natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hverken traktatens artikel 128 eller artikel 129 A giver imidlertid medlemsstaterne hjemmel til at sætte en strengere regel i stedet for reglen i direktivet.
Neither Article 128 nor Article 129a of the Treaty authorize a Member State to substitute a more stringent rule for that laid down in the Directive.
Andet og tredje spørgsmål
Second and third questions
Artikel 14 i Rådets direktiv 79/112/EØF af 18. december 1978 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler bestemt til den endelige forbruger samt om reklame for sådanne levnedsmidler er til hinder for, at en medlemsstat for at sikre anvendelsen af et for køberen letforståeligt sprog, stiller krav om anvendelse af et sprog, som overvejende tales i det område, hvorproduktet udbydes til salg, selv om samtidig anvendelse af et andet sprog ikke derved udelukkes.
Article 14 of Council Directive 79/112/EEC of 18 December 1978 on the approximation of the laws of the Member States relating to the labelling, presentation and advertising of foodstuff s f or sale to the ultimate consumer precludes a Member Slate, with regard to the use of a language easily understood by purchasers, from requiring the use of a language which is that most widely spoken in the area in which the product is offered for sale, even if the use at the same time of another language is not excluded
Alle de i direktiv 791112påbudte oplysninger skal ved mærkningen angivespå et sprog, der er let forståeligt for forbrugerne i den pågældende stat eller det pågældende område, eller på anden måde, f.eks. ved hjælp af tegninger, symboler eller piktogrammer.
All the compulsory particulars specified in Directive 79/112 must appear on the labelling in a language easily understood by consumers in the State or region concerned or by means of other measures such as designs, symbols or pictograms.
Vurderingen af, om oplysningerne er let forståelige, skal ske på baggrund af samtlige omstændigheder i hver enkelt sag.*
The ease with which the information supplied can be understood must be assessed in the light of all the circumstances in each individual case.'
Generaladvokat G. Kosmas fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Femte Afdeling) den 15. juni 1995.
Advocate General Cosmas delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 15 June 1995.
»1) EF-traktatens artikel 30 og artikel 14 i Rådets direktiv 79/112/EØF af 18. december 1978 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning og mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler bestemt til den endelige forbruger samt om reklame for sådanne levnedsmidler skal fortolkes således, at de er til hinder for et krav i national lovgivning om, at der ved mærkningen af levnedsmidler skal anvendes et bestemt sprog, selv om det ikke udelukker samtidig anvendelse på levnedsmidlerne af andre for køberen letforståelige sprog.
Article 30 of the EC Treaty and Article 14 of Council Directive 79/112/EEC of 18 December 1978 on the approximation of the laws of the Member States relating to the labelling, presentation and advertising of foodstuffs for sale to the ultimate consumer must be interpreted as prohibiting national legislation from requiring the use of a particular language for the labelling of foodstuffs, even if that legislation does not exclude information being given at the same time on the labelling of foodstuffs in other languages also easily understood by the purchasing public.
2) I medfør af artikel 14, stk. 2, i direktiv 79/112/EØF forudsættes det ved angivelsen af oplysninger på levnedsmidlerne på et bestemt sprog samt forbrugeroplysning på anden måde, at anvendelsen af dette sprog eller disse andre oplysningsmåder gør det muligt for køberne umiddelbart og uden forvekslingsrisiko at forstå det nøjagtige indhold af oplysningerne på levnedsmidlerne, idet køberen således sikres en fuldstændig og korrekt oplysning med hensyn til levnedsmidlerne på købstidspunktet.
Within the meaning of Article 14(2) of Directive 79/112/EEC the labelling on foodstuffs in one language and other means of informing consumers presuppose that the use of that language or of the other means of information allows the purchasing public to understand directly, without any risk of misunderstanding, the exact content of the labelling on the foodstuffs, thus ensuring that the purchaser is fully and correctly informed at the time of purchase of the foodstuffs.
3) Det påhviler den nationale ret i hvert enkelt tilfælde at vurdere, om oplysningerne på varen er affattet på et for forbrugeren let forståeligt sprog, og om de andre valgte oplysningsmåder yder sikkerhed for en klar, fuldstændig og korrekt information på købstidspunktet.«
It is for the national court to carry out the necessary assessment of the facts in order to decide in each specific case whether the labelling on the product is formulated in a language easily understood by purchasers and whether the other means of information chosen ensure in reality that clear, full and correct information is given at the time of purchase.'
