natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det nuværende remmeprogram (1990-1994) koncentrerer Fæl lesskabets indsatstil tre store områder: basis teknologi (informations-og kommunikation steknologi og industri- og materialeteknologi), forvaltning af naturressourcer (miljø, biovidenskab og -teknologi og energi) og ud nyttelse af intellektuelle ressourcer.
It had a budget of ECU 4 500 million in 1989 and ECU 5 400 million in 1990 (commitment appropriations).
Et rammebeløb på 5,7 mia. ECU er allerede blevet bevilget. Beløbets størrelse vil kunne tages op til revision i 1992.
The structural Funds comprise the European Social Fund, the EAGGF Guidance Section and the European Regional Development Fund.
Reformen af strukturfondene ledsages af en betydelig forhøjelse af bevillingerne: Forpligtelsesbevillingerne fordobles i faktiske tal i perioden 1987-1993, hvorved det bliver muligt i løbet af disse fem år at mobilisere mere end 60 mia. ECU til styrkelse af den økonomiske og sociale samhørighed i Fæl lesskabet.
Under the Single European Act they were radically reformed in 1988 so as to forge a closer partnership between the Commission and the national, regional and local authorities involved in the work of the Funds and to concentrate action on five priority objectives: jectives:
For Der Europæiske Økonomiske Fællesskab forvalter Kommissionen flere store fonde, der råder over temmelig betydelige beløb.
(i) the development and structural adjust ment of regions whose development is lagging behind;
Formålet med EUGFL, Udviklingssektionen, er at bidrage til moderniseringen af land brugsstrukturerne og udviklingen af landdistrikterne.
In a different field altogether, the European Development Fund (EDF), for which provision was made in the Treaty of Rome, is the principal instrument in the Community's development aid effort.
Deres bevillinger var i 1989 på 1,4 mia. ECU og i 1990 på 1,7 mia. ECU (forpligtelsesbevillinger). telsesbevillinger).
It operates on the basis of agreements concluded periodically between the Community and its Member States on the one hand, and the African, Caribbean and Pacific (ACP) countries which formerly had special ties with them.
Der er først og fremmest tale om Den Europæiske Udviklings-og Garantifond for Land bruget (EUGFL), hvorunder Garantisektionen står for den samlede finansiering af markedsordningerne og den støtte til landbrugsmarkederne, der vedtages af Fællesskabet.
These agreements have included the series of Yaoundé Conventions concluded with the African States and Madagascar associated with the Community of Six and, following enlargement, the Lomé Conventions.
Det er det eneste område, hvor en fæl les politik dækker en hel erhvervssektor, og hvor fi nansieringen fuldt ud besluttes og afholdes af Fællesskabet.
Sixtysix ACP States were party to the Lomé IV Convention signed on 15 December 1989.
Det forklarer, at landbrugsudgifterne repræsenterer en væsentlig del (57,8% i 1990) af Fællesskabets budget.
(iv) more effective occupational integration of young people;
Ud gifterne til EUGFL, Garantisektionen, beløb sigi 1990 til 26,5 mia. ECU.
(v) the adjustment of agricultural structures and rural development.
Reformen af den fælles landbrugspolitik, som i 1988 blev iværksat efter gentagne initiativer fra Kom missionen, har gjort det muligt gradvis at stabilisere landbrugsudgifterne.
The reform of the Funds was backed up by a substantial increase in their budget: commit ment appropriations will be doubled in real terms between 1987 and 1993, providing more than ECU 60 000 million overfive years towards the strengthening of economic and social cohesion in the Community.
Den Europæiske Fond for Regionaludvik-ling(EFRU/FEDER), der blev oprettet i 1975, har som opgave at bidrage ti I at rette op på re gional uligevægt i Fællesskabet.
Community financial assistance for 1990-95 was set at ECU 12 000 million, made up of ECU 10 800 million under the EDF (grants and loans on special terms) and the re mainder as loans administered by the European Investment Bank.
Den fik be vilget 4,5 mia. ECU i 1989 og 5,4 mia. ECU i 1990 (forpligtelsesbevillinger).
The Lomé Convention also provides for very broad trade cooperation, economic cooperation (promotion of industrial and agricultural development, finance for mining operations) and a scheme for stabilizing export earnings from the chief ACP products.
Dernæst drejer det sig om strukturfondene: Den Europæiske Socialfond, EUGFL, Udviklingssektionen og Den Europæiske Fond for Regionaludvikling.
The European Social Fund (ESF), for which provision was made in the Treaty itself, seeks mainly to expand vocational training for workers in order to promote employment and occupational mobility.
