natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Traktatbrudssøgsmål — forkert gennemførelse af Rådets direktiv 90/396/EØF af 29. juni 1990 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om gasapparater — national lov med forudsætningsvist forbud mod installation af visse former for varmegeneratorer i lokaler med beboelse
A Member State is liable for damage suffered by individuals as a result of a breach of Community law for which it can be held responsible if the rule of Community law infringed was intended to confer rights on individuals, the breach is sufficiently serious, and there is a direct causal link between the breach and the damage suffered by the individuals.'
Præjudiciel - Tribunal de travail de Charleroi -fortolkning af artikel 39 i samarbejdsaftalen EØF-Algeriet - forbud mod forskelsbehandling af arbejdstagere med algerisk statsborgerskab og deres familiemedlemmer, der bor hos dem, med hensyn til social sikring - ydelse til en voksen handicappet — betingelse om statsborgerskab
Annulment of Commission Decision 94/871/EC of 21 December 1994 on the clearance of the accountspresented by the Member States in respect of the expenditure for 1991 of the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund (EAGGF) Guarantee Section — Milk, olive oü, cotton and tobacco sectors
Præjudiciel - Kantongerecht, Roermond -fortolkning af EF-traktatens artikel 3, litra g), artikel 5 og 85-94 i forhold til en national lovgivning, hvorefter virksomheder i en bestemt branche skal tilslutte sig en (supplerende) erhvervspensionsordning—udelukkelse af private livsforsikringsselskaber og andre organer
Case C­73/97 Ρ France ν Comafrica SpA and Doles Fresh Fruit Ltd & Co. Appeal against the judgment of the Court of First Instance in Case T­70/94 Comafrica and Others ν Commission — Partial setting aside in so far as that judgment dismissed the objection of inadmissibility raised by the defendant — Common organization of the markets — Bananas laws, regulations and administrative provisions relating to the application of review procedures to the award of public supply and public works contracts and Council Directive 92/50/EEC of 18 June 1992 relating to the coordination of procedures for the award of public service contracts — Situation in which, in the absence of implementation of Directive 92/50/EEC, there is no national provision attributing the court jurisdiction provided for in that directive — Direct applicability — Classification of ambulance transport as land transport service or health service — Interpretation of Art. 5 of the EC Treaty and Directive 92/50/EEC ­ Effects of the directive on previously concluded long­term contracts
Ophævelse af dom i sag T-77/95, hvorved Kommissionen blev frifundet for påstanden om annullation af afslaget på en klage i henhold til EØF-traktatens artikel 86 - afslaget på klagen begrundet med sagens manglende interesse for Fællesskabet uden yderligere undersøgelse af klagen
Preliminary ruling — Juzgado de lo Social de Pontevedra — Interpretation of Council Directive 77/187/EEC of 14 February 1977 on the approximation of the laws of the Member States relating to the safeguarding of employees' rights in the event of transfers of undertakings, businesses or parts of businesses — Scope — End of a maintenance contract
Fortolkning af Rådets direktiv 65/65/EØF om tilnærmelse af lovgivning om lægemidler tilbagekaldelse af markedsføringstilladelse - de nationale myndigheders kompetence
Annulment of Commission Decision C(96)4080 final concerning aids intended to be granted by Belgium under the 'Maribel bis/ter* scheme — (Further) reduction in social security contributions in respect of manual workers, granted to employers carrying on their activities primarily in one of the sectors most exposed to international competition — Failure to notify (Art. 93(3), EC Treaty) ­ Incompatibility with the common market (Art. 92(1), (2) and (3), EC Treaty)
Lige udkommet: Ratificeringen af traktaten om Den Europæiske Union forberedende arbejde
Case C­79/97 Happy Sports Michl OHG ν Finanzamt Landshut
Ratificeringen af traktaten om Den Europæiske Union, der blev undertegnet i Maastricht den 7. februar 1992, har givet anledning til livlige diskussioner i medlemsstaterne.
Preliminary ruling — Bundesvergabeamt — Interpretation of Council Directive 89/665/EEC of 21 December 1989 on the coordination of the
Forarbejderne fra de nationale parlamenter viser klart, at der med unionstraktaten er markeret »en ny fase i den europæiske integrationsproces«, som det hedder i præamblen.
