natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Institutionerne, 2, 14
Institutions, EC, 2, 14
Indbyrdes tilnærmelse af lovgivningerne, 69
Integration progressive, 13 transitional periods, 99 variable speed, 149
Institutionernes retsakter, 58-75a sprog, 68 begrundelse, 71 meddelelse, 69 offentliggørelse, 68, 69
Interpretation of Community law, 28-36 effectiveness (effet utile), 35 methods and principles, 29-33 systematic, 34 teleological, 28, 34 necessary consequence, 36
Kommissionen for EF, 14, 15, 62 traktaternes vogter, 69, 146 gennemførelsesbeføjelser, 20, 68, 138 udarbejdelse af forslag, 5
Law, international, 76-85 decisions by representatives of Member States' governments, 82 general, 77 international agreements, 78-85 concluded by Community, 84 hybrid, 85 implementing Treaties, 81 place in hierarchy, 84 prior made by Member States, 79
Landbrugspolitik, den fælles —, 11, 19, 56, 135, 146
Majority, qualified, 15, 16
Missioner ved Fællesskaberne, 47
Missions of nonEC countries to the EC, 47
Politisk samarbejde, 14, 51
Policy, common agricultural, 11, 19, 56, 135, 146 common foreign and security, 27, 51, 52 common trade, 10, 46, 56 common transport, 56 ECSC trade, 2
Princippet om institutionernes autonomi, 140
Powers, express conferment of, 59, 60
Regionsudvalget, 14
Procedure, decision-making, 15-18
Retten i Første Instans, 27
Reasoning of legislation, 71
Samstemmende udtalelse, 17
Resources, own, 14, 19, 141
Statsstøtte, 101
State aids, 101
Tilpasning af traktaterne uden traktatændring, 41­43 artikel 95, stk. 1 og 2, EKSF, 41 artikel 235, EØF, 42
Supremacy of Community law, 111-132 constitutions, 115-125 later national legislation, 126-132 principle, 111-114
Traktatændringer, 36-39, 52 »den lille ændringsprocedure«, 38 den almindelige procedure, 37
Treaty establishing European Union (draft, European Parliament, 1984), 9, 51, 61a, 92a, 135
Udkast til traktat om oprettelse af Den Europæiske Union, 9, 51, 61a, 92a, 135
Treaty on European Union (Maastricht, 1992), 14, 16, 17, 19, 20, 27, 51, 52, 53, 61a, 92a, 135, 149
Udtalelser, EKSF, 63
Union, European, 3, 51, 52, 149
Udvalg, Det Økonomiske og Sociale —, 14
Union Treaty, see Treaty on European Union (Maastricht)
Øen Man, 54
Page 251
Fællesskabets Retsorden af Jean- Victor Louis 3. reviderede og ajourførte udgave
The Community legal order by Jean- Victor Louis Third, completely revised edition
Samlingen »Europæiske Perspektiver«
European Perspectives series
Herstedvang 10­12 DK­2620 Alberslund Tlf 43 63 23 00 Fax (Sales) 43 63 19 69 Fax (Management) 43 63 19 49
43 63 23 00 Fax (Sales) 43 63 19 69 Fax (Management) 43 63 19 49
De Europæiske Fællesskaber er ikke blot et forum, inden for hvilket der finder drøftelser og forhandlinger sted meilem sta­terne. Deres institutionelle struktur, som i forhold til andre klassiske internationale organisationer har en langt mere kom­pliceret og særegen karakter, skaber en righoldig lovgivning, der som oftest kan påberåbes direkte over for de nationale domstole.
The European institutions are not simply a framework for discussion and negotiation between their member countries.
De Europæiske Fællesskabers Domstol giver de nationale dommere den fornødne vejledning med hensyn til fortolkningen af fællesskabsretten og afgør endvidere de kon­flikter, som opstår mellem Fællesskabets institutioner og bor­gerne eller medlemsstaterne.
