natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Desuden har selskaberne givet hinanden tilladelse til at foretage ændringer i billetterne, hvilket giver passagererne mulighed for at ændre deres reservationer eller ruter eller skifte selskab.
In addition, airlines recognize each other's authority to change a ticket so that passengerscan change reservations, routings or airlines after the ticket has been issued.
Dette kræver i princippet godkendelse fra det selskab, der er angivet på billetten (»ratificering«), men de fleste luftfartsselskaber har accepteret, at denne regel ikke anvendes i praksis.
Thesechanges would normally require the consent of the airline indicated on the ticket forthe sector concerned ('endorsement'), but most airlines have agreed to waive thisrequirement in practice.
Interlining-systemet er en stor fordel for såvel luftfartsselskaber, rejsebureauer og passagerer, navnlig forretningsrejsende.
The interline system benefits airlines, travel agents and passengers, especially businesstravellers.
Det gør det muligt at udstede rejsehjemmel til mere komplicerede rejser og tillader en fleksibel brug heraf med færrest mulige begrænsninger.
It allows the issuing of travel documents for complex journeys and allowsflexible use of such documents with minimal constraints.
Interlining-aftaler må betragtes som aftaler om teknisk samarbejde.
The agreements under which interline facilities are granted are to be regarded astechnical cooperation agreements.
Kommissionen finder derfor, at de ikke i sig selv virker konkurrencebegrænsende, og er fritaget efter artikel 3 i Rådets forordning nr. 3975/87 !), der omhandler visse tekniske aftaler.
Consequently, the Commission takes the view thatthey do not in themselves restrict competition and that they are covered by the exceptionfor certain technical agreements provided for in Article 2 of Council Regulation No
Men i det omfang, hvor luftfartsselskaberne på grundlag af disse aftaler foretager samordning af deres billetpriser, vil dette kunne være i strid med konkurrence reglerne.
However, to the extent that such agreements result in airlines coordinating the level oftheir fares, they could create problems under the competition rales.
I forbindelse med gruppefritagelsen har Kommissionen anerkendt, at takstkonsultationer ved at lette clearingen mellem selskaberne kan bidrage til at skabe almindelig tilslutning til interlining-vilkårene.
In the blockexemption, the Commission accepts that consultations on fares, by facilitating themethods for reimbursing and pro rata calculation between airlines, may contribute tothe general acceptance of interline conditions.
Kommissionen accepterer der for, at luftfartsselskaber udveksler oplysninger om deres planlagte takster.
Consequently, the Commission acceptsthat airlines should be able to exchange information on their intentions regarding fares.
Sådanne konsultationer må imidlertid munde ud i, at ethvert direkte berørt luftfartsselskab får indrømmet interlining-faciliteter, og deres formål må ikke være mere vidtgående end dette, ligesom de ikke må føre til en udelukkelse af priskonkurrence.
However, such consultations must result in the actual granting of interline facilities toany airline directly concerned, without going beyond this objective or leading to theelimination of price competition.
Ethvert luftfartsselskab, der deltager i takstkonsultationer, skal derfor give de andre selskaber, som tilbyder den pågældende ydelse, tilladelse til at udstede billetter til dets ruter inden for Fællesskabet på dets egne takstvilkår.
Consequently, any airline participating in consultationson fares must authorize the other carriers providing the service in question to issue ticketsfor carriage on its intraCommunity routes at its own fares.
Kan det billetudstedende selskab i henhold til gældende takstbestemmelser ikke benytte de takster, der anvendes af det selskab, som foretager transporten, har det mulighed for at anmelde en takst svarende til dette andet selskabs, jf. artikel 3, stk. 5, i forordning nr. 2342/90 om billetpriser.
If the airline issuing the ticketis not authorized, under the relevant rules on fares, to charge the fare of the carryingairline, it canmatch the fare of this latter in accordance with Article 3(5)of Regulation No 2342/90 on fares.
Det billetudstedende selskab vil således både kunne føre en selvstændig prispolitik for de ydelser, det tilbyder på sit eget rutenet, og samtidig via interlining få adgang til andre selskabers net.
Thus, the airline issuing the ticket will be able to pursue anindependent fares policy for the services which it operates on its own network and atthe same time enjoy interline facilities enabling it to have access to the networks of othercarriers.
Et andet væsentligt punkt er spørgsmålet om, hvornår en nægtelse af at indrømme interliningfaciliteter må betragtes som misbrug af en dominerende stilling.
The question also arose of the circumstances in which a refusal to grant interlinefacilities could constitute an abuse of a dominant position.