I medfør af Den Europæiske Fæl les Akt blev der i 1988 gen nemført en grundlæggende ændring af disse fonde med det formål dels at styrke »partnerskabet« mel lem Kommissionen og de berørte myndigheder (på nationalt, regionalt og lokalt plan) i forbindelse med deres indsats, dels at koncentrere indsatsen til fem prioriterede mål:
Its budget was ECU 3 400 million in 1989 and ECU 4 100 million in 1990 (commitment appropriations). priations).
På et helt andet området er Den Europæiske Udviklingsfond (EUF/FED), der allerede er hjemlet i Rom-Traktaten, Fællesskabets vigtigste bidrag til udviklingsbistand.
The Commission also runs Community operations to assist non-ACP developing countries, including the Mediterranean countries and a number of countries in Asia and Latin America.
Fonden arbejder inden for rammerne af de periodiske konventioner, Fællesskabet og dets med lemsstater indgår med landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS-staterne), som tidligere havde særlige forbindelser med med lemsstaterne.
These operations primarily involve technical assistance and investment support (with appropriations totalling ECU 631 million in 1990).
Det var de genkommende Yaoundé-konventioner med de afrikanske stater og Madagaskar, der var associeret med
A considerable amount of food aid is also provided (ECU 510 million in 1990).
— fremme udviklingen og strukturtilpasningen i de tilbagestående regioner
The purpose of the EAGGF Guidance Section is to contribute to the modernization of agricultural structures and the development
medlemsstaterne. Selv om den har forpligtet sig til fuldtud at tage hensyn til de tendenser, der kan udledes af disse konsultationer, er den ikke bundet heraf, og udvalgets arbejde har ingen følger for procedurens videre forløb.
If, on the other hand, the Commission's decision isin line with the commit tee's opinion, or if no opinion has been forthcoming (the committee having failed to muster a qualified majority either for or against), the decision is final and there is no appeal to the Council.
I de erklæringer, der er knyttet til Den Europæiske Fælles Akt, an befales det at gøre brug af proceduren med de rådgivende udvalg i forbindelse med retsakter, der vedrører gen nemførelsen af det indre marked.
We have seen how much the Council has extended the Commission's management and administration function in the EEC context by giving it additional responsibility for the im plementation of secondary legislation.
Som led i markedsordningerne for land brugsprodukter blev der allerede i 1962 oprettet forvaltningskomitéer, og denne type komité har i praksis vist sig at være meget frugtbar og effektiv.
In many cases, the Counci I was anxious that the powers so conferred should be exercised in close consultation with the governments of the Member States.
Der findes en forvaltningskomité for hver enkelt kategori af produkter. dukter.
For this reason various committees of government representatives are attached to the Commission.
Fællesskabets finansielle bistand blev for pe rioden 1990-1995 fastsat til 12 mia. ECU, hvoraf de 10,8 mia. ECU ydes gennem EUF (gaver og lån på særlige betingelser), og re sten er lån, der forvaltes af Den Europæiske Investeringsbank (EIB).
In 1989, for example, there were 359 meetings of various management committees concerning the common agricultural policy.
Dertil kommer en betydelig fødevarehjælp (510 mio. ECU i 1990).
In 139 cases no opinion was offered by the committee.
Proceduren er følgende: Den foranstaltning, som Kommissionen skal træffe afgørelse om, sendes i udkast til den kompetente forvaltningskomité, der fremsætter en udtalelse om den ved kvalificeret flertal (54 stemmer ud af 76, ¡det der tildeles medlemmernes stemmer samme vægt som i Rådet).
This is eloquent testimony to the atmosphere of cooperation and mutual confidence which has developed in the committees be tween the Commission's departments and the national departments which subsequent ly enforce the Commission's decisions.
Komitéens udtalelse binder ikke Kommissionen, som helt frit træffer sin egen afgørelse, når den har taget udtalelsen til efterretning, og den pågældende foranstaltning kan fuld byrdes umiddelbart.
In advisory committees, the Commission listens to the opinions of representatives of the Member States.
Hvis Kommissionen ikke ønsker at følge udtalelsen, går sagen dog til Rådet. Dette kan inden for en måned omgøre Kommissionens afgørelse.
While it has promised to take the fullest account of the views expressed during these consultations, it is in noway bound by them and the committee has no in fluence on the further course of the procedure. cedure.
Proceduren med forvaltningskomitéer an vendes i vid udstrækning og fungerer fuldt ud tilfredsstillende.
The declarations annexed to the Single European Act recommend the use of the advisory committee procedure for measures relating to the completion of the internal market.
F.eks. blev der i 1989 inden for den fælles landbrugspolitiks om råde afholdt 359 møder i de forskellige forvaltningskomitéer.
