natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(Toksikologisk set) uacceptabel er et udtryk, der anvendes, når et stof mistænkes for at have uønskede sundhedsmæssige virkninger i de mængder, der foreslås anvendt, eller når de tilgængelige data er utilstrækkelige til at foretage en sundhedsmæssig vurdering af anvendelsen
Not (toxicologically) acceptable is a term used when a substance may be suspected of having undesirable health effects at the proposed level of use, or when the available data are inadequate to assess the safety in use.
(P)MTDI ((Provisorisk) maksimal tålelig dagligt indtagelse) anvendes i JECFA's terminologi for visse næringsstoffer og forureninger uden kumulerende egenskaber.
(P)MTDI ((Provisional) maximum tolerable daily intake) is the terminology used by JECFA for some nutrients and contaminants without cumulative properties.
Værdien angiver den for mennesker acceptable mængde ved naturlig forekomst eller forekomst grundet uheld af stoffet i levnedsmidler og drikkevand.
Its value represents permissible human exposure as a result of the natural or accidental occurrence of the substance in food and in drinking water.
PTWI (Provisorisk tolerabel ugentlig indtagelse) anvendes i JECFA's terminologi for levnedsmiddelforureninger med kumulerende egenskaber, såsom tungmetaller.
PTWI (Provisional tolerable weekly intake) is the terminology used by JECFA for food contaminants, such as heavy metals, with cumulative properties.
Værdien angiver den for mennesker acceptable ugentlige mængde af de forureninger, der er uomgængeligt forbundet med indtagelse af i øvrigt sunde og nærende levnedsmidler og drikkevand.
In those circumstances it shall be understood that the substances specifically mentioned are acceptable as food additives as long as the total intake from all sources of the element in question lies within the specified limits.
Første Række af Tilsætningsstoffer til Levnedsmidler med Forskellige Teknologiske Anvendelser: 18.5.1990
First Series of Food Additives of Various Technological Functions: 18-5-1990
Rådets direktiv af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om tilsætningsstoffer, som må anvendes i levnedsmidler.
Council Directive of 21 December 1988 on the approximation of the laws of the Member States concerning food additives authorized for use in foodstuffs intended for human consumption.
Rådets direktiv af 23. oktober 1962 om tilnærmelse af medlemsstaternes retsforskrifter om farvestoffer, som må anvendes i levnedsmidler (ændret 7 gange).
Council Directive of 23 October 1962 on the approximation of the rules of the Member States concerning the colouring matters authorised for use in foodstuffs intended for human consumption (amended 7 times).
Rådets direktiv af 5. november 1963 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om konserveringsstoffer, som må anvendes i levnedsmidler (ændret 24 gange).
Council Directive of 5 November 1963 on the approximation of the laws of the Member States concerning the preservatives authorised for use in foodstuffs intended for human consumption (amended 24 times).
Rådets direktiv af 13. juli 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om antioxidanter, som må anvendes i levnedsmidler (ændret 7 gange).
Council Directive of 13 July 1970 on the approximation of the laws of the Member States concerning the antioxidants authorised for use in foodstuffs intended for human consumption (amended 7 times).
Rådets direktiv af 18. juni 1974 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om emulgatorer, stabilisatorer og fortyknings- og geleringsmidler, der må anvendes i levnedsmidler (ændret 4 gange).
Council Directive of 18 June 1974 on the approximation of the laws of the Member States relating to emulsifiers, stabilizers, thickeners and gelling agents for use in foodstuffs (amended 4 times).
Kommissionens direktiv af 22. juli 1983 om indførelse af overgangsforanstaltninger for angivelse af visse ingredienser ved mærkning af levnedsmidler bestemt til den endelige forbruger.
Commission Directive of 22 July 1983 introducing temporary measures for the designation of certain ingredients in the labelling of foodstuffs for sale to the ultimate consumer.
Rapport fira Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler: 25. Serie
Reports of the Scientific Committee for Food: 25th series
Tabellen på side 7 og 8 indeholder oplysninger om de stoffer, der er omfattet af vurderingerne i Bilag Π.
