of conditions, in par ticular, changes in traditional attitudes towards women working, development of job opportunities in the service sector, increased availability of parttime employment and flexible working arrangements and the provision of child-care facilities.
Der synes at have været nogen udvikling i disse retninger i de fleste medlemsstater i den sidste del af 1980'erne, hvor antallet af er hvervsaktive kvinder steg særligt hurtigt, skønt 1990'erne ikke nødvendigvis vil blive den samme slags periode med stor vækst i beskæftigelsen.
There appears to have been some moves in these directions in most Member States in the second half of the 1980s when female activity rates increased especially rapidly, though the 1990s may not necessarily be the same kind of period of high employment growth.
I modsætning hertil kunne en stigning i efterspørgslen efter arbejdskraft bidrage til at frembringe betingelserne for en stigning i erhvervsfrekvenserne, må ske især for kvinder, hvis de nye jobmuligheder ligger inden for servicefagene, og således øge udbud det af arbejdskraft.
By contrast, if demand for labour grows this would tend to provide the conditions for rising activity rates, per haps especially for women if the new opportunities are in services, and so increase labour supply.
Som angivet ovenfor antager det høje scenario, at der måske - sammenlignet med det lave scenario - vil være yderligere 13 millioner men nesker, de fleste kvinder, der 'venter' på, at der skal komme nye muligheder.
The high scenario, as indicated above, suggests that there may be an additional 13 million people, most of them women -as compared with the low growth scenario- 'waiting' for new opportunities to arise.
Denne arbejdskraftreserve og den høje kvindelige andel heraf er vigtige faktorer at huske på, når man skal vurdere de potentielle effekter, som nye initiativer til stimulering af be skæftigelsen i Fællesskabet vil have på arbejdsløshedstallene. hedstallene.
This reserve of labour and its high female component are important factors to be borne in mind when assessing the potential effects on unemployment rates of new initiatives to stimulate Community employment.
Selv i det lave scenario forudses en vækst i arbejdsstyrken, omend med en mere moderat hastighed, således at ingen af scenarierne giver megen støtte til forudsigelserne om, at demografiske faktorer vil løse Fællesskabets arbejdsløshedsproblemer, skønt det kan give nogen lettelse i ungdomsarbejdsløsheden.
Even under the low scenario, growth in the labour force, though at a more moderate pace, is projected so that neither scenario offers much support for predictions that demographic factors would resolve the Community's unemployment problems, though there may be some alleviation of youth unemployment.
Ovenstående analyse gør det også klart, at de potentielle tilgange til arbejdsstyrken i det høje scenario er ujævnt fordelt over Fællesskabet.
The above analysis also makes clear that the potential additions to the labour force under the high scenario are unevenly distributed across the Community.
En stor del vil ske i områder med høj arbejdsløshed.
A large proportion are located in high unemployment regions.
F.eks. kan 52 af de 79 regioner i Fællesskabet med arbejdsløshedspro center over gennemsnittet eller 66% af dem alle få en hurtigere vækst i udbuddet af arbejdskraft end den gennemsnitlige vækst i sidste halvdel af 1990'erne.
For example, of the 79 regions in the Community with above average rates of unemployment, 52, or 66% of the total, could have faster than average rates of growth in labour supply in the second half of the 1990s.
For de værst ramte områder betyder dette, at der er en risiko for permanent høje arbejdsløshedsprocenter, medmindre jobskabelsen kan drives op på et historisk højt niveau.
For the worst affected areas, this means that there is the risk of high rates of unemployment on a permanent basis unless the rate of job creation can be pushed to historically high levels.
Det er vanskeligt at vurdere de ovenfor beskrevne arbejdsstyrkescenariers potentielle effekter på arbejdsløsheden i de forskellige dele af Fællesskabet.
The potential effects on unemployment in different parts of the Community of the above labour force scenarios are difficult to assess.