The management committee's function is to act as a kind of alarm mechanism.
Som tidligere nævnt har Rådet i betydeligt omfang udvidet Kommissionens forvaltningsfunktion ved at give den opgaver i for bindelse med udøvelsen af den afledte fæl lesskabsret.
When the Commission departs from an opinion given by a qualified majority — that is, voted for by most of the government representatives — this is a clear indication of a serious problem, which it is only right and proper that the Council should discuss.
I et stort antal tilfælde har Rådet villet sikre sig, at de givne beføjelser bliver udøvet i nært samarbejde med medlemssta ternes regeringer.
The fact that it is seldom called upon to do so is proof of the measure of understanding between the par ties and of how well the system works.
Dette har ført til oprettelse af forskellige komitéer, som står til rådighed for Kommissionen, og som består af repræsentanter for regeringerne.
Management committees were fi rst set up in 1962 under the arrangements for the agricultural markets and in the event have proved to be very valuable and effective.
Denne kodificering er fastlagt i Rådets afgørelse af 13. juli 1987 — »komitéafgørelsen« — hvori det bestemmes, at der skal an vendes et system med fire typer procedurer.
The procedure is that the implementing measure the Commission intends to enact is submitted in draft form to the appropriate management committee, which gives its opinion by qualified majority (54 votes out of 76), votes being weighted as in the Council.
I de rådgivende udvalg indhenter Kommissionen udtalelserne fra repræsentanterne for
Again the Commission is not bound by the committee's opinion; it takes note of it, but remains entirely free to decide for itself; and the measure, once enacted, has direct force of law. However, if the Commission decides
I 1989 har forvaltningskomitéerne i alt holdt 359 møder.
The third type of committee set up by the Council is the regulatory committee, in which the management committee formula is applied to other fields.
I 1 609 tilfælde ud af i alt 1 749 var udtalelserne positive. I 139 tilfælde frem-
The procedure is similar to that followed in the management committees, but with greater scope for appeals to the Council.
satte komitéen ikke udtalelse, og 1 udtalelse er gået Kommissionen imod.
■ THE COMMISSION INITIATES COMMUNITY POLICY AND DEFENDS THE COMMUNITY INTEREST.
Dette viser tydeligt, hvilket tillidsfuldt samar­bejdsklima der i forvaltningskomitéerne her­sker mellem Kommissionens tjenestegrene og de nationale myndigheder, der bagefter skal administrere de foranstaltninger, som Kommissionen træffer.
The merger of the executives in 1967 permitted the pooling of responsibilities in a single Commission and the drawing up of a number of common policies: industrial policy, energy policy, research and technological policy — which despite valuable achievements in the early days had been hampered by the existence of three separate executives.
Man kan sammenligne forvaltningskomi­téerne med et alarmsystem. Hvis Kommissio­nen ikke tilslutter sig en udtalelse, som stør­stedelen af regeringsrepræsentanterne er gået ind for (dvs. som er afgivet med kvalifice­ retflertal),erdetetsikkerttegnpå, atder fore­ligger et alvorligt problem ogen vanskelig si­tuation.
When the measures envisaged by the Com­mission go against the committee's opinion, or when no opinion is forthcoming, the Commission makes a proposal to the Coun­cil on the measures to betaken.
Det er derfor rimeligt, at Rådet i så­danne tilfælde selv træffer afgørelse. Dette forekommer imidlertid kun undtagelsesvis, og det viser i sig selv, hvor effektivt systemet fungerer, og hvor godt de implicerede forstår hinanden.
The Council then decides by a qualified majority vote.
Endelig er der blevet indført en særlig proce­dure, som især skal anvendes i forbindelse med handelspolitiske foranstaltninger eller med beskyttelsesklausuler.
An exception to this rule has been introduced in a number of cases where, if the Council has expressly rejected the Commission's proposal by a simple majority, the Commission may not take a decision and must present a new proposal.
I henhold til den­ne procedure er det muligt for Kommissio­nen, efter udtalelse fra det kompetente rådgi­vende udvalg, at træffe afgørelser, der har di­rekte anvendelse.
Finally, a special procedure has been set up for commercial policy measures or action under the safeguard clauses, enabling the Commission to take directly applicable deci­sions once it has received the advisory com­mittee's opinion.
Rådet skal imidlertid be­kræfte disse afgørelser inden foren frist på tre måneder; ellers bliver afgørelserne ugyldige.
None the less, these deci­sions must be approved by the Council within a period of three months, failing which they become null and void.
