natgillin/translations-raw huggingface dataset:
At forene beskæftigelse, familiemæssigt ansvar og ligestilling af kvinder og mænd er en af de største og mest komplekse udfordringer, Europa står over for i 1990'erne.
The reconciliation of employment, family responsibilities and equality of opportunity is one of the most important and complex challenges facing Europe in the 1990s.
Et Europæisk Fællesskab, der søger økonomiske og sociale fremskridt og ligestilling for alle dets borgere -kvinder og mænd, børn og voksne - må erkende, hvor central denne problemstilling er, og handle derefter.
A European Community which seeks economic and social progress and equality of opportunity for aU its citizens - women and men, children and adults - must recognise the centrality of this issue and take the necessary action.
Denne handlings gennemslagskraft vil få dybtgående konsekvenser for det samlede EFs økonomiske fremgang, sociale velfærd og samhørighed, samt med hensyn til muligheder og livskvalitet for de familier og enkeltpersoner, der bor i Fællesskabet.
The effectiveness of that action will have profound consequences for the economic prosperity, the social well-being and the cohesion of the Community as a whole, and for the opportunities and quality of Ufe of all the families and individuals living in the Community.
Denne rapport behandler en væsentlig side af problemstillingen - spørgsmålet om at forene beskæftigelse og erhvervsuddannelse, ligestilling og børn.
This report deals with one essential part of the issue - reconciling employment and training, equality and children.
Den analyserer en række af de væsentligste udviklingstræk inden for EF på dette område mellem 1985 og 1990, en periode, der er sammenfaldende med EF's Andet Ligestillingsprogram.
It analyses some of the main developments in this area in the European Community between 1985 and 1990, which covers the period of the Community's Second Equal Opportunities Programme.
Inden for dette handlingsprogram opfordrede Kommissionen medlemslandene til at træffe foranstaltninger på forskellige områder, herunder forældreorlov, børnepasning, ændret tilrettelæggelse af arbejdstiden, harmonisering af arbejdstiden og ordningernes åbningstider samt imødekommelse af behov hos særlige grupper som f. eks. eneforsørgere.
In that Programme, the Commission called on Member States to take action in various areas, including Parental Leave, childcare services, the reorganisation of working time, harmonizing hours of employment and the opening hours of services and meeting the needs of specific groups such as single parents.
Kommissionen påtog sig på sin side at fremsætte forslag til henstillinger om foranstaltninger på børnepasningsområdet samt at etablere et netværk af eksperter inden for børnepasning.
For its part, the Commission committed itself to propose recommendations for action in the area of childcare services - and to establish an expert network on childcare.
EF-Kommissionens Børnepasningsnetværk begyndte at fungere ved udgangen af 1986; det består af en ekspert fra hvert medlemsland og en koordinator. 11988 udarbejdede det en større rapport,- Childcare and Equality of Opportunity (Børnepasning og Ligestilling) - som gjorde status over børnepasningsordninger og politikker over hele EF, og stillede forslag til foranstaltninger fra Kommissionens side. I 1989 udarbejdede Netværket endnu en rapport -Structural Funding and Childcare: Current Funding Applications and Policy Implications (Strukturfondene og Børnepasning: Eksisterende Støtteansøgninger og Politiske Konsekvenser).- som beskrev og diskuterede Strukturfondenes rolle i udviklingen af børnepasningsordninger.
The European Commission Childcare Network began work at the end of 1986 and consists of an expert from each Member State and a Coordinator.
I 1990 afholdt Netværket fire tekniske seminarer vedrørende spørgsmål, der var blevet karakteriseret som prioritetsområder i 1988-rapporten -Børnepasning i Landdistrikter, Vuggestuepædagoger, Kvalitet i Børnepasningen samt Mænd som Fædre og Pædagoger, der er blevet udarbejdet en rapport fra hvert af disse seminarer, der indeholder specifikke anbefalinger om en indsats fra Kommissionens, medlemslandenes og arbejdsmarkedets parters side.
In 1990, the Network organised 4 technical seminars on issues identified as priorities in the 1988 Report - the childcare needs of rural families, childcare workers with young children, quality in childcare services and men as carers for children: reports on each of these seminars have been prepared, which include specific recommendations for action by the Commission, Member States and social partners.
Hovedafsnittet består af rapporter fra de enkelte lande, der beskriver forældres beskæftigelse og beskæftigelsesrettigheder, børnepasning samt udviklingen på disse felter i perioden 19851990.