Præjudiciel »Støtteordning for produktion af soja — sanktioner i forbindelse med urigtige angivelser i dyrkningskontrakten* (Femte Afdeling) meddelelse om den, udgjorde en overtrædelse af artikel 6, stk. 3, i forordning nr. 2537/89, som ændret.
Preliminary ruling (System of aid for soya production contract) (Fifth Chamber)
Under henvisning til samme forordnings artikel 29a annullerede AIMA derfor dyrkningskontrakten og erklærede retten til støtte fortabt for de sojabønner, som var produceret i henhold til kontrakten.
Article 29a of that regulation, it proceeded to avoid the cultivation contract, declared the beans produced under that contract to be ineligible for aid and excluded Castello from entitlement to aid for the following marketing year.
Desuden udelukkede AIMA Castello fra at kunne drage fordel af støtten for det efterfølgende produktionsår.
It accordingly requested Cereol to reimburse the aid which it had received.
AIMA pålagde som følge heraf Cereol at tilbagebetale den udbetalte støtte.
Cereol in turn brought proceedings against Castello before the Tribunale Civile e Penale di Ravenna in which it requested that Castello be ordered to pay to it an amount equal to that of the aid which it was required to reimburse.
Ved kendelse af 3. marts 1994, indgået til Domstolen den 29. marts 1994, har Tribunale civile e penale di Ravenna forelagt syv præjudiciellespørgsmålvedrørendefortolkningen af Rådets forordning (EØF) nr. 1491/85 om fastsættelse af særlige foranstaltninger for sojabønner, Rådets forordning (EØF) nr. 2194/85 om fastsættelse af almindelige regler vedrørende særlige foranstaltninger for sojabønner og Kommissionens forordning (EØF) nr. 2537/89 om gennemførelsesbestemmelser til de særlige foranstaltninger for sojabønner, som ændret ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 150/90.
By order of 3 March 1994, received at the Court on 29 March 1994, the Tribunale Civile e Penale di Ravenna referred for a preliminary ruling seven questions on the interpretation of Council Regulation (EEC) No 1491/85 laying down special measures in respect of soya beans, Council Regulation (EEC) No 2194/85 adopting general rules concerning special measures for soya beans, and of Commission Regulation (EEC) No 2537/89 laying down detailed rules for the application of the special measures for soya beans, as amended by Commission Regulation (EEC) No 150/90.
Spørgsmålene er blevet rejst under en retssag mellem en sojaforarbejdningsvirksomhed, Cereol, og Castello, der dyrker sojabønner, om betaling af et beløb på 112 509 187 LIT. Beløbet svarer til en fællesskabsstøtte, som var blevet udbetalt til Cereol, og som Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (herefter benævnt »AIMA«) havde krævet tilbagebetalt.
Those questions were raised in the course of a dispute between Cereol, a soya processor, to Castello, a soya bean producer, concerning payment of LIT 112 509 187, representing the amount of Community aid paid to Cereol which that company was required to repay by the Azienda di Stato per gli Interventi nel Mercato Agricolo (hereafter 'ΑΙΜΑ').
Ved forordning nr. 1491/85 blev der indført en støtteordning for produktion af sojabønner i Fællesskabet.
Regulation No 1491/85 introduced an aid system for soya bean production in the Community.
Selskabet anførte til støtte herfor, at artikel 29a i forordning nr. 2537/89 med senere ændringer er ugyldig, og at bestemmelsen under alle omstændigheder ikke kunne finde anvendelse i sagen, da selskabet — i modsætning til, hvad AIMA havde hævdet — ikke havde overtrådt nogen fællesskabsregel.
The first four questions submitted by the national court concern the validity of Article 29a of Regulation No 2537/89, as amended.
Den 27. maj 1991 indgik Cereol og Castello en dyrkningskontrakt for produktionsåret 1991/1992. I henhold til kontrakten skulle 93 hektar og 22 ar tilsås med sojabønner.
On 27 May 1991, Cereol and Castello concluded a cultivation contract for the 1991/1992 marketing year which provided that 93 hectares and 22 ares would be sown with soya beans.
