natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Fortolkning af EØF-Traktatens artikel 48, stk. 4, og artikel 7 -ansættelse i den offentlige administration - stilling, der består i vedligeholdelse, tilsyn og lagerforvaltning i postvæsenet -omvendt forskelsbehandling derved, at tjenestemandsansættelse indebærer en ringere månedslån end overenskomstansættelse og udelukkelse af strejkeretten.
Volker Steen ν Deutsche Bundespost (Reference for a preliminary ruling) Arbeitsgericht Elmshorn Interpretation of Article 48 (4) and Article 7 of the EEC Treaty - Employment in the public service - Maintenance, supervision and stores administration employee of the Post Office - Reverse discrimination by virtue of the fact that employment as a civil servant results in the payment of a lower monthly remuneration than employment under a contract of employment and in the loss of the right to strike.
Fortolkning af tjenestemandsvedtægtens artikel 85a), stk. 1, i relation til Fællesskabernes subrogation i tjenestemænds rettigheder og søgsmålsrettigheder mod den ansvarlige tredjemand. Processprog: fransk.
Royale Belge ν Robert Joris (Reference for a preliminary ruling) Tribunal de Paix de Luxembourg Interpretation of Article 85a (1) of the Staff Regulations of Officials concerning subrogation of the Communities to the rights, including rights of action, of their officials against third parties who have caused death, accidental injury or sickness.
Sag C-335/90 D.J. Stenhouse mod Rådet Anmodning om fri proces indgivet forud for et erstatningssøgsmål, som sagsøgeren vil anlægge mod Kommissionen.
Belgian State ν Marichal-Margreve (Reference for a preliminary ruling) Tribunal de Première Instance de Vervi ers Interpretation of Commission Regulation (EEC) No. 495/79 of 14 March 1979 on the application of monetary compensatory amounts in respect of certain cereal-based compound feedingstuffs - Consequences of the failure to declare the complete composition of the product to be imported at the time that customs formalities are carried out - Possibility of rectifying the declaration subsequently.
Sag C-336/90 Gibraltar Development mod Rådet Annul lat ion af artikel 1, stk. 3, i Rådets forordning (EØF) nr. 2343/90 af 24. juli 1990 om luftfartselskabers adgang til at deltage i ruteflyvning inden for Fællesskabet samt om deling af passagerkapaciteten mellem luftfartselskaber ved ruteflyvning mellem medlemsstaterne (EFT L 217, s. 8) - forordningen finder ikke anvendelse, før en ordning, der er aftalt mellem Spanien og Det Forenede Kongerige, er iværksat.
Gibraltar Development Corporation ν Council Declaration that Article 1 (3) of Council Regulation (EEC) No. 2343/90 of 24 July 1990 on access tor air carriers to scheduled intra-Community air service routes and on the sharing of passenger capacity between air carriers on scheduled air services between Member States (Official Journal No. L 218, p.8) is void - Suspension of the application of the regulation to Gibraltar Airport until joint arrangements have been agreed between Spain and the United Kingdom.
Sag C-337/90 Musso & Parker mod Hauptzollamt Gronau Anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht Düsseldorf. Fortolkning af artikel 2, stk. 3, i Rådets forordning (EØF) nr. 3017/79 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidiæret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab - hvilke forhold skal lægges til grund ved fastsættelsen af den beregnede værdi - tidspunktet for varernes eksport eller for afslutningen af toldformaliteterne. Processprog: tysk. Sag C-338/90 Hamlin Electronics mod Hauptzollamt Darmstadt Anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hessisches Finanzgericht, Kassel.
Musso & Parker ν Hauptzollamt Gronau (Reference for a preliminary ruling) Finanzgericht Düsseldorf Interpretation of Article 2 (3) of Council Regulation (EEC) No. 3017/79 of 20 December 1979 on protection against dumped or subsidized imports from countries not members of the European Economic Community - Situation to be taken into account in calculating constructed normal value - Time of export or time of the carrying out of the customs formalities. Language of the case: German. Case C-338/90:
Fortolkning af pos. ex 8536 50 00 i tabel II, der er optaget som bilag til Rådets forordning (EØF) nr. 3696/88 af 18. november 1988 og opregnet i bilaget til Rådets forordning (EØF) nr. 1656/89 af 29. maj 1989 om midlertidig suspension af de autonome satser i FTT for en række industrivarer (mikroelektronik og beslægtede områder).
