natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Faktorer, der kan danne grundlag for en status over ESF's arbejde (1958-1989)
Towards a summary of ESF activity (1958-89)
De regler, der er fastsat for Socialfondens virksomhed, er inspireret af vilje til at tilpasse sig de økonomiske forhold og opfylde de behov, der findes på arbejdsmarkedet.
The rules of ESF operation were inspired by a desire to adapt to the economic environment and meet the needs of the employment market.
De gentagne revisioner af ESF-reglerne imødekommer ligeledes et ønske om at råde bod på de vanskeligheder, der har vist sig under fondens virksomhed.
Successive reviews of these rules also sprang from a desire to settle problems which had cropped up in the course of ESF operation.
I denne anden del vil der i den første artikel blive redegjort kort for ESF's udvikling i løbet af de sidste 30 år, og det vil blivepåvist, at de opstillede mål, aktionstyperne og de anvendte fremgangsmåder er både varige og forskellig artede.
Chapter 2 contains a first article on trends in the ESF over the past 30 years, showing thepermanency and differences in the aims, the types of action and associated procedures.
De følgende seks artikler omhandler særlig ESF's bidrag til iværksættelsen af den politik, der føres over for særlige persongrupper eller på særlige områder (unge, kvinder, handicappede, vandrende arbejdstagere, lokaludvikling og tværnationale aktioner).
The six following articles stress the ESF contribution to policies for specific categories of people and fields (young people, women, the disabled, migrants, local development and transnational schemes).
Tredive års interventioner af Den Europæiske Socialfond
Thirty years of ESF assistance
Tanken om at oprette en Europæisk Socialfond stammer fra Messina-Konferencen i 1955.
The idea of a European Social Fund dates back to the Messina Conference of 1955.
I Spaak-Rapporten, der ligger til grund for Rom-Traktaten, hedder det, at der for at fremme arbejdskraftens mobilitet og beskytte den mod de farer, der er forbundet med økonomiske fremskridt og nye arbejdsvilkår, skal oprettes en fond til omskoling af arbejdstagere, der er blevet afskediget som følge af struktur- eller konjunkturbestemte forandringer.
The Spaak report, which was behind the Treaty of Rome, suggested catering for easier worker mobility and protection from the inherent risks of economic progress and new working conditions by setting up an adaptation fund to help people made redundant in the wake of structural and economic change.
1 Paris-Traktaten (1951), hvorved Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab (EKSF) blev oprettet, er der allerede tale om en fond, der har tilformål at hjælpe med at genbeskæftige, flytte og omskole arbejdstagere, der mister deres arbejde som følge af indførelsen af et fællesmarkedfor kul og stål.
The Treaty of Paris (1951) setting up the European Coal and Steel Community (ECSC) already made provision for an aid fund for the re-employment, resettlement and vocational (re)education of workers who lost their jobs following the establishment of the coal and steel common market.
Principperne for denne fond blev udvidet til at omfatte samtlige emner, der dækkes af EF-Traktaten, og heraf opstod ESF.
The principle was then extended to everything covered by the EEC Treaty, giving rise to the ESF.
Et varigt mål: fremme af arbejdskraftens beskæftigelsesmuligheder og bevægelighed for Landbruget (EUGFL), Udviklingssektionen.
Promoting employment facilities and worker mobility — the constant aim the European Coal and Steel Community (ECSC), the European Investment Bank (EIB) and the New Community Instrument for the promotion of investments (NCI).
Det Europæiske Kul- og Stålfællesskabs (EKSF's) finansielle instrumenter, Den Europæiske Investeringsbank (EIB) og Det Nye Fællesskabsinstrument til Fremme af Investe­ringerne (NIC).
The first European Social Fund (1958-71)
Den Europæiske Socialfond (ESF), som blev oprettet ved Rom-Traktaten i 1957 med den opgave »at lette arbejds­kraftens adgang til beskæftigelse og fremme dens geogra­fiske og faglige bevægelighed inden for Fællesskabet«, er i årenes løb på grundlag af udviklingen på arbejdsmarke­det blevet et effektivt instrument til erhvervsuddannelse og -kvalificering samt til fremme af beskæftigelsen.
The European Social Fund (ESF), which was set up by the Treaty of Rome in 1957 with the aim of 'rendering the employment of workers easier and of increasing their geographical and occupational mobility within the Community', has become an efficient means of providing train ing and vocational qualifications over the years in line with trends in the employment market.