The table on pages 7 and 8 gives information on those substances included in the evaluations in Annex Π.
Den er opdelt i to afsnit:
It is divided into two parts:
Afsnit 1 (s.7) giver en oversigt over hovedparten af stofferne i tabelform.
Part 1 (p. 7) summarizes in tabular form the majority of the substances.
Den første søjle indeholder de anioner, og den første række de mest almindelige kationer, der er omfattet af vurderingen.
The first column lists the anions (vertical) and the most common cations (horizontal) included in the evaluations.
Den næste søjle og række angiver Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidlers vurdering samt de afsnit i Bilag II, hvor den enkelte ion vurderes.
The next column (vertical and horizontal) gives the evaluation allocated by the Scientific Committee for Food and the section in Annex II where the specific ion is evaluated.
De øvrige søjler angiver de enkelte tilsætningsstoffers EF-numre:
The remaining columns give the EEC numbers of the specific additives:
• Numre med præfix "E" refererer til eksisterende direktiver om tilsætningsstoffer til levnedsmidler (ref. 2, 3, 4 og 5).
• Numbers with an "E" prefix refer to existing directives on food additives (refs.
• Numre uden "E" angiver de midlertidige numre, der er tildelt af mærkningshensyn (ref. 6).
2,3,4 and 5). • Numbers without "E" refer to the temporary numbers allocated for labelling purposes (ref. 6).
• Numre i parentes "( )" angiver stoffer uden EØF-nummer, som er tildelt et nummer af Codex i Det Internationale Nummersystem (INS).
• Numbers in round brackets "( )"refer to substances with no EEC number, but where a number has been assigned by Codex in the International Numbering System (INS).
• Numre, der er mærket med stjerne "*", er de nuværende officielle numre på disse stoffer. Det nye ændringsnummer, de er ved at blive tildelt, er angivet i skarp parentes "[ ]".
• Numbers marked with an asterisk "*" are the present, official numbers of these substances.
• Intet nummer: det pågældende stof er ikke omfattet af vurderingen, enten fordi der ikke er fastslået noget teknologisk behov, eller fordi stoffet ikke findes i handelen.
• No number: the specific substance is not included in the evaluation either because a technological need has not been established or because the substance is not commercially available.
• "+": p.L intet nummer, men omfattet af vurderingen. • "-": uacceptabelt
• "+": no number p.t., but included in the evaluation. • "-": not acceptable.
Afsnit 2 (s.8) giver en oversigt over andre stoffer, der vurderes i denne rapport.
Part 2 (p. 8) lists other substances evaluated in this report.
1 Store doser af magnesiumioner forårsager diarré og bør undgås.
1 Large doses of magnesium ions cause diarrhoea and should be avoided.
2 Se s. 4 for definitionen af ADI-ikke specificeret.
2 For definition of ADI not specified, see p. 4.
3 Vurderingen omfatter også E262 natriumdiacetaL 4 Brug af store mængder ammoniumklorid i lakridsprodukter er til vurdering i øjeblikket. 5 Vurderingen omfatter også 575 glucono-delta lactoa 6 Vurderingen omfatter også 370 1,4-heptonolacton. 7 Vurderingen omfatter også 529 calciumoxid. 8 Vurderingen omfatter også 530 magnesiumoxid. 9 Vurderingen omfatter også 635 dinatrium 5'-ribonucleotider.
4 The use of ammonium chloride in large amounts in licorice products is currently under evaluation.
10 Til levnedsmidler, der tilberedes specielt til småbørn, bør kun anvendes L(+)-isomer.
10 For food specially prepared for small children, only the L(+) isomer should be used.
11 Omfatter også myristin-, palmitin-, stearin- og oleinsyre. 12 Vurderingen omfatter også 551 siliciumdioxid.
11 Includes myristic, palmitic, stearic and oleic acid.
13 Vedrørende aluminiumforbindelser, se vurderingen i oversigtstabellens afsnit 2 (s.8). 14 DL-vinsyre: uacceptabel. 353 Metavinsyre: acceptabel i vin op til 100 mg/l.