The Court of Justice of the European Communities provides such courts with guidance on the interpretation of Community law and determines disputes between the Community's governing institutions and private parties or Member States.
Domstolens retspraksis har været bestemmende for udviklingen af fællesskabsretten, der er stærkt struktureret, og som dag for dag i stadig højere grad sætter sit præg på medlemsstaternes økonomiske og sociale realiteter, men som dog ofte endnu ikke kendes af den brede offentlighed.
It is mainly the decisions of the Court of Justice that have established the principles of the new highly-organized legal system of the European Community which increasingly permeates the economic and social fabric of its members, although often it is not fully appreciated.
Det er hensigten med dette værk om »Fællesskabets Retsor­den«, som er skrevet af professor Jean­Victor Louis ved Uni­versité libre de Bruxelles og udgivet af Europa­Kommissionen, at sætte læseren i stand til hurtigt at gøre sig bekendt med de vigtigste karakteristika ved denne fællesskabsretlige op­bygning.
This book, on the Community legal order, written by Professor Jean-Victor Louis of the Free University of Brussels for the European Commission, aims to familiarize its readers with the main features of the Community's constitution and legal system in a single concise volume.
Vel er værket skrevet i et sprog, der er tilgængeligt for ikke­jurister, men dets præcise oplysninger og kritiske holdning gør det også egnet som opslagsværk for jurister.
It is accessible to the lay reader but is also precise and critical enough to serve as a reference book for the lawyer.
Jean­Victor Louis — »Agrégé en droit des gens« (dr. jur. i folkeret) ved »Université libre de Bruxelles« (U.L.B.) i 1969 — professor i fællesskabsret ved U.L.B. — tidligere leder af »Institut d'Études européennes« (U.L.B.) — chefredatør for »Cahiers de droit européen« — underdirektør og leder af den juridiske tjeneste ved »Banque Nationale de Belgique« — forfatter til »Les règlements de la Communauté économique européenne« og, i samarbejde med Jacques Mégret og under dennes ledelse, »Le droit de la Communauté économique européenne«.
Jean-Victor Louis — 'Agrégé' in public international law from the Free University of Brussels (ULB) in 1969 — Professor of Community law at the ULB — Former Director and President of the Institute for European Studies (ULB) — Editor of Cahiers de droit européen — Adviser to the Board of Directors and Head of Legal Department of the Belgian National Bank — Author of Les règlements de la Communauté économique européenne and co-author, under the editorship of J. Mégret, of Le droit de la Communauté économique européenne.
Pris i Luxembourg (moms ikke medregnet): ECU 15
Price (excluding VAT) ¡n Luxembourg: ECU 15
Uddrag af XXVI Almindelige Beretning om De Europæiske Fællesskabers Virksomhed i 1992
Offprint from the XXVIth General Report on the Activities of the European Communities 1992
KAPITEL VII: FÆLLESKABSRETTEN
CHAPTER VII: COMMUNITY LAW
Domstolskontrol og medlemsstaternes opfyldelse af deres forp//gfe/ser
Judicial review and fulfilment by the Member States of their obligations
Afsnit 2 : Fortolkning og anvendelse af fællesskabsrettens materielle regler
Section 2: Interpretation and application of the substantive rules of Community law
Fríe varebevægelser og Toldunionen
Free movement of goods and customs union
Institutionelle spørgsmål og budgetspørgsmål
Institutional and budgetary matters
Afsnit 3 : Overførsel af fællesskabsretten til edb
Section 3: Computerization of Community law
- Talmæssige oplysninger om Domstolens virksomhed - Talmæssige oplysninger om virksomheden i Retten i Første Instans
Activities of the Court of Justice, in figures Activities of the Court of First Instance, in figures
MEDDELELSE TIL LÆSEREN
General Report on the Activities of the European
Opmærksomheden henledes på, at denne publikation er et uddrag af XXVI Almindelige Beretning om De Europæiske Fællesskabers Virksomhed i 1992.
