natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den beslutning, der blev truffet i 1986, om for fremtiden kun at afholde ét mø­de i Det Europæiske Råd hvert halve år, med­mindre det er særlig nødvendigt at holde fle­re, tager dog sigte på at begrænse Det Euro­pæiske Råds indgriben i forvaltningen af EF's løbende sager.
Meanwhile, in 1986, it was agreed to restrict European Council meetings to two a year in future, except in special cir­cumstances, with a view to limiting interven­tion by the European Council in the general running of the Community.
■ FORMANDSKABET I RÅDET
■ THE COUNCIL PRESIDENCY
Det Europæiske Råds betydning i Fællesska­bets daglige virksomhed er siden bestandig vokset.
The importance of the European Council in the workings of the Community has steadily increased.
Denne udvikling hænger sammen med den stigende autoritet, som såvel forfat­ningsmæssige bestemmelser som ledelsen af de politiske anliggender giver stats­ og rege­ringscheferne i de fleste af de tolv lande.
This trend is linked with the fact that the authority of the Heads of State or Government has tended to grow stronger in mostofthe 12 Member States, either because of the way their constitutions work or because of how political affairs are con­ducted.
De­res personlige intervention i Europas anlig­gender er derfor en væsentlig udvikling.
Their personal intervention in Com­munity affairs is therefore a major develop­ment.
Si­den 1975 har de således givet politiske im­pulser eller fastsat retningslinjerom emner af største betydning (direkte valg til Parlamen­tet, Det Europæiske Monetære System, fi­nansieringen af Fællesskabet, reformen af landbrugspolitikken, tiltrædelse af nyestater, gennemførelse af det indre marked og eta­blering af Den Økonomiske og Monetære Union...).
Since 1975 they have provided political impetus or laid down guidelines in areas of prime importance (such as direct elections to Parliament, the European Monetary System, reform of agricultural policy, the accession of new members, com­pletion of the internal market and economic and monetary union).
Samtidig har eksistensen af Det Europæiske Råd og regelmæssigheden af dets møder på­virket Rådets egen stilling, ¡det det har åbnet mulighed for appel (selv om stats­ og rege­ringscheferne ofte har afslået at spille en så­dan rolle).
Another significant institutional change in recent years has been the bigger role played by the Council Presidency. Like the setting up of the European Council, this has not come about as the result of an amendment or addition to the Treaties.
Kommissionen og især forman­den for Kommissionen er blevet politisk styr­ket ved deltagelsen i Det Europæiske Råds ar­bejde, selv i den snævreste kreds.
It is a development which can be attributed, firstly, to practical needs resulting from the more complex operation in an enlarged Community of a body with representatives from nine, then 10 and now 12 countries plus the Commission and, secondly, to political factors resulting from the excessive insistence on unanimity (and the consequent need for compromises which may bear little relation to the Commis­sion proposal) and from the way the Euro­pean Council operates.
Imidlertid har arten af forhandlingerne (der er fuldstæn­dig frigjort for institutionel formalisme) og det forhold, at der sideløbende føres drøftel­ser af fællesskabsanliggender og drøftelser i forbindelse med det politiske samarbejde, understreget det mellemstatslige aspekt af disse europæiske »topmøder«.
By limiting the length of the Presidency to six months, the negotiators of the Treaty established a balance which still holds good over 30 years later. Often a country's turn in the Presidency is the occasion for it to show its commitment to Europe and six months is long enough in running the Council to pro­duce results.
Den forøgede betydning af formandskabet i Rådet er også en væsentlig institutionel æn­dring fra de senere år.
At the same time, the simple fact that the European Council exists and meets regularly has had an effect on the position of the Coun­cil itself by opening up the possibility of ap­peal to a higher authority (even though the Heads of State or Government have, on a number of occasions, refused to take on such a role).
På lignende måde som oprettelsen af Det Europæiske Råd er det ik­ke resultat af en tilpasning eller et tillæg til Traktaterne.