13 For aluminium compounds see evaluation in part 2 of the summary table (p. 8).
Første Række af Tilsætningsstoffer til Levnedsmidler med Forskellige Teknologiske Anvendelser: 18.5.1990
First Series of Food Additives of Various Technological Functions: 18.5.1990
Oversigtstabel med vurderingerne (med reference til EF-numrene) Afsnit 1
Summary Table of Evaluations (with reference to EEC numbers) Parti
Dcke specificeret gruppe-ADI2
Group ADI not specified2
(IS) (Afsnit 1.1) med henvisning til sektion i Bilag Π
(NS) (Section 1.1) with ref. to section in Annex Π
Rapport fra Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler: 25. Serie
Reports of the Scientific Committee for Food: 25th Series
Oversigtstabel med vurderingerne Afsnit 2
Part 2
EF nummer Andre acceptable tilsætningsstoffer
Other Accepted Additives
PTWI: 7 mg/kg lgv udtrykt som Al fra alle kilder (Afsnit 1.1.2) Ved fastlæggelse af anvendelsesbetingelserne for de acceptable stoffer,.bør indtag fra naturlige kilder medregnes.
PTWI: 7 mg/kg bw expressed as Al from all sources (Section 1.1.2) When setting conditions of use for the accepted substances, intake from natural sources should be taken into account.
Acceptable som farvestofstabilisatorer i oliven (Afsnit 1.1.3)
Acceptable as colour stabilizing agents in olives (Section 1.1.3)
Acceptable som farvestofstabilisatorer for hvide grøntsager (på dåse og i glas) (Afsnit 1.2.1)
Acceptable as colour stabilizing agent for white vegetables (canned and bottled) (Section 1.2.1)
ADI: 1 mg/kg lgv (Afsnit 4.4)
ADI: 1 mg/kg bw (Section 4.4)
ADI: 25 mg/kg lgv (Afsnit 4.1)
ADI: 25 mg/kg bw (Section 4.1)
ADI: 1.5 mg/kg lgv (Afsnit 4.2)
ADI: 1.5 mg/kg bw (Section 4.2)
ADI: 0.025 mg/kg lgv (Afsnit 4.3)
ADI: 0.025 mg/kg bw (Section 4.3)
Kategorier af tilsætningsstoffer til levnedsmidler som anført i Bilag I af Direktiv 89/107/EØF af 21.12.88, EFT L40, 11.02.89, s. 27 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om tilsætningsstoffer, som må anvendes i levnedsmidler.
Categories of food additives as listed in the Annex I of Directive 89/107/EEC of 21.12.88, OJ no L40, 11.2.89, p. 27, on the approximation of the laws of the member states concerning food additives authorized for use in foodstuffs intended for human consumption.
Farvestof ■ Konserveringsstof Antioxidant Emulgator Smeltesalt Fortykningsmiddel Geleringsmiddel Stabilisator (*) Smagsforstærker Syre Surhedsregulerende middel @) AntMumpningsmiddel Modificeret stivelse Sødestof Hævemiddel Skumdæmpningsmiddel
Colour Preservative Antioxidant Emulsifier Emulsifying salt Thickener Gelling agent Stabilizer < * > Flavour enhancer Acid Acidity regulator (?) Anticaking agent Modified starch Sweetener Raising agent Anti-foaming agent Glazing agent @) Hour treatment agent Firming agent Humectant 4
W Optagelsen af disse betegnelser på denne liste berører ikke en eventuel afgørelse med hensyn til angivelse på etiketterne på levnedsmidler bestemt til den endelige forbruger.
(4) Inclusion of these terms in this list is without prejudice to any future decision or mention thereof in the labelling of foodstuffs intended for the final consumer.
(5) Der er kun tale om enzymer, der anvendes som tilsætningsstoffer.
(5) Only those used as additives.
