natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det kan imidlertid altid anbefales at anslå varigheden af udstationeringen på forhånd, da en anden medarbejder udstationeret efterfølgende til samme opgaver, ikke vil forblive omfattet af den sociale sikringsordning i det udsendende land.
It is, however, always advisable to estimate the duration of the posting well in advance since it is not possible to replace one posted worker in the same job and keep the second worker insured under the security scheme of the sending country.
Arbejdsgiveren skal anslå udstationeringens varighed
Employer estimates duration of posting
Ansøg den kompetente institution (se bilag) om en artikel 17-aftale
If institutions agree E 101 is issued, with reference to Article 17 agreement
Ansøg den kompetente institution (se bilag) om blanket E 101
E 101 is issued
Arbejdet er planlagt at vare mellem 12 og 24 måneder
Work to last between 12 and 24 months due to unforeseen circumstances
Ansøg om forlængelse før E 101 er udløbet
Apply for extension before E 101 has expired
Hvis tilsagn fra beskæftigelseslandet
Consent from country of employment
Arbejdstageren modtager E 102 for de overskydende måneder
Worker receives E 102 for remaining months
Arbejdet er planlagt at vare mere end to år
Work to last for more than 2 years
Hvis institutionerne indgår en aftale, udstedes blanket E 101 med kenvisning til en artikel 17-aftalc
If institutions agree worker receives E 101 with reference to Article 17 agreement
Når en udstationeret arbejdstager forbliver omfattet af udsendelseslandets sociale sikringssystem og en blanket E 101 (E 102) er udstedt, skal både den udstationerede og arbejdsgiveren betragte den udstationerede som en medarbejder, der vedbliver at arbejde i udsendelsesstaten i forhold til den sociale sikring.
When a posted worker remains covered under the social security scheme of the sending state and an E 101 form (or E 102) is issued, both the worker and the employer should consider the worker as continuing to work in the sending country for social security purposes.
Dette betyder, at arbejdsgiveren og arbejdstageren har følgende pligter og rettigheder: a Forpligtelser Der skal fortsat betales bidrag til det sociale sikringssystem i udsendelsesstaten og arbejdsgiveren skal sørge for at arbejdstageren er forsikret mod arbejdsskader og erhvervssygdomme.
This means that the employer and the worker have the following obligations and rights: a) Obligations
b Rettigheder Arbejdstageren og hans eller hendes familiemedlemmer er fortsat berettiget til sygeog barselsdagpenge, familieydelser og til ydelser som følge af arbejdsskade eller erhvervssygdom fra udsendelseslandet.
The worker and the members of his or her family remain entitled to cash benefits in case of sickness or maternity, family benefits and benefits for accidents at work or occupational diseases from the sending country.
Desuden er arbejdstageren berettiget til at forblive arbejdsløshedsforsikret i udsendelseslandets forsikringsordning. Udstationeringsperioden vil også blive medregnet, nar der på et senere tidspunkt skal beregnes en invaliditets- eller alderspension fra en lovpligtig pensionsordning.
The worker remains insured against unemployment under the scheme of the sending country.
Det er muligt at få nærmere oplysninger om de forskellige procedurer for at opnå de enkelte ydelser fra de institutioner, der er opført i bilaget.
Contributions shall still be paid to the social security scheme of the sending country and the employer shall ensure that the worker remains insured against accidents at work and occupational diseases.
Syge- og barselsforsikring
Sickness or Maternity insurance
I tilfælde, hvor den udstationerede flytter sin bopæl til beskæftigelseslandet, er en blanket E 106 nødvendig.
Supplementary coverage should be obtained through private insurance.
Denne blanket forudsætter en registrering i sygeforsikringen i beskæftigelseslandet.
For instance, when the worker or member of the family falls ill in the country of employment the costs of transfer back to the sending country are normally not covered by an E 128 form.
For så vidt angår syge- og barselshjælp (hospitalsbehandling, tandlægebehandling, behandling ved alment praktiserende læge eller lægemidler), er den udstationerede berettiget til at modtage sådanne ydelser under den offentlige sygeforsikring i udsendelseslandet.
As far as sickness or maternity benefits in kind (treatment in hospitals, by dentists or by general practioners, medication, etc.) are concerned, the posted worker is entitled to obtain these benefits from the health services and institutions in the sending country.
Da det imidlertid oftest hverken er muligt eller hensigtsmæssigt for arbejdstageren at tage tilbage til det udsendende land, kan disse ydelser også modtages i beskæftigelseslandet.