Den første Europæiske Socialfond (1958-1971)
The tasks of the Fund as laid down in the Treaty of Rome
Fondens opgave ifølge Rom-Traktaten
Article 123 stated that the purpose of the Fund was to render the employment of workers easier and increase their geographical mobility within the Community.
Det var dog først i forbindelse med Socialfondens reform i 1971, at den fik en egentlig socialpolitisk dimension.
However, it was not until the reform of the Social Fund in 1971 that it took on a proper social policy dimension.
Siden da er ESF blevet et meget effektivt redskab for udviklingen af erhvervsuddannelsen på grund af dens forholdsvis store manøvrefrihed i forhold til de nationale forvaltninger, omfanget af dens interventionsmuligheder og dens dristighed, der betyder, at den prioriterer de mest fornyende aktioner højest.
Its relatively greater flexibility than that enjoyed by national authorities, the potential extent of assistance and its firmness in ascribing priority to the most innovatory schemes have made it a highly efficient means of developing vocational training.
I Rom-Traktatens artikel 123 ff. findes reglerne om Den Europæiske Socialfond. I artikel 123 er fondens opgave fastsat: at lette arbejdskraftens adgang til beskæftigelse og fremme dens geografiske og faglige bevægelighed inden for Fællesskabet.
The first Fund could award assistance in the shape of resettlement allowances to get the unemployed, the underemployed and the disabled back to work and it could help workers in firms in the throes of conversion.
Reglerne for ESF's opgaver og virksomhed er blevet revideret i 1971, 1977, 1983 og 1988 for at tilpasse dem realiteterne på arbejdsmarkedet og de krav, der stilles af EF's strukturpolitik, og for at indlemme ESF i det strukturpolitiske system, der efterhånden er indført i Fæl­lesskabet: Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Den Europæiske Udviklings- og Garantifond
The rules governing its aims and operation were revised in 1971,1977,1983 and 1988 to bring them into line with the realities of the market and the demands of the Community's structural policy and to fit the ESF into the Community's gradually emerging structural policy system — the European Regional Development Fund (ERDF), the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund (EAGGF, Guidance Section), the financial instruments of
Fonden kunne endvidere yde støtte til ar­bejdstagere i tilfælde af omstilling af en virksomhed.
It was originally designed to reduce or eliminate unem ployment in the hardest-hit regions — i.e. mainly southern Italy at the time.
Tre arbejdsløse på Europa rejse.
Three jobless people tour Europe.
Arbejdsløsheden er et gammelkendt fænomen, som har fået et særlig stort omfang inden for de seneste tyve år Foto: H. Roger-Viollet nes erhvervsfrekvens var relativt lav og arbejdsløsheden stadig betydelig.
Unemployment is a longstanding problem which has grown more serious in the last three decades. Photo: H. Roger-Viollet let
Oprindeligt blev fonden oprettet med særligt henblik på at mindske eller helt fjerne arbejdsløsheden i de hårdest ramte regioner, dvs. dengang især Syditalien.
The context — the labour market situation ers, self-employed, unpaid family helpers, etc.), representing 69%' and 31% of the working population respectively, but the percentage of employees was very much higher than the Community average in Belgium and Germany, slightly lower in Luxembourg and France and much lower in Italy.
Langt den overvejende del af arbejdskraften i EF var faktisk beskæftiget. 11957 var den samlede beskæftigelse på næsten 70 millioner personer, og 2,6 millioner, eller 3,6% af den erhvervsaktive befolkning, var arbejdsløse.
The vast majority of the Community's labour force had work, the total employment figure in 1957 being almost 70 million, with 2.6 million (3.6% of the working population) unemployed.
Fordelingen af den arbejdende del af befolkningen efter status på arbejdsmarkedet var ligeledes meget forskellig fra den ene medlemsstat til den anden. I hele Fællesskabet var der 48 millioner lønmodtagere og 22 millioner arbejds­tagere af andre kategorier (arbejdsgivere, selvstændige erhvervsdrivende, ulønnede medhjælpende familiemed­lemmer), dvs. henholdsvis 69%') og 31% af den erhvervsaktive befolkning.
These structural differences were due to the size of the trend towards economic concentration in the various branches of activity and to the extent of employment in agriculture, where there were very large numbers of selfemployed and family workers.
Der var store forskelle medlemsstaterne imellem.
The situation varied considerably from one Member State to another.
Ar­bejdsløsheden var 0% i Luxembourg, lav i Frankrig og Nederlandene, ikke særlig høj i Tyskland og Belgien, men meget høj i Italien (1,66 millioner arbejdsløse, dvs. 8,3% af arbejdsstyrken og 64% af Fællesskabets arbejdsløse).