Muligheden for at få adgang til mange luftfartsselskabers rutenet er en væsentlig fordel, ikke blot for brugerne, men også for de andre selskaber, der ofte
The possibility of havingaccess to the network of a large number of airlines is a considerable advantage, not only
71 ikke er i stand til at beflyve en bestemt rute eller tilbyde den kapacitet, der er nødvendig til dækning af efterspørgslen.
COMPETITION POLICY TOWARDS ENTERPRISES for the consumer, but also for other airlines which are often not able to operate aparticular route or to provide the necessary capacity to meet demand.
Har et flyselskab ikke adgang til interlining, opfattes dette ofte som et handicap, navnlig af de forretningsrejsende, hvilket gør det vanskeligt for selskabet at markedsføre sine produkter.
Furthermore, ifinterline tickets cannot be issued, this is often perceived, particularly by businesstravellers, as a handicap, which makes it difficult for the airline in question to marketits tickets.
Hvis et luftfartsselskab, som indtager en dominerende stilling, nægter at give et konkurrerende selskab — navnlig hvis dette først for nylig er begyndt at flyve på en rute, der beflyves af det dominerende selskab — tilladelse til interlining, lægger det hermed hindringer i vejen for øget konkurrence, hvilket kan være ulovligt efter Traktatens artikel 86.
If an airline in a dominant position refuses interline facilities to a competitor,particularly a new entrant on a route already operated by the dominant airline, sucha refusal constitutes an obstacle to the development of competition and is liable to becovered by Article 86 of the EEC Treaty.
Kommissionen mener dog ikke, at luftfartsselskaberne — heller ikke de dominerende — generelt har pligt til at indrømme interlining-faciliteter.
However, the Commission takes the view that, even in the case of airlines in a dominantposition, there is no general obligation to grant interline facilities.
Det er naturligt nok, at luftfartsselskaberne ikke nødvendigvis er tilbøjelige til at lade konkurrenter få del i de fordele, de har skabt sig i kraft af et omfattende rutenet med hyppige afgange.
An extensive networkand frequent flights are assets which airlines are not necessarily obliged to share withcompetitors.
Desuden bør luftfartsselskaberne tilskyndes til at udnytte de nye muligheder, dereguleringen har givet dem, til at opbygge deres eget rutenet og øge antallet af egne afgange uden at lukrere på deres konkurrenter.
Furthermore, airlines must be encouraged to make use of the scope opened up byliberalization to develop their own network and increase the frequency of their ownflights, without relying on their competitors.
Kommissionen accepterer også, at når der sælges billetter som led i interliningsystemet, må det ske på basis af de priser, der benyttes af det selskab, der rent faktisk foretager transporten, også selv om dette indebærer, at passageren eventuelt skal betale en højere eller en lavere pris.
Similarly, the Commission accepts that salesunder the interline system should be at the fare of the carrying airline, with a pricesupplement possibly being charged or the passenger being partially refunded.
Kommissionen finder derfor, at en eventuel forpligtelse til at indrømme interliningfaciliteter ikke nødvendigvis bør gælde ud over det tidsrum, der er nødvendigt for at det andet selskab kan etablere sig på den pågældende rute.
Consequently, the Commission considers that any obligation to grant interline facilitiesmust not necessarily extend beyond the period required to enable the relevant airlineto establish itself on the route in question.
To år vil normalt være nok ; en længere periode vil dog kunne komme på tale, hvis særlige forhold gør det vanskeligt for det nye selskab at opnå en afgangshyppighed og en belægningsgrad svarende til de selskabers, der allerede beflyver den pågældende rute.
A period of two years should generally besufficient; however, a longer period could be appropriate if there are particular obstaclesimpeding the new entrant from obtaining frequencies and load factors comparable tothose of airlines established on the relevant route.
Forpligtelsen skal dog ikke nødvendigvis være begrænset til den pågældende rute, men må også kunne omfatte andre af det dominerende selskabs ydelser, hvis adgangen til disse ydelser har afgørende betydning for at komme ind på det nye marked.
The obligation to grand interlinefacilities may extend beyond the route on which the service is operated and include otherservices operated by the dominant airline if access to such services is essential forpenetrating the new market.
Dette gælder navnlig for ydelser, der ligger i forlængelse af den pågældende rute, såfremt der er en væsentlig efterspørgsel efter disse ydelser i forbindelse med transport på den rute, som det nye selskab ønsker at beflyve.