AIMA fandt, at denne reduktion af det tilsåede areal, for så vidt som der ikke var givet
ΑΙΜΑ took the view that, since it had not been notified accordingly, this reduction in the area sown constituted a breach of Article 6(3) of Regulation No 2537/89, as amended. Relying on
Den nationale domstol har rejst spørgsmål om, hvorvidt Kommissionen uden at overskride grænserne for de beføjelser, som er delegeret til den ved artikel 2, stk. 8, i forordning nr. 1491/85, og uden at tilsidesætte
The national court asks whether it was possible for the Commission, without exceeding the limits of the power delegated to it by Article 2(8) of Regulation No 1491/85 and without infringing the principle of proportionality, to provide that irregularities resulting from serious negligence on the part of the producer and concerning the obligation under Article 6(3) of Regulation No 2537/89 to inform the competent national agencies of changes to the areas sown should be penalized by the invalidity of the cultivation
Den forpligtelse, som ved artikel 6, stk. 3, i forordning nr. 2537/89 er pålagt producenterne, til at anmelde ændringer til det kompetente organ, er væsentlig for, at støtteordningen kan fungere tilfredsstillende, og forpligtelsen er derfor af fundamental betydning for ordningen.
contract and the exclusion of the producer from entitlement to aid for the current marketing year and the following marketing year, as laid down in Article 29a(l) of that regulation.
proportionalitetsprincippet, har kunnet bestemme, at uregelmæssigheder, som er en følge af en alvorlig forsømmelse fra producentens side med hensyn til den i artikel 6, stk. 3, i forordning nr. 2537/89 omhandlede forpligtelse til at give de kompetente nationale organer meddelelse om indtrådte ændringer i det tilsåede areal, som sanktion kan medføre, at dyrkningskontrakten bliver ugyldig, og at producenten udelukkes fra at kunne drage fordel af støtten for det igangværende og for det efterfølgende produktionsår, således som det er bestemt i forordningens artikel 29a, nr. 1.
provided for in Article 6(3) of Regulation No 2537/89, constitutes an obligation essential to the proper functioning of the system of aid and is therefore of fundamental importance to that system.
Ved at foreskrive sanktioner, der kan omfatte fortabelse af retten til støtte for det igangværende og det efterfølgende produktionsår, for tilfælde hvor producenten af sojabønner forsætligt eller ved en alvorlig forsømmelse har tilsidesat en forpligtelse af så stor betydning for, at støtteordningen kan fungere tilfredsstillende, som forpligtelsen til at give meddelelse om ændringer i de tilsåede arealer, har Kommissionen hverken tilsidesat proportionalitetsprincippet eller overskredet grænserne for den til at udstede gennemførelsesbestemmelser, som er tillagt den ved artikel 2, stk. 8, i forordning nr. 1491/85, og som omfatter en beføjelse til at fastsatte passende sanktioner.
By providing for penalties which may go as far as forfeiture of entitlement to aid for the current marketing year and for the following marketing year in the case where a soya bean producer, deliberately or by reason of serious negligence on his part, breaches an obligation as important for the proper functioning of the aid system as is the obligation to notify changes in the areas sown, the Commission did not infringe the principle of proportionality or exceed the limits of the implementing powers conferred on it by Article 2(8) of Regulation No 1491/85, which include the power to provide for appropriate penalties.
Det fremgår af, at de oplysninger, som Kommissionen har givet Domstolen, og som er ubestridte, at de i Fællesskabet høstede sojabønner kun udgør en ringe andel af de bønner, som forarbejdes i Fællesskabet.
According to the information provided to the Court by the Commission, which has not been contested, soya beans harvested in the Community account for only a small percentage of the beans processed within the Community.
Efter en ordning som den, Rådet indførte i 1985, hvor støtten ydes til forarbejdningsvirksomhederne i forhold til de i Fællesskabet producerede og forarbejdede mængder sojabønner, er det et ufravigeligt krav, at oprindelsen af bønnerne kan kontrolleres, så man kan sikre sig, at støtten udelukkende ydes for bønner, som er høstet i Fællesskabet, idet det kun er produktionen af disse bønner, der søges fremmet.
Under a system such as that introduced by the Council in 1985, which provides that processors arc to be granted aid according to the quantities of soya beans produced and processed within the Community, it is vital that the origin of the beans should be capable of verification in order to ensure that the aid benefits exclusively beans harvested within the Community, the only beans whose production is to be encouraged.
Det tilkommer den nationale domstol at bedømme, om en undladelse, som en producent har gjort sig skyldig i, skyldes forsæt eller en alvorlig forsømmelse fra producentens side, og om den valgte sanktion i overensstemmelse med artikel 29a, stk. 4, i forordning nr. 2537/89, som ændret, står i rimeligt forhold til den konstaterede overtrædelse under hensyntagen til nødvendigheden af at sikre, at den pågældende støtteordning fungerer tilfredsstillende.