There was zero unemployment in Luxembourg, low unemployment in France, little in Germany and Belgium and a noticeable amount in Italy, which had 1.66 million, or 8.3% of the labour force, unemployed and 64% of the Community's jobless.
Disse strukturbetingede forskelle skyldtes den større eller mindre tendens til koncentration i de forskellige brancher og det større eller mindre omfang af beskæftigelsen i landbruget, der især kunne samle mange selvstændige og medhjælpende familiemedlemmer.
Agricultural employment accounted for 17 million people Community-wide, just short of a quarter of the total employment figure (24.5%,2 but there was considerable spread around this average, with a minimum of 10.2% in Belgium and a maximum of 38.5% in Italy.
I Fællesskabet under ét var ca. 17 millioner beskæftiget i landbruget, dvs. lidt under en fjerdedel af det samlede antal beskæftigede (24,5% )2). Men satserne lå meget spredt
So agricultural employment was still very important in Italy and important in France, relatively unimportant in Belgium and the Netherlands and well below the average figure in Germany (17.2%).
') Til sammenligning udgjorde lønmodtagerne næsten 81 % af det samlede antal beskæftigede i Fællesskabet i 1989.
The two main beneficiaries of the first Fund — Italy and Germany
Der var ligeledes store forskelle mellem medlemsstaterne på beskæftigelsesniveauet.
There were very unequal levels of employment in the different Member States.
Det var lavest i Italien, ikke blot fordi arbejdsløsheden dér var meget stor, men mange var underbeskæftigede, og også en stor del af kvinderne i den erhvervsaktive alder var uden for arbejdsmarkedet.
The lowest was in Italy, not just because of very high unemployment, but because the full extent of under-employment was not revealed and a large percentage of women of working age remained outside the job market, and the highest in Germany, where almost all the male working population and half the female had jobs.
Højst var niveauet i Tyskland, hvor næsten hele den mandlige del af befolkningen i den erhvervsaktive alder og over halvdelen af den kvindelige del havde beskæfti­gelse. Niveauet var kun lidt lavere i Frankrig, men meget lavere i Nederlandene og særligt i Belgien, hvor kvinder­
It was almost as high in France, although somewhat lower in the Netherlands and, above all, Belgium, where a relatively small percentage of women worked and unem ployment was still noticeable.
2) 11989 udgjorde denne gruppe i gennemsnit for Fællesskabet kun 6,8%.
Only an average of 6.8% in the Community in 1989.
De to største modtagere af tilskud fra den første fond: Italien og Tyskland
A third drawback was the retroactive nature of assistance from the Fund:
Beskæftigelses- og arbejdsløshedssituationen i Fællesska­bet og fordelingen mellem de forskellige medlemsstater i 1958 forklarer, hvorfor det største antal tilskudsmodtagere midler var begrænsede, resulterede dette i en voldsom fandtes i Italien.
Member States in 1958 explains why there were more beneficiaries in Italy than elsewhere.
En tredje ulempe var. at fonden først kunne handle efter­følgende: arbejdsløse i arbejde igen, heraf ca. 850 000 italienere, samt at flytte ca. 800 000 arbejdssøgende, hvoraf halvde­len ligeledes var italienere.
In 1961-72, financing from the Community made it possible to re-employ more than 1.1 million jobless, including 850 000 Italians, and to settle about 800 000 job applicants, half of whom, again, were Italian.
Dog havde den første Socialfond en stor ulempe. ESF's intervention til fordel for visse medlemsstater eller regi­oner afhang hovedsagelig af, hvor udbyggede strukturerne var, og hvor mange midler der var til rådighed for den faglige omskoling og videreuddannelsen af arbejdstagerne.
However, there was a major drawback to the first Social Fund, namely that the assistance given to some Member States and regions depended basically on the extent of the structures and the financial means available to provide vocational (re)training and rehabilitation for the workers.
Det er derfor ikke nogen overraskelse, at hovedmod­tageren af økonomiske tilskud fra den første Socialfond ikke var Italien, men Tyskland.
So, in financial terms, it comes as no surprise that the prime beneficiary of the financial resources of the first Social Fund was Germany rather than Italy.
D Med hensyn til flytning og omskoling skulle det være umuligt for den arbejdsløse at blive beskæftiget i en stilling svarende til den. han havde, da han blev ar­bejdsløs.
D Unemployed workers had to be able to get jobs similar to the ones they had lost if they were to be eligible for assistance with resettlement and re-education.