This publication is an extract from the XXVICommunities 1992.
Teksten har ikke undergået nogen ændring, hvilket indebærer, at henvisningen til "denne beretning" er henvisninger til XXVI Almindelige Beretning.
The text has in no way been modified: references to 'this Report' should therefore be construed as references to the XXVIth General Report.
På Kommissionens anmodning undersøgte Domstolen i henhold til EØF-Traktatens artikel 228 de bestemmelser i udkastet til aftale om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsmråde (EØS), der vedrører bilæggelse af tvister.
The Court of Justice, acting at the Commission's request under Article 228 of the EEC Treaty, reviewed the new dispute-settlement provisions of the draft Agreement establishing the European Economic Area (EEA).
Disse bestemmelser er nemlig blevet genforhandlet efter Domstolens udtalelse 1/91 af 14. december 1991'), hvori den tilkendegav, at det retskontrolsystem, der påtænktes indført i det første udkast til aftalen, var uforeneligt med EØF-Trak-taten.
These provisions had been renegotiated following the Court's declaration in Opinion 1/91 of 14 December 1991 ' that the judicial review arrangements planned in the original draft Agreement were incompatible with the EEC Treaty.
Efter en undersøgelse af de nye bestemmelser på grundlag af principperne i udtalelse 1/91 konkluderede Domstolen, at disse er forenelige med EØF-Trak-taten.
The Court examined the new provisions in the light of the principles established by the earlier Opinion and concluded that they were compatible with the EEC Treaty.
Domstolen havde i sin foregående udtalelse tilkendegivet, at aftalen til for skel fra en tiltrædelsesaftale ikke sikrede en ensartet retslig ramme for de økonomiske beslutningstageres aktiviteter, men mener nu, at autonomien i Fælles skabets retsorden ikke trues af den måde, hvorpå parterne har til hensigt at sikre den størst mulige ensartethed i fortolkningen og anvendelsen af gældende ret i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.
In the original Opinion it held that the situation was not like an accession situation and that the Agreement could not establish a single legal framework for the full range of economic activity; it now recognized that the parties to the Agreement were planning to secure the most uniform interpretation and operation of the law that was possible in the EEA without jeopardizing the autonomy of the Community legal system.
I stedet for at oprette en EØS-Domstol skal der ifølge det nye aftaleudkast oprettes et blandet EØS-udvalg, der skal bilægge tvister mellem parterne og sørge for en ensartet fortolkning af aftalen ved løbende at undersøge, hvorledes EF-Domstolens og EFTA-Domstolens (denne domstol skal oprettes af EFTA-landene og får kun kompetence inden for EFTA) retspraksis udvikler sig.
Instead of setting up an EEA Court, the new draft Agreement provided for an EEA Joint Committee to settle disputes between the two sides and to ensure the uniform interpretation of the Agreement by keeping under permanent review the decisions of the Court of Justice and of the EFTA Court to be set up by the EFTA countries with jurisdiction confined to those countries.
Dog kan de afgørelser, der træffes i dette blandede udvalg på ingen måde påvirke EF-Domstolens retspraksis. Det-
But decisions of the Committee will have no impact on the case-law of the Court of Justice — this is felt essential to the preservation of the autonomy of the Community legal system.
') Femogtyvende Almindelige Beretning, nr. 1284.
Twenty-fifth General Report, point 1284.
VII-I te princip er en væsentlig garanti, der er absolut nødvendig for at sikre fællesskabsretsordenens autonomi. Kan udvalget ikke bilægge en tvist mellem parterne, eller når det ikke frem til en ensartet fortolkning af aftalen i forbindelse med forskellig retspraksis i EF-Domstolen og EFTA-Domstolen, kan parterne anmode EF-Domstolen om at fortolke gældende regler.
COMMUNITY LAW dispute between the parties cannot be settled by the Committee or the Com­mittee is unable to ensure uniform interpretation of the Agreement because there is a conflict between decisions of the EFTA Court and of the Court of Justice, the parties may agree to apply to the Court of Justice for an interpret­ation of the rules that are in issue.
