natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Dernæst beskrives de beslutninger, der er truffet for at gennemføre det integrerede finansielle område: direktivet af 24. juni 1988 om den endelige, fuldstændige liberalisering af kapitalbevægelser i Den Europæiske Union; styrkelsen af llberaliseringsinitiativerne besluttet inden for rammerne af Maastricht­traktaten; direktiverne om gennemførelse af et egentligt fællesmarked for finansielle tjenesteydelser med særlig vægt på det bankmæssige område.
The decisions taken to achieve an integrated financial market are then examined: the Directive of 24 June 1988 completely liberalizing capital movements within the European Union; the strengthening of these liberalization measures agreed in the Maastricht Treaty; the Directives adopted with a view to achieving a genuine common market in financial services, particularly in the banking sector.
De motiver, der lå bag beslutningen om at skabe et egentligt integreret finansielt område, fører naturligt til, at man går videre og overvejer at oprette en Økonomisk og Monetær Union mellem medlemsstaterne.
The reasons underlying the decision to create a genuine integrated financial area naturally point up the need to go further and to consider establishing an economic and monetary union between the Member States.
En sådan Union skulle især gøre det muligt at drage fuld fordel af virkelig­gørelsen af det indre marked.
Such a union should, among other things, make it possible to exploit fully all the potential advantages stemming from completion of the single market.
Bl.a. er den uden tvivl den bedste løsning på pengepolitiske problemer og den bedste måde, hvorpå man kan sikre faste valutakurser i et integreret finansielt område.
Without doubt, it also constitutes the most appropriate response to the difficulties involved in managing monetary policies and safeguarding exchange­rate stability in an integrated financial area.
Derfor handler anden del af denne rapport om problematikken vedrørende virkeliggørelse af en Økonomisk og Monetær Union.
For this reason, Part Two of this study deals with the problems associated with achieving economic and monetary union.
Der lægges vægt på de foranstaltninger til styrkelse af det monetære samarbejde, der blev truffet efter at beslutningen om liberalisering af kapital­bevægelser var vedtaget, på målet om virkeliggørelse af en Økonomisk og Monetær Union og på de første milepæle på vejen.
Attention is focused first on the measures for reinforcing monetary cooperation that were taken when it was decided to liberalize capital movements, on the goal of economic and monetary union and on the initial steps taken in that direction.
Derefter beskrives de perspektiver, der følger af Maastricht­traktaten, som definerer indholdet af denne Økonomiske og Monetære Union, og som indehol­der en præcis tidsplan for dens gennemførelse.
We shall then describe the prospects opened up by the Maastricht Treaty, which has defined the content of such an economic and monetary union and has introduced into the European Union's constitution a detailed timetable for its implementation.
Født i 1959 — juridisk kandidat fra Université Catholique de Louvain — universitetsgrad ¡ internationale forhold fra Université Catholique de Louvain — rådgiver for udlandsafdelingen i den belgiske centralbank — for tiden finansrådgiver for Belglens Faste Repræsentation ved Den Europæiske Union — underviser ved HEC Saint­Louis I Bruxelles.
Born 1959; degree ¡η law from the Université catholique de Louvain; degree in international relations (UCL); Adviser in the Foreign Affairs Department of the National Bank of Belgium; currently Financial Adviser to Belgium's Permanent Representative to the European Union and Lecturer at HEC (Hautes Études Com­merciales) Saint­Louis, Brussels.
* * *t KONTORET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS *g > * OFFICIELLE PUBLIKATIONER
OFFICE FOR OFFICIAL PUBLICATIONS OF THE EUROPEAN COMMUNITIES
På trods af den økonomiske krise og arbejdsløsheden blev der i 1993 alligevel gjort en række fremskridt i retning af et stærkt, dynamisk og solidarisk Europa.
Economically, 1993 was a difficult year of recession and unemployment, but there were a number of important advances towards a strong, dynamic and cohesive Europe.
