natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ved ubetydelig beskæftigelse forstås beskæftigelse med en sædvanlig ugentlig arbejdstid på under femten timer og mod et sædvanligt vederlag på indtil en syvendedel af referencemånedslønnen det senest foregående år for personer, der er omfattet af den lovbestemte alderspensionsforsikring. Der sker årligt en tilpasning af dette maksimumsbeløb. Det androg i 1993 530 DEM for de gamle delstater og 390 DEM for de nye delstater.
Code), minor employment is not sub.iect to the statutory old-ageinsurancescheme.Employmenlst regardedas beingminor where it is r.egularly engaged in for fewer than t 5hours a week and the monthlyremunerationdoes notregularly exceed one-seventh of the average monthlysalary of persons insured under the statutory old-ageinsurance scherne during the preceding calendar year.That ceiling is adjusted annually.
2) Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, skal artikel 4, stk. 1, i direktiv 79/7/EØF da fortolkes således, at ret til pension i anledning af uarbejdsdygtighed (§ 44, stk. 1, nr. 2, i SGB VI) også er erhvervet i tilfælde, hvor der ikke er tilbagelagt perioder med obligatorisk bidragspligt, idet der i de sidste fem år før uarbejdsdygtighedens indtræden i mindst tre år har været tale om beskæftigelse med en ugentlig arbejdstid på ¡kke over 15 timer, der efter national ret ¡kke er omfattet af obligatorisk socialforsikring, og hvorved de fastsatte indtægtsgrænser ikke e' blevet overskredet, når udelukkelsen fra adgangen til forsikringsydelser ved denne form for deltidsbeskæftigelse berører langt flere kvinder end mænd?
2. lf the answer to question 1 is in the afflrmative, is Article 4(1) of DirectiveTg/7lEEC to be interpretedds ffr€arling that entitlement to a pension onaccount of incapacity for work (paragraph 44(1X2)of SGB Vl) exists even in the absence of compulsorycontribution periods if, in the five years prior to theoccurrence of the incapacity for work, employmentof up to 1 5 hours a week,not subject to socialinsurance under national law, has been engaged infor at least three years, in the course of which thestipulated earninEs thresholds have not beenexceeded, and the exclusion from benefits associated with this form of part-tirne work affectsconsiderabty more women than men?
Inge Nolte, der er født den 14. maj 1930, arbejdede indtil 1965, idet hun indbetalte bidrag til den obligatoriske forsikring.
until 1965and paid compulsory insurance contributions.
På grund af børneopdragelse og en
On accountof havingto bring up her children
EFD's dom gunstig behandling kan udgøre en indirekte forskelsbehandling.
Judgment of the Court
Den sidstnævnte betingelse er opfyldt, såfremt de valgte midler er I overensstemmelse med den pågældende medlemsstats sociale politik, er egnede til at nå det af den forfulgte mål og er nødvendige hertil (jf. dom af 24. februar 1994, sag C-343/92, Roks mfl., Sml.
The Courtlookedfirst of all at the questionof whether Mrs Nolte was coveredby Directive79/7.ltpointedoutthat, under Article 2 of the Directivethe, definitionofthe workingpopulationis very broad,sinceit coversanyworker,includingpersonswho aremerelyseeking merelyseeking employment
Den tyske regering har bl.a. anført, at den omstændighed, at personer med ubetydelig beskæftigelse ikke er omfattet af obligatorisk forsikring, først og fremmest er et udtryk for principielle synspunkter vedrørende den tyske sociale sikringsordnings opbygning, at der af sociale grunde er efterspørgsel efter de forskellige former for ubetydelig beskæftigelse, at den finder det nødvendigt at efterkomme denne efter spørgsel som et led I socialpolitikken ved at tilskynde til skabelse og udbud af sådanne former for beskæftigelse, og at den eneste måde, hvorpå dette kan ske Inden for rammerne af det tyske sociale sikringssystems opbygning, er at holde ubetydelig beskæftigelse uden for de obligatoriske forsikringsordninger.