This applies in particular to connecting routes if there issubstantial demand for such routes in conjunction with the route on which the newentrant wishes to become established.
Endelig gælder forpligtelsen til at indrømme interliningfaciliteter for alle de priskategorier, hvor det selskab, som er blevet nægtet interlining, har brug for adgang til interlining for at kunne konkur rere effektivt.
Lastly, the obligation to grant interline facilitiesapplies to any fare in respect of which the airline refused interlining needs to interlinein order to compete effectively.
KONKURRENCEPOLITIKKEN OVER FOR VIRKSOMHEDER nødvendigt at lade det gælde for normaltakster, i forbindelse med hvilke der ikke gælder nogen begrænsninger.
MAIN DEVELOPMENTS IN COMMUNITY POLICY
Fusioner mellem luftfartsselskaber
Regrouping of airlines
I to tilfælde ') så Kommissio­nen sig nødsaget til at indlede procedurer for at undgå, at fusioner fandt sted, hvor en fortsat effektiv konkurrence på de berørte markeder ikke var sikret.
In two cases,1 it initiated proceedings in order to prevent regroupings from taking place under conditions which did not ensure the maintenance of effectivecompetition on the markets affected.
Kommissionen fremlagde den 18. juni 1990 en meddelelse til Rådet (KOM(90) 260) om mulighederne for at indrømme gruppefritagelse efter Traktatens artikel 85, stk. 3, for konsortieaftaler.
On 18 June, the Commission presented to the Council a communication (COM(90)260) on the possibility of granting a block exemption, under Article 85(3) of the EECTreaty, for consortia agreements in liner shipping.
Konsortieaftaler er et fænomen, der opstod med udviklingen af containerskibsfar­ten i begyndelsen af tresserne. Disse aftaler er af meget forskelligartet karakter.
Such agreements, which emerged with the development of container services in seatransport at the beginning of the 1970s, take a wide variety of forms.
Der er tale om samarbejdsaftaler mellem forskellige uafhængige rederier indgået med det formål at sikre rentabiliteten i skibsfarten gennem rationalisering og spredning af de store investerings­omkostninger, containertransport er forbundet med.
They are jointservice agreements concluded by various independent shipping lines seeking, throughsome form of cooperation, to ensure their profitability through rationalization and asharing of the high investment costs associated with the operation of container services.
I sin rapport til Rådet bekræftede Kommissionen et tilsagn, den havde afgivet til Rådet ved vedtagelsen af forordning nr. 4056/86, og udtalte sig til fordel for en gruppefritagelse.
In the report, the Commission fulfils an undertaking given to the Council at the timeof the adoption of Regulation No 4056/86. The report comes out in favour of the grantingof a block exemption.
Sammen med rapporten fik Rådet forelagt et forslag til forordning om bemyndigelse af Kommissionen til på visse betingelser at indrømme gruppefri­tagelse.
It is accompanied by a proposal for a Council regulationauthorizing the Commission to grant the block exemption, subject to certain conditions.
I sin rapport drager Kommissionen på basis af en gennemgang af de konsortieafta­ler, den har kendskab til, en række konklusioner med hensyn til konsortiernes retlige status og de kriterier, der bør lægges til grund for en gruppefritagelse.
Having examined the consortia agreements available to it, the Commission drawsconclusions in the report regarding the status of the consortia and the legal arrangementsthat should apply with a view to the granting of a block exemption.
— Konsortier skønnes ikke at kunne betragtes som fusioner mellem de deltagende parter.
COMPETITION POLICY TOWARDS ENTERPRISES in that they pursue different objectives.
— I princippet er der ikke tale om rent tekniske aftaler efter artikel 2 i forordning nr. 4065/86. Disse aftaler har ikke udelukkende til formål og til følge at gennemføre tekniske forbedringer eller samarbejde af teknisk karakter.
Their objective is rationalization and notthe charging of the same rates for freight.
Der kan derfor ikke indrømmes fritagelse efter reglerne i denne forordnings artikel 2, stk. 2.
This gives rise to a number of restrictivearrangements which go beyond the scope of the block exemption granted to linerconferences;
Eftersom forordning nr. 4056/86 udelukkende tager sigte på søtransport, og konsortierne også omhandler landtransport, kunne Kommissionen ikke nøjes med blot at foreslå en ændring af forordning nr. 4056/86, men måtte fremsætte et forslag om en særskilt forordning.
Since Regulation No 4056/86 relates solely to maritime transport but consortia also supplyland transport, the Commission's proposal cannot take the form of a simpleamendment to Regulation No 4056/86, but must establish its own rules.