I lyset af de stigende stabilitets­ og sikkerhedsproblemer har institutionerne fortsat arbejdet på at konsolidere Unionens rolle udadtil ved hjælp af øget økonomisk samarbejde, en styrkelse af den politiske dialog og en udbygning afstøtten og den faglige bistand på forskellige områder.
Faced with the emergence of new threats to stability and security in various parts of the world, the institutions persevered in their task of consolidating the external role of the Union by boosting economic cooperation, intensifying political dialogue and developing aid and technical assistance in various fields.
De har ligeledes mobiliseretalle deres kræfter i forbindelse med de multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay­runden. Resulta­tet heraf må efter 7 års arbejde betegnes som en succes uden sidestykke for Unionen.
They devoted whole­hearted attention to the Uruguay Round of multilateral trade negotiations, the results of which, afíer seven years ' work, are an unprecedentedsuccess for the Union.
De har ligeledes været meget aktive i bestræbelserne for at nå frem til en fredsaftale for det forhenværende Jugoslavien. Her har man forenet forsøget på at bringe parterne nærmere hinanden med en humanitær indsats.
They were also actively involved in the search for a peace agreement in former Yugoslavia and accompanied their attempts to bring about a rapprochement between the various parties to the conflict by a special humanitarian aid effort.
Der blev også i 1993 indgået en række aftaler med tredjelande, der bygger på de demokratiske værdier, man er fælles om, samt på politisk dialog på alle niveauer.
The Community continued to develop a network ofagreements with non­member countries reflecting shared democratic values and accompanied by a political dialogue at all levels.
Endelig er der med tiltrædelsesforhandlingerne med Østrig, Fintand, Sverige og Norge indledt en vigtig etape i den europæiske historie. Endvidere er der lagt sidste hånd på udformningen af de procedurer, der er nødvendige i forbindelse med ikrafttrædelsen af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde den 1. januar 1994.
Lastly, an important stage in European history was reached when accession negotiations began with Austria, Finland, Norway and Sweden and the procedures for the entry into force of the European Economic Area on 1 January 1994 were finalized.
GENEREL OVERSIGT afrives og sendes til salgskontoret i Danmark
Tear off along the dotted line and send to the sales office in your country
(se adresseliste på bagsiden)
(see list overleaf).
KAPITEL I DEN EUROPÆISKE UNION
CHAPTER I EUROPEAN UNION
KAPITEL II ENHEDSMARKEDET OG DET ØKONOMISKE OG SOCIALE EF
CHAPTER II THE SINGLE MARKET AND THE COMMUNITY ECONOMIC AND SOCIAL AREA
Den almindelige beretning om De Europæiske Fællesskabers virksomhed er det største og mest komplette opslagsværk om den europæiske integrations historie.
The Commission's General Report is the most compact and com­prehensive source book on the history of European integration.
Beretningen giver Dem mulighed for at bedømme de fremskridt, der er gjort på området.
It enables readers to measure the Community's progress.
(sprog) af den
(language) of the
Økonomisk og social samhørighed: strukturpolitiske foranstaltninger Foranstaltninger til fordel for fjerntliggende regioner Den sociale dimension Miljø Euratoms sikkerhedskontrol Nuklear sikkerhed Landbrugspolitik Fiskeripolitik Borgernes Europa Informations- og kommunikationspolitik, Av-sektoren og kulturpolitik
Economic and social cohesion: structural measures Measures for the most remote regions Social dimension Environment Euratom safeguards Nuclear safety Agricultural policy Fisheries policy A people's Europe Information, communication, audiovisual media and culture
D De bedes tilsende mig ekspl. på 27. ALMINDELIGE BERETNING OM DE
XXVII GENERAL REPORT ON THE ACTIVITIES OF THE EUROPEAN COMMUNITIES 1993
KAPITEL III FORBINDELSER MED TREDJELANDE
CHAPTER III EXTERNAL RELATIONS
Pris: 25 ECU — som oplysning 192,50 DKR
Price in ECU: 25 Indicative price (excluding VAT, ρ & ρ): UKL 20.00 IRL 21.25 USD 28.75 Payment to be made on receipt of invoice.