, ingto the Court'scase thereforebe consideredwhether suchprovisions may constitute in direc dt is crimination In . this connectioni,tshouldbe recalledthatthe Court has consistenthelyldthat Article4(1) of the Directiveprecludesthe application of a national measurewhich, althoughformulatedin neutralterms, worksto the disadvantageof a muchhigherpercentageof womenthan men, unlessthatmeasureis basedon objectivefactors unrelatedto anydiscriminationongroundsof sex.Thatisthe casewherethe measureschosenreflecta legitimatesocialpolicyaim of the Member State whoselegislationis at issue,are appropriateto achievethat aim and are necessaryinorderto do so(seejudgmentof 24 February1994, De law,the Directivedoesnot applytopersonswho havenever been availablefor employmenort who haveceasedto be availablefor a reasonotherthan thematerialisationof one of the risksreferredto by thedirective (see judgment of 27 June 1989, Achterberg-te Riele and Others, Joined Cases 48/88, 106/88 and
Domstolen begynder med at undersøge, om Inge Nolte er omfattet af direktiv 79/7.
Weerd, nee Roks, and Others, Case C-343/92, 119941ECRl-571,paragraphs33 and34).ln this casethe,
Domstolen fastslår, at det fremgår af direktivets artikel 2, at »den erhvervsaktive befolkning« er et meget vidt begreb, ¡det det omfatter enhver arbejdstager, herunder personer, der blot søger arbejde.
German Governmenatrguedthat the exclusionofpersonsin minor employmenfromt compulsoryinsur-ance correspondsto a structuraprlincipleof the German soc i a secu l rity scheme th a ,t thereis a social demandfor minor employment th a
Domstolen understreger, at den omstændighed, at arbejdstagerens indtægt ikke kan dække samtlige den pågældendes behov, kan ikke bevirke, at han ikke tilhører den erhvervsaktive befolkning. Det fremgår nemlig af Domstolens praksis, at en lønnet beskæftigelse, hvorved der opnås en løn, der er mindre end eksistensminimum (jf. dom af 23. marts 1982, sag 53/81, Levin, Sml.
Thefactthata worker'searningsdo notcoverall his needscannotpreventhimfrom being a memberof the workingpopulationl.t appearsfromthe Court'scaselaw thatthe factthat his employmenytieldsan incomelowerthan the minimumrequiredfor subsistence(see judgmentof 23 March 1982, Levin, Case 53 / 81 ,l1g82l ECR 10 35, paragraphs15 and 16) or normallydoesnot exceed18hoursa week(seejudgmentof 1 3 December
1986, s. 1741, præmis 2 og 16, og af 13.juli 1989, sag 171/88, Rinner-Kühn, Sml. 1989, s. 2743, præmis 16), ikke udelukker, at den person, der udøver den, anses for arbejdstager i henhold til EØF-traktatens artikel 48 (Levin-dommen og Kempf-dom-men), artikel 119 (Rinner-Kühn-dommen) eller I henhold til direktiv 79/7 (Ruzius-Wilbrink-dommen).
4311,paragraphs7 and 17)or 12 hoursa week(see
Hertil bemærker Domstolen, at socialpolitikken på fællesskabsrettens nuværende udviklingstrin er omfattet af medlemsstaternes kompetence (jf. dom af 7. maj 1991, sag C-229/89, Kommissionen mod Belgien, Sml. 1991 I, s. 2205, præmis 22).
Communitylaw, socialpolicyisa matterfor the MemberStates(seejudgmentof 7 May 1991,
Det tilkommer dem altså at vælge de foranstaltninger, hvormed målsætningen for deres social- og beskæftigelsespolitik kan realiseres.
Consequen tly it, is for the regardedas a worker withinthe meaningof Article48(Levinand Kempfjudgments)or Article 1 19 of the EEC Treaty(RinnenKuehnjudgment)or for the purposesof Directive 79/7 (Ruzius-Wilbrink judgment).
Medlemsstaterne råder ved udøvelsen af denne kompetence over et vidt skøn.
, they do not excludepersonsin minor employmenftromthe statutoryschemeinquestionon the groundof their sex andthat it must
I det foreliggende tilfælde finder Domstolen, at den social- og beskæftigelsespolitiske målsætning, som den tyske regering har påberåbt sig, objektivt er uden sammenhæng med en hvilken som helst form for forskelsbehandling på grundlag af køn, og at den nationale lovgiver ved udøvelsen af sine beføjelser rimeligvis har kunnet gå ud fra, at den omtvistede lovgivning var nødvendig for opfyldelsen af nævnte formål.