Bilag II til Rapporten fra Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler om en Første Række af Tilsætningsstoffer til Levnedsmidler med forskellige teknologiske anvendelser
Annex II to the Report of the Scientific Committee for Food on a First Series of Food Additives of Various Technological Functions
Vurdering af Tilsætningsstofferne
Evaluation of the Additives
Anioner (syrer) 1.3.1 Klorid, sulfat, karbonat 1.3.2 Silikat og siliciumdioxid
1.3.1 Chloride, sulphate, carbonate 1.3.2 Silicate and silicon dioxide 1.3.3 Orthophosphate, di-, tri- and polyphosphate 1.3.4 Monocarboxylic acids and their salts (acetate, fatty acids) 1.3.5 Dicarboxylic acids and their salts (succinate, adipate, fumarate)
1.3.3 Ortofosfat, di-, tri- og polyfosfat 1.3.4 Monokarboxylsyrer samt salte heraf (acetat, fedtsyrer) 1.3.5 Dikarboxylsyrer samt salte heraf (succinat, adipat, fumarat) 1.3.6 Hydroxykarboxylsyrer samt salte heraf Qactat, citrat, malat, tartrat, gluconat, heptonat)
1.3.6 Hydroxycarboxylic acids and their salts (lactate, citrate, malate, tartrate, gluconate, heptonate)
Vurderingen af ionisérbare salte i denne rapport er foretaget med udgangspunkt i de respektive anioner og kationer, der er anført nedenfor.
The evaluations of ionizable salts in this report have been based on the respective anions and cations listed below.
Vurderingen af specifikke salte kan føre til en ADI, der er forskellig fra den generelle vurdering af de respektive ioner; sådanne ADI-værdier erstatter de generelle vurderinger.
The evaluation of specific salts may result in ADI's that differ from the general evaluation of the respective ions and such ADI's would supersede the general evaluations.
Kun de salte, der er nævnt i oversigtstabellen på side 78 er med blandt disse vurderinger.
Only those salts listed in the summary tables pp. 68 are included in the present evaluations.
Andre salte kræver en separat, individuel vurdering.
Other salts will need a separate individual assessment.
Når mineralske syrer og baser (hydroxider) bruges som surhedsregulerende midler i henhold til GMP, kan ionerne herfra hverken toksikologisk eller analytisk skelnes fra ioner af samme art, der fra andre kilder allerede findes i levnedsmidlet Bidrag herfra er derfor medregnet i vurderingen af de respektive anioner og kationer, med mindre andet er angivet.
The ions contributed by mineral acids and bases (hydroxides), when used as acidity regulators according to GMP, cannot be distinguished toxicologically or analytically from the same ions already present in food from other sources. These contributions are therefore included in the evaluation of the respective anions and cations unless stated otherwise.
Metaloxider er i relevante tilfælde taget med i vurderingen af de respektive kationer.
Where appropriate, metal oxides have been included in the evaluation of the respective cations.
Disse kationer er naturlige bestanddele af mennesker, dyr og planter, og de optræder følgelig i levnedsmidler.
These cations are natural constituents of man, animals and plants, and therefore occur in foodstuffs.
Sammen med visse anioner udgør de hovedgruppen af elektrolytter i alt biologisk materiale.
They, together with certain anions, constitute the major electrolytes present in all biological materials.
Komitéen fastlagde derfor en ikke specificeret gruppe-ADI for disse kationer, selvom der ikke er foretaget udtømmende, systematiske toksikologiske undersøgelser af de enkelte ioner.
The Committee therefore established a group ADI not specified for these cations, although exhaustive systematic toxicological studies have not been carried out with the individual ions.
Det er ikke sandsynligt, at der vil kunne opstå sundhedsmæssige problemer, forudsat at bidraget fra indtaget af levnedsmidler ikke forstyrrer de homeostatiske mekanismer, der styrer kroppens elektrolytbalance.
No safety problems are likely to arise, provided the contributions from food intake do not disturb the homoeostatic mechanisms controlling the electrolyte balance of the body.
Store enkeltdoser magnesium indtaget i løs vægt vides dog at kunne medføre diarré, især hos børn, og bør undgås.
For magnesium, large single doses taken in bulk are known to produce diarrhoea particularly in children, and should be avoided.
