natgillin/translations-raw huggingface dataset:
"- at fastslå, at Den Italienske Republik har undladt at opfylde sine forpligtelser i medfør af Rådets direktiv 71/305/EØF af 26. juli 1971 om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter, idet den har besluttet at indgå kontrakt om bygning af et lavinedige i Colle Isarco/Brennero og undladt at tilstille Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer en udbudsbekendtgørelse, og at dømme Den Italienske Republik til at betale sagens omkostninger.
"Declare that, by concluding a contract for public works for the construction of an avalanche barrier at Colle Isarco/Brennero without sending an invitation to tender to the Office for Official Publications of the European Communities, the Italian Republic has failed to fulfil
"Traktatbrud - direktiv 83/189/EØF" (Domstolens plenum)
Case C-139/92 Commission ν Italian Republic 2 August 1993 (Failure of a Member State to fulfil obligations ­ Directive 83/189/EEC)
Ved stævning indleveret den 30. april 1992 havde Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Den Italienske Republik ikke havde opfyldt de forpligtelser, der påhviler den i medfør af artikel 8 og 9 i Rådets direktiv 83/189/EØF, idet den ikke havde tilstillet Kommissionen udkastet til ministeriel anordning nr. 514 af 5. november 1987.
By application lodged at the Court on 30 April 1992 the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to communicate, at the draft stage, Ministerial Decree No 514 of 5 November 1987, the Italian Republic had failed to fulfil its obligations under Articles 8 and 9 of Council Directive 83/189/EEC.
Ved den omhandlede ministerielle anordning var der indført "Bestemmelser om fastlæggelse og kontrol af største ydeevne for samt bygning og anbringelse ombord af motorer til fritidsfartøjer".
The Ministerial Decree at issue lays down "Rules for the definition and checking of the maximum operating power, construction and installation of motors on board pleasure boatsV
Den Italienske Republik har ikke opfyldt de forpligtelser, der påhviler den i medfør af artikel 8 og 9 i Rådets direktiv 83/189/EØF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter, idet den ikke har tilstillet Kommissionen udkastet til ministeriel anordning nr. 514 af 5. november 1987.
By failing to communicate, at the draft stage, Ministerial Decree No 514 of 5 November 1987, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 8 and 9 of Council Directive 83/189/EEC of 28 March 1983 laying down a procedure for the provision of information in the field of technical standards and regulations;
Generaladvokat C. Gulmann fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet den 14. iuli 1993.
Mr Advocate General Gulmann delivered his Opinion at the sitting of the Court on 14 July 1993.
"- at Den Italienske Republik ikke har opfyldt de forpligtelser, der påhviler den i medfør af artikel 8 og 9 i Rådets direktiv 83/189/EØF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter, idet den ikke har tilstillet Kommissionen udkastet til ministeriel anordning nr. 514 af 5. november 1987, og at det pålægges hver part at betale sine egne omkostninger."
"By failing to communicate to the Commission, at the draft stage, Ministerial Decree No 514 of 5 November 1987, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 8 and 9 of Council Directive 83/189/EEC of 28 March 1983 laying down a procedure for the provision of information in the field of technical standards and regulations;
Sag C-303/92: Kommissionen mod Kongeriget Nederlandene
Order the parties to bear their own costs."
"Traktatbrud - manglende gennemførelse af direktiver inden for den fastsatte frist" (Domstolens plenum)
Case C-303/92 Commission ν Kingdom of the Metherlands 2 August 1993 (Failure of a Member State to fulfil obligations - Failure to implement directives within the prescribed period) (Full Court)
Ved stævning indleveret den 17. juli 1992 havde Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Kongeriget Nederlandene har undladt at opfylde de forpligtelser, der påhviler det i henhold til EØF-Traktaten, ved ikke inden for den fastsatte frist at indføre de ved lov og administrativt fastsatte bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme bestemmelserne i Rådets direktiver 87/328/EØF, 88/661/EØF, 89/361/EØF, 90/118/EØF og 90/119/EØF.
By application lodged at the Court on 17 July 1992 the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to adopt within the prescribed period the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Council Directives 87/328/EEC, 88/661/EEC, 89/361/EEC, 90/118/EEC and 90/119/EEC, the Kingdom of the Netherlands had failed to fulfil its obligations under the EEC Treaty.