Member Statesto choosethe measurescapableofachievingthe aim of their sociaandl employmenpotlicy.ln exercisingthat competencethe, MemberStateshavea broadmarginof discretionlt. shouldbenotedthatthe sociaandl employmenpotlicyaim reliedon by the German Governmenist objectivelyunrelatedto anydiscriminationongroundsof sexandthat,in exercisingits competencethe, nationaleglislaturewas reasonablyentitledto considethartthe legislationinquestionwasnecessaryin orderto achievethat aim.
Hvad det første spørgsmål angår, fastslår Domstolen Indledningsvis, at den nationale ordning ikke direkte er udtryk for forskelsbehandling, idet personer, der har ubetydelig beskæftigelse, ikke på grundlag af deres køn udelukkes fra de omhandlede lovbestemte ordninger, og at det derfor må undersøges, om en sådan mindre
Article 4(1) of Council Directive 79/7/EEC of t9December 1978 on the progressive implementation ofthe principle of equal treatment for men and women in matters of social security must be interpreted as notprecluding national provisions under which employment regularly consisting of fewer than I 5 hours' worka week and regularly attracting remuneration of up toone-seye nth of the average monthly salary is excludedfrom the statutory old-age insurance scheme, evenwhere they affect considerably more women than men, srncethe national legislature was reasonably entitled toconsider that the legislation in question was necessary in order to achieve a social policy aim unrelated to anydiscrimination on grounds of sex.
Dato for dommen: 14. december 1995.
Date of thejudgment:14 Decembe1r 995
Emne: Ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring — artikel 4, stk. 1, i direktiv 79/7/EØF — ubetydelig beskæftigelse og korttidsbeskæftigelse — beskæftigelse, der kke er omfattet af forsikrlngspligt i henhold til syge- og alderspensionsforsikringsordningen samt af bidragspligt i henhold til arbejdsløshedsforsikringsordningen.
Content:Equaltreatmentfor men and womenin mattersofsocialsecurity-Articlea(1)of Directive79/7lEEC- Minor and short-term employment Exclusionfrom compulsoryold-agernsuranceand sicknessinsuranceandfrom the obligationto payunemploymentinsurancecontributions
Domstolen kender for ret:
Article 4(1) of Council Directive 79/7/EEC of 19
Artikel 4, stk. 1, i Rådets direktiv 79/7/EØF af 19. december 1978 om gradvis gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring skal fortolkes således, at en national ordning — hvorefter lønnet beskæftigelse med en sædvanlig ugentlig arbejdstid på under femten timer og mod et sædvanligt vederlag, der ikke overstiger en syvendedel af referencemånedslønnen, ikke er omfattet af forsikringspligt i henhold til de lovbestemte syge- og alderspensionsforsikringer — og en national ordning — hvorefter beskæftigelse, som i sagens natur sædvanligvis er begrænset til mindre end atten timer eller på forhånd er begrænset i henhold til en arbejdskontrakt, ikke er omfattet af bidragspligt i henhold til den lovbestemte arbejdsløshedsforsikring — ikke udgør forskelsbehandling på grundlag af køn, heller ikke selv om disse bestemmelser berører langt flere kvinder end mænd, idet den nationale lovgiver rimeligvis har kunnet
December 1978 on the progressive implementation ofthe princifle of equal treatment for men and women inmatters of social security must be interpretedasmeaning that national provisions under which employment regularly consisting of fewer than 1 5 hours aweek and regularly attracting remuneration of up toone-seventh of the monthly reference amount isexcluded from compubory insurance under the statutory sickness and old-age insurance schemes, andnational provisions under which employment whichtends by its nature to be regularly limited to fewer than I B hours a week or is so limited in advanceby acontract of employment is excluded from the obligationto contribute to the statutory unemployment insurancescheme, do not constitute discrimination on grounds of sex, eve n where the relevant provisions affect considerably more women than men, s/nce the nationallegislature was reasonably entitled to consider that thelegislation in question was necessa ry in order to achieve
Emne: Ligebehandling af mænd og kvinder — social sikring — direktiv 79/7/EØF — fortolkning af dommen af 24. februar 1994, sag C-343/92, Roks mfl.
Equaltreatmenfotr men and women-Socialsecurity - Directive 79/7lEEC - Interpretation ofthejudgmentin Case C-343/92, Roks
Faktiske omstændigheder
By severajudgmen l t s of 5 January the
Posthuma-van Damme, der som selvstændig sammen med sin mand drev et bilværksted på en benzinstation, ophørte i slutningen af 1974 med at arbejde på grund af helbredsproblemer og blev erklæret uarbejdsdygtig fra den 1. oktober 1976.