The Commission — and in particular its President — has been given increased political status through participation in Euro­pean Councils, even at the most restricted sessions.
Det er dels de praktiske krav, der har medført det (krav som følge af, at det — i et udvidet Fællesskab — er vanskeligere at lede et organ, hvori repræsentanter for de ni og siden de ti og tolv lande mødes med Kom­missionen), dels den for omfattende brug af enstemmighed (og dermed af kompromis'er, der eventuelt er uden forbindelse med Kom­missionens forslag) samt Det Europæiske Råds praksis, der har været den pol ¡tiske bag­grund for denne ændring.
Nevertheless, the nature of the meetings (free of any institutional for­malities) and the fact that they combine discussions on Community matters with discussions on political cooperation have emphasized the intergovernmental aspects of these European 'summits'.
Ved at begrænse formandskabets varighed til seks måneder har Traktatens »fædre« tilveje­bragt en balance, som mere end 30 år efter har bevaret hele sin værdi.
The significance attached to the position of the Presidency of the European Council, par­ticularly when it is held by one of the larger
gelmæssige skift og afvekslingen mellem større og mindre lande i formandskabet be virker samtidig, at man undgår enhver risiko for hegemoni.
The European Council in session in Rome on 27 and 28 October 1990 the largerand smaller countries also obviates any risk of hegemony.
Et samarbejde mellem formandskabet og Kommissionen er hovedreglen: Rigtigt an vendt giver den en øget effektivitet ved at for dele rollerne, forudsat at Kommissionen hverken giver afkald på sine privilegier eller sin årvågenhed, og at Rådets formandskab faktisk spiller sin rolle som politisk igangsætter og upartisk opmand ved Rådets møder og i de forberedende organer.
Cooperation between the Presidency and the Commission remains the general rule: properly applied, it leads to increased efficiency through a distribution of roles, provid ed that the Commission does not yield any of its powers or relax its vigilance and provided that the Council Presidency performs effectively in its role as political stimulator and im partial referee at meetings of the Council and its preparatory bodies.
■ PARLAMENTETS ROLLE OG VIRKEMÅDE
■ THE ROLE AND FUNCTIONING OF PARLIAMENT
Den 7. og 10. juni 1979 valgte de europæiske borgere for første gang direkte deres repræ­sentanter til Europa­Parlamentet.
The composition of Parliament makes it a fully integrated Community institution.
Afholdel­sen af disse valg havde allerede i mere end ty­ve år haft hjemmel i Rom­Traktaten, der inde­holdt bestemmelse om, at Forsamlingen — Europa­Parlamentet — senere skulle vælges ved almindelige direkte valg. Parlamentet fo­relagde allerede i 1960 Rådet er forslag til konventionen om direkte valg, et forslag, der ikke førte til noget resultat.
There are no national sections, only Com­munity­level political groups.
Parlamentets sammensætning gør det til et karakteristisk fællesskabsorgan, der er fuld­stændig integreret.
On 7 and 10 June 1979 the citizens of the Community for the first time elected their representatives to the European Parliament.
Der findes ingen nationa­le sektioner i det, men kun politiske grupper, der er organiseret på EF­plan. Kommissionen er ansvarlig over for Europa­Parlamentet og kun over for Parlamentet, hvilket garanterer dens uafhængighed og upartiskhed.
Provision had been made for these elections more than 20 years previously in the Treaty of Rome, which stipulated that the Assembly — the European Parliament —would eventu­ally be elected by direct universal suffrage.
Parla­mentet fører således kontrol med Kommis­sionen og påser, at den udfører sin rolle som repræsentant for Fællesskabets interesser, og eraltidparattil at kalde den til orden, hvis det finder, at den giver efter for pres fra alle rege­ringerne el ler fra en enkelt af dem.
Parliament thus keeps constant watch on the Commission's doings, making sure that it faithfully represents the Community interest, ready at any time to call it to order if it gives the impression of yielding to the lobbying of governments.