Anvendelsen af disse forskellige typer af ko­mitéer giver anledning til kraftige forbehold fra Europa­Parlamentets side, idet det mener, at disse er til skade for Kommissionens uaf­hængighed eller autonomi.
Parliament has strong reservations about the use of these various types of committee, fear­ing that they may affect the Commission's in­dependence.
Desuden synes Rådet i praksis fuldstændig at have glemt, at regeringerne (som anført ovenfor) harforplig­tet sig til at prioritere brugen af de rådgivende udvalg i sager, der vedrører iværksættelsen af det indre marked, og det gør i stadig højere grad brug af procedurer, der ikke skaber sik­kerhed for, at der træffes beslutning (forskelli­ge former for forskriftskomitéer), hvilket risi­kerer at bringe Fællesskabets effektivitet i fare.
Moreover, in practice, the Council has almost entirely ignored the undertaking given by the governments of the Member States to give precedence to the use of the advisory committee procedure for measures relating to the completion of the internal market; instead it is making increas­ing use of procedures which offer no guarantee that a decision will be taken (cer­tain types of regulatory committee) at the risk of jeopardizing the effectiveness of Com­munity measures.
■ KOMMISSIONEN TAGER INITIATIVET TIL FÆLLESSKABETS POLITIK, DEN VARETAGER FÆLLESSKABETS INTERESSER OG DRAGER OMSORG FOR, AT DENNE POLITIK DANNER ET SAMMENHÆNGENDE HELE
From the outset the EEC Commission had regarded the initiation of common policies as one of its most important functions, and the single Commission has followed suit.
Denne type har man skabt ved at overføre systemet med for­valtningskomitéer til andre områder, først til forvaltningen af Den Fælles Toldtarif, der­næst til forvaltning og tilpasning af fælles normer (f.eks. for fødevarer, veterinære for­hold og plantebeskyttelse), til forvaltning af bestemmelser vedrørende miljøet osv. Pro­ceduren fordisse komitéer ligner meget den, der gælder for forvaltningskomitéerne, men muligheden for at indgive klage til Rådet er størst for de førstnævnte. Når de foranstalt­ninger, som Kommissionen påtænker, ikke er i overensstemmelse med komitéens udtalel­se, eller når der ikke foreligger en udtalelse, forelægger Kommissionen Rådet et forslag til foranstaltninger.
The EEC Treaty — apart from 'automatic' provisions on the dismantling of tariffs and quotas — confines itself to sketching out the policy lines to be pursued in the main areas of economic ac­tivity, leaving it to the Community's institu­tions, and more especially the Council and the Commission in conjunction with Parlia­ment, to work out the actual arrangements to be applied within this framework.
Træffer Rådet ikke afgørelse inden en bestemt frist (normalt tre måneder efter, at det er forelagt), træffer Kommissionen selv af­gørelse.
In a sense, everything to do with the economic union was left blank in the Treaty, but the blanks can be filled in by the institu­tions.
Denne regel fraviges i et vist antal sa­ger, hvor det gælder, at såfremt Rådet udtryk­keligt og med simpelt flertal har afvist Kom­missionens forslag, kan denne ikke træffe af­gørelse, men skal forelægge et nyt forslag.
There is no need for fresh treaties or fresh parliamentary ratification.
Denne udvikling var indtil da blevet bremset af, at man havde tre forskellige udøvende organer, selv om den første pe riodes resultater havde stor værdi.
But in fact, as far as restrictive practices and agriculture are concerned, for example, the powers it wields are similar to those conferred under the ECSC Treaty, and inthe field of commercial policy they are considerably greater.
Uanset de økonomi ske krav er EØF-Traktaten nemlig en »rammetraktat«, medens Euratom-Traktaten og EKSF-Traktaten kunne kaldes »lovtraktater«.
In point of fact, the Paris and Rome Treaties are based on the same principles and purport to set up parallel institutional systems.
Sidst nævnte to Traktater fastsætter på næsten ud tømmende vis de bestemmelser, der skal an vendes, og de opgaver, der skal løses på de forskellige områder.
But the EEC Treaty, evolving as it goes along and allowing the arrangement best suited to a particular sector or situation to be worked out pragmatically, has perhaps been better able to allay the fears of those not fully converted to the Community idea.
EØF-Traktaten er deri mod begrænset til — med undtagelse af den »automatiske« nedsættelse af told og told kontingenter — at give visse generelle ret ningslinjer for den politik, der skal følges in den for de forskellige økonomiske områder, medens den overlader til Fællesskabets institutioner, i særdeleshed til Rådet og til Kom missionen i samarbejde med Parlamentet, at udarbejde de regler, der skal anvendes i Fæl lesskabet.