1974 on healthgroundsand was recognisedassufferingfrom incapacityfor work asfrom 1 October1976.
Oztürk arbejdede indtil 1988 for forskellige arbejdsgivere. Herefter oppebar han indtil den 17. april 1990 en ydelse i henhold til Rijksgroepsregeling Werkloze Werknemers (bekendtgørelse om Indførelse af nationale særgrupperegler for arbejdsløse arbejdstagere).
Mr Ozturk workedin variouscapacitiesfordifferentemployersuntil 1988. Hethen receivedapensionuntil 1 7 April 1 990 underthe Rijksgroepregel-
Den lov, det drejer sig om, er den samme, som blev behandlet i Spørgsmål, der er forelagt EFD af 24. februar 1994 (sag C-343/92, Roks mfl., Sml. 1994 I, s. 571, præmis 38).
Civil and P of it ic aR light s the Inter nation a Co v en an l on t ing Werkloze Werknemers
Følgende punkter i loven bør fremhæves:
He was subsequent found ly to have been unfitfor work since 1 April 1989.
I en række domme af 5. januar 1988 fastslog Centrale Raad van Beroep, at overgangsbestemmelserne ud gjorde en forskelsbehandling på grundlag af køn, som var uforenelig med artikel 26 i den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder af 19. december 1966.
Thelegislationin questionisthe sameasthat at issueinthe Court'sjudgmentof 24 February1994, Roksand of 19 Decembe1r 966.
Overgangsbestemmelserne, der således var kendt diskriminerende over for gifte kvinder, blev ophævet ved lov af 3 maj 1989.
Thetransitionaplrovisionsheldto discriminateagainst marriedwomen were repealedbya Law of 3 May 1989.
Loven bestemte imidlertid i artikel III, at personer, der var blevet uarbejdsdygtige før den 1. januar 1979, og som indgav en ansøgning om AAW-ydelser efter den 3 maj 1989, skulle opfylde Indkomstkravet, mens artikel IV bestemte, at AAW-ydelser frakendes personer, som var blevet uarbejdsdygtige før den 1. januar 1979, såfremt de ikke opfyldte ¡nckomstkravet.
Articlelllof that Law,howeverprov,idedthatpersonswhoseincapacityforwork arosebefore 1 January1979 and who appliedfor AAW benefitsafter 3 May 1989 hadto satisfythe
Ved dom af 23 juni 1992 udtalte Centrale Raad van Beroep, at størrelsen af Indkomstkravet, som i 1988 androg 4 403,52 NLG pr. år, indirekte diskriminerede kvinder og derfor var i strid med artikel 26 i ovennævnte internationale konvention samt med artikel 4, stk. 1, i direktiv 79/7, og at indkomstkravet skulle anses for opfyldt, såfremt den
ArticlelV providedthat AAW to B). The salienpotintsof thelegislationareasfollows: asfollows: benefitswereto bewithdrawnfrom personswhoseincapacityfor work arosebefore 1 January1979if theydid not satisfythe income require men By t. ajudgmentof 23 June 1992the CentraleRaadvan Beroepruledthatthe amountof incomerequiredwh,ichin 1988was NLG 4 403.52ayear,constitutedindirectdiscrimination
Ifølge Algemene Arbeidsongeschiktheidswet (denne derlandske lov om almindelig forsikring mod uarbejdsdygtighed, »AAW«), der trådte i kraft den 1. oktober 1976, havde mænd og ugifte kvinder efter en
The Algemene Arbei dson gesch i k the i ds we ( Net the r- lands GeneraL a w l on lncapacityfor Work, hereinafter 'theAAW'), which cameintoforce on 1 October1976,originallyconferredon men and on unmarriedwomen,
Håndbog om ligebehandling af kvinder og mænd i Den Europæiske Union sikrede i året forud for uarbejdsdygtighedens indtræden havde haft en »vis indkomst«.