As it is often not possible or practical for the worker to return to the sending country, these benefits may also be obtained in the country of employment.
Det kan anbefales at undersøge om en privat forsikring kan tegnes i beskæftigelseslandet, hvis arbejdstageren ikke er omfattet af syge- og barselsforsikringen i udsendelseslandet.
In order to be entitled to benefits in the country of employment, the worker should apply for an E 128 or E 106 form from the sickness insurance institution in the sending country.
Arbejdstageren skal ansøge om en blanket E 128 eller E 106 fra sygeforsikringen i udsendelseslandet for at være berettiget til ydelser i beskæftigelseslandet.
If the posting is extended on the basis of an E 102 form an additional E 128 form, covering the additional period, should be applied for. If the posted worker takes up residence in the country of employment, an E 106 form is required.
Når en af disse blanketter forevises i beskæftigelseslandet, er arbejdstageren og dennes familiemedlemmer berettiget til at modtage nødvendig sygehjælp.
The posted worker should use this form when registering him or herself and the members of the family with the sickness insurance institution in the country of employment.
Imidlertid er arbejdstageren og eventuelle familiemedlemmer kun berettiget til sygehjælp i beskæftigelseslandet.
If the employee is not covered by the sickness and maternity insurance of his or her own country, it is advisable to check whether private medical insurance is also valid in the country of employment.
Hvis der ønskes yderligere dækning, kan dette opnas ved tegning af en privat forsikring.
However, the worker and the family members, if any, are only entitled to the sickness and maternity benefits provided under the scheme in the country of employment.
figur Udstationering og syge- og barselsforsikring a.
figure: posting and sickness/maternity insurance π.
Den udstationerede er omfattet af syge- og barselsforsikringen i udsendelseslandet
Worker to he posted covered hy sickness and maternity insurance in own country
Udstationering forlænget på baggrund af E 102
Posting extended on basis of E 102
Ansøgning om blanket E 128 indgives til forsikringsinstitutionen der skal ansoges på ny om E 128 for den forlængede periode
E 128 guarantees medical care for the worker/family members in necessary cases
E 128 garanterer sygehjælp til arbejdstageren I familiemedlemmer i tilfælde, hvor dette er nødvendigt b.
Apply again to insurance institution for E 128 for duration of extension
Den udstationerede tager fast bopæl i beskæftigelseslandet
Worker to he posted takes up habitual residence in country of employment
Ansøgning om blanket E 106 indgives til forsikringsinstitutionen
Present E 106 to insurance institution in country of employment
Blanket E 106 indgives til forsikringsinstitutionen i beskæftigelseslandet
Worker and accompanying family members qualify for all necessary medical care in country of employment
Arbejdstageren/familimedlemmerne er berettiget til nødvendig sygehjælp i beskæftigelseslandet c.
Worker to he posted not covered hy sickness and maternity insurance in own country
Undersøg om en privat forsikring i udsendelseslandet også er gyldig i beskæftigelseslandet
Check with insurance company in own country whether private medical insurance is also valid in country of employment
• Når man arbejder for en international transportvirksomhed, gælder den sociale sikringsordning i det land, hvor virksomheden har sit hovedsæde.
There are, however, exceptions to these rules and it is therefore advisable to obtain more information from the competent institutions (see the list in the annex).
Der er imidlertid undtagelser til disse regler, så det anbefales derfor at indhente nærmere oplysninger i de kompetente institutioner, der er opført i bilaget.
In some cases, workers are employed simultaneously in different countries, such as businessmen working for international companies, persons working for international transport companies or staff who install and maintain equipment delivered to different countries. The following rules apply to these kinds of workers:
I nogle tilfælde er arbejdstagere beskæftiget samtidigt i flere forskellige lande.
Sometimes, a worker who works simultaneously in two countries receives wages in one country while not being on a payroll in another.
For så vidt angår disse arbejdstagere, gælder følgende regler: • Når man arbejder i to eller flere lande, gælder den sociale forsikringsordning i det land, hvor arbejdstageren bor;
• When working in two or more countries, the social security scheme of the country where the worker lives applies; • When working for an international transport company the social security scheme of the country where the firm has its registered office applies.
29 denne situation hævde at den pågældende ikke var forsikret.
29 the individual was not insured.
På den anden side kan udsendelsesstaten hævde at den pågældende ikke er forsikret dér, eftersom denne har taget beskæftigelse i et andet land uden den nødvendige udstationeringsblanket.