Calciumoxid og magnesiumoxid skal betragtes som henhørende under ionernes gruppe-ADI.
Calcium oxide and magnesium oxide are to be considered included in the group ADI of the ions
Indtag fra levnedsmidler, der indeholder aluminiumbaserede tilsætningsstoffer, er den hyppigste kilde til aluminium for mennesker med undtagelse af dem, der regelmæssigt indtager medicin, der indeholder stoffet.
Intakes from foods containing aluminium-based food additives represent the major route of human exposure except for those individuals who regularly ingest medication containing aluminium.
Denne kations toksikologi er blevet behandlet af JECFA, hvilket er grundlaget for Komitéens vurdering.
The toxicology of this cation was reviewed by JECFA and forms the basis of the evaluation.
For nylig anslåede indtag ligger mellem ca. 26 mg/dag for børn og fra 614 mg/dag for teenagere og voksne.
Recent estimates of intake range from about 26 mg/day for children and from 6-14 mg/day for teenagers and adults.
Stofskifteundersøgelser af udvalgte aluminiumforbindelser viste ringe absorption selv ved høje indtagsniveauer og ingen nævneværdig akkumulering på kort sigt.
Metabolic studies on selected aluminium compounds indicated poor absorption even at high levels of consumption and no significant accumulation in the short term.
Absorberet aluminium aflejres fortrinsvis i hjertet, milten og knoglemarven uden nogen tilhørende histopatologiske læsioner.
Absorbed aluminium deposits preferentially in the heart, spleen and bone marrow, without any associated histopathological lesions.
Kun mennesker med kronisk nyresygdom akkumulerer aluminiumioner.
Only individuals with chronic renal disease accumulate aluminium ions.
Der er ingen definitive undersøgelser, der sætter kosten i forbindelse med den mulige, men ikke beviste sammenhæng mellem indtaget af aluminium og visse neurologiske sygdomme, såsom Alzheimers sygdom.Komitéen kan tilslutte sig den af JECFA fastsatte PTWI for AI på 7 mg pr. kg legemsvægt fra samtlige kilder. De aluminiumsalte, Komitéen anser for acceptable som tilsætningsstoffer, er anført i oversigtstabellen på s. 8
There are no definite studies relating diet to a possible but unproven association between aluminium intake and neurological disorders such as Alzheimer's disease. The Committee agrees with the PTWI for Al of 7 mg/kg body weight established by JECFA for all intake sources.
Ved fastlæggelse af anvendelsesbetingelserne for aluminiumsalte, bør indtaget fra andre levnedsmidler og drikkevarer tages i betragtning.
When setting conditions of use for aluminium salts, the intake from other food and drink sources should also be taken into account.
Der er omfattende oplysninger om jern at hente i fysiologiske, toksikologiske og epidemiologiske undersøgelser.
A considerable body of information about iron is available from biochemical, physiological, toxicological and epidemiological studies.
Fyldestgørende retningslinjer for de ernæringsmæssige behov forjem er blevet offentliggjort.
Adequate guidelines for nutritional requirements for iron have been published.
Der hersker stadig en vis usikkerhed med hensyn til det maksimale tolerable jernindtag.
There is still some uncertainty with regard to the maximum level of iron that can be tolerated.
Kroppen har en betydelig evne til at ophobe jern, og kronisk toksicitet opstår først, når depoterne bliver overfyldte under visse patologiske betingelser.
The body has a considerable capacity to store iron, and chronic toxicity only occurs when stores become overloaded under certain pathological conditions.
Normale individer kan tåle 50 mg jern pr. dag (ferro-ion) over lange perioder uden negative virkninger. Komitéen er enig med JECFA, som har fastlagt en PMTDI på 0,8 mg pr. kg legemsvægt, beregnet som Fe fra alle kilder bortset fra jernoxider, der bruges som farvestoffer og jemtilskud i forbindelse med graviditet eller amning eller et specifikt klinisk behov.
Normal individuals can tolerate 50 mg of iron/day (ferrous iron) for long periods without adverse effects.