Handbookonequaltreatmentforwomenand menin the European Union against women, contraryto Article 26 of the lnternational Covenanretferredto above,andto Articlea(1)of of
Idet det står fast, at et indkomstkrav i en lovgivning om uarbejdsdygtighed rammer flere kvinder end mænd, spørges: rækkevidde af de svar, som Domstolen gav i oven nævnte dom i sagen Roks mfl. Den nationale ret mener, at denne dom på grund af visse af dens formuleringer, kan fortolkes på flere måder, og rejser navnlig det spørgsmål, om svaret på det tredje spørgsmål ikke overskrider rammerne for det forelagte spørgsmål, hvormed det tilsigtedes at få oplyst, om en bestem melse som artikel IV i loven af 3. maj 1989 — der med hensyn til bevarelse af retten til ydelser fastsætter en supplerende betingelse om mistede arbejdsindkomster i det år, der gik forud for uarbejdsdygtighedens ind træden — kan begrundes i budgetmæssige hensyn.
Questions referred to the Court lf it is established that an incomerequiremenimposed t by legislationon incapacityfor work affects morewomenthan men: insuranceagainstincapacityfor workis com p at ib te with Communitylaw andto ascertaintheexactscopeof theanswersgiven by the Courtin thejudgmentin De Weerd, nee Roks, and Others. lt considered that, inview ofparts of its wording,thatjudgmentmay giveriseto severainlterpretationsand, askedin particularwhetherthe replyto the thirdquestiondoesnot gobeyondthequestionreferredname,ly whether aprovisionsuch as ArticlelV of the Law of 3 May 1989,which makescontinuanceof entitlementot benefitsdependenont a supplementacondryitionrelatingtothe loss of incomefrom employmenint theyearprecedingthe onsetof incapacitycan, bejustifiedonbudgetarygrounds.
1) (Vedrørende den første sag) Skal den gældende fællesskabsret fortolkes således, at den er til hinder for bortfald af ret til en ydelse i anledning af uarbejdsdygtighed i henhold til AAW, erhvervet på grundlag af uarbejdsdygtighed, som er indtrådt inden den 1. januar 1979, som følge af ændringen af artikel IV i lov af 3. maj 1989,1 henhold til hvilken bestemmelse der for opretholdelse af ret til ydelse fra den 1. juli 1991 fastsættes den betingelse, at den uarbejdsdygtige forud for uarbejdsdygtighedens indtræden havde indkomster ved eller I forbindelse med erhvervsmæssig beskæftigelse?
Referringto the Roksjudgment,the Court statedthatwhenit examinedwhether Communitylawprecludedthe introductionof nationaleglislationwhich, bymakingcontinuanceof entitlementot benefitsforincapacityfor work subjectto a conditionapplicablehenceforthto men and women alike, hasthe effect ofwithdrawingfrom womenin futurerights whichtheyderivefrom the direct effect of Article4(1) of Directive reserved consideration of thequestion
Efter at have henvist til Roks-dommen, bemærker Domstolen, at da den undersøgte, om fællesskabs retten er til hinder for indførelsen af en national lovbestemmelse, der — ¡det den for opretholdelsen af retten til en ydelse i anledning af uarbejdsdygtighed fastsætter en betingelse, der fremtidigt skal gælde både for mænd og kvinder — havde til virkning, at kvinder for fremtiden mister rettigheder, som de havde i medfør af den direkte virkning af artikel 4, stk. 1, i direktiv 79/7, henskød den udtrykkeligt undersøgelsen af spørgsmålet om, hvorvidt et indkomstkrav som det i hovedsagen omhandlede i sig selv overholder princippet om lige behandling af mænd og kvinder, til et senere punkt (dommen i sagen Roks mfl., præmis 29 in fine).
(asregardsthe firstcase)lsthe applicable Communitylaw to be interpretedas meaningthat itprohibitsterminationof benefitsfor incapacityforwork underthe AAW, acquiredby virtue ofincapacityfor work which commencedbefore 1January1979, as a resultof the applicationof ArticlelV of the Law of 3 May 1989, which makesretentionof entitlementot benefitsafter 1 July1991 subjectto the requirementhatt,priorto thecommencemenotf the incapacityfor work,incomefrom or in connectionwith work has beenreceived ?
Domstolen bemærker endvidere, at det med det tredje spørgsmål i sagen Roks mfl. udelukkende ønskedes fastslået, om en indirekte forskelsbehandling på grundlag af køn, der fulgte af anvendelsen af et indkomstkrav som det i hovedsagen omhandlede — hvilken forskelsbehandling ifølge den forelæggende ret var godtgjort — kunne begrundes i budgetmæssige hensyn, hvorfor det benægtende svar, som Domstolen gav herpå, ikke kan være bindende for bedømmelsen af eventuelle andre begrundelser.
