natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Reglen i stykke 2 i artikel 4 i forordning nr. 1013/71 er i sig selv en fuldstændig, rets­anordnende bestemmelse og skal fortolkes således, at den overlader det til den pågæl­dende medlemsstats domstole at afgøre, om kontrakten er indfriet under de betingel­ser, som ville have bestået uden de i artikel 1 i forordning nr. 974/71 nævnte valuta­mæssige foranstaltninger.«
The provisions of Article 4 (2) of Regulation No 1013/71 are fully effective in them­selves and must therefore be interpreted as leaving it to the courts of the Member State concerned to decide whether the contract was executed under the conditions which would have existed in the absence of the monetary measures referred to in Arti­cle 1 of Regulation No 974/71."
Selv om forordningen betinger den således indførte ordnings anvendelse af Kom­missionens godkendelse i de i artikel 4 udtrykkeligt nævnte tilfælde, hvor en med­lemsstat har til hensigt at anvende billighedsklausulen på kontrakter, hvis gyldig­hedsperiode overstiger en vis varighed, overlader den helt og holdent medlemssta­terne ansvaret for beslutningen om at afslå at gøre brug af billighedsklausulen.
Although the regulation makes the application of the system thus established subject to the Commission's agreement in the cases expressly laid down in Article 4, where a Member State intends to make use of the discretionary measure in respect of con­tracts the validity of which exceeds a certain length of time, it leaves to the charge of the Member States alone the decision concerning the refusal to apply the discretion­ary measure.
Forordningens artikel 5, stk. 1, fastslår blot generelt, at Fællesskabet har krav på at blive underrettet af medlemsstaterne om de anvendelseskriterier, de agter at benytte, og om de tilfælde, for hvilke de påtænker at gøre brug af adgangen til at meddele frita­gelse.
The first paragraph of Article 5 of the regulation merely recognizes in general the right of the Community to be notified by the Member States of the criteria for appli­cation which they intend to adopt and the cases in which it is proposed to grant an ex­emption.
De beføjelser, som Kommissionen har fået tildelt i den henseende, skal ifølge samme artikels stykke 3 især sikre, at medlemsstaterne foretager en samordnet anvendelse af den ved forordning nr. 1608/74 indførte ordning, og tillader kun Kommissionen at gribe ind i denne anvendelse i det omfang, det er nødvendigt for at hindre, at virke­liggørelsen af nævnte mål trues.«
The powers given to the Commission for that purpose are, according to the third paragraph of Article 5, intended to ensure the coordinated application of the admin­istration by the Member States of the system established by Regulation No 1608/74 and permit the Commission to intervene in that administration only to the extent nec­essary to ensure that the attainment ofthat objective is not jeopardized."
Dom af 2. marts 1978: foren, sager 12, 18 og 21/77, Debayser/Kommissionen, Sml. 1978, s. 553, 568 (Forslag: Mayras, s. 570).
Judgment of 2 March 1978, Joined Cases 12, 18 and 21/77, Debayser ν Commhsion, [1978] ECR 553, 569 (Opinion: Mayras, p. 571).
Jfr. tilsvarende: Dom af 10. maj 1978: sag 132/77, Exportation des Sucres/Kommissionen, Sml. 1978, s. 1061, 1070 (Forslag: Mayras, s. 1074).
See also: Judgment of 10 May 1978, Case 132/77, Exportation des Sucres ν Commission, [1978] ECR 1061, 1071 (Opinion: Mayras, p. 1074).
4. »...bestemmelserne i Kommissionens forordning nr. 1380/75 ... skal fortolkes så­ledes, at en medlemsstat ikke i samhandelen inden for Fællesskabet kan anvende sine nationale regler om aktiv forædling til at fritage varer, importeret fra en anden med­lemsstat, hvor disse er i fri omsætning, for den monetære udligning.«
"...the provisions of Regulation No 1380/75 ... must be interpreted as meaning that a Member State may not apply its national rules in the matter of inward process­ing traffic so as to exempt from monetary compensation, in intra­Community trade, goods imported from another Member State in which they are in free circulation."