Da de kun beskæftiger sig med udbuddet af arbejdskraft, tager de ikke højde for efterspørgslen efter arbejdskraft, der er endnu vanskeligere at forudsige.
Because they are only concerned with labour supply, they leave out of account the demand for labour which is even harder to predict.
Efterspørgslen kan desuden have stor indflydelse på erhvervsfrekvensen.
Moreover, it can have a major bearing on participation.
Hvis Fællesskabet fortsætter med at have høje og generelt stigende arbejdsløshedstal, er de erhvervsfrekvenser, der er antaget i det lave scenario, muligvis mere plausible, da de registrerede frekvensværdier har en tendens til at afspejle efterspørgslen på arbejdskraft, og hvis denne forbliver vigende, kan den holde folk fra at gå ud på arbejdsmarkedet.
If the Community continues to be affected by high and generally rising rates of unemployment, the activity rate assumptions under the low scenario are possibly the more plausible, since recorded rates of participation tend to reflect labour demand and if this remains de pressed, it could discourage people from entering the labour market.
De potentielt mange kvinder, der gerne vil arbejde, vil sandsynligvis være frustrerede over mangelen på jobs og vil derfor ikke nødvendig vis indgå i arbejdsløshedstallene.
The potentially large numbers of women who would like to work are likely to remain frustrated by lack of jobs and would consequently not
Personer på 65 og derover, 1990
Proportion of total population aged 65 and over, 1990
% af del samlede antal personer på 65 og derover. 1990
% share of population aged 65 and over, 1990 total population
% af det samlede antal personer på 65 og derover, 1990
% share of population aged 65 and over. 1990
Skøn over antallet af personer på 65 og derover, 2020 Scenario med mellemstor vækst
Estimated proportion of total population aged 65 and over, 2020 Median growth scenario ,
Derudover forventes gennemsnitsalderen for folk på 65 år og derover også at stige, da flere mennesker lever længere.
Moreover the average age of those of 65 and over is also set to increase as more people live to an old age.
Hvor i dag ca. en fjerdedel af dem, der er 65 og derover, er over 80 år, kan denne andel i 2020 være steget til en tredjedel.
Whereas at present, around a quarter of the those of 65 and over are over 80, by 2020, this proportion could have increased to a third.
Mange regioner vil derfor være konfronteret ikke blot med problemet med at forsørge flere mennesker over pensionsalderen, men også med at skulle sørge for plejemuligheder og andre faciliteter til et voksende antal meget gamle mennesker.
Many regions, there fore, will be confronted not only with the problem of supporting more people over the age of retirement but also with that of providing health care and other facilities for growing numbers of very old people.
Der er store usikkerheder omkring ændringen i be folkningen i den erhvervsaktive alder i Fællesskabet på lang sigt, og i endnu højere grad omkring ændringen i arbejdskraftens størrelse.
There are considerable uncertainties about the change in working- age population in the Community over the longer-term, and afortiori about the change in the size of the labour force.
I perioden fra år 2000 til 2020 kan befolkningen i den erhvervsaktive alder stige med 11 millioner, hvis de antagelser, der ligger til grund for det høje væskstscenario, realiseres.
Over the period 2000 to 2020, workingage population could increase by 11 million if the assumptions underlying the high growth scenario are realised.
Alternativt forudser det lave scenario et fald på 10 millioner.
Alternatively, under the low growth scenario, it is projected to fall by 10 million.
I begge scenarier vil udviklingen i arbejdsstyrken også afhænge af ændringerne i er hvervsfrekvenserne, der er lige så vanskelige at for udsige.
Under either scenario, what happens to the labour force will also depend on changes in partici pation rates, which are equally difficult to predict.
Der er mindre tvivl om, at ældningen af befolkningen, der har været karakteristisk i de senere år, vil fortsætte.
There is less doubt that the ageing of the population, which has been a feature of recent years, will con tinue.