1 de almindelige beretninger kan læseren følge med i samtlige de emner, der behandles på fællesskabsniveau, samt i de forskellige faser i beslutningsprocessen og endelig orientere sig om et lovgivningssystem, der bliver stadig mere omfattende som en afspejling af den økonomiske og politiske indsats.
Relations with the countries of Asia and Latín America Relations with the African, Caribbean and Pacific countries and the overseas countries and territories General development cooperation Humanitarian aid Multilateral trade negotiations (Uruguay Round) Commercial policy International organizations and conferences
Jeg betaler ved modtagelsen af regningen.
Middle East countries
D Jeg vil gerne abonnere på den almindelige beretning, samme antal eksemplarer som ovenfor anført.
CHAPTER IV COMMON FOREIGN AND SECURITY POLICY OF THE EUROPEAN UNION
KAPITEL IV FÆLLES UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITIK DEN EUROPÆISKE UNION
D Please also register my standing order for the same number of copies of the XXVIII Report and subsequent annual editions of the General Report.
Iværksættelse af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik Europæisk Politisk Samarbejde
Implementing the common foreign and security policy European political cooperation
KAPITEL V SAMARBEJDE OM RETLIGE OG INDRE ANLIGGENDER
CHAPTER V COOPERATION IN THE FIELDS OF JUSTICE AND HOME AFFAIRS
KAPITEL VI MENNESKERETTIGHEDER OG GRUNDLÆGGENDE FRIHEDSRETTIGHEDER
CHAPTER VI HUMAN RIGHTS AND FUNDAMENTAL FREEDOMS
Navn: . .
Address:.
Initiativer inden for Fællesskabet Initiativer uden for Fællesskaber
CHAPTER VII COMMUNITY INSTITUTIONS AND FINANCING
KAPITEL VII FÆLLESSKABETS INSTITUTIONER OG FINANSIERING
Institutions and other bodies Financing Community activities
KAPITEL VIII FÆLLESSKABSRETTEN
CHAPTER VIII COMMUNITY LAW
27. almindelige beretning — som dækker 1993 — udkommer i begyndelsen af februar 1994på alle Fælles skabets sprog.
The XXVIIth General Report, cover­ing 1993, is now available in all the Community languages.
Generelle spørgsmål Fortolkning og anvendelse af fællesskabsrettens materielle regler Overførsel af fællesskabsretten til edb
General matters Interpretation and application of the substantive rules of Community law Computerization of Community law
KRONOLOGISK OVERSIGT
(Signature)
DEN NYE FÆLLES FISKERIPOLITIK
THE NEW COMMON FISHERIES POLICY
Luxembourg: Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer, 1994
Luxembourg: Office for Official Publications of the European Communities. 1994
Fiskeriet, der er en af menneskets ældste aktiviteter, har fået stadig større betydning i Det Europæiske Fælles skab, navnlig efter Spaniens og Portugals tiltrædelse.
Fishing, which is one of mankind's oldest activities, is a sector which has grown consistently in importance in the European Community, especially since the accession of Spain and Portugal.
Den fælles fiskeripolitik blev, efter at den havde rundet de ti år, taget op til en gennemgribende omvurdering i 1992 og 1993. Denne omvurdering gav anledning til en række større justeringer og ændringer. Der blev fast lagt nye retningslinjer og truffet nye foranstaltninger, der blev udarbejdet en ny grundforordning, og der blev indført nye instrumenter til forvaltning og støtte af fiskeriet.
After 10 years of existence, during 1992 and 1993 the common fisheries policy was subjected to a complete re-think, which led to substantial adjustments and modifications.