Dom af 20. marts 1980: sag 100/79, Hauptzollamt Essen/Interatalanta, Sml. 1980, s. 1125, Smdrg., jfr. s. 1131 (Forslag: Mayras, s. 1132).
Judgment of 20 March 1980, Case 100/79, Hauptzollamt Essen ν Interatalanta, [1980] ECR 1125, Summary, cf. p. 1131 (Opinion: Mayras, p. 1132).
Ved at bestemme, at den eksporterende medlemsstat ved indførsel af varer til en medlemsstat, 'hvem det påhviler at yde' et udligningsbeløb ved indførsel, efter aftale med den importerende medlemsstat kan betale det udligningsbeløb, der skal ydes af den indførende medlemsstat, viser bestemmelserne i [forordning nr. 974/71's] artikel 2 a, at den ikke har til formål at overføre kompetencen til 'at yde' de monetære udlig­ningsbeløb ved indførsel til en anden medlemsstat til den eksporterende medlems­stat, men blot har skullet åbne mulighed for, at den eksporterende medlemsstat — efter aftale med den indførende medlemsstat og for dennes regning — kan 'udbetale' det monetære udligningsbeløb ved indførsel, som den indførende medlemsstat selv skal yde.«
In providing that where a product imported into a Member State which 'has to grant' a compensatory amount upon importation the exporting Member State may, 'by agreement with the importing Member State', pay the compensatory amount which 'should be granted' by the importing Member State the provisions of Article 2 a of the said regulation show that that regulation did not intend to transfer to the exporting Member State responsibility for 'granting' monetary compensatory amounts on im­portation into another Member State but only to allow the exporting Member State the opportunity to 'pay', by agreement with the importing Member State and on its behalf, the monetary compensatory amount on importation which the importing Member State itself is required to grant."
Hvis derfor den tarifering, der anvendes af den indførende medlemsstat, ikke omfatter udligningsbeløb eller omfatter et udligningsbeløb, der er mindre end det, der følger af den udførende medlemsstats tarifering, så skal sidst­nævnte stat enten ikke udbetale monetære udligningsbeløb ved indførslen, eller ud­betale et mindre udligningsbeløb, svarende til den indførende medlemsstats tarife­ring.«
If therefore the tariff classification given by the importing Member State involves no monetary com­pensatory amount or involves a lower monetary compensatory amount than that re­sulting from the tariff classification given by the exporting Member State, the export­ing Member State is obliged to pay no monetary compensatory amount on import or must pay a lower compensatory amount corresponding to the tariff classification giv­en by the importing Member State."
Sundhedsspørgsmål
Health problems
Under denne synsvinkel sigter denne ordning mod at flytte kontrollen til den medlemsstat, som er afsenderland, og erstatte de syste­matiske beskyttelsesforanstaltninger ved grænsen med et ensartet system, således at de talrige kontrolforanstaltninger ved grænsen overflødiggøres, samtidig med at der gives afsenderstaten mulighed for at påse, at garantien efter det således ensartede kontrolsystem faktisk efterleves.
Seen in this light, the aim of the system is to transfer supervision to the ex­porting Member State and to replace in this way the systematic protective measures at the frontier with a uniform system, so as to make multiple frontier inspections un­necessary, whilst at the same time giving the Member State of destination the oppor­tunity of ensuring that the guarantees provided by the system of inspections thus standardized are in fact given.
Selv om de gennemføres i forbindelse med en udførsel til en anden medlemsstat, kan de i direktivet foreskrevne kontrolforanstaltninger ikke anses som ensidige foranstalt­ninger, der hindrer samhandelen, men snarere som forholdsregler, der har til formål at fremme de frie varebevægelser, og de afgifter, der opkræves i forbindelse med disse kontrolforanstaltninger, udgør ikke en afgift med tilsvarende virkning som ud­førselstold, såfremt afgiftsbeløbet ikke overstiger de reelle omkostninger ved kontrol­len.