Its central part consists of national reports covering parental employment, employment rights for parents, childcare services and developments in these areas between 1985 and 1990, preceded by a 'European Overview* for the whole Community.
Afsnittet indledes med et "europæisk overblik" for hele EF. Rapporten afsluttes med konklusioner samt en diskussion af EFs fremtidige rolle på dette felt.
The report ends with conclusions and a discussion of the future role of the European Community in this area.
Allerførst diskuteres imidlertid Netværkets synsvinkel på "børnepasning"
First, however, the report discusses the Network's perspective on 'childcare'.
NETVÆRKETS SYNSVINKEL PA BØRNEPASNING
THE NETWORK'S PERSPECTIVE ON CHILDCARE
Børnepasning er et ligestillingsspørgsmål — Når vi taler om børnepasning, mener vi det arbejde og det ansvar, der er forbundet med at passe børn og dække alle deres behov samt hvordan, det arbejde er tilrettelagt og fordelt.
Childcare is an equality issue. When we talk about 'childcare', we mean the work and responsibility involved in caring for children and meeting their full range of needs, and how that work and responsibility is organised and divided.
Vort udgangspunkt er, at det arbejde og det ansvar er ulige fordelt i dag.
Our starting point is that this work and responsibility are, at present, unequally divided.
Kvinders andel er for stor - mænds, arbejdsgiveres og samfundets for lille.
Women carry too great a share - men, employers and society too little.
Denne ulighed er en af de grundlæggende årsager til kvinders ulige situation på arbejdsmarkedet og de deraf følgende beskæftigelses- og indkomstuligheder.
This inequality is one of the fundamental causes of women's unequal position in the labour market and consequent inequalities in employment and income.
"Den afgørende pointe, der skal gentages og understreges, er, at mænd og kvinder ikke udbyder deres arbejdskraft på arbejdsmarkedet på lige betingelser; og at denne ulighed hverken er iboende eller uundgåelig, men er samfundsmæssigt bestemt...løn- og karriereforhold - væsentlige kriterier for at vurdere ligestilling - afgøres ikke udelukkende af markedskræfterne, men af de samfundsmæssige reproduktionsomkostninger, som er ulige fordelt" (Netværksrapport 1988, Childcare and Equality of Opportunity).
"The essential point to be re-stated and emphasised is that the conditions under which men and women supply their labour to the labour market are not equal; and that this inequality is neither inherent or inevitable but socially determined... wage rates and occupational position - central criteria for assessing equality of opportunity - are not determined purely by market forces but by the social costs of reproduction which are unequally distributed" (1988 Network report, Childcare and Equality of Opportunity).
Børnepasning påvirker ikke blot kvinders mulighed for at deltage på arbejdsmarkedet.
Childcare does not only affect women's opportunities for participation in the labour market.
Det påvirker deres deltagelse i mange andre aktiviteter og påvirker alle kvinders velfærd, hvad enten de er i arbejde eller ej.
It affects their participation in many other activities and the well-being of all women, whether or not they are employed.
Det er et "ligestillings"-spørgsmål i bredeste forstand.
It is an 'equal opportunities' issue in the broadest sense.
Børnepasning er vigtig af andre grunde — Børnepasning påvirker andre vitale interesser: ** Utilstrækkelig tilrettelæggelse af "børnepasning" forhindrer kvinder i fuldt ud at tage del i arbejdsmarkedet, hvilket medfører spild af økonomiske ressourcer og en ineffektiv anvendelse af arbejdsstyrken. ** Utilstrækkelig tilrettelæggelse af børnepasning påvirk af familiens velfærd og funktion negativat. ** børnepasning påvirker børns livskvalitet, velfærd og udvikling.
**Inadequate organisation of childcare has an adverse effect on the well-being and functioning of families. **Childcare affects children's quality of life, well-being and development.
Problemstillingen kan ikke diskuteres uden at inddrage børns situation og behov - det gælder alle børn, ikke blot børn, hvis forældre på et givet tidspunkt er i arbejde (og det bør huskes, at mange forældre, især mødre, bevæger sig ud og ind af arbejdsmarkedet, mens de har børn). Der er her to helt afgørende pointer.
We cannot discuss the issue without considering the needs and position of children - all children, not just children who, at a particular time, have employed parents (and it should be remembered that many parents, especially mothers, move in and out of the labour market while they have children).