Der står store økonomiske og sociale interesser på spil. Vi må stå sammen i vore bestræbelser på at sikre fiskeriets fortsatte eksistens, ikke mindst nu, hvor Den Europæiske Union står foran en udvidelse.
The economic and social stakes are high.
Den kommende ud videlse kan ikke undgå at få stor ind virkning på den fælles fiskeripolitik fremover.
Enlargement will doubtless have important consequences for the future development of 'Blue Europe'.
Det glæder mig at kunne præsentere denne brochure om »den nye fælles fiskeripolitik«.
I am delighted to introduce this booklet on 'The new common fisheries policy'.
Jeg håber meget på, at den vil give offentligheden mulighed for at lære denne ikke særligt velkendte EU-politik bedre at kende.
I very much hope that it will provide the general public with the means to familiarize themselves with this littleknown Community policy.
Navnlig håber jeg, at hovedaktørerne i den fælles fiskeripolitik, dvs. dem, der er beskæftiget inden for fiskeriet og akvakulturen, i brochuren vil finde en klar og nyttig redegørelse for det arbejde, som EU gør for dem.
I especially hope that the main players in the common fisheries policy, those working in the fishing and aquaculture sectors, will find in it a clear and useful explanation of the work of the Community on their behalf.
DEN FÆLLES FISKERIPOLITIKS HISTORIE
HISTORY OF THE COMMON FISHERIES POLICY
ADGANG TIL FISKEPLADSER
ACCESS TO FISHING GROUNDS
BEVARELSE AF FISKEBESTANDENE
CONSERVATION OF FISH STOCKS
AFSÆTNING AF FISKERIVARER.... 17
MARKETING OF FISHERY PRODUCTS . 17
DEN FÆLLES FISKERIPOLITIK OG MILJØET
COMMON FISHERIES POLICY AND THE ENVIRONMENT
BIBLIOGRAFISKE DATA.
BIBLIOGRAPHY
INDLEDNING
1 INTRODUCTION
Der har siden 1983 været fælles regler for alle aspekter af fiskeriet.
Since 1983, common rules have covered all aspects of the fish ing industry.
Ingen anden aktivitet kan give så klart et eksempel på behovet for en koordineret EU-politik som fiskenet.
No other activity can provide as clear an example of the need for a coordinated European Community policy as fishing.
En lang række juridiske, politiske, økonomiske, sociale og miljømæssige faktorer danner grundlag for den fælles fiskeripolitik, som blev indført i 1983 og dermed har været gældende i over ti år.
A host of legal, political, economic, social and environmental factors lies behind the creation of the common fisheries policy which has operated since 1983 and is now in its second decade.
Dette kan ikke længere lade sig gøre hver ken fra et økonomisk eller et juridisk synspunkt.
Such behaviour is no longer economically, nor legally, possible.
Da bestandene konstant er i fare for at blive overfisket, og mange fiskerier gennemgår alvorlige kriser, afhænger erhvervets fremtid på længere sigt af, at alle de involverede parter, lige fra EU-og regeringsniveau ned til de enkelte fiskere, påtager sig deres respektive ansvar.
As stocks face the constant danger of being overfished and many fisheries weather serious crises, the industry's long-term future depends on all those involved from the European Community and governments at one level right down to individual fishermen at another shouldering their respective responsibilities.
Fiskeriet, som er et af menneskehedens ældste erhverv, er et følelsesladet emne.
Fishing, one of mankind's oldest pursuits, is an emotive subject.
Det vækker forestillinger om mennesker, der trodser elementerne, og om tæt sammenknyttede kystsamfund.
It conjures up images of mankind defying the elements and of close-knit coastal communities.
Fisk spiller også en stadig større rolle i vores kost, efterhånden som der fanges nye arter og udvikles nye forarbejdningsteknikker.
Fish also play an increasingly important part in our diet as new species are caught and new processing techniques developed.