De jernsalte, der betragtes som acceptable tilsætningsstoffer til levnedsmidler, er anført i oversigtstabellen på side 8.
The iron salts considered acceptable as food additives are listed in the summary table ρ 8.
Andre forbindelser, hvis brug begrænses af kationen
Other compounds where use is restricted by the cation
Dette salt bruges specielt til stabilisering af visse grøntsagsprodukters hvide farve (f. eks. asparges i glas) i mængder op til 25 mg/kg.
This salt is used specifically for stabilizing the white colour of certain vegetable products (e.g. asparagus packed in glass jars) in amounts of up to 25 mg/kg.
Denne anvendelse medfører et indtag af tin der ligger betydelig lavere end den PMTDI på 2 mg pr. kg legemsvægt, JECFA har fastlagt.
This use will contribute an intake of tin which lies well below the PMTDI of 2 mg/kg body weight established by JECFA.
Komitéen kan derfor acceptere den fortsatte brug af Stannoklorid til dette formål.
The Committee therefore accepts the continued use of stannous chloride for this purpose.
Dette salt bruges specielt til stabilisering af farven på grønne bønner og agurkesalat på dåse.
This salt is used specifically for stabilizing the colour of canned green beans and cucumber salad.
Det mulige indtag fra denne anvendelse vil næppe bidrage signifikant til det samlede indtag af kobber fra kosten, og vil ligge betydeligt under det PMTDI på 0,5 mg pr. kg legemsvægt, beregnet som Cu fra alle kilder, som JECFA har fastlagt.
The possible intake from this use is unlikely to contribute significantly to the total dietary intake of copper and will lie well below the PMTDI of 0.5 mg/kg body weight calculated as Cu from all sources, established by JECFA.
Komitéen finder, at den fortsatte anvendelse af cuprisulfatt il dette formål er toksikologisk acceptabel på de foreslåede niveauer.
The Committee considers the continued use of cupric sulphate for this purpose as toxicologically acceptable at the technological levels proposed.
Disse anioner er naturlige bestanddele af mennesker, dyr og planter, og de optræder derfor i levnedsmidler.
These anions are natural constituents of man, animals and plants, and therefore occur in foodstuffs.
Sammen med visse kationer udgør de hovedgruppen af elektrolytter i alt biologisk materiale.
They, together with certain cations constitute the major electrolytes present in all biological
Første Række af Tilsætningsstoffer til Levnedsmidler med Forskellige Teknologiske Anvendelsen 18.5.1990
First Series of Food Additives of Various Technological Functions: 18-5-1990
De tilgængelige data om oralt indtagne silicium og silikater, herunder amorf siliciumdioxid, synes at godtgøre, at disse forbindelser er biologisk inaktive.
The available data on orally administered silica and silicates, including amorphous silicon dioxide, appear to substantiate the biological inertness of those compounds.
Optaget silikat udskilles af nyrerne uden tegn på toksisk kumulering i kroppen, bortset fra den beskrevne negative virkning på hundenyrer af magnesiumtrisilikat og natriumsilikat.
Any silicate absorbed is excreted by the kidneys without evidence of toxic accumulation in the body, except for the reported damage to dog kidney by magnesium trisilicate and sodium silicate.
Metoderne til at anslå silicium-mængden i kropsvæv er blevet stærkt forbedret i de seneste år, hvorfor en række af de ældre data i nogen grad er blevet mindre værdifulde.
Methods for estimating silica in body tissues have been greatly improved in recent years, making some of the earlier data somewhat less valuable.
Der findes en række korttidsundersøgelser af virkningerne i to arter.
A number of short-term studies in two species are available.
Magnesiumtrisilikats og natriumsilikats påvirkning af nyrerne hos hunde blev ikke observeret hos rotter og høns.
The effect on the kidney observed with magnesium trisilicate and sodium silicate in the dog was not observed in rats and chickens.
Der er også høstet meget omfattende erfaringer med magnesiumtrisilikats virkning som et middel mod mavesyre uden at der er observeret negative virkninger.
There is also a wide experience with magnesium trisilicate as an antacid in man without any observed adverse effects.