Parlamen­tet deltager i øvrigt i Fællesskabets lovgiv­ningsproces, hvilket der senere vil blive re­degjort for.
In addition, Parliament plays a part in the Community's legislative pro­cedure, as will be shown later.
Valget af Parlamentet medførte ikke nogen ændring i dets beføjelser.
The election of Parliament did not bring about any change in its powers.
Derimod har det forøgede antal parlamentarikere og det for­hold, at de, med få undtagelser, kun håret eu­ropæisk mandat, bevirket, at arbejdshastig­heden er blevet sat op og stilen skærpet.
However, the increase in the number of MEPs and the fact that, with a few exceptions, they sit only as MEPs (and not national MPs as well) has set a faster parliamentary pace and a more ag­gressive style.
Ved udgangen af 1975 bekræftede Det Europæiske Råd i Rom, at de første direkte valg skulle finde sted på samme dag i 1978.
At the end of 1975, in Rome, the European Council con­firmed that the first direct elections would take place on a single date in 1978.
I juli 1976 fremsatte det en udtalelse om an­tallet og fordelingen af pladserne i det fremti­dige Parlament.
In July 1976, in Brussels, it decided on the number and distribution of seats in the future Parlia­ment.
Endelig godkendte Rådet den 20. september 1976 akterne om alminde­lige di rekte valg af Europa­Parlamentets med­lemmer, og de blev undertegnet samme dag.
Finally, on 20 September 1976, the Council approved and signed the in­struments for the election of Members of Parliament by direct universal suffrage.
Bortset fra august måned har Parlamentet (sædvanligvis i Strasbourg) hver måned en mødeperiode af en uges varighed (uden at udelukke muligheden for afholdelse af ek­straordinære samlinger navnlig i forbindelse med budgetbehandlingen).
Except in August the House sits for one week each month (normally in Strasbourg), and sometimes in between to discuss special items like the budget.
Mellem hver må­nedlig mødeperiode afsættes to uger til mø­der i parlamentariske udvalg (der findes 18 faste udvalg) og den tredje uge til møder i de politiske grupper.
Between the monthly part­sessions, two weeks are set aside for meetings of the parliamentary committees (there are 18 standing committees) and the third week for meetings of political groups.
Endeligden 1. juli 1978trådte»Aktomal­mindelige direkte valg af repræsentanterne i Forsamlingen« i kraft. Det første valg fandt sted den 7. og 10. juni 1979 efter de nationale valgregler.
The appropriate Member of the Commission or his representative appears before the com­mittees to give an account of the decisions taken by the Commission, the proposals presented to the Council, and the position adopted by the Commission, vis-à-vis the Council.
Det samme var tilfældet ved de to nyvalg til Parlamentet i 1984 og 1989.1 elleve lande an­vendes systemer, der indebæreren betydelig grad af proportionalitet, og kun i Det Forene­de Kongerige bortset fra Nordirland afholdes valg i enkeltmandskredse uden omvalg.
The committees thus fol low developments in detail and, as they usually meet in camera, can be given a great deal of information, even on confidential matters, and keep a careful
Når et parlamentsudvalg tager et emne op, bliver det ansvarlige medlem af Kommissio­nen eller dettes repræsentanter opfordret til at give udvalget en redegørelse for Kommis­sionens mening.
However, ratification of the September 1976 'Act' by national parliaments took longer than expected, partly because in the United Kingdom the elections and the electoral pro­cedure to be followed were treated as a single issue.
Dette gælder såvel kommis­sionsafgørelser som forslag, der forelægges Rådet, og standpunkter, som Kommissionen beslutter sig til at indtage over for Rådet.
But finally, on 1 July 1978, the 'Act concerning the elect ion of the represent­atives of the Assembly by direct universal suf­frage' entered into force.