Det forhold, at EF-Domstolen ifølge EØS-Aftalen tildeles denne nye kompetence (der ikke har forbindelse med en revision af EØF-Traktaten) er forenelig med EØF-Traktaten, fordi EF-Domstolens afgørelser vil få bindende virkning og Domstolens funktion (som retsinstans, der træffer bindende beslutninger) ikke ændres1).
In conferring this jurisdiction on the Court of Justice without amending the EEC Treaty, the EEA Agreement remains compatible with the EEC Treaty since the Court's decision will be binding and the Court's function, which is to give binding judgments, will not be diluted.l
Med forordning EØF nr. 4059/892), der blev vedtaget af Rådet den 21. december 1989, indførtes der indtil 31.12.1992 et fællesskabskontingent for transportvirksomheders adgang til at udføre intern vejgodstransport i en med lemsstat, hvor de ikke er hjemmehørende (cabotage). Oprindeligt havde Kommissionen foreslået en ordning med fri adgang til cabotage, og Parlamentet havde afgivet sin udtalelse på grundlag af dette første forslag.
Council Regulation (EEC) No 4059/89 of 21 December 1989 introduced a Community cabotage scheme for road transport, valid until 31 December 1992.2The Commission had originally proposed a scheme of free cabotage, and Parliament had given an opinion endorsing that proposal.
Kommissionen kon staterede imidlertid, at den ikke kunne skabe enighed om fuldstændig frihed til cabotage og ændrede derfor sit forslag, således at den pågældende forordning kunne vedtages med kvalificeret flertal. Parlamentet blev imidlertid ikke hørt vedrørende dette kompromis og har derfor anmodet Domstolen om at annullere forordningen.
When it realized that it would not be able to secure agreement on full freedom, the Commission proceeded to amend its proposal so that it could be adopted by qualified majority.
Domstolen gav i sin dom af 16. juli3) Parlamentet ret. Den fastslog, at de på gældende ændringer (princippet om fri cabotage blev erstattet af et princip med midlertidig tilladelse inden for rammerne af et fællesskabskontingent) berører selve princippet i den indførte ordning og derfor må betegnes som væsentlige.
The Court upheld the application in a judgment given on 16 July.3It observed that the amendments made to the proposal (replacement of free cabotage by the principle of temporary admission to a Community quota scheme) went to the very roots of the system to be set up and therefore had to be regarded as substantial.
Rådet skulle derfor have hørt Parlamentet igen.
The Council should consequently have consulted Parliament a second time.
Domstolen annullerede forordningen, idet dog dens retsvirkninger opretholdtes indtil vedtagelsen af en ny for ordning.
The Court annulled the Regulation but preserved its effects pending adoption of a new Regulation.
Kommissionen anvendte til sit forslag til direktiv om opholdsret for studerende som retsgrundlag udelukkende EØF-Traktaten s artikel 7, stk. 2, hvor efter Rådet skal give forskrifter med henblik på at forbyde forskelsbehandling på grundlag af nationalitet.
The Commission proposed a Directive on the right of residence for students with, as its sole legal basis, the second paragraph of Article 7 of the EEC Treaty, which empowers the Council to adopt rules to prohibit discrimination based on nationality.
Rådet havde tidligere, den 28. juni 1990, vedtaget direktiv 90/366/EØF om opholdsret for studerende4), men anvendte på det tidspunkt EØF-Traktatens artikel 235 som retsgrundlag.
On 28 June 1990 the Council responded by adopting Directive 90/366/EEC, in which the legal basis was replaced by Article 235 of the Treaty.4Parliament, supported by the Commission, brought an action for annulment on that ground, which the Court upheld on 7 July.5 Its reasoning was that instruments enacted under the second paragraph of
Parlamentet har med støtte fra Kommissionen anfægtet direktivet med begrundelse i denne ændring af rets-
Article 7 need not be confined simply to outlawing discrimination but may also govern points that are found to be necessary to secure the effective exercise of
) EFT L 390 af 31.12.1989 og Treogtyvende Almindelige Beretning, nr. 629.