Hamlin Electronics GmbH ν Hauptzollamt Darmstadt (Reference for a preliminary ruling) Hessisches Finanzgericht Interpretation of CN subheading ex 8536 50 00 appearing in Table II annexed to Council Regulation (EEC) No. 3696/88 of 18 November 1988 and set out in the Annex to Council Regulation (EEC) No. 1656/89 of 29 May 1989 temporarily suspending the autonomous Common Customs Tariff duty on certain industrial products (in the microelectronics and related sectors).
Sag C-339/90 Comafrica mod Dogana della Spezia Anmodning om præjudiciel afgørelse fra Pretura Circondariale della Spezia. Fortolkning af EØF-Traktatens artikler 9, 95 og 113 og af Rådets forordning (EØF) nr. 950/68 af 28. juni 1968 om Den Fælles Toldtarif - opkrævning af en indenlandsk forbrugsafgift på friske bananer, der indføres direkte fra et tredjeland. Processprog: italiensk.
Comafrica ν Dogana della Spezia (Reference for a preliminary ruling) Pretura Circondariale della Spezia Interpretation of Articles 9, 95 and 113 of the EEC Treaty and of Council Regulation (EEC) No. 950/68 of 28 June 1968 implementing the Common Customs Tariff - Levying of a charge on the consumption of fresh bananas imported directly from non-member countries.
Sag T-48/90 Tjenestemandssag.
Case T-48/90:
Sag T-49/90 Tjenestemandssag.
Case T-49/90:
Originalsprog: fransk Redaktionen sluttet den 30. november 1990.
Original version (French) completed on 30 November 1990.
ARBEJDET VED DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS DOMSTOL OG RET I FØRSTE INSTANS *)
THE PROCEEDINGS OF THE COURT OF JUSTICE AND COURT OF FIRST INSTANCE OF THE EUROPEAN COMMUNITIES
II - FORSLAG TIL AFGØRELSE
II - OPINION
* DENNE PUBLIKATION UDARBEJDES AF DOMSTOLENS INFORMATIONSTJENESTE MED HENBLIK PÄ EN HURTIG ORIENTERING OM ARBEJDET VED DOMSTOLEN OG RETTEN I FØRSTE INSTANS.
THIS BULLETIN IS PREPARED BY THE INFORMATION SERVICE OF THE COURT OF JUSTICE IN ORDER TO SUPPLY READERS WITH RAPID INFORMATION ON THE WORK OF THE INSTITUTION.
DOMMENE OG DE FREMSATTE FORSLAG TIL AFGØRELSE OFFENTLIGGØRES SENERE I -SAMLING AF AFGØRELSER", SOM ER DEN ENESTE GYLDIGE UDGAVE.
HOWEVER, ONLY THE COMPLETE TEXT OF THE JUDGMENTS AND OPINIONS PUBLISHED LATER IN THE REPORTS OF CASES BEFORE THE COURT IS AUTHENTIC.
(præjudi ciel) "Afgifter - berigtigelse af omsætningsafgift - sjette momsdirektiv" (Tredje Afdeling)
W.M. van Tiem ν Staatssecretaris van Financiën - 4 December 1990 (Reference for a preliminary ruling) (Taxation - Assessment to turnover tax - Sixth VAT Directive) (Third Chamber)
Ved dom af 24. maj 1989, indgået til Domstolen den 29. maj s.a., stillede Nederlandenes Hoge Raad en række præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af en række bestemmelser i Rådets sjette direktiv.