The sending country, on the other hand, could maintain that the worker has taken up a job in another country without applying for the necessary posting forms.
Det kan således have den konsekvens at begge lande nægter at betale.
Consequently, the worker runs the risk that both countries refuse to pay benefits.
Det forekommer at arbejdstagere tager beskæftigelse i et andet EU/EØS-land uden en gyldig udstationeringsblanket. Dette kan imidlertid medføre ubehagelige konsekvenser.
It can happen that workers are posted to other EU/EEA countries without a valid posting form.
Beskæftigelseslandet kan meget vel antage at man er omfattet af det lokale sociale sikringssystem og derfor indkræve bidrag.
The country of employment may well presume that the worker is covered by its social security scheme and therefore demand the payment of contributions.
Hvis arbejdstageren samtidig er berettiget til sociale sikringsydelser i udsendelseslandet, vil det betyde at der bliver betalt dobbelte bidrag.
If the worker is also covered for social security in the sending country, this may result in double payment of contributions.
En manglende udstationeringsblanket kan også betyde at myndighederne har vanskeligt ved at tilkende og udbetale ydelser.
In the absence of a valid posting form the authorities may also raise problems with respect to the payment of benefits.
Hvis arbejdstageren har betalt bidrag til den sociale forsikringsordning, kan han eller hun efterfølgende blive betragtet som udstationeret.
If the worker has paid social security contributions in the sending country he or she may be posted retroactively. In this case special arrangements must be made.
Dette medfører dog administrative vanskeligheder og usikkerhed for både arbejdstageren og arbejdsgiveren.
However, this may cause administrative complications and uncertainties for the worker and the employer.
Det er således yderst vigtigt for alle parter at ansøge om en udstationeringsblanket så hurtigt som muligt.
To avoid such problems it is most important for all those concerned always to apply for a posting form as soon as possible.
En arbejdstager vil altid have en risiko for at komme ud for en arbejdsskade med efterfølgende uarbejdsdygtighed og beskæftigelsesstaten kan i
In certain cases, a worker may run the risk of an accident which could leave him or her unable to work. The country of employment may argue that
Social sikring for udstationerede arbejdstagere i Den Europæiske Union, Norge, Island og Liechtenstein - En brochure for arbejdsgivere og arbejdstagere
Social security for workers posted in the European Union, Norway, Iceland and Liechtenstein — A brochure for employers and employees
Direktoratet for Social Sikring og
Department of Social Welfare
Hvordan skabes der lige repræsentation af kvinder og mænd i den politiske beslutningsproces
How to create a gender balance in political decisionmaking y
Beskæftigelse & sociale anliggender Eu ropa-Kommissionen
Employment & . social affairs Page 2
Kvindelige ministre fra 13 medlemsstater underskrev »Rompagten« i 1996 på konferencen »Kvinder for politisk og samfundsmæssig fornyelse« i Rom.
At the 1996 'Women for the renewal of politics and society'' conference in Rome, women ministers of 13 Member States signed the 'Charter of Rome'.
Pagtens tekst offentliggøres i denne guide.
The text of the Charter is published in this guide.
Hvordan skabes der lige repræsentation af kvinder og mænd i den politiske beslutningsproces
How to create a gender balance in political decisionmaking
En guide til gennemførelse af politikker med henblik på en styrkelse af kvinders deltagelse i den politiske beslutningsproces af Monique Leijenaar i samarbejde med det europæiske netværk af eksperter »Kvinder i beslutningsprocessen«
A guide to implementing policies for increasing the participation of women in political decisionmaking by Monique Leijenaar in collaboration with the European experts network 'Women in decisionmaking'
Beskæftigelse & sociale anliggender Ligestilling
Employment & social affairs Equal opportunities
Europa-Kommissionen Generaldirektorat Beskæftigelse, Arbejdsmarkedsrelationer og Sociale Anliggender Kontor V/D/5
European Commission Directorate-General for Employment, Industrial Relations and Social Affairs Unit V/D.5
Manuskript afsluttet i marts 1996
Manuscript finished in March 1996
Hun har specialiseret sig i lokalpolitik, valgstudier samt kvinder og politik, og hun har publiceret adskillige artikler og bøger om disse emner. Hun har arbejdet som konsulent for den hollandske regering og for flere råd og udvalg i et interparlamentarisk samarbejde.
She specializes in local politics, election studies and women and politics and has published several articles and books on these topics.