Netværket er af den opfattelse, at enhver "børnepasnings"-politik må tage udgangspunkt i børnenes behov.
The Network believes that any policies on 'childcare' must start from the basis of the needs of children.
Et af disse er tryg og sikker omsorg mens forældrene er på arbejde - men der er mange andre behov, som der må tages hensyn til og som alle bør være en integrerende del af ordningerne og den fastlagte politik.
One of these needs is safe and secure care while parents are at work -but there are many other needs, all of which must be taken into account and integrated in services and policies.
Det følger heraf, at ordninger for børn, hvis forældre er i arbejd bør opfattes og udvikles inden for rammerne af ordninger for alle børn, snarere end at man isoleret planlægger børnepasningsordninger for disse børn, og tager sig af dem i selvstændige, adskilte faciliteter.
Following from this, services for children with employed parents should be seen and developed in the context of services for all children, rather than planning services for this group of children in isolation and providing for them in separate and segregated services.
Behovet for en bred indfaldsvinkel — Børnepasning er en problemstilling, der vedrører arbejdsstyrken, familiepolitikken, børns og kvinders velfærd - lige så vel som det er et spørgsmål om ligestilling.
The need for a broad approach. Childcare is an issue of the labour force, of family policy, of children's and women's welfare - as well as being an issue of equality.
Løsninger må baseres på anerkendelse og afbalancering af alle disse problemer og af behovene hos de forskellige involverede grupper - kvinder, børn, familier, arbejdsgivere og samfundet.
Solutions need to be based on the recognition and reconciliation of all these issues and of the needs of all the various groups involved - women, children, families, employers and society.
Vi betragter børn som et fælles ansvar - ikke blot kvinders ansvar. Forskningens resultater taler også klart.
_ an inherent conflict of interest between women's employment and the needs of children.
Mødres beskæftigelse er ikke i sig selv skadeligt for børn, selv ikke for de under tre-årige; det, det drejer sig om, er at udvikle de rette betingelser - i børnepasningsordninger, i beskæftigelsen, i familierne - som ikke bare hindrer skade på børnene, men som fremmer deres oplevelser og udvikling.
Maternal employment is not inherently harmful to children, even those under 3; the important issue is to develop the right conditions - in childcare services, in employment, in families - which not only avoid harm to children but enhance their experience and development.
For at holde opgaven inden for overskuelige rammer har Netværket koncentreret sig om tre politiske områder (se rapporten om Infrastruktur og Kvinders Beskæftigelse, der også kan fås hos EF-Kommissionen, for en diskussion af nogle af de øvrige politiske områder, der berører spørgsmålet om at forene beskæftigelse og et familiemæssigt ansvar).
To keep its task manageable, the Network has concentrated on three policy areas (for a discussion of some of the other policy areas concerned with reconciling employment and family responsibilities, see the report on Infra-structures and Women's Employment, also available from the European Commission).
Det første område, "børnepasningsordninger", diskuteres nedenfor.
The first area, 'childcare services', we discuss below.
Det andet område er beskæftigelse og erhvervsuddannelse og behovet for at omforme hele beskæftigelses- og erhvervsuddannelseskulturen og -strukturen, så disse aktivitetsområder ville kunne opfange behov hos arbejdstagere og uddannelsessøgende med familiemæssigt ansvar: Det er klart nok en større udfordring, eftersom de fleste arbejdstagere, både kvinder og mænd, har et familiemæssigt ansvar igennem det meste af deres arbejdsliv - det drejer sig ikke bare om at foretage nogle begrænsede tilpasninger for kvindelige arbejdstagere i nogle få år, mens de har helt små børn.
The second area is employment and training and the need to reshape the culture and structure of employment and training to make these activities responsive to the needs of workers and trainees with family responsibilities: this is clearly a major challenge since most workers, women and men, have family responsibilities for most of their working lives -it is not just a question of making some limited adjustments for women workers for a few years when they have very young children.
Det tredje område er den mere ligelige fordeling mellem mænd og kvinder af alle aspekter af børnepasning.
The third area is the more equal sharing of all aspects of childcare between men and women.
Omsorg for børnene er et "mandeproblem" i lige så høj grad som det er et "kvindeproblem".
Childcare is a 'men's issue' as much as a 'women's issue.