OJ L 390, 30.12.1989: Twenty-third General Report, point 629.
) Sag C-65/90, Parlamentet mod Rådet.
Case C-65/90 Parliament ν Council, not yet reported.
) EFT L 180 af 13.7.1990 og Fireogtyvende Almindelige Beretning, nr. 168.
OJ L 180, 13.7.1990; Twenty-fourth General Report, point 168.
Ved indførelsen af ordningen for mælkekvoter i 1984 undlod man i EF-lovgivningen at afsætte kvoter til mælkeproducenter, der i henhold til den tidligere ordning og mod ydelse af en præmie havde givet afkald på at afsætte mælk i en bestemt periode.
The Community legislation establishing milk quotas in 1984 omitted to grant quotas to milk producers who had agreed to refrain from marketing milk for a limited period under an earlier scheme entitling them to premiums.
Domstolen fandt ved dom af 28. april 19882), at denne lovgivning var ugyldig, idet den krænkede princippet om tillid til lovgivningen.
In Case 120/86 Mulder1the Court declared the rules invalid as contravening the principle of legitimate expectations.
På baggrund af denne dom ydede Rådet fra 1989 disse producenter en kvote på 60% af den leverede mælkemængde i året forud for ansøgningen om præmie for ikke markedsføring. Domstolen kendte imidlertid disse nedslag på 40% ugyldige ved sine domme af 11. december 19903).
The Council responded by allowing the relevant producers a quota, valid from 1989, set at 60% of the milk delivered in the year preceding the application for a non­marketing premium.
Derfor anlagde de pågældende producenter sag mod Fællesskabet med henblik på at få tilkendt erstatning for den skade, som fællesskabslovgivningen havde påført dem.
The relevant producers accordingly commenced proceedings against the Community institutions for damages in respect of loss sustained by reason of the offending legislation.
Domstolen gav ved sin dom af 19. maj en første gruppe af klagere4) medhold.
The Court upheld the applications in a first batch of cases,3stating that the
Domstolen fandt for det første med hensyn til bestemmelserne fra 1984, at betingelserne var opfyldt for i henhold til EØF-Traktatens artikel 215 at gøre Fællesskabet ansvarlig for skaden.
Community could already be held liable in terms of Article 215 of the EEC Treaty on account of the 1984 legislation.
Denne lovgivning krænkede nemlig princippet om tillid til lovgivningen, der gælder generelt i fællesskabsretten som overordnet retsprincip for at beskytte enkeltpersoner.
That legislation had been adopted in violation of the principle of legitimate expectations, which was a fundamental principle of Community law and a superior rule of law for the protection of individuals.
Uden at påvise en overordnet almen interesse havde lovgiverne således fuldstændigt undladt at tage de pågældende producenters særlige situation i betragtning. Derimod fandt Domstolen ikke med hensyn til bestemmelser ne fra 1989, hvorved 60%-reglen blev indført, at det kunne påvises, at princippet om tillid til lovgivningen var blevet krænket.
The violation was serious enough to warrant an order to pay damages since, without presenting any overriding grounds of public interest, the legislature had completely omitted to have regard for the situation of the producers affected.
Tyskland har anlagt annullationssøgsmål mod visse bestemmelser i Kommissionens landbrugslovgivning, hvori det fastsættes, at medlemsstaternes myndigheder kan anvende sanktioner over for modtagere af fællesskabsstøtte, der i forbindelse med en ansøgning har gjort sig skyldige i alvorlige uregelmæssigheder.
Germany applied for the annulment of certain provisions of Commission agricultural regulations determining the penalties to be imposed by national authorities in the event of serious irregularities in applications for Community assistance.