At Kommissionen har valgt proceduren med en gruppefritagelsesforordning, skyldes først og fremmest det store antal konsortieaftaler, der findes, og dernæst ønsket om i videst mulig udstrækning at give rederierne mulighed for at ændre deres aftaler efter vilkårene på markedet og konkurrencen. På denne måde vil Kommissionen få mulighed for at benytte en fleksibel fremgangsmåde, således at den kan afstemme sin holdning efter den aktuelle situation på markedet.
The Commission's decision to opt for the block exemption procedure is justified firstlyby the large number of consortia agreements and also by the desire to allow shippers,as far as possible, scope to alter them in the light of market conditions and competition.Thus, the Commission will be able to adopt a flexible approach that will allow it to adaptits position to any fluctuations in the market.
For imidlertid at sikre at betingelserne i artikel 85, stk. 3, er opfyldt, finder Kommissionen det nødvendigt, at der knyttes betingelser og påbud til den påtænkte gruppefritagelse; disse vil blive vedtaget efter nye samråd med repræsentanter for branchen og medlemsstaterne.
However, so as to ensure that the conditions of Article 85(3) of the EEC Treaty aremet, the Commission deems it necessary to couple the proposed block exemption witha number of conditions and requirements that would be established after furtherconsultations with the industry and the Member States.
Kommissionen mener på indeværende tidspunkt, at disse betingelser og påbud navnlig skal have til formål :
As a preliminary statement, the Commission considers that the guidelines relating tosuch conditions and requirements should be designed to:
— at sikre, at afskiberne får rimelig andel i fordelene ved konsortierne
(i) ensure that a fair share of the benefits resulting from consortia could be passed onto shippers;
— at sikre, at konkurrencen ikke udelukkes eller begrænses urimeligt for en væsentlig del af trafikken, f.eks. via aftaler indgået mellem konsortier, der driver trafik på samme rute
(ii) ensure that competition in respect of a substantial portion of the total trade is noteliminated or unduly restricted, for instance by agreements between consortiaoperating in the same trade;
Eurocorde-aftalerne
Eurocorde Agreements
Kommissionen offentliggjorde den 3. juli 1990 en meddelelsel) om de såkaldte »Eurocorde«-aftaler mellem de to linjekonferencer i Atlanterhavs-trafikken og deres vigtigste uafhængige konkurrenter.
The Commission published on 3 July 1990 a notice* concerning the Eurocorde Agreements between the two liner conferences in the Atlantic routes and their majorindependent competitors.
Efter at European Shippers' Council (ESC) og British Shippers' Council havde indbragt klager over disse aftaler, anmeldte parterne dem til Kommissionen med begæring om fritagelse efter artikel 85, stk. 3.
Following two complaints lodged by the European Shippers Councils (ESC) and the British Shippers Council, the parties to the agreements had notified them to the Commission, with a view to obtaining an individual exemption under Article 85(3) ofthe EEC Treaty.
Kommissionen har overvejet at indrømme fritagelse, dog på visse nærmere betingelser.
It was envisaged that an exemption might be given, subject to various conditions andobligations.
De vigtigste af disse drejer sig om forbud mod forskelsbehandling af lande eller havne, aftalernes ikke-bindende og frivillige karakter, samråd med transportbrugerne, krav om gennemsigtighed og rapportering til Kommissionen, overholdelse af afskibernes ret til ved kombineret transport selv at vælge landtransport uden nogen forskelsbehandling samt forbud mod at udvide aftalernes geografiske anvendelsesområde. område.
The most important ones concerned non-discrimination between countriesor ports; the non-binding and voluntary nature of the agreements; consultations withtransport users; requirements on transparency and information to be provided to the Commission; in multimodal operations, respect of shippers' choice concerning inlandtransport, without discrimination; and the prohibition of enlarging the geographic scopeof the agreements.
Kommission har endnu ikke afsluttet behandlingen af denne sag; blandt andet ser den på, hvilken udvikling der er sket på markedet efter offentliggørelsen af denne meddelelse.
The Commission is still considering the case having regard also to developments in themarket subsequent to the publication of the notice.
Kommissionen har under henvisning til EØF-Traktatens artikel 85 og 86 samt de relevante bestemmelser i Rådets forordning (EØF) nr. 4056/86 sendt en meddelelse af klagepunkter til fire konferencer, der driver trafik mellem Fællesskabet og Vest- og Centralafrika2).