Fra 1992 til 1996 var hun den hollandske ekspert i det europæiske netværk »Kvinder i Beslutningsprocessen«.
From 1992 to 1996 she was the Dutch representative in the European experts network 'Women in decision-making'.
Denne rapport er blevet finansieret af og udarbejdet med bistand fra Generaldirektoratet for Beskæftigelse, Arbejdsmarkedsrelationer og Sociale Anliggender i Europa-Kommissionen.
This guide was financed by and prepared for the use of the European Commission, Directorate-General for Employment, Industrial Relations and Social Affairs.
Den er ikke nødvendigvis et udtryk for Kommissionens officielle holdning.
It does not necessarily represent the Commission's official position.
© De Europæiske Fællesskaber, 1997 Eftertryk tilladt med kildeangivelse.
© European Communities, 1997 Reproduction is authorized provided the source is acknowledged
Historisk baggrund Formålet med guiden samt indhold
Historical background Objective and contents of this guide
Første del: Baggrund
Part I — Background
Kapitel 1: Betydningen af en lige repræsentation af kvinder og mænd: problemstillingen
The importance of a gender balance: defining the problem
Udvælgelse 2.4.
Selection 2.4.
Valg
Election
Anden del: Værktøjer
Part II — Tools
Hvordan skabes der lige repræsentation af kvinder og mænd: strategier
How to create a gender balance: policy instruments
Forskning, statistik og overvågning 3.2.
Research, statistics and monitoring 3.2.
Bevidstgørelseskampagner 3.3.
Awareness raising 3.3.
Udvidelse af rekrutteringsunderlaget 3.4.
Enlarging the recruitment pool 3.4.
Tilpasning af udvælgelsesprocedurerne inden for de politiske partier 3.5.
Adapting selection procedures within political parties 3.5.
Et integreret tiltag til at skabe M/K-balance: nationale handlingsplaner
An integrated gender balance approach: comprehensive policy programmes
Den nationale handlingsplan: indhold 4.2. Den belgiske handlingsplan 4.3. Den hollandske handlingsplan 4.4. Den svenske handlingsplan 4.5. Kommissionens aktiviteter
National policy plan: contents 4.2.
Rådets henstilling af 2. december 1996 om ligelig deltagelse af mænd og kvinder i beslutningsprocessen Rompagten af 18. maj 1996 — »Kvinder for politisk og samfundsmæssig fornyelse« Liste over henvisninger til relevante tekster Liste over relevante EU-publikationer
Council Recommendation of 2 December 1996 on the balanced participation of women and men in the decisionmaking process Charter of Rome — Women for the renewal of politics and society List of references to relevant texts List of relevant European publications
I EU-landene udgør den gennemsnitlige procentuelle andel af kvinder i parlamentet (underhus og overhus) 15% og i regeringen 16%.
In the EU countries the average percentage of women in parliament (lower and upper house) is 15% and in cabinet 16%.
Der er imidlertid store indbyrdes forskelle landene imellem, hvad angår kvinders repræsentation og viljen til at fremme kvinders deltagelse i det politiske liv.
However, there is considerable variation between countries in numerical representation as well as in the willingness to improve the political participation of women.
I Belgien f.eks. har regeringen indført en lovgivning, der kræver, at de politiske partier opstiller 33% kvinder på kandidatlisterne. I Italien blev en tilsvarende lovgivning for kandidater ved lokalvalg, som blev indført i 1993, erklæret forfatningsstridig i 1995.
In Belgium, for example, the government has introduced legislation demanding that political parties nominate 33% women on their list of candidates.
I Luxembourg var der indtil 1996 ingen lovgivning overhovedet på området.
In Luxembourg, there was, until 1996, not one single policy to address the situation.
Imidlertid vedtog det luxembourgske parlament i marts 1996 en lov, der baner vejen for indførelsen af kønskvotering i forfatningen med henblik på at opnå en procentuel fordeling på 40%-60% mellem kvinder og mænd.
However in March 1996 the Luxembourg Parliament adopted a motion which paves the way to introducing quotas in the constitution in order to achieve a gender balance of 40-60%.
I de fleste europæiske lande opnåede kvinder stemmeret omkring 1920.
In most European countries women won the right to vote around 1920.
Inden da havde kvindernes kamp for stemmeret stået på i mange år på grund af en modstand, der hovedsagelig byggede på den opfattelse, at en kvindes rette plads er i hjemmet.
By then the struggle for women's suffrage had taken many years, due to opposition based mainly on the conception that a woman's proper role was in the family.