By judgment of 24 May 1989, which was received at the Court on 29 May 1989, the Hoge Raad der Nederlanden referred to the Court for a preliminary ruling a number of questions on the interpretation of certain provisions of the Sixth Council Directive.
Disse spørgsmål var blevet rejst under en tvist mellem Van Tiem og statssekretæren i det nederlandske Finansministerium som følge af en efteropkrævning af omsætningsafgift for et beløb lig med den afgift, som Van Tiem havde erlagt ved privat køb af en grund. Han havde senere overdraget retten til udnyttelse af arealet og fradraget den erlagte afgift på sin angivelse vedrørende denne afgift på grund af overdragelse af denne ret, idet han mente, at han ved overdragelse af udnyttelsesretten af arealet havde handlet som erhvervsdrivende i de gældende nationale bestemmelsers forstand.
The questions were raised in the course of proceedings between Mr Van Tiem and the Netherlands Secretary of State for Finance, following an assessment to turnover tax equal in amount to the tax which Mr Van Tiem had paid on the private purchase of some land over which he had then granted building rights, and which he had deducted on his declaration of liability for turnover tax by reason of the creation of those rights; he took the view that, when granting those rights, he had acted as a trader within the meaning of the national provisions in force.
Den nationale domstols første spørgsmål gik i det væsentlige ud på, om overdragelse af en ret til udnyttelse af et areal på en fast ejendom skal anses for økonomisk virksomhed som defineret i det sjette direktivs artikel 4, stk. 2.
In its first question the Hoge Raad sought, in essence, to establish whether the grant of building rights over immovable property should be regarded as an economic activity as defined by Article 4 (2) of the Sixth Directive.
Domstolen fandt, at det ved besvarelsen af dette spørgsmål først måtte fastslås, om overdragelsen af en ret til udnyttelse af et areal på en fast ejendom kan anses for en "udnyttelse" af denne ejendom i den nævnte bestemmelses forstand.
In order to answer that question the Court found it appropriate first to establish whether the grant of building rights over immovable property may be regarded as "exploitation" of such property for the purpose of Article 4 (2).
Domstolen bemærkede hertil først, at direktivets artikel 4 fastsætter et meget bredt anvendelsesområde for merværdiafgift, som omfatter alle stadier inden for produktion, distribution og tjenesteydelser.
The Court ruled, in the first place, that Article 4 of the Directive gives VAT a very wide scope, embracing all the stages of production, distribution and the provision of services.
Domstolen præciserede dernæst, at begrebet "udnyttelse" i overensstemmelse med princippet om det fælles merværdiafgiftssystems neutralitet henviser til alle transaktioner, uanset deres retlige form, som går ud på at skaffe indtægter af permanent karakter fra det pågældende gode.
The Court explained, in the second place, that the concept of "exploitation", in accordance with the requirements of the principle of neutrality for the common system of VAT, refers to all transactions -irrespective of their legal form - which seek to derive from property income on a continuing basis.
Det måtte følgelig konstateres, at den omstændighed, at ejeren af en fast ejendom overdrager en ret til udnyttelse af et areal på denne ejendom til en tredjemand, skal anses for udnyttelse af ejendommen, hvis overdragelsen sker mod vederlag for en bestemt periode.
It therefore concluded that the granting by the owner of immovable property to another person of building rights in respect of that property
Domstolen bemærkede, at denne bestemmelse indeholder definitionen på en af de afgiftspligtige transaktioner, nemlig levering af et gode.
The second question submitted by the Hoge Raad deals with whether, when a Member State has made use of the option to treat as tangible property any rights in rem giving the holder thereof a right of user over immovable property, the term "transfer" used in Article 5 (1) must be interpreted as also covering the creation of such a right.
Denne består i "overdragelse af retten til som ejer at råde over et materielt gode".
The supply of goods consists in "the transfer of the right to dispose of tangible property as owner".
Artikel 5, stk. 3, bestemmer, at medlemsstaterne som materielle goder i den i stk. 1 forudsatte betydning kan anse "tinglige rettigheder, som giver indehaveren heraf brugsret til en fast ejendom".