The information on areas sown, which must be included in the cultivation contracts, happens precisely to form part of the system of control and proof introduced in order to verify the origin of beans.
De angivelser om de tilsåede arealer, som skal fremgå af dyrkningskontrakterne, indgår netop som et led i det kontrol- og bevissystem, som er indført, for at man kan efterprøve bønnernes oprindelse.
It is for the national court to determine whether a producer's failure is the result of deliberate conduct or serious negligence on his part and whether the penalty chosen is, pursuant to Article 29a(4) of Regulation No 2537/89, as amended, proportionate to the failure established in the light of the need to ensure that the system of aid in question functions properly.
Gennemgangen af de fire første præjudicielle spørgsmål har intet frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af artikel 29a i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2537/89 af & august 1989 om gennemførelsesbestemmelser til de særlige foranstaltninger for sojabønner, som ændret ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 150/90 af 19. januar 1990. 2)
Examination of the first four questions referred for a preliminary ruling has revealed nothing capable of affecting the validity of Article 29a of Commission Regulation (EEC) No 2537/89 of 8 August 1989 laying down detailed rules for the application of the special measures for soya beans, as amended by Commission Regulation (EEC) No 150/90 of 19 January 1990.
Artikel 6, stk 3, i samme forordning skal fortolkes således, at en producent af soja er forpligtet til at give meddelelse til det kompetente organ om enhver ændring i de i dyrkningskontrakten angivne arealer, herunder om enhver reduktion af arealerne, også selv om denne måtte stå i forbindelse med naturforhold som større regnmængder, når ændringen indtræder før indgivelsen af kontrakten, samt om alle ændringer, som indtræder efter indgivelsen af dyrkningskontrakten, og som hver for sig eller
Article 6(3) of Regulation No 2537/89, as amended, must be understood as meaning that soya producers must notify the competent agency of any change in the areas indicated in the cultivation contract, in particular any reduction in those areas, even if it is attributable to natural occurrences, such as heavy rainfall, where such a change occurs before the lodging of the contract, as well as all changes which occur after lodging of the cultivation contract and which, individually orcollectively, involve more than 10% of the areas indicated in the cultivation contract and more than one hectare.'
sammenlagt overstiger 10% af det i dyrkningskontrakten angivne areal og udgør mere end én hektar areaL*
Advocate General Lenz delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 13 July 1995.
»1) De to første spørgsmål:
The first two questions in the reference:
Formålet med den støtteordning, der er indført ved Rådets forordning (EØF) nr. 1491/85 af 23. maj 1985 om fastsættelse af særlige foranstaltninger for sojabønner samt med Rådets forordning (EØF) nr. 2194/85 af 25. juli 1985 om almindelige regler vedrørende særlige foranstaltninger for sojabønner, var at tildele støtte alene til sojabønner, der blev fremstillet i Fællesskabet.
The purpose of the aid scheme established by Council Regulation (EEC) No 1491/85 of 23 May 1985 laying down special measures in respect of soya beans and by Council Regulation (EEC) No 2194/85 of 25 July 1985 adopting general rules concerning special measures for soya beans was to provide aid only for soya beans produced in the Community.
I forbindelse hermed udgjorde ikke blot forpligtelsen til at dyrke soja på en af medlemsstaternes territorier, men også underretningspligten i henhold til artikel 6, stk. 3, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2537/89 af 8. august 1989 om gennemførelsesregler vedrørende særlige foranstaltninger for sojabønner, en hovedforpligtelse for den producent, der ønskede at få udbetalt støtte.
In that connection, not only the obligation to grow soya beans in the territory of a Member State but also the obligation to notify set out in Article 6(3) of Commission Regulation (EEC) No 2537/89 of 8 August 1989 laying down detailed rules for the application of the special measures for soya beans constituted a principal obligation for producers interested in receiving aid.
2) Tredje og fjerde spørgsmål:
The third and fourth questions in the reference:
De i artikel 29 a, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2537/89 fastsatte sanktioner var i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, navnlig når henses til bestemmelsen i nævnte forordnings artikel 29 a, stk. 4.
The penalties laid down in Article 29a(l) of Regulation (EEC) No 2537/89 were, particularly in view of the rule set out in Article 29a(4) of that regulation, compatible with the principle of proportionality.