Although they are connected with exports within the Community, the inspections im­posed by the directive cannot be regarded as unilateral measures obstructing trade, but rather as operations designed to promote the free movement of goods; and the fees charged for those inspections do not amount to charges having an effect equiva­lent to customs duties on exports provided that they do not exceed the actual cost of the inspection.
(Forslag: Reischl, s. 22).
16 (Opinion: Reischl, p. 22).
Bestemmel­serne udgør således en undtagelse som omhandlet i artikel 20 i forordning nr. 805/68 fra det i bestemmelsen indeholdte forbud mod opkrævning af afgifter med tilsva­rende virkning i samhandelen med tredjelande.
Thus they constitute a derogation, within the meaning of Article 20 of Regula­tion No 805/68, from the prohibition placed by that provision on the levying of charges having an effect equivalent to customs duties in trade with nonmember coun­tries.
') Rådets direktiv 64/432/EØF af 26. juni 1964 om veterinærpolitimæssige problemer ved handel inden for Fæl­lesskabet med kvæg og svin (EFT 1963­1964, s. 154).
Council Directive 64/432/EEC of 26 June 1964 on animal health problems affecting intraCommunity trade in bovine animals and swine (Official Journal, English Special Edition 1963-64, p. 164).
) Rådets direktiv 72/462/EØF af 12. december 1972 om sundhedsmæssige og veterinærpolitimæssige problemer i forbindelse med indførsel af kvæg og svin samt fersk kød fra tredjelande (EFT 1972 (31. december), s. 77).
Council Directive No 72/462/EEC of 12 December 1972 on health and veterinary inspection problems upon importation of bovine animals and swine and fresh meat from third countries (Official Journal, English Special Edition 1972 (31 December) (L 302), p. 7).
3. »[Direktiv 72/462's] formål er ... ikke at styrke ordninger til beskyttelse af folke­sundheden i medlemsstaterne, men at sikre kontrolordningernes ensartethed for at undgå forvridning af konkurrencen og omlægninger i samhandelen inden for fælles­markedet.«
3. "... the purpose of [Directive 72/462] is not to reinforce the arrangements for the protection of public health in the Member States, but to ensure the uniformity of the inspection systems with a view to preventing distortions of competition and deflec­tions of trade within the Common Market."
Domme af 5. juli 1978: — sag 137/77, Byen Frankfurt­am­Main/Neumann, Sml. 1978, s. 1623, 1635, og — sag 138/77, Ludwig/Freie und Hansestadt Hamburg, Sml. 1978, s. 1645, 1656 (Forslag: Warner, s. 1637).
Judgments of 5 July 1978: - Case 137/77, City of Frankfurt am Main ν Neumann, [1978] ECR 1623, 1636 - Case 138/77, Ludwig ν Free and Hanseatic City of Hamburg, [1978] ECR 1645, 1657 (Opinion: Warner, p. 1638).
Rådets direktiv 64/433/EØF af 26. juni 1964 om sundhedsmæssige problemer vedrørende handelen med fersk kød inden for Fællesskabet (EFT 1963­1964, s. 175).
Council Directive No64/433/EEC of 26 June 1964 on health problems affecting intraCommunity trade in fresh meat (Official Journal, English Special Edition 1963-64, p. 185).
Gebyrer, som fastsættes ensidigt at medlemsstaterne, er derimod i strid med denne målsætning, og derfor kan de bestemmelser, som tillader opkrævningen heraf, ikke udvides ud over deres egentlige anvendelsesområde.
On the other hand, charges unilaterally determined by Member States run counter to that need, and therefore the provisions which allow them to be imposed cannot be extended beyond their own field of application.
Direktiv 72/462 udgør derfor ikke en særlig anvendelse af det almindeligt fælles­skabsretligt princip, hvorefter der ved enhver kontrol ved Fællesskabets ydre grænse kan opkræves gebyrer, som er fastsat af medlemsstaterne, men er alene en anvendelse af den ved [artikel 2, stk. 2, i forordning nr. 827/68 eller artikel 20, stk. 2, i forordning nr. 805/68] hjemlede undtagelse fra samme [bestemmelsers] forbud mod opkrævning af afgifter med tilsvarende virkning som told i handelen med de pågældende produk­ter.«
Therefore Directive No 72/462 is not a particular application of a general principle of Community law to the effect that any inspection at the external frontiers of the Community may give rise to the imposition of charges fixed by Member States, but merely an application of the derogation made possible by Article 2 (2) of Regulation No 827/68 [or by Article 20 (2) of Regulation No 805/68] from the prohibition laid down in [those articles] on the levying of charges having an effect equivalent to cus­toms duties in trade in the products concerned."