Article 5 (3) provides that Member States may consider tangible property under Article 5 (1) to include "rights in rem giving the holder thereof a right of user over immovable property".
Den mulighed, der således er overladt medlemsstaterne, giver grundlag for at antage, at stiftelse af en brugsret til en fast ejendom må anses for overdragelse i den i det sjette direktivs artikel 5, stk. 1, forudsatte betydning.
The option thereby conferred on Member States allows the creation of a right of user over immovable property to be regarded as a transfer for the purpose of Article 5 (1) of the Sixth Directive.
Når ejeren af en fast ejendom overdrager en begrænset tinglig rettighed over denne ejendom til en anden person ved at overdrage en brugsret til ejendommen i en bestemt periode og mod vederlag, skal denne overdragelse anses for økonomisk virksomhed, der omfatter udnyttelse af et materielt gode med henblik på opnåelse af indtægter af en vis karakter som omhandlet i det sjette direktivs artikel 4, stk. 2, sidste punktum.
The granting by the owner of immovable property to another person of building rights in respect of that property, by authorizing that person to use the immovable property for a specified period in return for payment, must be regarded as exploitation of tangible property for the purpose of obtaining income therefrom on a continuing basis within the meaning of the second sentence of Article 4 (2) of the Sixth Directive;
Såfremt en medlemsstat gør brug af muligheden i henhold til det sjette direktivs artikel 5, stk. 3, litra b), for at anse tinglige rettigheder, som giver indehaveren heraf brugsret til en fast ejendom, som materielle goder, skal begrebet overdragelse, som anvendes i artiklens stk. 1, fortolkes således, at det også omfatter stiftelsen af en sådan tinglig rettighed.
In so far as a Member State has made use of the possibility provided by Article 5 (3) (b) of the Sixth Directive to consider rights in rem giving the holder thereof a right of user to be tangible property, the term "transfer" used in Article 5 (1) must be interpreted as also covering the creation of such a right;
Besvarelsen af det fyrste spørgsmål er uafhængigt af besvarelsen af det andet spørgsmål."
The answer to Question 1 does not depend on the answer to Question 2."
Generaladvokat Walter Van Gerven havde fremsat forslag til afgørelse den 25. september 1990.
Mr Advocate General Van Gerven delivered his Opinion at the sitting on 25 September 1990.
Han foreslog at besvare spørgsmålene således:
He proposed that the Court should rule as follows:
Når en ejer af en fast ejendom overdrager brugsretten til denne ejendom til en anden person for en periode på 18 år og mod et beløb, der skal betales periodisk, skal overdragelsen anses for udnyttelse af et materielt gode med henblik på opnåelse af indtægter af en vis varig karakter som omhandlet i det sjette direktivs artikel 4, stk. 2, sidste punktum.
The assignment by the owner of immovable property to another person of the use thereof for a period of 18 years in return for payment of a periodic sum must be regarded as the
När en medlemsstat har gjort brug af den mulighed, der gives i det sjette direktivs artikel 5, stk. 3, litra b), for at anse visse brugsrettigheder for materielle goder, skal stiftelse af en sådan brugsret pålægges afgift som levering af en fast ejendom.
When a Member State has made use of the possibility provided by Article 5 (3) (b) of the Sixth Directive of considering certain rights of user in rem to be tangible property, the creation of such a right of user must be taxed in the same way as the supply of goods.
"Frie varebevægelser - Kombineret Nomenklatur - positioner - mikrostyrede analyseapparater til kromatografi" (Tredje Afdeling)
Case C-218/89 Shimadzu Europa GmbH ν Oberfinanzdirektion Berlin - 4 December 1990 (Reference for a preliminary ruling) (Free movement of goods - Combined nomenclature - Tariff headings - Microprocessor-controlled analysis apparatus for chromatography) (Third Chamber)
Ved kendelse af 16. juni 1989, indgået til Domstolen den 13. juli s.a., havde Bundesfinanzhof forelagt et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af pos. 9030 i Den Kombinerede Nomenklatur, der er optaget som bilag til told- og statistiknomenklaturen og Den Fælles Toldtarif.
