natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hertil kom­mer de ca. 2 800 ansatte, der har forsknings­opgaver, og hvoraf størsteparten arbejder i de fælles forskningscentre.
Around 2 800 other staff are engaged in research work; most of them are assigned to the Joint Research Cen­tre's institutes.
Kommissionens og de tre øvrige institutio­ners administrationsudgifter beløb sig i 1990 til ca. 2,36 mia. ECU (4,8% af det samlede budget).
Straightforward matters are largely dealt with by 'written procedure', a device taken over from the EEC Commission: the Members are sent the dossier and the proposal for a deci­sion, and if they have not entered reserva­tions or objections within a given period (usually one week) the proposal is deemed to be adopted.
Hvad angår de mindst kontroversielle sager, benytter man i vid udstrækning systemet med »skriftlig procedure«, som man har over­taget fra EØF­Kommissionen.
In 1990 administrative expenditure by the Commission and the three other institutions was in the region of ECU 2 360 million, or 4.8% of the total budget.
Kommissio­nens medlemmer modtager sagens akter og forslag til beslutning.
Each of the Members of the Commission has been given special responsibility for one or more portfolios or broad areas of Communi­ty activity (external relations, agriculture, social affairs, etc.).
Hvis de ikke inden for en bestemt tidsfrist (sædvanligvisen uge) har gjort indvendinger eller taget forbehold, an­ses forslaget for vedtaget.
He has one or more Directors­General reporting to him.
Kommissionsmedlemmet håret eller flere generaldirektorater for nævnte ar­bejdsområder under sig.
Powers are delegated only if the margin of discretion is narrow and no political issues are involved.
■ KOMMISSIONENS ARBEJDSGANG
■ HOW THE COMMISSION WORKS
Ifølge Traktaterne skal Kommissionen funge­re som et kollegium.
Under the Treaties, the Commission is bound to act collectively.
Det vil med andre ord sige, at det er Kommissionen som helhed,
This means that the Com­mission, as a body, must adopt the various measures — regulations, decisions, pro­
Forså vidt angår foranstaltninger i forbindel­se med den løbende forvaltning og admini­stration, kan Kommissionen bemyndige det ansvarlige medlem til at træffe sådanne på Kommissionens vegne og under dens kon­trol.
Only matters of some importance actually appear on the agenda for the Commission's weekly meeting, which usually lasts at least one day.
Der er f.eks. mange »rutinemæssige« retsakter inden for den fælles landbrugspolitik, der vedtages efter denne procedure. I alt blev der i 1989 vedtaget ca. 11 120 foranstaltninger på denne måde.
When particularly delicate matters are being discussed, the Commission sits alone, the only official present being the Secretary­General.
des af en periode med overvejelser mellem to behandlinger af forelag, der er forlagt Kom­missionen.
In other cases, the officials responsible may be called in.
Det er altså kun spørgsmål af en vis vigtig­hed, der optages på dagsordenen for Kom­missionens møder, der finder sted hver uge og varer mindst en hel dag.
Although its decisions can be taken by a majority, many are in fact unanimous.
Når særligt ømtålelige spørgsmål behandles, holder Kommissionens medlemmer møde alene uden deltagelse af embedsmænd med undtagelse af generalsekretæren. Hvad de øvrige sager angår, kan de ansvarlige em­bedsmænd indkaldes til at deltage i mødet.
Where a vote is taken, the minority abides by the majority decision, which becomes the position of the ful I Com­ consults national experts to work out the practical details of arrangements to be adopted or proposals to be submitted.
Selvom Kommissionens afgørelser kan træf­fes ved flertalsbeslutning, er et stort antal af dem udtryk for samtlige medlemmers en­stemmige tilslutning.
The Commission's departments convene meetings of government experts at which a Commission official takes the chair.
Efter en afstemning i Kommissionen forholder mindretallet sig so­lidarisk med flertallet, således at flertalsbe­slutningen bliver udtryk for hele Kommissio­nens standpunkt.