Der er ikke nogen fast formel, der kan anvendes på samme måde i alle familier - ansvarets fordeling kan variere fra familie til familie, og kan inden for den samme familie variere over tid, hvor den ene af forældrene påtager sig mere i én fase og mindre i en anden.
No formula can be applied uniformly in all families - how responsibilities are shared may vary between families and, within the same family, may vary over time with one parent doing more at one stage and less at another.
Når det er sagt, er der stadig rigeligt spillerum og et påtrængende behov for i højere grad at inddrage mænd i børnepasning, (især inden for familien, men også som pædagoger), og for politiske beslutninger, der kan stimulere og støtte denne proces.
Having acknowledged this, there is still plenty of scope, and an urgent need, for greater involvement by men in childcare (particularly in families but also as workers in services), and for policies to encourage and support this process.
Lige adgang til børnepasningsordninger af god kvalitet — Under overskriften "børnepasningsordninger" indbefatter vi alle personer (eksklusive forældre men inklusive slægtninge) og institutioner, som passer børn.
Equal access to good quality childcare services. Under the heading of 'childcare services', we include all individuals (excluding parents, but including relatives) and institutions which provide care for children.
Institutionerne kan være tilvejebragt af offentlige myndigheder, private organisationer eller individuelle ejere; de omfatter skoler og en række andre faciliteter uden for uddannelsessystemet.
These institutions may be provided by public authorities, private organisations or individual proprietors; they include schools and a range of other services outside the education system.
Børnepasningsordningerne skal tilbyde et tilstrækkeligt antal pladser med sikker og tryg omsorg.
But, services must be judged against additional criteria: quantity by itself is not sufficient.
Men de skal vurderes efter en række yderligere kriterier: kvantitet er i sig selv ikke tilstrækkeligt. ** Ordningerne skal være af høj kvalitet (se Netværkets rapport fra 1988 samt rapporten fra det tekniske seminar om "Kvalitet i Børnepasningen" for en mere vidtgående diskussion af dette spørgsmål). ** Alle børn skal have lige adgang til ordninger af høj kvalitet, uafhængig af hvor de bor, deres forældres indtægt og andre individuelle eller familiemæssige omstændigheder. ** Ordningerne bør være til rådighed lokalt i de kvarterer, hvor børnene bor (hvis der findes bømepasningsfaciliteter på arbejdspladsen bør de supplere lokalsamfundets ordninger).
**A11 children must have equal access to high quality services, irrespective of where they live, their parents' income and other individual or family circumstances; **Services should be available locally, in the neighbourhoods where children live (workplace provision, where provided, should supplement community provision); **Services should not segregate different groups of children, for example children with employed parents, but provide flexible solutions to the needs of all children and parents;
Børnepasningspersonalets betydning — Løn- og arbejdsforhold, status samt uddannelse af personalet i børnepasningsordningerne er af afgørende betydning.
The importance of childcare workers. The pay, conditions, status and training of workers in childcare services is of fundamental importance.
Netværkets rapport fra 1988 konstaterede, at kvinder udgjorde hovedparten af dette personale, og at deres lønninger, arbejdsforhold, uddannelse og status almindeligvis var dårlige, med de "værste forhold og den laveste status for personale, der hovedsagelig tager sig af børn under tre år". Det er en situation, vi finder uacceptabel af to grunde.
The Network's 1988 report recorded that these workers were overwhelmingly women and that their pay, conditions, training and status were usually poor, with "the worst circumstances and lowest status found among workers who mainly care for children under 3".
For det første er der ingen sammenhæng mellem de fleste af børnepasningspersonalets løn- og arbejdsforhold og deres arbejdes betydning, kompleksitet og krav: børnepasningsarbejde er lavt værdsat i vore samfund, og det behandles, ubegrundet, som ufaglært.
First, the pay and conditions of most childcare workers bear no relationship to the importance, complexity and demands of their work; childcare work is devalued in our societies and treated, without justification, as unskilled.
En højere vurdering af dette arbejde kræver andet end blot smukke ord; det kræver handling, herunder materielle forbedringer og bedre uddannelse.
Revaluation of this work requires more than fine words; it requires tangible actions, including material improvements and better training.
Kun på den måde kan det sikres, at de udbyggede ordninger, der er nødvendige for at forbedre beskæftigelsesmulighederne for alle kvinder, ikke baseres på udnyttelse af et hovedsagelig kvindeligt børnepasningspersonale.