Ud­valgene følger på denne måde sagerne i de­taljer, og da de fleste af møderne afholdes for
Thefirstelections wereheldon 7and 10June 1979, each State using its own national elec­toral system, and national voting procedures were again used when the next two Parliaments were elected in 1984 and 1989.
gelse til tider giver anledningtil lidenskabeli­ge debatter og stærkt politiske afstemninger.
Two treaties were concluded forthis purpose — one on 22 April 1970 (effective 1 January 1971), the other on 22 July 1975 (effective 1 June 1977).
Det er lige­ledes udvalgene, der forbereder de udtalel­ser, Parlamentet afgiver i anledning af Kom­missionens forslag til Rådet, samt Parlamen­tets beslutningerom initiativbetænkninger.
Questions from Members of Parliament to the Commission, and to the Council and the Conference of Foreign Ministers (political cooperation), provide a much­used means of control.
I dette øjemed hører Parlamentets udvalg re­gelmæssigt uafhængige personer eller re­præsentanter for de berørte organisationer eller erhvervskredse.
In 1989, 1 711 written questions were put to the Commission, 144 to the Council and 114 to the Foreign Ministers (political cooperation).
Samtidig med, at Rådet besluttede at indføre en ordning med egne indtægter i Fællesska­bet, enedes medlemsstaterne om at ændre Traktaterne for at øge Parlamentets budget­mæssige beføjelser.
Parlia­ment's budgetary powers cover the institu­tions' administrative costs and, above all, certain operational expenditure (Social Fund, Regional Fund, research and energy, industrial policy, etc.).
Der blev derefter ind­gået to Traktater med henblik herpå: Trakta­ten af 22. april 1970 (der trådte i kraft den 1.1.1971) og Traktaten af 22. juli 1975 (dertråd­te i kraft den 1.6.1977); sidstnævnte traktat gav ligeides hjemmel til oprettelse af Revisions­retten.
This expenditure is considerable, representing 36% of the budget or some ECU 15 500 million in 1990, and it determines the Community's develop­ment by boosting certain policies (social, regional, etc.) or allowing new activities to be launched (energy, industry, research, etc.).
De spørgsmål, som medlemmerne af Euro­pa­Parlamentet kan stille Kommissionen samt Rådet og udenrigsministrenes konfe­rence (Det Politiske Samarbejde) er et meget benyttet kontrolmiddel.
Basically this is expenditure on the common agricultural policy (57.8% of the budget in 1990), most of it for price support. Parliament can propose 'modifications' to this category of expen­diture.
11989 blev derstillet 1 711 skriftlige forespørgsler til Kommissio­nen, 149 til Rådetog 114 til udenrigsministre­ne (Det Politiske Samarbejde).
Provided they do not increase the total amount of expenditure such modifica­tions are deemed to be accepted unless the Council rejects them by a qualified majority.
Siden 1973 har mah haft en spørgetid i hver mødeperiode.
Since 1973 there has been a Question Time at each part­session of Parliament.
Parlamentsmedlemmernes interesse for denne procedure har foranledi­get Parlamentet til at udvide den: Bortset fra under meget korte mødeperioder afholdes der nu spørgetid to gange (1 1/2 time) under hver mødeperiode, en for Rådet og Det Poli­tiske Samarbejde og en for Kommissionen.
The for­mula has proved so popular with Members that, except in the case of very short part­sessions, there are now two hour­and­a­half periods, one for the Council and political cooperation and one for the Commission.
Forespørgslerne skal være korte og konkrete, og når Kommissionens eller Rådets formand har svaret, kan parlamentsmedlemmerne stille meget kortfattede tillægsforespørgsler, hvilket kan føre til en hurtig og livlig dialog.
Questions must be brief and to the point. As a follow­up to replies by the Commission or the President of the Council, the Members can put short supplementary questions which sometimes provide lively exchanges.
Parlamentet har således det sidste ord at skul­le have sagt vedrørende de såkaldte ikke­obligatoriske udgifter, dvs. de udgifter, der ik­ke er en nødvendig følge af fællesskabslov­givningen.