Kongeriget har undladt at opfylde de forpligtelser, der påhviler det i henhold til EØF-traktaten, ved ikke inden for den fastsatte frist at indføre de ved lov og administrativt fastsatte bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme bestemmelserne i Rådets direktiver 87/328/EØF af 18. juni 1987 om godkendelse af racerent aviskvæg til avlsbrug, 88/661/EØF af 19. december 1988 om zootekniske normer for avlssvin, 89/361/EØF af 30. maj 1989 om racerene avisfår og -geder, 90/118/EØF af 5. marts 1990 om godkendelse af racerene avlssvin til avlsbrug og 90/119/EØF af 5. marts 1990 om godkendelse af hybridavlssvin til avlsbrug.
By failing to adopt within the prescribed period the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with the provisions of Council Directive 87/328/EEC of 18 June 1987 on the acceptance for breeding purposes of pure-bred breeding animals of the bovine species, Council Directive 88/661/EEC of 19 December 1988 on the zootechnical standards applicable to breeding animals of the porcine species, Council Directive 89/361/EEC of 30 May 1989 concerning pure-bred breeding sheep and goats, Council Directive 90/118/EEC of 5 March 1990 on the acceptance of pure-bred breeding pigs for breeding and Council Directive 90/119/EEC of 5 March 1990 on hybrid breeding pigs for breeding, the Kingdom of the Netherlands has failed to fulfil its obligations under the EEC Treaty;
Kongeriget Nederlandene betaler sagens omkostninger."
The Kingdom of the Netherlands is ordered to pay the costs.^
Generaladvokat G. Tesauro fremsatte forslag til afgørelse (Domstolens plenum) den 30. iuni 1993.
Mr Advocate General Tesauro delivered his Opinion at the sitting of the Court on 30 June 1993.
"at give Kommissionen medhold og at dømme den sagsøgte stat til at betale sagens omkostninger."
"uphold the application and order the defendant State to pay the costs.^
Ved kendelse af 12. februar 1992 havde Finanzgericht München stillet to præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af Kommissionens forordning (EØF) nr. 1626/85 som ændret ved forordning (EØF) nr. 1712/85.
By Order of 12 February 1992 the Finanzgericht München referred two questions to the Court for a preliminary ruling on the interpretation of Commission Regulation (EEC) No 1626/85, as amended by Regulation (EEC) No 1712/85.
Disse spørgsmål var blevet rejst under en tvist mellem selskabet Dinter og Hauptzollamt Bad Reichenhall vedrørende betaling af en udligningsafgift på 728 714,95 DM, som blev afkrævet Dinter med den begrundelse, at selskabet ikke havde overholdt mindsteprisen ved indførsel af surkirsebær.
Those questions were raised in proceedings between Dinter GmbH and the Hauptzollamt Bad Reichenhall on the question of the payment of countervailing duty of DM 728 714.95 claimed from Dinter GmbH on the ground that it had not observed the minimum price on the importation of the morello cherries.
"Kommissionens forordning (EØF) nr. 1626/85 af 14. juni 1985 om beskyttelsesforanstaltninger over for indførsel af visse surkirsebær, som ændret ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 1712/85 af 21. juni 1985 om ændring af den engelske, græske, italienske, nederlandske og tyske udgave af forordning (EØF) nr. 1626/85, skal fortolkes således, at der ikke kan opkræves en udligningsafgift i det tilfælde, at varerne er blevet købt af importøren hos en mellemmand, som ikke er etableret i varens oprindelsesland, når det står fast, at såvel den pris, importøren har betalt til mellemmanden, som denne importørs senere videresalgspris er højere end mindsteprisen."
Commission Regulation (EEC) No 1626/85 of 14 June 1985 on protective measures applicable to imports of certain Morello cherries, as amended by Commission Regulation (EEC) No 1712/85 of 21 June 1985 amending the German, Greek, English, French, Italian and Dutch versions of Regulation (EEC) No 1626/85, must be interpreted as meaning that a countervailing charge cannot be applied if the importer has bought the goods from an intermediary who is not established in the country of origin of the goods and it is certain that both the price paid by the importer to the intermediary and the importer's subsequent resale price exceed the minimum price.'±
Generaladvokat G. Tesauro fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (F.ierde Afdeling) den 27. mai 1993.
Mr Advocate General Tesauro delivered his Opinion at the sitting of the Court on 27 May 1993.
Han foreslog Domstolen at give følgende svar:
He proposed that the Court should rule as follows:
"Kommissionens forordning (EØF) nr. 1626/85 af 14. juni 1985 om beskyttelsesforanstaltninger over for indførsel af visse surkirsebær skal fortolkes således, at der ikke kan opkræves udligningsafgift, såfremt det salg, som ligger til grund for indførslen, er aftalt mellem importøren og en sælger, som ikke er bosiddende i de indførte produkters oprindelsesland, når såvel den pris, der betales ved indførslen, som importørens videresalgspris er højere end mindste prisen."