The Commission sent four liner conferences operating between the Communityand the west and central coast of Africa2statements of objections based on Articles 85 and 86 of the EEC Treaty and the relevant provisions of Council Regulation (EEC) No4056/86.
De pågældende konferencer fik lejlighed til at fremsætte
The liner conferences were able to present their comments at hearings held inautumn 1990.
e) Forsikringer
(e) Insurance
Den 18. december 1989 besluttede Kommissionen at forelægge Rådet et forslag til forordning om overdragelse af beføjelser. Med denne forordning skulle Kommissionen bemyndiges til at udstede en gruppefritagelse for visse kategorier af aftaler, visse vedtagelser inden for sammenslutninger af virksomheder og visse former for samordnet praksis inden for forsikringssektoren ').
On 18 December 1989, the Commission decided to present to the Council aproposal for a Regulation empowering the Commission to establish a block exemptionfor certain categories of agreements, decisions by associations of undertakings andconcerted practices in the insurance sector.*
I det forløbne år vedtog Det Økonomiske og Sociale Udvalg — som blev hørt, selv om der ikke forelå et formelt proceduremæssigt krav herom — en positiv udtalelse vedrørende dette forslag2).
In 1990, the Economic and Social Committee was consulted, although this was notformally required, and adopted a favourable opinion on the proposal.2 The European
Europa-Parlamentet, som blev hørt som led i proceduren i Traktatens artikel 87, vedtog ligeledes en positiv udtalelse, dog med forbehold af visse ændringer3).
Parliament, consulted pursuant to Article 87 of the EEC Treaty, also adopted afavourable opinion, subject to a number of amendments.3
Kommissionen besluttede at inkorporere nogle af disse ændringsforslag i forslaget og forelagde derefter Rådet et ændret forslag.
The Commission decided to incorporate a number of the amendments. It then presentedan amended proposal to the Council.
I sin meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet om den audiovisuelle politik4) har Kommissionen opstillet hovedlinjerne for sin konkurrencepolitik på det audiovisuelle område.
In its communication to the Council and Parliament on audiovisual policy,4 the Commission set out the broad lines of its policy on competition in the audiovisual sector.
Det hedder i denne meddelelse, x) Nittende Beretning om Konkurrencepolitikken, nr. 30.
(a) undertakings in the audiovisual sector are subject to Articles 85, 86 and 90 of the EEC Treaty in the same way as undertakings in any other branch of industry;
Hvad på den anden side angår fælles erhvervelse og fælles distribution af tvrettigheder, som i princippet falder ind under artikel 85, stk. 1, kan sådanne ordninger imidlertid fritages, hvis de indebærer en rationalisering og ikke udelukker konkurrenternes adgang til markedet.
However, the joint acquisition or distribution of television rights, which in principle arecovered by Article 85(1) of the EEC Treaty, could be exempted if they allow rationalization, provided that they do not prevent market access for competitors.
Det er på baggrund af disse principper, at Kommissionen er i færd med at behandle en række sager vedrørende fælles erhvervelse af tvrettigheder, enerettigheder i forbindelse med dækning af sportsarrangementer og begrænsninger i forbindelse med retransmission af fodboldkampe.
It is in the light of these principles that the Commission is at present examining casesrelating to the joint purchase of television rights, exclusive rights for sports events andrestrictions on the broadcasting of football matches.
Den 13. december 1990 vedtog Rådet i overensstemmelse med Traktatens artikel 149, stk. 2, en fælles holdning vedrørende Kommissionens ændrede forslag til direktiv om retlig beskyttelse af edb-programmer2). Kommissionen havde ændret sit oprindelige forslag for at tage hensyn til Europa-Parlamentets ændrings
On 13 December 1990, pursuant to Article 149(2) of the EEC Treaty, the Counciladopted a common position on the amended Commission proposal for a Directive on the legal protection of computer programs.l The Commission had amended its initialproposal to take account of the amendments proposed by Parliament,2 which it accepted on 17 October 1990.3 Throughout 1990, the Commission departments examined themany comments sent to them by the sectors involved in the exploitation of programs so as to integrate them constructively into the legislative process.
Formålet med direktivet er at sikre, at lovgivningen i samtlige medlemsstater kommer til at indeholde et tilstrækkeligt højt beskyttelsesniveau for edb-program-mer, og det tager endvidere sigte på at eliminere alle de forskelle, der vil kunne være til skade for det indre marked.
The aim of the Directive is to ensure in the legislation of all the Member States anadequate level of protection for all computer programs and to eliminate any disparitiesthat might affect the functioning of the common market.