These experts do not commit their respective governments, but as they are sufficiently well informed as to the latter's wishes and general position, they can guide their Commission counterparts in their search for suitable technical formulas which will be generally acceptable to the governments.
Når Kommissionen harfastlagtdestore linjer i sin politik, indbyder den til gengæld syste­matisk til et samarbejde med nationale eks­perter, for at man i fællesskab kan finde frem til, hvorledes de bestemmelser, der skal træf­fes, og de forslag, der skal udarbejdes kan gennemføres i praksis.
As these meetings of experts proliferate, more and more national civil servants are receiving what can fairly be called a Euro­pean training.
Kommissionens tje­nestegrene sammenkalder da til ekspertmø­der under deres ledelse.
■ HOW THE COMMISSION REACHES ITS DECISIONS AND DRAWS UP PROPOSALS FOR SUBMISSION TO THE COUNCIL
Eksperterne udpe­ges af de enkelte nationale myndigheder.
At the same time, a departmental­level dialogue is being conducted between Com­munity and national officials.
Disse eksperter binder ikke deres regering, men, eftersom de er vidende om deres rege­ringers ønsker og synspunkter, kan de med held vejlede Kommissionens tjenestegrene i deres søgen efter løsninger, der er teknisk i orden, og som i almindelighed vil være ac­ceptable for regeringerne.
In addition, Members of the Commission or their depart­ments have regular meetings with leading representatives of trade unions, employers' federations, farmers' associations, traders' organizations, etc., grouped at European level.
Man kan skelne mellem to meget forskellige tilfælde: fastlæggelsen af hovedlinjerne i den politik, Kommissionen vil føre på et bestemt område, og udarbejdelsen af de praktiske for­anstaltninger til gennemførelsen af en sådan politik eller af foranstaltninger af mere tek­nisk end politisk art.
The Commission proceeds quite differently depending on whether its aim is to establish the broad outlines of the policy it intends to pursue in a particular field, or to define the practical details of that policy or measures which tend more towards the technical than the political.
Der er overordentlig mange ekspertmøder.
Somecommittees have been formally institu­tionalized by the Council or Commission.
Et voksende antal nationale embedsmænd får således hvert år en formelig europæisk ud­dannelse.
Examples of this are the Economic Policy Comm ittee, the Committee for Scientific and Technical Research, the agricultural advisory committees and the Consumers' Con­sultative Council.
Møderne giver ligeledes mulighed for at føre en dialog på administrativt plan mellem europæiske tjenestemænd og rege­ringsembedsmænd.
Some of these committees comprise high­level government represent­atives, others bring together leading members of the professional and trade associations concerned.
Det sker, efter at den har gen­nemført en lang række konsultationer og i nd­hentet udtalelser fra de forskellige politiske miljøer og ansvarlige personer i administra­tionerne samt i de faglige og erhvervsmæssi­georganisationer. Det giver anledningtil ofte mange og lange arbejdsmøder, der så afbry­
This, then, is the process by which the Commission frames not only its proposals to the Council, but also regulations or decisions which it is responsible for itself, but which it thinks preferable to prepare with the help of na­tional civil service expertise.
Flere udvalg er blevet institutionaliseret ved beslutninger truffet af Rådet eller af Kommis­sionen, f.eks.
This in­volves a series of meetings, often numerous and prolonged, with a period of careful con­sideration between one reading and the next.
Udvalget for Økonomisk Poli­tik, Udvalget for Teknisk og Videnskabelig
By contrast, once the main lines of policy have been agreed, the Commission normal ly
Forskning, de rådgivende udvalg vedrørende de væsentligste landbrugsprodukter og Det Rådgivende Forbrugerråd.
■ THE COUNCIL IN OPERATION the Commission, who attend Council meetings as of right.
Nogleaf disse ud­valg er sammensat at højtstående regerings­repræsentanter, andre er sammensat af re­præsentanter fra alle berørte fag­og erhvervs­organisationer, og atter andre har blandet medlemskab (regeringssagkyndige og dele­gerede fra fag­ og erhvervsorganisationerne).