The balance which it represents between the powers of the national governments and the powers of the European institutions is more clearly apparent to countries which are just getting to know and learning to live with the Com-
i virkeligheden »europæiske love«, der har direkte virkning i alle medlemsstaterne, og som medfører dybtgående ændringer i de sektorer, som de vedrører.
The institutions are thus empowered to bring in full-scale 'European laws', directly en forceable in all the Member States and capable of producing radical changes in the sectors concerned.
De store »europæiske landbrugslove«, som Rådet har vedtaget siden 1962, kan i betydning sammenlignes med EKSF-Traktaten.
To give an example, the great corpus of 'European laws' on agriculture, promulgated from 1962 on wards, is comparable in scope to the corpus of rules contained in the ECSC Treaty.
Endvidere er Fællesskabets institutioner — på grundlag af de ret ningslinjer, som stats- og regeringscheferne udstak på deres møder i Haag (1969) og Paris (1972), og som siden er fornyet — i gang med at udarbejde en fælles politik på en række områder, der strengt taget ikke er omfattet af Traktaterne (først og fremmest valuta — Det Europæiske Monetære System — men også regionaludvikling, miljø, forbrugerbeskyttelse ...).
Moreover, the guidelines laid down by the Heads of State or Government of the Nine at the summit conferences in The Hague in 1969 and Paris in 1972, and subsequently reiterated, require the Community institutions to draw up common policies in fields not strictly provided for in the Treaties.
I henhold til Fællesakten skal der gen nemføres fællesskabsaktioner på flere af disse områder, f.eks. inden for socialpolitik, forskning og teknologi, miljø og valuta.
(The best example is monetary policy, with the European Monetary System, but others in clude regional development, the environment and consumer protection.)
Vedrørende EØF, måtte man derimod vente og se den nærmere ud formning af den fæl les politik for at kunne be dømme, hvilke gennemførelsesbeføjelser Kommissionen ville få på hvert enkelt af de områder, der er dækket af Traktaten.
It is worth pausing a moment to consider the frequent but mistaken contention that the EEC Treaty is less supranational, or more in tergovernmental, than the ECSC Treaty.
Man kan sige, at alt, hvad der vedrører Den Økonomiske Union, er blevet stående som »hvide pletter« i Traktaten, men disse »hvide pletter« kan udfyldes af Fællesskabets institutioner, uden at man af den grund skal afslutte nye traktater eller indhente nye ratifikationer i parlamenterne.
The ECSC Treaty's 'code of rules' defined the High Authority's implementing powers in detail.
ringers magt og de europæiske institutioners beføjelser.
munities.
Denne vurdering svækkes ikke af de vanskeligheder, som EØF har haft i tidens løb.
This is true despite all the difficulties the EEC has encountered over the years.
Den seneste udvikl i ng, som har været kendetegnet ved f.eks. Den Europæiske Fælles Akts vedtagelse og ikrafttrædelse, iværksættelsen af det indre marked inden udgangen af 1992 og indkaldelsen af nye regeringskonferencer om Den Økonomiske og Monetære Union og Den Politiske Union, har bekræftet rigtig heden af de valg, der blev truffet i 1956-1957 i forbindelse med forhandlingerne om Rom-Traktaterne.
Recent developments, such as the conclusion and entry into force of the Single European Act, the programme to complete the in ternal market by the end of 1992 and the convening of two new Intergovernmental Conferences on economic and monetary union and on political union, have borne out the approach adopted in 1956 and 1957 by those who negotiated the Rome Treaties.
Forhandlerne besluttede sig for en forsigtig start på fællesskabsprocessen, men tog samtidig højde for faktorer, der sikrer udvikling og fremskridt, herunder bl.a. stigende brug af flertalsafgørelser i Rådet og direkte valg til Parlamentet.
They organized a cautious new impetus to the process of building the Community but provid ed it with the capacity to evolve and progress, in particular through the gradual extension of majority voting in the Council and direct elections to Parliament.
De hindringer, der har stået i vejen for denne udvikling efter 1966 (omtales nedenfor), er i dag blevet fjernet, og dynamikken i fællesskabssystemet kan således komme til fuld udfoldelse.
The obstacles which prevented progress after 1966 (these will be dealt with in a later section) have now been removed and the forces for change within the Community system are able to take full effect.
For at give en forestillingom Kommissionens og Rådets aktivitet kan anføres, at Kommissionen i løbet af 1989 forelagde Rådet 624 forslag og udkast, samt 214 meddelelser, be retninger op rapporter.
THE COMMISSION-COUNCIL DIALOGUE show that the Commission laid 624 proposals and drafts, and 214 communications, memoranda and reports before the Council.