Den fælles fiskeripolitik er en veletableret EU-politik — en af de få, der ligesom den fælles landbrugspolitik er underlagt fælles regler i alle EU-medlemsstater. Disse regler dækker alle aspekter af fiskerierhvervet fra havet til forbrugeren. Men dette betyder ikke, at Europa-Kommissionen i Bruxelles forvalter denne politik på egen hånd.
The common fisheries policy (CFP) is a fully fledged European Community policy, one of the very few, like agriculture, with common rules throughout EC member countries covering all aspects of the fishing industry from the sea to the consumer.
En hjørnesten i den nuværende strategi er, at alle de involverede parter, dvs. EU-institutioner, nationale regeringer, regionale og lokale myndigheder, fiskere og fiskeriorganisationer, er medansvarlige for at træffe beslutninger og for at anvende og hånd hæve dem.
A corner-stone of the present strategy is the shared responsibility for decisions, their application and their enforcement by all those concerned - EC institutions, national governments, regional and local authorities, fishermen and fishing organizations.
En stærk trang til uafhængighed har altid været fiskernes særkende.
A sense of independence has always been a hallmark of fishermen.
Stadig i dag er der mange, som protesterer over for regeringerne og EU mod restriktionerne inden for deres erhverv, og de argumenterer for »en tilbagevenden til de gode gamle dage«, hvor fiskerne kunne tage ud på havet og fange fisk i stimevis, når og hvor de ønskede.
There are many still today who rail against governments and the European Community for imposing restrictions on their profession and argue for 'a return to the good old days' when they couild put to sea and pursue shoals of fish when and where they wished.
Den fælles fiskeripolitik kan heller ikke ses isoleret fra andre EU-aktiviteter.
Nor can the CFP be isolated from other EC activities.
I stadig stigende grad må der tages hensyn til dens målsætninger, når der fastlægges re gionale, sociale, miljø-, handels- og forskningsmæssige prioriteter.
Increasingly, its objectives have to be taken into account when regional, social, environmental, commercial and research priorities are being determined.
Generelt kan fiskeriets bidrag til de enkelte EU-landes velstand målt i bruttonationalprodukt forekomme begrænset — mindre end 1% i de fleste tilfælde.
Overall, fishing's contribution to the wealth of individual Community countries, measured in gross domestic product, may appear limited - less than 1% in most cases.
Fiskeriet skaffer heller ikke så mange arbejdspladser som andre erhvervssektorer.
Nor does it provide as many jobs as some other sectors of the economy.
Hvad der er af meget større betydning, er dets vitale betydning i en række kystsamfund.
But of far greater importance is its vital contribution to certain coastal communities.
Det sikrer arbejdspladser og indkomster ikke alene direkte men også via følgeindustrier såsom skibsværfter, forarbejdnings- og emballeringsvirksomheder og virksomheder, der fremstiller udstyr.
It provides jobs and incomes not just directly, but also in back-up industries, like boat yards, processing, packaging and equipment suppliers.
Det anslås, at der er omkring 300 000 heltids- og deltidsbeskæftigede fiskere i EU.
There are estimated to be around 300 000 full- and parttime fishermen in the Community.
Hver arbejdsplads på havet skaber desuden fra fire til fem arbejdspladser på land.
Every job at sea creates a further four to five on shore.
Direkte beskæftigelse
Direct employment
Fangster: fisk, krebsdyr, bløddyr mv.
Catches: Fish, crustaceans, molluscs, etc.
Det Forenede Kon gerige EUR 12
No of fishennen Belgium Denmark Germany Greece Spain France Ireland Italy Netherlands Portugal United Kingdom EUR 12
Kilde: FAO.
Source: FAO
Fra et juridisk synspunkt er EU's engagement i fiskeriet helt klart berettiget.
Legally, justification for the Community's involvement in fisheries is perfectly clear.
Det er dybt forankret i artikel 38 og 39 i Romtraktaten, EU's retlige fundament, der blev undertegnet i 1957 og ratificeret af alle medlemsstaternes regeringer.