" Commission Regulation (EEC) No 1626/85 of 14 June 1985 on protective measures applicable to imports of certain morello cherries must be interpreted as meaning that a countervailing duty may not be levied where the sale which is at the origin of the importation was agreed between the importer and a seller who does not reside in the country of origin of the imported products, and both the price paid on importation and the resale price paid by the importer are above the minimum price."
Præjudiciel "Forarbejdning af smør - fortabelse af sikkerhed" (Fjerde Afdeling)
By order of 5 February 1992 which was received at the Court on 17 March 1992 the Bundesgerichtshof referred three questions to the Court on the
Ved kendelse af 5. februar 1992, indgået til Domstolen den 17. marts s.a., havde Bundesgericht forelagt tre præjudicielle spørgsmål vedrørende for tolkningen af artikel 5, stk. 2, og artikel 22, stk. 5, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 262/79.
24 interpretation of Article 5(2) and Article 22(5) of Commission Regulation (EEC) No 262/79.
Spørgsmålene var rejst under en sag mellem selskabet Hoche GmbH i Tyskland og Bundesanstalt für landwirtschaftliche Marktordnung vedrørende fortabelse af en sikkerhed.
Those questions were raised in proceedings between Hoche GmbH, whose registered office is in Germany, and BALM concerning the forfeiture of security.
Artikel 5, stk. 2, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 262/79 af 12. februar 1979 om salg til nedsat pris af smør beregnet til fremstilling af konditorvarer, konsumis og andre levnedsmiddelprodukter, skal fortolkes således, at de i bestemmelsen omhandlede indikationsstoffer ikke alene skal være ensartet fordelt i det opvarmede, men også i det afkølede koncentrerede smør.
Article 5(2) of Commission Regulation (EEC) No 262/79 of 12 February 1979 on the sale of butter at reduced prices for use in the manufacture of pastry products, ice-cream and other foodstuffs must be interpreted as meaning that the tracer products referred to in that provision must be uniformly distributed, not only in the heated concentrated butter, but also in the cooled concentrated butter;
Artikel 22, stk. 5, i forordning nr. 262/79 skal fortolkes således, at det påhviler det de nationale myndigheder at bevise, at betingelserne i forordningens artikel 5 ikke er blevet overholdt, og at det tilkommer den nationale domstol på grundlag af intern ret at afgøre, om udtagelsen af en prøve under transporten af det koncentrede smør og resultaterne af analysen af prøven kan anvendes som bevis for en sådan overtrædelse.
Article 22(5) of Commission Regulation No 262/79 must be interpreted as meaning, first, that it is for the competent national authority to prove that the conditions set out in Article 5 of that regulation have not been fulfilled and, secondly, that it is for the national court to assess in accordance with national law whether the taking of a sample during the transport of the concentrated butter and the results of the analysis of that sample may be used to establish such an infringement;
Artikel 22, stk. 5, i forordning nr. 262/79 strider ikke mod proportionalitetsprincippet."
Article 22(5) of Regulation No 262/79 is not contrary to the principle of proportionality.^
Generaladvokat M. Darmon fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Fjerde Afdeling) den 22. april 1993.
Mr Advocate General Darmon delivered his Opinion at the sitting of the Court on 22 April 1993.
Ifølge artikel 5, stk. 2, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 262/79 skal de produkter, der iblandes det koncentrerede smør, fordeles enartet, hvad enten smørret er opvarmet eller afkølet.
Article 5(2) of Commission Regulation (EEC) No 262/79 requires a uniform distribution of the products being incorporated into treated concentrated butter as well as in cooled concentrated butter;
Forordningens artikel 22, stk. 5, skal fortolkes således, at det påhviler den kompetente nationale myndighed i henhold til nationale retsregler at bevise, at den erhvervsdrivende ikke har overholdt betingelserne i artikel 5, stk. 2.
Article 22(5) of Commission Regulation No 262/79 must be interpreted as meaning that it is for the competent national authority to prove, according to the rules of domestic law, that the trader has not observed the conditions contained in Article
7211 21 00 og 7211 22 90 - valset på fire flader" (Fjerde Afdeling)
Case C-248/92 Jepson Stahl GmbH ν Hauptzollamt Emmerich 2 August 1993 (Preliminary ruling) (Common Customs Tariff - Subheadings 7211 21 00 and 7211 22 90 - Rolled on four faces) (Fourth Chamber)
Ved kendelse af 22. april 1992, indgået til Domstolen den 29. maj s.a., havde Finanzgericht Düsseldorf forelagt et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af pos. 7211 21 00 og 7211 22 90 i bilag I til Kommissionens forordning (EØF) nr. 3174/88.