I år 2010 eller deromkring vil befolkningen i den erhvervsaktive alder i næsten alle medlemsstaterne sandsynligvis bestå af flere mennesker over 40 end under 40, skønt dette, hvis antallet af erhvervsaktive kvinder fortsætter med at stige, ikke nødvendigvis vil betyde, at arbejdsstyrken også vil ældes på samme måde.
By the year 2010 or so, in almost all Member States, workingage population is likely to comprise more people over 40 than under 40, though if the rising participation of women continues, this does not necessarily mean that the labour force will also age in the same way.
Efter år 2010 vil ældningseffekten sandsynligvis blive mere udtalt, da den såkaldte babyboom generation, der blev født i perioden umiddelbart efter kri gen, vil passere de 65 år.
After 2010, the ageing effect is likely to more pro nounced as the so-called baby-boom generation born in the immediate post-war period passes the age of 65.
I år 2020 forudses andelen af mennesker på 65 år og derover i de fleste dele af Fællesskabet at være på ca. 20% eller mere, sammen lignet med et gennemsnit på 15% i dag og 10% i flere regioner (Kort 6).
By 2020, in most parts of the Community, the proportion of people aged 65 or over is projected to be around 20% or more, as compared with an average of 15% at present and 10% in a number of regions (Map 6).
Ældningseffekten vil være særlig markant i regioner, hvor fødselstallet er gået væsentligt ned i de senere år.
The ageing effect will be particularly marked in regions where the birth rate has slowed significantly over recent years.
I det nordlige Italien og Spanien, i Tyskland og i store dele af Frankrig og Benelux-landene kan andelen af mennesker over 65 bliver ca. 25% (Kort 7).
In the North of Italy and Spain, in Germany and large parts of France and the Benelux countries, the proportion of people aged 65 or over could be around 25% (Map 7).
De nye scenarier vedrørende befolkning og arbejdsstyrke stammerfra: Eurostat (1991): To langsigtede befolkningsscenarierfor Det Europæiske Fællesskab; EurostatlNEI (1994, endnu ikke udkommet): To langsigtede regionale befolkningsscenarierfor Den Europæiske
The new scenarios on population and labour force are derivedfrom: Eurostat {1991), Two Longterm Population Scenarios for the European Community EurostatlNEI (1994,forthcoming), Two Longterm Regional Population Scenarios for the European Union. Study co-financed by DG XVI of the European Commission.
Eurostatllfo (1994, endnu ikke udkommet): To langsigtede arbejdsstyrkescenarierfor Den Europæiske Union; EurostatlNEI (1994, endnu ikke udkommet): To langsigtede regionale arbejdstyrkescenarierfor Den Europæiske Union.
Eurostatllfo (1994,forthcoming), Two Longterm Labour Force Scenarios for the European Union. EurostatlNEI (1994,forthcoming), Two Longterm Regional Labour Force Scenarios for the European Union.
Undersøgelse medfinansieret af Europa-Kommissionens GD XVI.
Study co-financed by DG XVI of the European Commission.
1986 1987 1988 Data for 1993: kun prognoser
1986 1987 1988 Data for 1993: forecasts only
Kapitel 2 - Udviklingstendenser i det regionale output mellem 1980 og 1984 fulgt af en støt indsnævring (realkonvergens).
Chapter 2 - Trends in output in the regions time as a more general slowdown in the world economy.
Siden midten af 1992 er væksten dog faldet betyde ligt, og Fællesskabets økonomi faldt med ca. 0,5% i 1993, selv om der er tydelige tegn på et begyndende opsving i 1994.
2 growth rates have declined significantly and the Community's economy contracted by around I-Pio in 1993 although the beginnings of a recovery are evident in 1994.
De fire svageste medlemsstaters - Grækenland, Spanien, Irland og Portugal vækst er særlig interessant i forhold til gennemsnittet i Fællesskabet.
Of particular interest is the performance of the four weakest Member States - Greece, Spain, Ireland and Portugal - relative to the Community average.