It is at this stage that the dialogue described earlier comes into play. Council meetings are not mere formalities, as ministerial meetings in other international organizations sometimes are.
Kom m i ssionen får ti I si ut forelagt resu Itatet af alle disse forberedende undersøgelser og træffer sin beslutning.
They are down­to­earth working sessions of serious and sometimes heated debate, where the outcome may hang in the balance until the very last.
Dette gælder de for­slag, deraf Kommissionen forelægges for Rå­det.
They are, incidentally, frequent and often lengthy.
Det gælder også meget ofte forordninger el 1er afgørelser, som Kommissionen selv ved­tager, men hvor den har fundet det nyttigt at inddrage eksperter fra de nationale admini­strationer i arbejdet.
When it receives a general policy paper ('memorandum') or a specific proposal from the Commission, the Council refers it to the Permanent Representatives Committee (there is, however, a special committee for agriculture).
Kommissionen er repræsenteret ved alle mø­der i De Faste Repræsentanters Komité og i de særlige komitéer, og arbejdsgrupper, såle­des at den dialog, der startede med nationale eksperter, nu kan fortsættes med embeds­mænd, der har mandat fra de respektive rege­ringer, og med ambassadører.
The Commission is represented at all meetings of the Permanent Representatives Committee, special committees and work­ing parties so that the dialogue begun with national experts can continue with am­bassadors and government representatives.
Når det drejer sig om spørgsmål af mindre vigtighed, og når der er opnået fuld enighed mellem de faste repræsentanter og Kommissionens repræsentanter, træffes afgø­relsen dog af Rådet uden debat.
However, on less im­portant matters, decisions are adopted without debate if the Permanent Represent­atives and the Commission's representative are unanimously agreed.
Denne pro­cedure anvendes nu ligeledes i forbindelse med visse beslutninger, der træffes med kva­lificeret flertal, forudsat at mindretalsdelega­tionerne ikke anmoder om en debat i Rådet.
This procedure has been extended to certain decisions adopted by a qualified majority where the delega­tions in the minority do not request that the matter be debated in the Council.
Alle vigtige politiske spørgsmål derimod er genstand for en indgående debat i Rådet mel­lem ministrene og Kommissionens medlem­mer, der automatisk deltager i Rådets møder.
When a decision has to be taken on a par­ticularly thorny issue, the Council may have to hold a 'marathon' session. Brussels still remembers the marathon on the agricultural market mechanisms at the end of 1961 and beginning of 1962.
Det er her, ovennævnte »dialog« kommer ind i billedet.
This meeting, which lasted nearly three weeks after the Council 'stopped the clock' holds the record, but there have been others...
Det drejer sig ikke om rent formelle møder, som det undertiden er tilfældet ved minister­møder i andre internationale organer, men om arbejdsmøder, hvor drøftelserne somme tider er voldsomme, og hvor resultatet kan la­de vente længe på sig.
This, then, is how the Council, the Commis­sion, and the Community in general operate.
Rådets møder er for øvrigt meget hyppige og ofte langvarige.
To sum up, three points might be made about the institutions' approach.
I 1989 holdt Rådet 89 samlinger (inkl. de to­møder i Det Europæiske Råd). De Faste Re­
Firstly, the institutions, and the Commission in particular, do not live in an ivory tower.
Denne faste komité støtter sig til talrige arbejdsgrup­per eller komitéer, hvoraf nogle er per­manente.
By contrast, important questions and issues with political implications are discussed in detail by the Ministers and the Members of
præsentanters Komité har været samlet 44 gange.
exchanges of views between governments and civil services, Members of the European Parliament and representatives of interest groups in different sectors of the economy.
risiko for tilbagegang. På det topmøde, der blev afholdt i Haag i december 1969 med deltagelse af de seks stats- og regeringschefer, blev linjerne udstukket til to store planer: Den Økonomiske og Monetære Unionogen større politisk solidaritet.