Domme af 5. juli 1978: — sag 137/77, Byen Frankfurt­am­Main/Neumann, Sml. 1978, s. 1623, 1636, og — sag 138/77, Ludwig/Freie und Hansestadt Hamburg, Sml. 1978, s. 1645, 1657 (Forslag: Warner, s. 1637).
Judgments of 5 July 1978: - Case 137/77, City of Frankfurt am Main ν Neumann, [1978] ECR 1623, 1637 — Case 138/77, Ludwig ν Free and Hanseatic City of Hamburg, [1978] ECR 1645, 1658 (Opinion: Warner, p. 1638).
Bestemmelserne i Rådets direktiv 72/462, der pålægger medlemsstaterne at gen­nemføre sundhedskontrol ved import af kvæg, svin og fersk kød fra tredjelande, og pålægger de erhvervsdrivende de hermed forbundne omkostninger, kan ikke anven­des analogt på import af andre produkter, såsom vildt kød og kødkonserves.
The provisions of Coundl Directive No 72/462, which require Member States to carry out health inspections on bovine animals, swine and fresh meat imported from nonmember countries, and which charge the resultant expenditure to the traders concerned, may not be applied by analogy to imports of other products, such as game and preserved meat.
Domme af 5. juli 1978: — sag 137/77, Byen Frankfurt­am­Main/Neumann. Sml. 1978, s. 1623, jfr. s. 1637, og — sag 138/77, Ludwig/Freie und Hansestadt Hamburg, Sml. 1978, s. 1645, jfr. s. 1658 (Forslag: Warner, s. 1637).
Judgments of 5 July 1978: — Case 137/77, City of Frankfurt am Main ν Neumann, [1978] ECR 1623, cf. p. 1638
EØF ­ LANDBRUG ­ HARMONISERING AF LOVGIVNINGER bundet med højere omkostninger end den kontrol, der ifølge direktiv 71/118') skal gennemføres for samhandelen inden for Fællesskabet.
"In the present state of Community law systematic public health inspections [on fresh poultrymeat imported from nonmember countries] and the charges relating thereto do not call for any reservations even if the inspections prove to be more oner­ous and the charges higher than those deriving, in the case of intraCommunity trade, from the application of Directive No 71/118.'
Det fremgår af affattelsen af artikel 155 i direktiv 71/118, at denne bestemmelse tillader strengere kontrol ved de ydre grænser end den kontrol, som direktivet foreskriver for samhandelen inden for Fællesskabet.
In fact it follows from the actual word­ing of Article 15 of Directive No 71/118 that this provision allows stricter inspections at the external frontiers than those provided for by the directive in the case of intraCommunity trade.
Desuden forpligter fællesskabsretten ikke medlemsstaterne til at ud­vise samme grad af tillid over for tredjelande som den, der på grundlag af direktiv 71/118 skal kendetegne forholdet mellem medlemsstaterne, og som medfører ophæ­velse af den systematiske kontrol i samhandelen mellem medlemsstaterne.«
Furthermore Community law does not require Member States to show the same degree of confidence towards nonmember countries as that which, on the basis of Directive No 71/118, should characterize relations between Member States and which results in the abolition of systematic inspections in trade between Member States."
Dom af 22. januar 1980: sag 30/79, Land Berlin/Wigei, Sml. 1980, s. 151, 166 (Forslag: Warner, s. 169).
Judgment of 22 January 1980, Case 30/79, Land Berlin ν Wigei, [1980] ECR 151,166 (Opinion: Warner, p. 169).