In 1989 the Commission replied to 581 ques­tions during Question Time and the Presi­dent of the Council to 172; there were also 130 questions on political cooperation.
Det drejer sig om institutionernes driftsudgifter, især de operationelle udgifter (bevillinger til Den Europæiske Socialfond, Regionalfonden, bevillinger til forskning, energi, industripolitik osv).
Lastly, Parliament can hold urgent debates on current issues (Community and interna­tional affairs, violations of human rights, etc.) to bypass the sometimes rather lengthy pro­cedure otherwise involved, under which the Commission presents a paper ('communi­cation') which is then discussed in commit­tee before the debate in plenary session.
Disse bevillinger udgør en betydelig del af budgettet (36% i 1990, dvs. ca. 15,5 mia. ECU) og er bestem­mende for Fællesskabets udviklingsmulighe­der ved udbygningen af visse former for fæl­lesskabspolitik (socialpolitik, regionalpolitik osv.) eller ved iværksættelsen af en ny politik eller af nye aktioner (energi, industri, forsk­ning osv.).
One sitting in each part­session is devoted to urgent topics, the selection of which sometimes involves heated debates and highly politicized voting.
Parlamentet kan ændre fordelin­gen af bevillingerne, men det kan fremfor alt forøge dem inden for visse grænser.
Parliament has the right to reject the budget as a whole: this it did for the first time on 13 December 1979 — a few months after direct elections — when it threw out the draft 1980 budget placed before it by the Council.
Deri lig­ger den politiske betydning af dets bugetbe­føjelser.
Parliament also rejected the 1985 general budget, as wel I as a su pplementary budget i n 1982.
Et møde i hver mødeperiode er forbe­holdt uopsættelige spørgsmål, hvis udvæl­
When the Council decided to give the Com­munity financial resources of its own, the
Der er hovedsagelig tale om udgiftertil den fælles landbrugspolitik (57,8% af bud­gettet i 1990), navnlig de med garantien af landbrugsmarkedspriserne forbundne udgif­ter.
Lastly, it is Parliament's President who is responsible for declaring that the budget has been finally adopted once all the procedures
Parlamentet ledes af en formand og 12 næstformænd
Parliament is presided over by a President assisted by 12 Vice-Presidents
Parlamentets medlemmer samarbejder i overnationale fraktioner
Members meet in political groups regardless of nationality m
Gruppen for Den Samlede Europæiske Venstrefløj
Group for the European Unitarian Left
Gruppen Europæisk Demokratisk Alliance \
Group of the European Democratic Alliance)
18 udvalg forbereder arbejdet til plenarmødet
18 committees prepare the work of the plenary
De Europæiske Højrepartier Tekniske Gruppe
The Green Crou in the European Parliament
Europa-Parlamentets politiske sammensætning (10.6.1991).
Political composition of the European Parliament (situation on 10 June 1990)
EUROPA PARLAMENTETS SAMMENSÆTNING (10. 6. 1991)
COMPOSITION OF THE EUROPEAN PARLIAMENT COMMITTEES
Udvalget om Miljø­ og Sundheds­anliggender og Forbruger­beskyttelse 12.
Committee on the Environment, Public Health and Consumer Protection 12.
Udvalget om Ungdom, Kultur,
Committee on Youth, Culture, Education, the Media and Sport
Budgetkontroludvalget 15.
Committee on Budgetary Control 15.
Udvalget for Forretningsordenen, Valgs Prøvelse og Medlemmernes Immunitet 17.
Committee on the Rules of Procedure, the Verification of Credentials and Immunities 17.
Udvalgetom Kvinders Rettigheder 18.
Committee on Women's Rights 18.
Udvalget om Landbrug, Fiskeri og Udvikling af Landdistrikter 3.
Fisheries and Rural Development 3.
Budgetudvalget 4.
Committee on Budgets 4.
Udvalget om Økonomi, Valuta­spørgsmål og Industripolitik 5.
Committee on Economic and Monetary Affairs and Industrial Policy 5.