Ved 'ændring i anvendelsen af de i kontrakten anførte arealer', jf. artikel 6, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 2537/89 skulle ikke blot forstås det tilfælde, hvor hele arealet eller en del af dette anvendtes til en anden landbrugsproduktion, men også det tilfælde, hvor dette areal helt eller delvis lå brak.
The phrase 'any change in the use to be made of areas indicated' within the meaning of Article 6(3) of Regulation (EEC) No 2537/89 was to be understood as covering not only the case in which the whole or part of those areas was put to a different agricultural use but also that in which the whole or part of those areas was not used at all for agricultural purposes.
Forpligtelsen til at give underretning om ændringer i anvendelsen af de dyrkede arealer, jf. artikel 6, stk. 3, tredje afsnit, i forordning (EØF) nr. 2537/89, bestod også i tilfælde, hvor disse ændringer var foretaget mere end tre måneder før høstens påbegyndelse.
The obligation to notify changes in the areas under cultivation, set out in the third subparagraph of Article 6(3) of Regulation (EEC) No 2537/89, also applied in the case where those changes occurred more than three months prior to the beginning of the harvest.
Pligten til at give underretning gjaldt også i tilfælde, hvor der var sket flere ændringer i træk, som ikke for nogen enkelts vedkommende vedrørte mere end 10% af det i kontrakten angivne areal, men som taget som helhed oversteg denne procentsats.
The obligation to notify also applied in cases where several changes followed in succession, none of which in itself exceeded 10% of the area indicated in the contract but which, in their totality, did exceed that percentage.
For så vidt angår de to ovenfor nævnte tilfælde må det bemærkes, at de i artikel 29 a, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2537/89 fastsatte sanktioner ikke kunne anvendes, medmindre der forelå fortsæt eller grov uagtsomhed fra producentens side.
With regard to the two cases last mentioned, it should be pointed out that the penalties provided for in Article 29a(l) of Regulation (EEC) No 2537/89 could be imposed only if the producer acted intentionally or with serious negligence.
Den forelæggende ret må helt nøjagtigt tage stilling til, om dette er tilfældet i betragtning af den uklare affattelse af nævnte forordnings artikel 6, stk. 3, tredje afsnit.«
It will be for the national court to determine with particular care whether this is the case, bearing in mind the ambiguous wording of the third subparagraph of Article 6(3) of that regulation.'
»Traktatbrudssøgsmål — direktiv 91/339/EØF — manglende gennemførelse* (Sjette Afdeling) inden den fastsatte frist har udstedt eller subsidiært meddelt Kommissionen de love eller administrative bestemmelser, som er nødvendige for at efterkomme Rådets direktiv 91/339/EØF.
(Failure to fulfil obligations — Directive 91/339/EEC — Non-transposition) (Sixth Chamber)
Ved stævning indleveret den 18. august 1994 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser efter EF-traktaten, idet det ikke
By application lodged on 18 August 1994, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by not adopting and, in the alternative, by not communicating to the Commission within the prescribed period the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Council Directive 91/339/EEC, the Kingdom of Belgium has failed to fulfil its obligations under the EC Treaty.
Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forptigteher efter EF-traktaten, idet det ikke inden den fastsatte frist har sat de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme Rådets direktiv 91/339/EØF af 18 juni 1991 om ellevte ændring af direktiv 76/769/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om begrænsning af markedsføring og anvendelse af visse farlige stoffer og præparater.
Declares that, by not adopting within the prescribed period the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Council Directive 91/339/EEC of 18 June 1991 amending for the eleventh time Directive 76/769/EEC on the approximation of the laws, regulations and administrative provisions of the Member States relating to restrictions on the marketing and use of certain dangerous substances and preparations, the Kingdom of Belgium has failed to fulfil its obligations under the EC Treaty;
Generaladvokat G. Tesauro fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Sjette Afdeling) den 13. juli 1995.
Advocate General Tesauro delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 13 July 1995.
Han foreslog Domstolen at træffe følgende afgørelse:
He proposed that the Court:
»Sagsøgerens påstande tages til følge, og det pålægges den sagsøgte stat at betale sagens omkostninger«.
'uphold the application and order the Kingdom of Belgium to pay the costs.'
Sag C-242/94 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Kongeriget Spanien Fri bevægelighed for personer
Case C-242/94 Commission of the European Communities ν Kingdom of Spain Freedom of movement for persons