Ansøgningen om tilskud skulle indgives se­nest atten måneder efter udløbet af det halvår, hvor erhvervsuddannelseskurset blev afholdt.
Trained workers also had to have found productive employment within 12 months of completing the course of re-education and to have occupied the post for at least six months.
Mens de øvrige medlemsstater indgav ansøgninger om tilskud til omskolingsaktioner, som blev gennemført af arbejdsmarkedsmyndighederne, ansøgte Tyskland især om tilskud til omskolingsaktioner, der blev gennemført af arbejdsskadeforsikringsorganisationerne. Der var som regel tale om en meget langvarig og derfor meget kostbar faglig omskoling eller revalidering af arbejdsskadede.
D Where firms converted, assistance was given only if workers for whom the assistance was requested were re-employed in the firm and the Commission had approved a conversion plan by the firm and presented to it by the Member State in question.
D I tilfælde af omstilling af en virksomhed var tilskud fra fonden betinget af, at de pågældende arbejdstagere på ny havde været beskæftiget i denne virksomhed, at medlemsstaten havde forelagt Kommissionen en af virksomheden udarbejdet omstillingsplan, og at denne var godkendt af Kommissionen.
While the other Member States applied for help with professional adaptation schemes run by the labour au thorities, Germany mainly wanted assistance with adaptation operations run by industrial accident insurance bodies, most of the time involving lengthy, and therefore very expensive, vocational re-education and rehabilitation activities for people who had been disabled at work.
Budgetmidler
Budget means
Den første fond: en udligningsmekanisme
The first Fund — compensation machinery
I hele den første Socialfonds levetid, fra 1961 til 1972, havde den et budget på ca. 420 mio. regningsenheder.
The first Social Fund (1961-72) had a budget of some 420 million u.a.
Der var en anden ulempe ved den første fond.
Limitations of first Fund activity
Den fun­gerede som en udligningsmekanisme, idet Socialfondens bidrag til de enkelte medlemsstater blev bestemt på grund­lag af de tilskudsberettigede aktioner.
The faith which the founders of the common market placed in the virtues of the effects of that market strongly influenced the setting up of the ESF.
Grænserne for den første fonds aktionsmuligheder
There are three key principles to recall here:
Dernæst blev de til finansiering af dette bidrag nødven­dige midler fordelt efter en budgetfordelingsnøgle, der
D the idea that the employment market would regulate itself and was ultimately only a by-product of equally distributed growth;
Fællesmarkedets grundlæggere havde stor tiltro til markedsmekanismerne, hvilket i høj grad påvirkede ESF.
Debtors and creditors were determined in the light of the contribution the ESF made to each Member State and the contribution each Member State made was worked out according to the key.
Faktorer, der kan danne grundlag for en status over ESF s arbejde (1958-1989)
Towards a summary of ESF activity (1958-89) ideology that surrounded it ultimately led to fairly restricted compartmentalization of the possibilities of action:
D Overbevisningen om, at opbygningen af Fælles­skaberne samtidig ville føre til vækst og fuld beskæfti­gelse.
The ESF therefore had to be turned into the sort of instrument which could combat structural imbalance.
Man måtte konstatere, at der ikke var blevet opbygget noget harmo­nisk europæisk arbejdsmarked på grund af den fortsatte manglende tilpasning mellem udbud og efterspørgsel og forskellene i medlemsstaternes politik.
It was less a question of giving the workers what they needed to find a job than of helping the States meet the demands of their economies.
D Troen på, at arbejdsmarkedet ville regulere sig selv, fordi beskæftigelsen ville stige i takt med væksten, var ligeledes udbredt.
The idea that the employment market was going to adapt naturally to demand led logically to any vocational training policy being ruled out.
Der var nu mulighed for at gå to veje.
The second European Social Fund (1971-83)
Det første spørgsmål var det rent institutionelle: Eftersom det europæiske arbejdsmarked ikke fungerede, krævedes der en europæisk politik, der kunne løse problemerne på europæisk plan. Med andre ord skulle Kommissionen have større indflydelse på forvaltningen af Socialfonden.
Similarly, once the principle of the automatic harmonization of national policies had been established, there was no point in catering for the possibility of coordinated action at Community level and the ESF was deprived of any powers of initia tive or assessment as regards managing the system.
D Harmoniseringen af medlemsstaternes politik, som Rom-Traktaten gik ind for, blev taget for en håndgri­belig realitet. Disse ideer havde afgørende betydning for Socialfondens struktur og for dens sigte.