Energi­, Forsknings­ og Teknologi­udvalget 6.
Committee on Energy, Research and Technology 6.
Udvalget om Eksterne Økonomiske Forbindelser 7.
Committee on External Economic Relations 7.
Udvalget om Retlige Anliggender og Borgernes Rettigheder 8.
Committee on Legal Affairs and Citizens' Rights 8.
Gennem ved­tagelse af den institutionelle aftale om bud­getdisciplin og forbedring af budgetprocedu­ren i 1988 er delingen af ansvaret mellem Parlamentet, Rådet og Kommissionen blevet knæsat under hensyntagen til deres kompe­tence i medfør af Traktaterne.
Committee on Regional Policy and Regional Planning procedure established the joint responsibili­ty of Parliament, the Council and the Com­mission in this field while respecting the various competences attributed to them under the Treaties.
I aftalen er der fastsat nye regler for samarbejdet mellem in­stitutionerne, hvilket skulle skabe ro omkring den årlige budgetprocedure.
It fixed new rules for cooperation between the institutions and opened the way to a 'lasting peace' in the area of the annual budget procedure.
■ LOVGIVNINGSBEFØJELSER
■ LEGISLATIVE POWERS have been completed.
Denne bestemmelse har spillet en væ­sentlig rolle i budgetforhandlingerne, for så vidt som den gør det muligt for Parlamentet at gennemføre sin egen fortolkning af de komplicerede budgetregler, derer nedfældet i traktaterne af 1970 og 1975.
This has been an im­portant factor in the budgetary debates in that Parliament has been able to bring to bear its own interpretation of the complex budgetary rules laid down in the 1970 and 1975 Treaties.
Da Domstolen imidlertid i 1986 (efter klage fra Rådet) annul­lerede beslutningen fra Parlamentets for­mand om, at budgettet for dette regnskabsår var vedtaget, udstak den grænserne for den­ne beføjelse og klarlagde samtidig fortolk­ningen af visse budgetregler.
In 1986, however, the Court annul led the decision by which the President of Parliament had adopted the budget for that financial year, following an appeal by the Council. It thereby defined the extent of Parliament's prerogative and at the same time clarified the interpretation of certain budgetary rules.
I henhold til Rom­Traktaterne var Parlamen­tets mulighed for at gribe ind i lovgivnings­processen begrænset til, at det kunne afgive en udtalelse om visse forslag fra Kommissio­nen.
Under the Treaties of Rome, Parliament's in­volvement in the legislative process was restricted to giving its opinion on certain Commission proposals.
Disse obligatoriske konsultationer er ef­ter anmodning fra Rådet blevet suppleret med frivillige konsultationer, således at Par­lamentet i dag deltager i den normative pro­cedure i forbindelse med alle væsentlige retsakter.
In addition to this compulsory consultation, provision was later made for optional consultation at the re­quest of the Council, with the result that Parliament now makes its voice heard in the legislative process whenever major legis­lation is involved.
Parlamentet har fortsat en stærk sti II ing i bud­getproceduren.
Parliament, then, holds a strong position in the budget process.
Dialogen mellem parlamen­
However, Parliament was not satisfied with this consultative role (even less so once it
ser— men uden at samtlige anmodningerfra Parlamentet hermed imødekommes — imidlertid på den ene side Parlamentet en beføjelse til at fremsætte samstemmende udtalelser
establishing the European Union, initiated by Altiero Spinelli, which aimed at a thorough overhaul of the Community system to enable the Communities to overcome the obstacles they faced and to move forward with renewed impetus.
— det vil i praksis sige medbestemmelsesret — i tilfælde af tiltrædelse af nye medlemmer og aftaler indgået med hjemmel i EØF-Trakta-tens artikel 238 (f.eks. associerings- og samarbejdsaftaler med landene i Middelhavsområdet, Lomé-konventionen).
It also sought to reform the Community's system of legis­lation by giving Parliament and the Council an equal say in decisions.