Samtidig med tildelingen af stem meret til kvinder blev spørgsmålet rejst vedrørende følgerne af fordoblingen af vælgerskaren.
The advent of suffrage for women raised questions about the consequences of doubling the electorate.
Siden da har der været en løbende debat om kvinders rolle i politik.
Since then, there has been an ongoing debate on the role of women in politics.
I forhold til situationen for 75 år siden er den generelle holdning til kvinders politiske integration imidlertid langt mere positiv i dag, og i dag er det kun et fåtal, der er af den opfattelse, at kvinder ikke bør beskæftige sig med politik.
Compared to 75 years ago, however, the general attitude towards the political integration of women is much more positive and these days there are few who hold the view that women do not belong in politics.
Det er endda et bredt accepteret synspunkt, at en ulige repræsentation i den politiske beslutningsproces indebærer et demokratisk underskud.
It is even widely admitted that unbalanced representation in political decisionmaking embodies a deficit for democracy.
I den nuværende debat fokuseres der da også primært på spørgsmålet, hvorledes — og ikke hvorvidt — mari skal fremme kvinders deltagelse i det politiske liv.
The current debate thus focuses primarily on the question of how, not whether, to increase the participation of women in politics.
Denne positive holdning kan man også genfinde i internationale organisationers officielle erklæringer og resolutioner.
This positive attitude can be found also in official statements and resolutions from international agencies.
Det hedder f.eks. i den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder fra 1960: »De i denne konvention deltagende stater forpligter sig til at sikre mænds og kvinders lige ret til at nyde alle de i denne konvention anførte borgerlige og politiske rettigheder«.
Already in 1960, the International Covenant on Civil and Political Rights stated: The States party to the present covenant undertake to ensure the equal right of men and women to the enjoyment of all civil and political rights set forth in the present covenant'.
På europæisk plan vedtog Ministerrådet den 27. marts 1995 følgende resolution: »Rådet bekræfter ... at målet om mænds og kvinders ligelige deltagelse i beslutningstagningen inden for alle områder i livet, herunder at de deles om ansvaret, er en vigtig betingelse for ligestilling mellem kvinder og mænd ... at det er nødvendigt at gøre alt for at foranledige struktur- og holdningsændringer, som er uomgængelige, hvis kvinder og mænd reelt skal have lige adgang til de
At the European level, the Council of Ministers adopted the following resolution on 27 March 1995: 'The Council affirms that balanced participation in decisionmaking ... in every sphere of life constitutes an important condition for equality between men and women. It is necessary to make every effort to bring about the changes in structures and attitudes which are essential for genuine equality of access to decisionmaking posts for men and women in the political, economic, social and cultural fields'.
stillinger, hvor beslutningerne tages på det politiske, økonomiske, sociale og kulturelle område«.
The most recent worldwide statement can be found in the Platform for Action based on the Fourth World Conference in Beijing organized by the United Nations.
Den seneste verdensomspændende erklæring er indeholdt i handlingsplatformen fra FN's fjerde internationale kvindekonference i Beijing.
Governments have approved the following text: 'governments commit themselves to establishing the goal of gender balance in governmental bodies and committees, as well as in public administrative entities, and in the judiciary, including inter alia setting specific targets and implementing measures to substantially increase the number of women with a view to achieving equal representation of women and men' (par.
Regeringerne god kendte følgende tekst: »Regeringerne forpligter sig til at opstille en målsætning om lige repræsentation af kvinder og mænd i regeringsorganer og -udvalg samt i offentlige administrative organer og ved domstolene, idet de bl.a. tager sigte på specifikke mål og gennemførelsesforanstaltninger egnede til i væsentlig grad at fremme kvinders deltagelse med henblik på at opnå en lige repræsentation af kvinder og mænd« (punkt 190a) og »til at træffe foranstaltninger, herunder også i passende omfang ændringer i valgsystemerne, som tilskynder de politiske partier til at besætte offentlige poster— hvad enten dette sker gennem valg eller ej — med kvinder i samme omfang og på samme niveau som med mænd«.
190a) and 'to take measures, including, where appropriate, in electoral systems that encourage political parties to integrate women in elective and non-elective public positions in the same proportion and at the same levels as men'.
Endelig findes der et forslag fra Kommissionen til Rådets henstilling om ligelig deltagelse af mænd og kvinder i beslutningstagningen.
Finally, there is a Commission proposal for a Council Recommendation on the balanced participation of women and men in decisionmaking.