By the end of the 1960s, it was clear that the options on which the ESF was based were far from being justified in reality and that adaptation was long overdue.
• Da væksten og den fulde beskæftigelse formodedes at være en realitet, kunne ESF ikke opfatte sig selv som et instrument til udligning af de udgifter, medlemsstaterne havde til den geografiske flytning (til områder med stor efterspørgsel) og den faglige flytning (til nye sektorer) af arbejdskraften. Det drejede sig mindre om at give arbejdstagerne mid­lerne til at finde beskæftigelse end om at hjælpe medlemsstaterne med at opfylde de behov, der fandtes i deres økonomier.
In the late 1960s, the Commission decided to make up for the shortcomings of the first Fund by starting on the groundwork for a fundamental reform of the aims and workings of the European Social Fund to turn it into an instrument of the Community's employment policy that would fit in with advancing integration.
Nogle regi­oner var tilbagestående på grund af strukturelle vanske­ligheder, som først og fremmest skulle søges løst. Da nogle regioner således var sakket bagud, og denne tendens forstærkedes af markedskræfterne, blev konkurrencen yderligere ulige.
Areas of unemployment existed alongside areas of full employment or even labour shortage, structural unem ployment was developing and there was a quality gap between supply and demand on the job market.
Det var nødvendigt at udstikke en ny rolle for ESF og gøre fonden til et instrument i kampen mod den strukturbetingede uligevægt.
The ESF, as described above, was powerless to do anything about these problems, which each Member State tackled in its own way.
Troen på, at arbejdsmarkedet helt naturligt ville tilpasse sig efterspørgslen, medførte helt logisk, at der ikke blev lagt nogen politik for erhvervsuddan­nelse.
What it amounted to, briefly, was that there was no harmonious European employment market, since supply did not match demand and the national policies were divergent.
Den anden Europæiske Socialfond (1971-1983)
Both were debated and there was a double compromise as a result.
På samme måde medførte princippet om automa­tisk harmonisering af medlemsstaternes politik, at det ikke tjente noget formål at åbne mulighed for en samordnet intervention på EF-plan.
This meant changing the ground rules so that schemes could be chosen for financing in the light of Community (instead of Member State) criteria, making the European Social Fund more effective, ensuring that it decided in advance how its resources should be allocated and no longer serving to mop up spending already committed by the Member States.
Således blev ESF frataget ethvert initiativ og enhver ret til at skønne med hensyn til forvaltningen af mekanismen.
It was also decided that financial assistance should go not just to operations run by public bodies (to which the first Social Fund was confined), but to those run by private organizations and even companies too.
Allerede i slutningen af 60'erne blev man klar over, at de tanker, der lå til grund for ESF, langt fra var blevet til virkelighed.
First of all, the strictly institutional reading of the situation was that, since the European employment market did not work, a European policy was needed to solve the problems at European level.
Men der gik lang tid, førend justeringerne begyndte.
In other words, the Commission had to play a bigger part in managing the Fund.
Fonden skulle gøres til et politisk EF-instrument, der var tilpasset takten i arbejdsmarkedets integration.
The other debate, also related to the bounds of ESF effectiveness, was on what the assistance should contain.
Dels fandtes der fortsat områder med underbeskæftigelse lige ved siden af områder med fuld beskæftigelse eller endog med mangel på arbejdskraft, dels udviklede der sig en strukturbetinget arbejdsløshed, dvs. en manglende overensstemmelse mellem udbud af og efterspørgsel efter
Lastly, the reformed Social Fund had a far bigger budget than the first, with more in its first two years of activity (440 million u.a.) than the first Fund had in all its 12 years.
To interventionsområder for den anden fond...
Four kinds of assistance for the second European Social Fund
Endvidere besluttede man, at der skulle kunne ydes økonomisk støtte ikke blot til foranstaltninger, der blev iværksat af offentlige organer (som tilfældet var med den første Socialfond), men tillige til foranstaltninger iværksat af private organisationer og endog virksomheder.
The size of the rural exodus over the 10 years that followed was ample justification for a constant Com­munity drive to convert workers leaving farming and the countryside, as far as possibilities allowed.
Endvidere hed det i regler­ne, at fondens intervention kunne udvides efter særlig afgørelse truffet af Rådet.
D facilitate training for people who needed to obtain, broaden, adapt or improve their knowledge or profes­sional skills;
Endelig fik den reformerede Socialfond et meget større budget end den første.
D The idea in the textile sector was completely different.