Domstolen bekræftede i sin dom af 27. oktober5), fuldstændig på linje med sin tidligere retspraksis, at Fællesskabet har kompetence til at indføre de sank-
Giving judgment on 27 October,4the Court of Justice confirmed earlier rulings to the effect that the Community had the power to establish the penalties needed for the effective application of agricultural regulations.
4) Forenede Sager C-104/89 og 37/90, Mulder m.fl. mod Rådet og Kommissionen.
Joined Cases C­104/89 and C­37/90 Mulder and Others ν Commission and Council: judgment given on 19 May 1992, not yet reported.
') Sag C-240/90, Tyskland mod Kommissionen.
Case C­240/90 Germany ν Commission, not yet reported.
FÆLLESSKABSRETTEN
COMMUNITY LAW was for the Community legislative bodies to decide what was the most appropri­ate solution.
VII-I tioner, der er nødvendige for en effektiv gennemførelse af landbrugslovgivningen.
The Court also clarified the concept of Commission implementing powers.
Denne kompetence er ikke begrænset til tillæg, men udstrækker sig til alle for mer for sanktioner, herunder udelukkelse fra at kunne modtage støtte, såfremt dette er nødvendigt for at gennemføre den fælles landbrugspolitiks målsætning. Det er således fællesskabslovgiveren der afgør, hvilken løsning der er mest hensigtsmæssig.
Only those rule-making powers that went to the root of the subjectmatter in issue could be reserved for the Council; determining the nature of penalties, as by imposing extra payments or excluding the future grant of assistance, was simply implementing the principles of the basic regulation and could legitimately be delegated to the Commission.
Domstolen præciserede desuden begrebet Kommissionens gennem førelsesbeføjelser ved at fastsætte, at det kun er de regler, der er væsentlige for det påtænkte spørgsmål der skal besluttes af Rådet.
Moreover, there was no need for the Council to expressly enable the Commission in this respect: the Commission could provide for penalties in implementing regulations adopted in exercise of its general executive powers.
) Kommissionens klage mod Belgien med påstand om, at dette land havde undladt at opfylde direktiv 80/836/Euratom2) om fastsættelse af de grundlæggende normer for beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, der er forbundet med ioniserende stråling. Det var Kommissionens opfattelse, at medlemsstaterne ikke ifølge direktivet kunne fastsætte maksimumsdoser for udsættelse for stråling, fordi det ifølge Euratom-Traktatens artikel 2 er Fællesskabet, der skal »indføre ensartede sikkerhedsnormer«.
In Case C-376/90 Commission ν Belgium^ the Court dismissed the Commission's action against Belgium for failure to comply with Directive 80/ 836/Euratom on basic safety standards for the health protection of the general public and workers against the dangers of ionizing radiation.2The Com­mission's view was that the Directive did not leave the Member States free to set radiation exposure limits since Article 2 of the Euratom Treaty required the Community to establish 'uniform safety standards'.
Imidlertid havde Belgien fastsat strengere doser for lærlinge og studerende, der ikke er myndige, end fastsat i direktivet.
Belgium had set limits for apprentices and under-age students that were tighter than those provided for by the Directive.
Dom stolen fastslår først og fremmest, at direktivets tekst ikke gør det muligt at argumentere hverken for det ene eller det andet synspunkt.
The Court first observed that the text of the Directive itself could not be used to support the arguments of either side.
Men den anfører, at di rektivets normer støtter sig på henstillinger fra Den Internationale Kommission for Strålingsbeskyttelse, der på grund af, at al ioniserende stråling er til fare for sundheden, ikke er absolutte normer, men udelukkende er offentliggjort til vejledning.
But it then noted that the Directive's standards were based on recommendations of the International Commission on Radiological Protection which, since all forms of ionizing radiation are a potential health hazard, were not expressed to be mandatory standards but issued for guidance only.
Det princip, der ligger til grund for disse normer, er den bedst mulige beskyttelse.
The underlying principle was optimum protection.