På tidspunktet for den tredje udvidelse i 1986, der bragte Spanien og Portugal ind i Fællesskabet, havde de fire svageste medlemsstater et gennemsnitligt BNP pr. indbygger på mindre end to tredjedele (64%) af fællesskabsgennemsnittet.
At the time of the third enlargement in 1986 which brought Spain and Portugal into the Community, the four weakest Member States had an average GDP per head of less than two-thirds (64%) of the Community average.
Siden da har den gennem snitlige realvækst i disse lande været et halut procent point over gennemsnittet, hvilket har muliggjort en langsom, men konstant konvergensproces vis-à-vis resten af Fællesskabet.
Since then average real growth in these countries has been half a percentage point above average which permitted a slow but steady process of convergence vis-à-vis the rest of the Community.
I 1993 nåede det gennemsnit lige BNP pr. indbygger i de fire lande ca. 70% af fællesskabsgennemsnittet, en stigning på 6 procent points over 7 år (Fig. 2 og Tabel 3).
By 1993, average GDP per head in the four countries reached some 70% of the Community average, an increase over 7 years of 6 percentage points (Graph 2 and Table 3).
Trender og forskelle i medlemsstaterne og deres regioner1
Trends and differences in the Member States and their regions1
Disse generelle trender blev ledsaget af betydelige variationer i væksten i de forskellige medlemsstater og regioner.
These general trends were accompanied by considerable variations in the performance of Member States and regions.
På medlemsstatsniveau kan nettoeffekten af forskellene i væksten i det sidst årti opsummeres som en periode med en svag udvidelse af skævhederne i bruttonationalproduktet målt pr. indbygger
At Member State level, the net effect of the differences in performance over the past decade can be summarised in terms of a period of slight widening in disparities in GDP, in per capita terms, between 1980 to 1984 followed by a steady narrowing (real convergence).
BNP pr. indbygger i de svageste fællesskab sområder -1986 og 1993
GDP per head in the weakest Community areas -1986 and 1993
KKS pr. indbygger (EUR 12 = 100)
PPS per head (EUR12. 100)
Der var dog nogen variation inden for gruppen af de fire lande.
Within the group of four countries, however, there was some variation.
Den stærkeste vækst blev registreret i den irske økonomi (med en stigning i BNP pr. indbygger i forhold til fællesskabsgennemsnittet på 15 procent point siden 1986). Denne forbedring af den irske økonomi skal ses som en kombination af flere for skellige faktorer.
The strongest performance was recorded by the Irish economy (with an increase in GDP per head relative to the Community average of 15 percentage points since 1986).
For det første ændredes den irske makroøkonomiske politik efter 1987, således at man lagde vægt på at reducere underskuddet på statsfinanserne og den akkumulerende offentlige gæld og tilskynde til løntilbageholdenhed.
First, Irish macroeconomic policy changed after 1987 to reduce the budget deficit and the accumulating public sector debt and to encourage wage moderation.
Succesen med disse politikker synes at have frembragt et element af stabilitet, der tilskynder den private sektor til fornyede investeringer.
The success of these policies appears to have provided an element of stability encouraging a recovery in investment by the private sector.
For det andet synes det igangværende proces med at tiltrække større udenlandske selskaber at have resulteret i etableringen af et moderne industrielt fundament, der begyndte at eksportere kraftigt i slutningen af 1980'erne under relativt gunstige valutakursforhold.
Secondly, the ongoing process of attracting major foreign companies seems to have resulted in the establishment of a modern industrial base which began to export strongly at the end of the 1980s under relatively favourable exchange rate conditions.
For det tredje var der et væsentlig tab af indbyggere på grund af udvandring i slutningen af 1980'erne, og dette bidrog til at øge det irske BNP udregnet pr. indbygger.
Thirdly, there was a significant loss of population through emigration at the end of the 1980s and this contributed to a raising of GDP expressed in per capita terms.