Only in this way can we ensure that the increased services needed to improve the employment opportunities for all women are not based on the exploitation of a predominantly female group of childcare workers.
For det andet påvirker dårlige lønninger og arbejdsvilkår, ringe status og erhvervsuddannelse børnepasningsordningerne negativt.
Second, poor pay, conditions, status and training have adverse affects on quality in services.
Undersøgelser har vist, at sammenhængen mellem hvordan man behandler arbejdstagere og deres arbejdes kvalitet gælder i lige så høj grad for børnepasning, som for alle andre typer arbejde (se rapporten fra det tekniske seminar om "Vugges tuepædagoger".
Research shows that the relationship between how workers are treated and the quality of their work applies just as much to childcare services as to any other type of work (see the report of the technical seminar on 'childcare workers with young children').
Partnerskab er afgørende — Vi har lagt vægt på, at man ikke ved at gå frem ad blot én vej kan løse børnepasningsproblematikken - den kræver en integration af de politiske tiltag på forskellige områder. Tilsvarende er der heller ingen enkelt gruppe, der kan løse børnepasningsproblematikken.
Partnership is essential. We have emphasised that no one approach can resolve the childcare issue - it requires the integration of policies in different areas.
Kvinder yder allerede mere end deres rimelige andel; der er især behov for at nedsætte de krav, der stilles til dem.
Women already do more than their fair share; the main need is to reduce the demands made on them.
Kvinderne har allerede vist, at de har tilpasningsevne og er fleksible; nu må andre vise, at de er udrustet på samme måde.
Women have already shown themselves to be adaptable and flexible; it is now for others to show the same qualities.
I særdeleshed er den fremtid, vi forestiller os ikke én, hvor kvinderne må vælge mellem at kæmpe om beskæftigelse på mændenes præmisser eller at acceptere begrænsede beskæftigelsesmuligheder med ringe løn og fremtidsmuligheder.
In particular, the future we envisage is not one in which women have to choose between competing in employment on men's terms or accepting restricted employment opportunities with poor pay and prospects.
Det, vi forestiller os, er en fremtid, hvor mænd og beskæftigelse må ændre sig for at skabe en bedre balance mellem arbejds- og familieliv (og andre aktiviteter) for alles vedkommende.
What we envisage is a future in which men and employment need to change to produce a better balance between employment and family (and other activities) for everyone.
Set fra den synsvinkel er der er et påtrængende behov for, at mænd i højere grad deltager i børnepasning, og at de i mindre grad er involveret i lønnet arbejde.
From this perspective, there is an urgent need for men to take a greater part in childcare and to reduce their involvement in paid work.
Arbejdsgivere og fagforeninger har her en større indsats foran sig, især i forbindelse med påvirkning af arbejdspladsernes kultur og struktur i retning af at tage hensyn til behov hos arbejdstagere med familiemæssige forpligtelser.
Employers and Trades Unions have a major contribution to make, especially through tackling workplace cultures and structures, to make them responsive to the needs of workers with family responsibilities.
Myndighederne på alle niveauer kommer til at spille en central rolle, især når det gælder sikring af visse grundlæggende orlovsrettigheder for forældre
Government, at all levels, has a central role to play, in particular to guarantee certain basic employment rights to parents (paternity, maternity and parental leave and leave to care for sick children); and to ensure equal access for all children to good quality, locally-based care and education services, based on appropriate pay and conditions for childcare workers.
Børn er ethvert samfunds fremtid.
— 5 — by all parents.
Det er endvidere samfundets ansvar at sikre, at det arbejde, der er forbundet med at opfostre den kommende generation, ikke stiller forældrene i en ufordelagtig situation.
Society has the further responsibility to ensure that this work of rearing the next generation does not disadvantage parents.
Det gør det nu; den måde, beskæftigelse og børnepasning er indrettet på, er en væsentlig årsag til den manglende ligestilling mellem mænd og kvinder.
At present, it does; the way employment and childcare are organised is a major cause of inequality for women.
Samfund, der har påtaget sig at holde forældre skadesløse og at opnå ligestilling mellem kønnene, har pligt til at handle.
Societies committed to protect parents from disadvantage and to the achievement of gender equality, have a duty to take action.
Endelig er små børn ikke kun familiemedlemmer, de er også borgere.
Finally, young children are not only members of families; they are also citizens.