By order of 16 June 1989, which was received at the Court on 13 July 1989, the Bundesfinanzhof referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Heading No. 9030 of the Combined Nomenclature contained in the annex to the tariff and statistical Nomenclature and the Common Customs Tariff.
Spørgsmålet var stitlet som led i en sag mellem ovennævnte parter; den vedrører tariferingen af mikrostyrede analyseapparater til kromatografi, som Shimadzu havde indført.
The question was raised in the course of proceedings between the parties mentioned above, concerning the tariff classification of microprocessor-controlled analysis apparatus for chromatography imported by Shimadzu.
Domstolen besvarede soørgsmålet således:
The Court ruled as follows:
"Den Kombinerede Nomenklatur, der er optaget som bilag til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og Den Fælles Toldtarif, skal fortolkes således, at pos. 9030 omfatter apparater, der alene måler og kontrollerer elektriske størrelser med henblik på at registrere, analysere og bearbejde kromatografiske data."
"The combined nomenclature in the Annex to Council Regulation (EEC) No. 2658/87 of 23 July 1987 on the tariff and statistical nomenclature and on the Common Customs Tariff must be interpreted as meaning that equipment which measures or checks electrical quantities only for the purpose of collecting, evaluating and processing data in the field of chromatography does not fall within heading No. 9030."
Generaladvokat Carl Otto Lenz havde fremsat forslag til afgørelse den 2. oktober 1990.
Mr Advocate General Lenz delivered his Opinion at the sitting on 2 October 1990.
90.28 A II b), medmindre apparaterne kan anvendes til en sådan anden afgørende funktion, som berettiger, at de tariferes under en anden position".
He proposed that the Court should rule as follows: "Electronic apparatus which performs the functions of checking and verifying electronic
6.12.1990 "Afgifter - Rådets direktiv 69/169/EØF - national lovgivning ikke i overensstemmelse hermed" (Domstolens plenum)
Case C-208/88: Commission of the European Communities ν Kingdom of Denmark - 6 December 1990 (Taxation - Council Directive 69/169/EEC - National legislation inconsistent therewith) (Full Court)
Ved stævning, indgivet den 17. august 1988, havde Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber anlagt sag med påstand om, at det statueres, at Kongeriget Danmark har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler det i medfør af EØF-Traktaten, ved i strid med Rådets direktiv 69/169/EØF at indføre og opretholde en mængdemæssig begrænsning tit 10 liter øl, som afgiftsfrit kan indføres af rejsende i deres personlige bagage.
By application lodged on 17 August 1988, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by introducing and maintaining in force an allowance limited to 10 litres for beer imported in travellers' personal luggage, contrary to the provisions of Council Directive 69/169/EEC, the Kingdom of Denmark had failed to fulfil its obligations under the EEC Treaty.
Kommissionen gjorde gældende, at den anfægtede mængdemæssige begrænsning er i strid med ovennævnte direktivs artikel 2, stk. 1, og artikel 3, stk. 2, fordi indførsel af mere end 10 liter øl ikke kan anses for at have systematisk erhvervsmæssig karakter.
The Commission considered that the contested allowance was contrary to Articles 2 (1) and 3 (2) of the aforesaid directive on the ground that the importation of more than 10 litres of beer could not be regarded as automatically having a commercial character.
Den danske regering gjorde i det væsentlige gældende, at overskridelsen af den grænse, der er fastsat ved den anfægtede foranstaltning, skaber en formodning for, at indførslen har erhvervsmæssig karakter, hvilket i overensstemmelse med direktivets artikel 3, stk. 2, udelukker afgiftsfritagelse.
The Danish Government contended, in essence, that the fact of exceeding the limit set by the contested measure raised a presumption that the importation was of a commercial character which, in accordance with Article 3 (2) of the directive, ruled out enjoyment of the allowance.