Preliminary ruling — Finanzgericht München — Interpretation of Article 13B(b)(3) of the Sixth Directive on VAT (Council Directive
På grund af traktatens betydning har Domstolens bibliotek indsamlet materiale vedrørende ratificeringen af traktaten fra de dengang tolv medlemsstater.
time­limit, Council Directive 92/43/EEC of 21 May 1992 on the conservation of natural habitats and of wild fauna and flora
Dette materiale, der omfatter omkring 8 600 sider, er lige blevet udgivet i 15 bind af Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer.
77/388/EEC) ­ Exemption for the letting of immovable property — Letting by the hour of courts in a sports complex, including use of changing rooms, toilet and washing facilities, cafeteria etc
Denne publikation udarbejdes af Domstolens Presse- og Informationsafdeling (L-2925 Luxembourg) med henblik på en hurtig orientering om arbejdet ved Domstolen og Retten i Første Instans.
Partial annulment of Commission Regulation (EC) No 1107/96 of 12 June 1996 on the registration of geographical indications and designations of origin under the procedure laid down by Article 17 of Council Regulation (EEC) No 2081/92 — Protected designation of origin of 'feta'.
Dommene og de fremsatte forslag til afgørelse offentliggøres senere i »Samling af Afgørelser«, som er eneste gyldige udgave.
Case C­86/97 Rainer Weltmann in Firma Trans­Ex­Import v Hauptzollamt Potsdam
Gengivelse kan ske med kildeangivelse.
CaseC­83/97 Commission ν Germany
Originalsprog: fransk Redaktionen afsluttet den 24.3.1997 Katalognr.: DX-AC-97-Oll-DA-C
Failure of Member State to fulfil its obligations — Failure to transpose, within the prescribed
Ugen 21. - 25. april 1997
21 to 25 April 1997 n° 12/97
Sag C-309/95 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Rådet for Den Europæiske Union
Case C-309/95 18 Commission of the European Communities ν Council of the European Union
Præjudiciel »Direktiv 7917¡EØF — ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring — en medlemsstats ansvar for en tilsidesættelse af fællesskabsretten — krav på renter af efterbetalinger af sociale sikringsydelser* (Domstolens plenum) vilkår for
Preliminary ruling (Directive 7917IEEC — Equal treatment for men and women in matters of social security — Responsibility of a Member State for an infringement of Community law — Right to receive interest on arrears of social security benefits) (Full Court)
Domstolen om de nærmere udbetalingen af renterne.
Those two possibilities must be considered in turn.
Ved kendelse af 12. oktober 1994 indgået til Domstolen den 13. marts 1995 har High Court of Justice of England and Wales, Queen's Bench Division, forelagt et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af fællesskabsretten for så vidt angår spørgsmålet om, hvorvidt der består et krav på renter af efterbetalinger af en social sikringsydelse, der er omfattet af anvendelsesområdet for Rådets direktiv79/7/EØF af 19. december 1978.
By order of 12 October 1994, received at the Court on 13 March 1995, the High Court of Justice of England and Wales, Queen's Bench Division, referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Community law in regard to the right to obtain interest on arrears of a social security benefit falling within the scope of Council Directive 79/7/EEC of 19 December 1978.
Det fremgår af forelæggelseskendelsen, at Sutton har gjort gældende, at et krav på renter i et sådant tilfælde enten kan følge af artikel 6 i direktiv 79/7 eller af princippet om medlemsstatens ansvar for en tilsidesættelse af fællesskabsretten.
That question was raised in proceedings between Mrs Sutton and the Secretary of State for Social Security regarding the payment of interest on arrears of a social security benefit known as invalid care allowance ('ICA').
Spørgsmålet er blevet rejst under en tvist mellem Eunice Sutton og Secretary of State for Social Security om, hvorvidt der skal betales renter af efterbetalinger af en social sikringsydelse, den såkaldte »Invalid Care Allowance« (plejevederlag, herefter »ICA«).
Mrs Sutton and the Commission have pointed out that in Marshall II the Court held that Article 6 of Council Directive 76/207/EEC of 9 February 1976 on the implementation of the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training and promotion, and working conditions must be interpreted as meaning that reparation of loss and damage sustained by a person injured as a result of discriminatory dismissal may not be limited by excluding an award of interest to compensate for the loss sustained by the recipient of the compensation, as a result of the effluxion of time, until the capital sum awarded is actually paid.
Ved sit spørgsmål ønsker den nationale ret reelt oplyst, hvorvidt fællesskabsretten foreskriver, at en borger skal kunne få tilkendt renter af efterbetalinger af sociale sikringsydelser som ICA, når den for sene udbetaling af ydelserne skyldes en forskelsbehandling, der ifølge direktiv 79/7 ikke må finde sted.