(judgment in ,De Weerd, nee Roks, and Others,paragraph29 in fine).The Court observedalsothat the third question in De Weerd, nee Roks, and Others wasconcernedsolely with thepointasto whetherindirectdiscriminationongroundsof sexresultingfrom theapplicationof an incomerequiremenotf the kind atissuein the mainproceedingswh,ichthe nationacoulrtdescribedasproven,could bejustifiedon budgetarygroundsand, hencethe Court'sreplyin the negativetothatquestioncannotprejudgehow otherpossiblejustificationsshouldbe assessed.
2) (Vedrørende den anden sag) Skal den gældende fællesskabsret fortolkes således, at den er til hinder for at meddele afslag på en ansøgning om ydelse i anledning af uarbejdsdygtighed i henhold til AAW som følge af ændringen af artikel 6 i AAW (som affattet efter ikrafttrædelsen af lov af 20. december 1979 og under hensyn til Centrale Raad van Beroeps dom af 23 juni 1992), i henhold til hvilken bestemmelse der for tildeling af en ydelse fastsættes den betingelse, at den uarbejdsdygtige i det år, der gik forud for uarbejdsdygtighedens indtræden, in casu den 1. april 1989, havde indkomster ved eller i forbindelse med erhvervsmæssig beskæftigelse? gelse?
(asregardsthe secondcase)lsthe applicable Communitylaw to be interpretedas meaningthatit prohibitsrefusatol grant benefitsfor incapacityfor work underthe AAW on the basisof Article6 ofthe AAW(asthat provisionreadsfollowingtheentryinto force of the Law of 20 December1979andtakinginto accountthe decisionof the CentraleRaadvan Beroepof 23 June 1992),accordingto whichthe grant of benefitsis subjectto the requirementhatt in the year priorto thecommencemenotf the incapacityfor work,in thiscase 1 April 1 989,incomefrom or in connectionwith work was received?
Domstolen bemærker indledningsvis, at den nationale ret i forelæggelseskendelsen har anført, at den med disse spørgsmål tilsigter at få afklaret, om et ind komstkrav, som er indeholdt i en lov om forsikring mod uarbejdsdygtighed, er foreneligt med fællesskabsretten, og i denne forbindelse at få oplyst den nøjagtige
Caselaw of the European Court of Justice exerciseof its competencewas, reasonablyentitledtoconsidernecessaryin orderto doso.lt appearsfromthecase law of the Court(De Weerd, nee Roks, and Others,at paragraph29,confirmedin thejudgmentof 19 legislationis at issuea,re appropriateto achievethataim and are necessaryin orderto do so(see,mostrecentlythe,judgmentsin r Vo / te paragraph , 28, and Megner and Scheffel, paragraph 24).
Hvad angår fortolkningen af artikel 4, stk. 1, i direktiv 79/7, bemærker Domstolen, at i henhold til Domstolens faste praksis er direktivets artikel 4, stk. 1, til hinder for en national bestemmelse, som — selv om den er kønsneutral — indebærer, at langt flere kvinder end mænd behandles ugunstigt, medmindre bestemmelsen er begrundet i objektive faktorer, der intet har at gøre med forskelsbehandling på grundlag af køn.
C- 137/94,[1995]ECR l-3407,paragraph24)that Communitylaw does not preventMember Statesfrom taking measureswhich have the effect of withdrawingsociaf security benefitsfrom certaincategoriesofpersonsprov,idedthat thosemeasuresarecompatiblewith theprincipleof equaltreatmentbetween men and women as definedin Article 4(1) of Directive79/7. Subjectto thatproviso,Member Statesare alsofreeto lay down, aspartoftheir socialpolicy,new rules which havethe effect ofreducingthe numberofpersonseligiblefor a socialsecuritybenefit.
Den sidstnævnte betingelse er opfyldt, såfremt de valgte
The Court(Sixth Chamber ) he
EF-Domstolens afgørelser midler er i overensstemmelse med den pågældende medlemsstats sociale politik, er egnede til at nå det af den forfulgte mål og er nødvendige hertil (jf. senest Nolte-dommen, præmis 28, og Megner og Scheffeldommen, præmis 24).
Handbookonequaltreatmentforwomenand menin the European Union f as s u ng sg es e( t z ln du st r i aRe ll a tions Law,'the BetrVG'), staff council membersattendingsuch coursesareto bereleasedby their employerfrom the obligationsarising