Den omstændighed, at der er opkrævet gebyrer for sundhedskontrol i det tredjeland, hvorfra eksporten er foregået, er principielt uden betydning for størrelsen af de gebyrer for sundhedskontrol, som opkræves af med­lemsstaterne ved Fællesskabets ydre grænser.
The fact that charges for public health inspections have been levied in the nonmember exporting country does not in principle have any effect on the level of the charges levied by Member States for public health inspections at the external fron­tiers of the Community.
Kontrollen kan være systematisk og have til formål at fastslå, om de importerede partier er forsynet med de nødvendige kendetegn, og, på grundlag af stikprøver, om det fjerkrækød, der frembydes til ind­førsel, er egnet til forbrug.
These inspections may be systematic and designed to ascer­tain whether the consignments imported bear the requisite markings and whether, on the basis of samples taken, the poultrymeat produced for importation proves to be fit for consumption.
Dom af 22. januar 1980: sag 30/79, Land Berlin/Wigei, Sml. 1980, s. 151, 166 (For­slag: Warner, s. 169).
Judgment of 22 January 1980, Case 30/79, Land Berlin ν Wigei, [1980] ECR 151, Summary, para. 2, cf. p.
') Rådets direktiv 71/118/EØF af 15. februar 1971 om sundhedsmæssige problemer i forbindelse med handel med fersk fjerkrækød (EFT 1971 I, s. 97).
Council Directive No 71/118/EEC of 15 February 1971 on health problems affecting trade in fresh poultrymeat (Official Journal, English Special Edition 1971 (I), p. 106).
Modernisering af jordbrugets strukturforhold fælles initiativer
Structural reform of agriculture: joint action
»...i medfør af Kommissionens forordning nr.2902/77 af 22.december 1977 havde de pågældende medlemsstater, herunder navnlig Den italienske Republik, beføjelse til, inden for rammerne af en politik til forbedring af avisstrukturerne og oksekødproduktionen, blandt landbrugsproducenterne at specificere de kategorier, som drager fordel af importkontingentet for ungtyre med hel eller delvis suspension af importafgiften, og den omstændighed, at denne fordel forbeholdes landbrugsbe­drifter, der udøver landbrugsvirksomhed som hovederhverv, er i overensstemmelse med medlemsstaternes forpligtelser efter Rådets direktiv 72/159 ... om modernise­ring af landbrugsbedrifter.«
1. "...under Commission Regulation (EEC) No2902/77 ... the Member States con­cerned, and more particularly the Italian Republic, were entitled to spedfy the cate­gories of agricultural producers who might benefit from the import quota of young male bovine animals under partial or total suspension of the levy within the frame­work of a policy intended to help improve cattle rearing and beef and veal produc­tion structures and... to allow only farmers practising farming as their main occupa­tion so to benefit is in accordance with the obligations on the Member States arising from Coundl Directive No 72/159... on the modernization of farms."
2. »...direktiv 72/159 i almindelighed, og artiklerne 13 og 14 i særdeleshed, ...om­fatter [kun] byggemodning til landbrugsmæssige formål inden for rammerne af en ændring af landbrugsstrukturerne og [kan ikke] finde anvendelse på installering af vandforsyningsanlæg, der er udført med henblik på opførelse af beboelsesejendom­
2. "...Directive No72/159 in general, and Articles 13 and 14 thereof in particular, is concerned only with development of land for agricultural purposes within the framework of a reform of agricultural structures and may not apply to the provision of water supply carried out with a view to the construction of dwelling-houses."
Dom af 6. maj 1980: sag 152/79, Lee/Landbrugsministeriet, Sml. 1980, s. 1495, 1506 (Forslag: Warner, s. 1510).
Judgment of 6 May 1980, Case 152/79, Lee ν Minhter f or Agriculture, [1980] ECR 1495, 1506 (Opinion: Warner, p. 1510).
Under disse forhold og i mangel af modstående holdepunkter i direktivets bestem­melser, må dette forstås således, at det forpligter eller, i påkommende tilfælde, be­myndiger medlemsstaterne til at indføre eller opretholde ordninger, som generelt op­fylder de kriterier, Fællesskabet har fastsat for ændringen af landbrugsstrukturerne, men som i øvrigt gennemføres i overensstemmelse med hver enkelt medlemsstats na­tionale ret.