By its question, the national court seeks essentially to ascertain whether Community law requires that an individual should be able to obtain interest on arrears of a social security benefit, such as ICA when the delay in payment of the benefit is the result of discrimination prohibited by Directive 79/7.
I bekræftende fald ønsker den nationale ret en afgørelse fra
If the answer is in the affirmative, it asks the Court to set out the rules on payment of that interest.
berettigedes tab som følge af den tid, der går indtil den faktiske udbetaling af det tilkendte erstatningsbeløb.
benefits to establish the unlawfulness of such discrimination and to obtain the benefits to which they would have been entitled in the absence of discrimination, the payment of interest on arrears of benefits cannot be regarded as an essential component of the right as so defined.
Sutton og Kommissionen har for det første anført, at ordlyden af artikel 6 i direktiv 79/7 næsten er den samme som ordlyden af artikel 6 i direktiv 76/207, som dommen i sagen »Marshall II« drejede sig om.
79/7 is practically identical to that of Article 6 of Directive 76/207, with which the judgment in Marshall II was concerned.
Endvidere forfølger de to direktiver den samme målsætning, nemlig en virkelig ligebehandling af mænd og kvinder.
Second, both directives pursue the same objective, namely real equality of treatment for men and women.
Endelig er direktiv 79/7 et led i gennemførelsen af det lovgivningsprogram, der blev indledt ved udstedelsen af direktiv 76/207, som nævner de senere retsakter, der gradvis skal gennemføre princippet om ligebehandling med hensyn til social sikring.
Third, Directive 79/7 gives effect to the legislative programme initiated by the adoption of Directive 76/207, which states that subsequent instruments will be adopted with a view to ensuring the progressive implementation of the principle of equal treatment in matters of social security.
Herefter må der anlægges samme fortolkning af artikel 6 i direktiv 76/207 og artikel 6 i direktiv 79/7.
Consequently, Article 6 of Directives 76/207 and 79/7 should be interpreted in the same way.
Heraf følger efter Sutton's og Kommissionens opfattelse, at artikel 6 i direktiv 79/7 foreskriver, at der skal betales renter af efterbetalinger af sociale ydelser, når den for sene udbetaling af ydelserne skyldes en forskelsbehandling på grundlag af køn, der ifølge direktivet ikke må finde sted.
It follows, in their submission, that Article 6 of Directive 79/7 requires interest to be paid on arrears of social benefits when the delay in payment of the benefits is the result of discrimination on grounds of sex, which is prohibited by the directive.
Sutton har gjort gældende, at Det Forenede Kongerige ikke har gennemført direktiv 79/7 på fyldestgørende måde, og at hun har lidt et tab som følge af den forsinkede udbetaling af den ICA hun havde krav på.
Mrs Sutton claims that the United Kingdom did not properly transpose Directive 79/7 into national law and that she has suffered loss on account of the belated payment of the ICA to which she was entitled.
Inflationen har således udhulet den reelle værdi af det beløb, hun havde ret til.
Inflation has eroded the real value of the amount in question.
Følgelig må Det Forenede Kongerige være forpligtet til i form af udbetaling af et beløb svarende til de forfaldne renter at erstatte det tab, Det Forenede Kongerige har påført hende som følge af tilsidesættelsen af direktivet.
She concludes from this that the United Kingdom is required to compensate her, by paying a sum corresponding to the interest due, for the loss it caused to her through infringement of that directive.
Det bemærkes herom indledningsvis, at det fremgår af Domstolens faste praksis, at der af selve traktatens system følger et princip om, at staten er erstatningsansvarlig for tab, som er forvoldt borgerne på grund af tilsidesættelser af fællesskabsretten, der må tilregnes staten.
First of all, it should be noted that, as the Court has repeatedly held, the principle that the State is liable for loss and damage caused to individuals as a result of breaches of Community law for which the State can be held responsible is inherent in the system of the Treaty.
Det bemærkes herved, at dommen i sagen »Marshall II« angik tilkendelse af renter af en erstatning for tab påført den pågældende som følge af en afskedigelse, der var udtryk for forskelsbehandling.
The judgment in Marshall II concerns the award of interest on amounts payable by way of reparation for loss and damage sustained as a result of discriminatory dismissal.
Som Domstolen fastslog, kan fuld erstatning for det påførte tab i den nævnte sammenhæng ikke udelade faktorer som f.cks. den tid, der er gået, hvorved værdien af erstatningen reelt kan blive reduceret.