By order of 22 April 1992, which was received at the Court on 22 May 1992, the Finanzgericht Düsseldorf referred a question to the Court for a preliminary ruling on the interpretation of subheadings 7211 21 00 and 7211 22 90 of Annex I to Commission Regulation (EEC) No 3174/88.
Generaladvokat Claus Gulmann fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Fjerde Afdeling) den 13. mai 1993.
Mr Advocate General Gulmann delivered his Opinion at the sitting of the Court on 13 May 1993.
Ved dom af 28, februar 1992, indgået til Domstolen den 4. marts s.a., havde Nederlandenes Raad van State forelagt en række spørgsmål vedrørende for tolkningen af artikel 4 og 68 i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EØF) nr. 2001/83, og vedrørende det almindelige fællesskabsretlige princip, hvorefter der ikke må udøves forskelsbehandling på grundlag af nationalitet.
By judgment of 28 February 1992, which was received at the Court on 4 March 1992, the Raad van State (Netherlands) referred questions to the Court on the interpretation of Articles 4 and 68 of Council Regulation (EEC) No 1408/71, as amended and updated by Council Regulation (EEC) No 2001/83, and of the general principle of Community law on the prohibition of discrimination on grounds of nationality.
Spørgsmålene var blevet rejst under en sag vedrørende beregningen af en ydelse i henhold til nederlandsk lov om minimumsindkomst for ældre og delvis uarbejdsdygtige arbejdsløse arbejdstagere.
Those questions were raised in proceedings relating to the calculation of a benefit provided for by the Netherlands law on the provision of income for the elderly unemployed or those suffering from partial incapacity to work.
En ydelse af den art, som udbetales i henhold til en lov som Wet inkomensvoorziening oudere en gedeeltelijk arbeidsongeschikte werkloze werknemers (lov om minimumsindkomst for ældre og delvis uarbejdsdygtige arbejdsløse arbejdstagere), er en ydelse ved arbejdsløshed og derfor omfattet af Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervs drivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EØF) nr. 2001/83 af 2. juni 1983 (EFT L 230, s. 6), og af det almindelige fællesskabsretlige princip, hvorefter der ikke må udøves forskelsbehandling på grundlag af nationalitet.
A benefit such as that provided for by legislation such as the Wet Inkomensvoorziening Oudere en Gedeeltelijk Arbeidsongeschickte Werkloze Werknemers (Netherlands Law on the Provision of Income for Elderly Unemployed Workers suffering from Partial Incapacity to Work) constitutes an unemployment benefit and is therefore covered by Regulation (EEC) No 1408/71 of the Council of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to self-employed persons and to members of their families moving within the Community, as amended and updated by Council Regulation (EEC) No 2001/83 of 2 June 1983 (Official Journal L 230, p. 6), and by the general principle of Community law of the prohibition of discrimination on grounds of nationality.
Artikel 68, stk. 2, første pkt., i forordning nr. 1408/71 er, jf. dog bestemmelserne i stk. 2, andet pkt., til hinder for, at der opretholdes en bestemmelse som den i Wet inkomensvoorziening oudere en gedeeltelijk arbeidsongeschikte werkloze werknemers indeholdte, hvorefter de ydelser, der tildeles en statsborger fra en anden medlemsstat, beregnes, uden at der tages hensyn til dennes ægtefælle, der har bopæl i en anden medlemsstat." stat."
Subject to the provisions of the second sentence of Article 68(2) of Regulation No 1408/71, cited above, a provision such as the Wet Inkomensvoorziening Oudere en Gedeeltelijk Arbeidsongeschickte Werkloze Werknemers, under which benefits granted to a national of another Member State are calculated
Lenz fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet i Femte Afdeling den 6. maj 1993.
Mr Advocate General Lenz delivered his Opinion at the sitting of the Court on 6 May 1993.
Artikel 68, stk. 2, første pkt., i forordning (EØF) nr. 1408/71 skal fortolkes således, at den - for så vidt angår tildelingen af ydelser i henhold til en lov som IOAW - er til hinder for bestemmelser, hvorefter ydelserne fastsættes, uden at der tages hensyn til en ægtefælle med bopæl i en anden medlemsstat."