In these circumstances, and in the absence of any contrary indication in its provi­sions, the directive must be understood as obliging or, as the case may be, authorizing Member States to establish or maintain schemes which satisfy, generally, the criteria laid down by the Community in regard to the reform of agricultural structures but which, for the rest, are constituted in accordance with the national law of each Member State.
Heraf følger at direktiv 72/159 ikke indebærer særlige forpligtelser til at stille rets­midler til rådighed over for administrative afgørelser, som træffes inden for ram­
From that it follows that Directive No 72/159 contains no specific obligations re­garding the provision of judidal remedies in respect of administrative decisions taken in the framework of the national provisions laid down in implementation of it, that matter remaining subject to the national law of each Member State."
EØF ­ LANDBRUG ­ STRUKTURPOLITIK merne af de til gennemførelsen af direktivet indførte nationale bestemmelser, men at dette problem må løses efter hver enkelt medlemsstats nationale ret.«
EEC - AGRICULTURE - STRUCTURAL POLICY
Den europæiske Udviklings­ og Garantifond for Landbruget (EUGFL)
European Agricultural Guidance and Guarantee Fund (EAGGF)
Betingeberfor anerkendelse af udgifter 2.
Conditions subject to which expenditure is borne by the EAGGF 2.
De regnskabsberetninger, der i henhold til artikel 4, stk. 3, i forordning nr. 130/66') kræves for udgifter afholdt af faste støttebeløb, som EUGFL har ydet en medlemsstat til strukturforbedringer af produktion og afsætning af en række produk­ter, angår de beløb, der er udbetalt efter gennemførelsen af arbejderne, men ikke ud­gifter, der er påtaget med henblik på kommende eller igangværende arbejder.
The reports required by Article 4 (3) of Regulation No 130/66' on expenditure in­curred within the framework of the fixed amounts granted to a Member State by the EAGGF for improvements in the production and marketing of certain products must be on the sums paid to recipients after the works have been completed and not on the expenditure committed to future works or works in progress.
1, jfr. s. 3699 (Forslag: Reischl, s. 3702).
3699 (Opinion: Reischl, p. 3702).
Betingelser for anerkendelse af udgifter
Conditions subject to which expenditure is borne by the EAGGF
1. »[At fællesskabsretten anvendes objektivt forkert gennem en af de nationale myn­digheder i god tro anlagt fortolkning, er] ikke ... omfattet af artikel 8, men [må] derimod ... bedømmes efter de almindelige bestemmelser [i forordning nr. 729/70's ')] artikler 2 og 3, hvorefter EUGFL finansierer restitutioner, der ydes, og interventioner, der foretages, 'efter Fællesskabets regler' inden for rammerne af den fælles markedsordning for landbruget.
1. "... a situation [in which Community law is applied incorrectly by the national au­thorities on the basis of an interpretation adopted in good faith] cannot fall under Ar­ticle 8 [of Regulation No 729/70'] but must, on the contrary, be examined in the light of the general provisions of Articles 2 and 3 of the same regulation, according to which refunds granted and intervention undertaken 'in accordance with the Com­munity rules' within the framework of the common organization of agricultural markets are to be financed by the EAGGF.
Disse bestemmelser tillader kun Kommissionen at anerkende beløb som påhvilende EUGFL, der er udbetalt i henhold til de regler, der er opstillet i de forskellige sektorer for landbrugsprodukter, hvorfor alle andre udbetalte beløb, især beløb, som de natio­nale myndigheder fejlagtigt har ment sig bemyndiget til at udbetale inden for ram­merne af den fælles markedsordning, påhviler medlemsstaterne.
Those provisions permit the Commission to charge to the EAGGF only sums paid in accordance with the rules laid down in the various sectors of agricultural produc­tion while leaving the Member States to bear the burden of any other sum paid, and in particular any amounts which the national authorities wrongly believed them­selves authorized to pay in the context of the common organization of the markets.