Regeringen fremførte, at det blev nødvendigt at indføre en sådan formodningsregel på grund af de mange tilfælde af misbrug, hvor rejsende afgiftsfrit indførte store mængder øl (indtil 500 liter pr. køretøj) med henblik på efterfølgende videresalg i detailleddet, og på grund af den hermed forbundne vanskelighed med i hvert enkelt tilfælde, under iagttagelse af kravene til objektivitet og retssikkerhed, at undersøge, om indførslen havde erhvervsmæssig karakter.
It submitted that the creation of that presumption was necessary on account of the numerous abuses by travellers importing large quantities of beer free of duty (up to 500 litres per car) for subsequent sale by retail, and in view of the difficulty of verifying case by case, with complete impartiality and legal certainty, whether or not the imports had a commercial character.
Den danske regering tilføjede, at alkoholindholdet i 10 liter øl svarer til alkoholindholdet i 4 liter vin, nemlig den maksimale mængde, som kan indføres afgiftsfrit i henhold tit direktivets artikel 4, stk. 1, hvorfor den anfægtede foranstaltning er truffet under overholdelse af direktivets bestemmelser.
The Danish Government further submitted that the volume of alcohol contained in ten litres of beer was equivalent to that of four litres of wine, which is the maximum quantity qualifying for the allowance under Article 4 (1) of the directive; consequently, the contested measure had been adopted in conformity with the provisions of that directive.
tiv begrænsning kan således kun af direktiv 69/169 eller som en af de i Traktaten omhandlede beskyttelses foranstaltninger.
The Court noted that it had consistently held that, in the area in question, Member States are left only with the restricted power given to them by the actual provisions of the directives in question.
Domstolen bemærkede herved, at den anfægtede foranstaltning skaber en uafkræftelig formodning for, at indførslen harerhvervsmæssig karakter, når den omfatter mere end 10 liter Øl, hvilket svarer til at udvide ordlyden af direktivets artikel 4 tit at omfatte et produkt, som ikke er nævnt heri.
No provision was made in those directives for laying down quantitative limits for goods not expressly referred to in Article 4 (1) of Directive 69/169. A quantitative limit of that kind could not be introduced except under a
Kongeriget Danmark har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler det i medfør af EØF-Traktaten, ved i strid med Rådets direktiv 69/169/EØF af 28. maj 1969 om harmonisering af lovgivning om fritagelse for omsætningsafgifter og punktafgifter ved indførsel i den internationale rejsetrafik, som ændret ved Rådets direktiv 87/198/EØF af 16. marts 1987, at indføre og opretholde en mængdemæssig begrænsning til 10 liter Øl, som afgiftsfrit kan indføres af rejsende i deres personlige bagage.
By introducing and maintaining in force an allowance limited to 10 litres for beer imported in travellers' personal luggage, contrary to the provisions of Council Directive 69/169/EEC of 28 May 1969 on the harmonization of provisions laid down by law, regulation or administrative action relating to exemption from turnover tax and excise duty on imports in international travel, as amended by Council Directive 87/198/EEC of 16 March 1987, the Kingdom of Denmark has failed to fulfil its obligations under the EEC Treaty.
Kongeriget Danmark betaler sagens omkostninger."
The Kingdom of Denmark is ordered to pay the costs."
Generaladvokat Marco Darmon havde fremsat forstag til afgørelse den 3. juli 1990. ~~
Mr Advocate General Darmon delivered his Opinion at the sitting on 3 July 1990.
"- giver Kommissionen medhold i dens traktatbrudspåstand mod henholdsvis Danmark og Irland,
"- uphold, against Denmark and Ireland respectively, the Commission's claims that they have failed to fulfil their obligations.
6.12.1990 "Afgifter - Rådets direktiv 69/169/EØF - administrative forskrifter ikke i overensstemmelse hermed" (Domstolens plenum)
Case C-367/88: Commission of the European Communities ν Ireland - 6 December 1990 (Taxation - Council Directive 69/169/EEC - Administrative instructions inconsistent therewith) (Full Court)