It is firmly based in Articles 38 and 39 of the Treaty of Rome, the legal bedrock of the Community signed in 1957 and ratified by all EC governments.
I disse artikler fastsattes udtrykkeligt de forskellige målsætninger og retningslinjer for den fremtidige politik for landbruget og her under også fiskeriet.
These set out the various aims and methods for organizing future agricultural policy, including fisheries explicitly.
Dette førte til, at regeringerne overførte kompetence til EU til at træffe foranstaltninger for fiskeriet, selv om det først var 26 år senere, at den fælles fiskeripolitik fik den form, vi nu kender.
As a result governments transferred to the Community the power to determine measures for the fishing industry, although it was not until 26 years later that the CFP took on its present recognizable form.
Fællesakten understregede EU's ansvar for at fremme alle EU-borgeres og -regioners sociale og økonomiske velfærd — en strategi, der helt klart omfattede fiskersamfundene.
It underlined the Community's role in promoting the social and economic welfare of all its citizens and regions -a commitment which clearly encompassed fishing communities.
I løbet af 1992 og 1993 blev man enige om vidtgående ændringer af den fælles fiskeripolitik for at skabe en bedre balance mellem de bestande af spisefisk, der står til rådighed for EU, og størrelsen og kapaciteten af de forskellige fiskerflåder, der konkurrerer om havets knappe res sourcer.
Throughout 1992 and 1993 wide-ranging changes to the CFP were agreed to establish a better balance between all the edible fish stocks available to the Community and the size and capability of the various fleets competing for the sea's scarce resources.
Herigennem kom den fælles fiskeripolitik på en dynamisk ny kurs med en gradvis udvikling hen mod en mere global flerårig strategi med større sammenhæng mellem de mange aspekter i politikken.
These set the CFP on a dynamic new course, introducing a gradual evolution towards a more global, multiannual strategy in which there is greater coherence be tween the many aspects of the policy.
Disse nye regler vil være stærkt medbestemmende for fiskeriets skæbne i det næste århundrede.
It is these rules which will largely determine the industry's behaviour and fortunes into the next century.
Der er grund til at fremhæve, at udgifterne til den fælles fiskeripolitik er af relativt beskedent omfang.
Its total budget in 1993 was ECU 754 million to cover a score of domestic and international policy areas.
DEN FÆLLES FISKERIPOLITIKS HISTORIE w n
HISTORY OF THE COMMON FISHERIES POLICY U
En af de mest grundlæggende tendenser, der har påvirket den fælles fiskeripolitik, var et stort antal kyststaters udvidelse af fiskerizonerne til 200 sømil i 70'erne med udgangspunkt i folkeretten.
One of the most fundamental trends influencing the CFP was the widespread move in the 1970s by coastal States to extend their fishing zones under international law to 200 nautical miles.
Dette var be grundet i kyststaternes ønske om at sikre deres lands »jagtmarker« på baggrund af de svindende forekomster af fisk.
The coastal States that introduced such measures were motivated by the desire to guarantee each country's hunting grounds in the face of dwindling stocks.
Dette blev snart fulgt op af EU's medlemsstater, som udvidede deres fiskerizoner i Nordatlanten tilsvarende fra begyndelsen af 1977 og således optrådte som en stor fiskerination.
The Community's Member States soon followed suit, declaring similar zones in the North Atlantic from the beginning of 1977 and thus acting as one fishing nation.
Den fælles fiskeripolitik stammer fra 1983 og blev ikke indført fra den ene dag til den anden.
The common fisheries policy established in 1983, and sometimes colloquially referred to as 'Blue Europe', did not suddenly come into being overnight.
Dens fundament voksede gradvis, ofte som en reaktion på den internationale udvikling.
Its foundations grew gradually, often in response to international developments.
Den har hele ti den bevæget sig.
Nor since then has it stood still.