As the Court observed in paragraph 31 of that judgment, in such a context full compensation for the loss and damage sustained cannot leave out of account factors, such as the effluxion of time, which may in fact reduce its value.
Tilkendelse af renter i overensstemmelse med de relevante nationale bestemmelser skal derfor anses for et væsentligt element i erstatningen med henblik på at genoprette en reel ligebehandling.
The award of interest, in accordance with the applicable national rules, must therefore be regarded as an essential component of compensation for the purposes of restoring real equality of treatment.
Hvad herefter angår de betingelser, hvorunder en medlemsstat er forpligtet til at erstatte således forvoldte tab, fremgår det af den anførte retspraksis, at tre betingelser skal være opfyldt, nemlig at den bestemmelse, der er overtrådt, har til formål at tillægge borgerne rettigheder, at overtrædelsen er tilstrækkeligt kvalificeret, og at der er en direkte årsagsforbindelse mellem statens overtrædelse af sin forpligtelse og de skadelidtes tab. Bedømmelsen af, om disse betingelser er opfyldt, afhænger af hver type situation.
According to the abovementioned case-law, a Member State's obligation to make reparation for the loss and damage so caused is subject to three conditions: the rule of law infringed must be intended to confer rights on individuals; the breach must be sufficiently serious; and there must be a direct causal link between the breach of the obligation resting on the State and the damage sustained by the injured parties.
Hvad derimod angår nærværende hovedsag drejer denne sig om, hvorvidt der består et krav på renter af skyldige sociale sikringsydelser.
By contrast, the main proceedings concern the right to receive interest on amounts payable by way of social security benefits.
Sådanne ydelser udbetales de ydelsesberettigede af de kompetente institutioner, som det bl.a. påhviler at undersøge, om de i henhold til de relevante bestemmelser gældende betingelser er opfyldt.
Those benefits are paid to the person concerned by the competent bodies, which must, in particular, examine whether the conditions laid down in the relevant legislation are fulfilled.
Følgelig har de udbetalte beløb på ingen måde karakter af erstatning for et tab, hvorfor det af Domstolen i dommen i sagen »Marshall
Consequently, the amounts paid in no way constitute reparation for loss or damage sustained and the reasoning of the Court in its judgment in Marshall II cannot be applied to a situation of that kind.
Det henhører under den nationale domstol i lyset af Domstolens ovenfor anførte bemærkninger at vurdere, om Sutton i hovedsagen og efter de nationale regler om gennemførelse af et sådant krav har et krav på erstatning for den skade, hun har lidt som følge af en medlemsstats tilsidesættelse af fællesskabsretten, og i givet fald at træffe afgørelse om erstatningens størrelse.
It is for the national court to assess, in the light of the foregoing, whether in the context of the dispute before it and of the national procedure Mrs Sutton is entitled to reparation for the loss which she claims to have suffered as a result of the breach of Community law by the Member State concerned, and, if appropriate, to determine the amount of such reparation.
»Artikel 6 i Rådets direktiv 79/7/EØF af 19. december 1978 om gradvis gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring foreskriver ikke, at en borger skal kunne få tilkendt renter af efterbetalinger af sociale sikringsydelser som Invalid Care Allowance, når den for sene udbetaling af ydelserne skyldes en forskelsbehandling, der ifølge direktiv 79/7 ikke må finde sted.
'Article 6 of Council Directive 79/7/EEC of 19 December 1978 on the progressive implementation of the principle of equal treatment for men and women in matters of social security does not require that an individual should be able to obtain interest on arrears of a social security benefit such as invalid care allowance, when the delay in payment of the benefit is the result of discrimination prohibited by Directive 7917.
En medlemsstat er dog forpligtet til at yde erstatning for tab, som er forvoldt en borger som følge af en tilsidesættelse af fællesskabsretten.
However, a Member State is required to make reparation for the loss and damage caused to an individual as a result of the breach of Community law.
Er betingelserne f or, at der f oreligger en sådan forpligtelse, opfyldt, skal den nationale ret træffe afgørelse i overensstemmelse med dette princip.·
Where the conditions for State liability are fulfilled, it is for the national court to apply that principle.'
Generaladvokat P. Léger fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 19. september 19%.
Advocate General P. Leper delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 19 September 19%.