The first sentence of Article 68(2) of Regulation (EEC) No 1408/71 must be interpreted as meaning that in relation to the grant of the benefits provided for by a law such as the IOAW it precludes a provision under which benefits are calculated without taking into account a spouse who resides in another Member Stated
Præjudiciel "Skattelignende afgift på kemiske produkter - EØF-Traktatens artikel 9, 12 ff, 30, 92 og 95" (Sjette Afdeling)
(Parafiscal charge on chemical pulp - Articles 9, 12 et seq. of the EEC Treaty) (Sixth Chamber)
Ved kendelse af 10. juli 1991, indgået til Domstolen den 16. oktober s.a., havde Supremo Tribunal Administrativo, Lissabon, forelagt fem præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af EØF-Traktatens artikel 9, 12 ff, 30, 92 og 95.
By order of 10 July 1991, which was received at the Court on 16 October 1991, the Supremo Tribunal Administrativo, Lisbon, referred five questions to the Court for a preliminary ruling on the interpretation of Articles 9, 12 et seq., 30, 92 and 95 of the EEC Treaty.
Spørgsmålene var blevet rejst under en sag vedrørende opkrævning af et beløb på 6 060 398 ESC, som skyldes vedrørende en skattelignende afgift på kemiske produkter.
Those questions were raised in proceedings regarding the recovery of an amount of ESC 6 060 398 representing the sum due and unpaid for parafiscal charges on chemical pulp.
Afgiften var blevet opkrævet af ethvert salg af kemiske produkter med 0,45% af den samlede værdi af transaktionen, uanset om der var tale om inden landske eller importerede produkter.
The charge was levied on sales of chemical pulp at a rate of 0.45% of the total value of the transaction regardless of whether domestic or imported products were involved.
Provenuet tilfaldt blandt andre "Instituto dos Produtos Florestais" (herefter benævnt IPF), der var et økonomisk koordinerende organ med status som økonomisk uafhængig, juridisk person.
The charge was, inter alia, intended to finance the Instituto dos Produtos Florestais, an economic co-operation body, which has legal personality and financial independence.
IPF havde blandt andet til opgave at medvirke til at fremme og udvikle eksporthandelen med skovbrugsprodukter, beskytte produkternes gode omdømme og rette værdi samt yde kredit og andre former for økonomisk støtte.
The IPF was responsible, in particular, for co-operating in the promotion and expansion of trade in forestry products on the external market, defending their good reputation and their dual value as well as granting funds or other forms of financial assistance.
En skattelignende afgift, der uden forskel opkræves af indenlandske og indførte varer, er en afgift med tilsvarende virkning som told, der er forbudt i henhold til EØF-Traktatens artikel 12, såfremt afgiftsprovenuet udelukkende anvendes til finansiering af fordele, som alene kommer de indenlandske varer til gode, og således fuldt ud opvejer den byrde, der påhviler disse varer.
A parafiscal charge that is applicable without distinction to domestic and imported products constitutes a charge having an effect equivalent to a customs duty prohibited by Article 12 of the EEC Treaty where the receipts deriving from it are appropriated wholly to the funding of advantages which accrue solely to domestic products, thus fully offsetting the burden borne by the latter.
Såfremt afgiftsprovenuet derimod kun delvis anvendes til disse fordele og således kun delvis opvejer den byrde, der påhviler de indenlandske varer, udgør afgiften en diskriminerende beskatning, som er forbudt i henhold til Traktatens artikel 95.
If, on the other hand, such receipts are used only partially to provide such advantages, which thus offset only a part of the burden borne by domestic products, the charge in question constitutes discriminatory taxation prohibited by Article 95 of the Treaty.
Kriteriet vedrørende udligning af de byrder, der påhviler indenlandske varer, skal forstås således, at det fulde afgiftsprovenu fra de indenlandske varer opgjort i penge i en bestemt referenceperiode skal svare nøjagtigt til de fordele, der alene kommer disse varer til gode.
The rule concerning the offsetting of the charges levied on the domestic product is to be construed as requiring pecuniary equivalence, to be verified over a reference period, between the total amount of the charge levied on domestic products and the advantages which accrue exclusively to those products.
Anvendelsen af provenuet af en skattelignende afgift som den her omhandlede kan udgøre en statsstøtte, som er uforenelig med det fælles marked, hvis betingelserne i Traktatens artikel 92 er opfyldt, idet en sådan vurdering henhører under Kommissi-
The use of the receipts of a parafiscal charge, such as the one with which the present case is concerned, may constitute a State aid incompatible with the common market if the conditions provided for in Article 92 of the Treaty are fulfilled; however, the assessment in that regard is a matter for the Commission and may be made only on the expiry of the procedural time-limit laid down for that purpose by Article 93 of the Treaty.