Han foreslog følgende besvarelse:
He suggested that the Court should reply as follows:
»Når en ansøger har ret til en national social sikringsydelse, fordi han er omfattet af anvendelsesområdet for Rådets direktiv 79/7/EØF af 19. december 1978 om gradvis gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring, har han ikke i henhold til fællesskabsretten under de i denne sag foreliggende omstændigheder ret til renter af den tildelte ydelse.«
Where a claimant is entitled to a national social security benefit by virtue of falling within the scope of Council Directive 79/7/EEC of 19 December 1978 on the progressive implementation of the principle of equal treatment for men and women in matters of social security, Community law does not, in the circumstances of the present case, entitle him or her to interest on the benefit awarded.
Præjudiciel »Socialpolitik — ligebehandling af mandlige ogkvindelige arbejdstagere — direktiv 76/207/EØF — ret til godtgørelse i tilfælde af forskelsbehandling med hensyn til adgang til beskæftigelse — medlemsstaternes valg af sanktioner —fastsættelse af et loft for godtgørelsen —fastsættelse af et loft for de samlede godtgørelsesbeløb· (Domstolens plenum) forbindelse med en ansættelse er betinget af culpa.
By order of 22 May 1995, received at the Court on 9 June 1995, the Arbeitsgericht (Labour Court) Hamburg referred to the Court for a preliminary ruling four questions on the interpretation of Articles 2 and 3 of Council Directive 76/207/EEC of 9 February 1976 (hereinafter 'the Directive').
Ved kendelse af 22. maj 1995, indgået til Domstolen den 9. juni 1995, har Arbeitsgericht Hamburg forelagt fire præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 2 og 3 i Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar 1976 (herefter »direktivet«).
Those questions were raised in proceedings between Nils Draehmpaehl and Urania Immobilienservice ohG for reparation of damage allegedly suffered by Mr Draehmpaehl as a result of discrimination on grounds of sex in the making of an appointment.
Spørgsmålene er blevet rejst under en tvist mellem Nils Draehmpaehl og Urania Immobilienservice ohG angående godtgørelse for den skade, Nils Draehmpaehl hævder at have lidt som følge af forskelsbehandling på grundlag af køn i forbindelse med en ansættelse.
whether the Directive precludes provisions of domestic law which place a ceiling of three months' salary on the amount of compensation which may be claimed by applicants discriminated against on grounds of their sex in the making of appointments.
Med disse spørgsmål, som bør behandles under ét, ønsker den forelæggende ret i det væsentlige oplyst, om direktivet er til hinder for nationale lovbestemmelser, hvorefter der er fastsat et loft på tre måneders løn for, hvad en ansøger, der er blevet forskelsbehandlet på grundlag af køn i forbindelse med en ansættelse, kan kræve i godtgørelse.
Question 1
Den forelæggende ret ønsker endvidere oplyst, om svaret på dette spørgsmål er det samme såvel i relation til ansøgere, der er blevet forskelsbehandlet under ansættelsesproceduren, men som på grund af, at den ansatte ansøger var bedre kvalificeret, ikke ville have fået stillingen, selv hvis der ikke var udøvet forskelsbehandling ved udvælgelsen, som i relation til ansøgere, der er blevet forskelsbehandlet under ansættelsesproceduren, men som ville have fået stillingen, såfremt der ikke var udøvet forskelsbehandling ved udvælgelsen.
By its first question the national court asks in substance whether the Directive and, in particular, Articles 2(1) and 3(1) thereof, preclude provisions of domestic law which make reparation of damage suffered as a result of discrimination on grounds of sex in the making of an appointment subject to the requirement of fault.
Med det første spørgsmål ønsker den forelæggende ret i det væsentlige oplyst, om direktivet, og navnlig dets artikel 2, stk. 1, og artikel 3, stk. 1, er til hinder for nationale lovbestemmelser, hvorefter tilkendelse af godtgørelse for skade som følge af forskelsbehandling på grundlag af køn i forbindelse med en ansættelse er betinget af culpa.
In this regard, it must be pointed out first of all that, even though the Directive does not impose a specific sanction on the Member States, nevertheless Article 6 obliges them to adopt measures which are sufficiently effective for achieving the aim of the Directive and to ensure that those measures may be effectively relied on before the national courts by the persons concerned.
Hertil bemærkes først, at i dom af 8. november 1990, Dekker, fastslog Domstolen, at det efter direktivet ikke er en betingelse for at statuere ansvar hos den, der udøver forskelsbehandling, at det bevises, at der foreligger culpa, eller ikke foreligger ansvarsfrihedsgrunde.
In paragraph 22 of its judgment in Case C-177/88 Dekker [1990] ECR 1-3941 the Court held that the Directive does not make liability on the part of the person guilty of discrimination conditional on proof of fault or on the absence of any ground discharging such liability.