Secondly, although strict legal rules must be faithfully obeyed, the necessary flexibility is guaranteed by the constant dialogue which creates a team spirit and fosters mutual confidence.
Når afgørelsen i et særlig vanskeligt spørgsmål nærmer sig, kan Rådet holde et »marathonmøde«.
Last but not least, economic interest groups, Parliament, national civil services and Ministers have genuine confidence in the Commission's impartiality.
I Bruxelles husker man stadigdet første »marathonmøde« om landbrugsordningerne, som ved årsskiftet i 1962 strakte sig over næsten tre uger, efter at Rådet havde »stillet uret i stå«.
The EEC and Euratom have been in existence for more than 30 years now; the ECSC even longer.
Selv om det indtil nu har været det længste møde, har det ikke været det eneste af denne, art.
After several crises and the accession of six new Member States, it can be said that the Community system has proved its durability.
På foranledning af Pierre Werner, den luxembourgske regeringschef, fik regeringerne for lagt et ambitiøst udkast til en økonomisk union.
This has also led to increased economic discipline and greater harmonization of the economic policies of the Member States.
Gennemførelsen af denne blev først bremset og siden hen helt opgivet på grund af de økonomiske kriser i 1970'erne.
In today's world, economic solidarity is inseparable from political solidarity.
Det er de regler og den praksis, der karakteriserer Rådets, Kommissionens og generelt be tragtet hele Fællesskabets arbejdsgang.
In this respect, the conclusions of the Hague Sum mit did have a tangible impact: a system of political cooperation was brought into operation by the governments of the Member States.
Hvis man som konklusion skal karakterisere sagsbehandlingen i Fællesskabets institutioner, vil man hæftesigved følgende tre elementer:
This has been gradually extended to almost every area offoreign policy, including the political and economic aspects of security, and was made legally binding by the Single European Act. It operates on a consensual basis.
For det første arbejder institutionerne og i særdeleshed Kommissionen ikke isoleret.
Although it has its own structures, it now functions in close harmony with the Community institutions.
De er tværtimod et sted, hvor man mødes, og hvor der uden ophør udveksles meninger, det være sig forslag fra regeringer og deres administrationer, fra europæiske parlamentarikere eller fra repræsentanter for de faglige og erhvervsmæssige organisationer.
Its President reports regularly to Parliament and the Commission is involved in all meetings.
Dernæst må det anføres, at der eksisterer strenge retsregler, der nøje må overholdes, men samtidig fører den stående dialog til en fælles indstilling og en gensidigtillid, der be virker, at den fornødne smidighed også til godeses.
It has enabled the Member States to speak with one voice on subjects such as East-West relations, the Middle East conflict, Cyprus, Central America and southern Africa.
Kommissionens formand fremsatte imidlertid i efteråret 1977 på ny tanken om Den Monetære Union.
Through its institutions the Community has succeeded in attaining many of the Treaties' objectives, and in some areas it has progress ed even further.
Efter initiativer fra flere rege ringer og Kommissionen og takket være en indsats fra Det Europæiske Råd indførtes Det Europæiske Monetære System den 13. marts 1979 med fuld tilslutning fra otte medlemsstater.
But integration remains incomplete, and worse still, unbalanced.
Det Forenede Kongerige, Grækenland og Portugal deltager ikke i valutakurssamarbejdet, selv om deres valutaer indgår i ECU'en.
Substantial progress must still be made, otherwise ground will be lost.
Det Europæiske Monetære System har ført ti I en bemærkelsesværd ig styrkelse af det monetære samarbejde: Kurserne er blevet spørgsmål af fælles interesse, og deres ændringer (devaluering eller revaluering) drøftes og besluttes i fællesskab på særlige møder og besluttes i fællesskab på særlige møder mellem finansministrene.
The 1969 Hague Summit of the six Heads of State or Government gave birth to two major plans: economic and monetary union and greater political solidarity.
Det har og så medført en styrkelse af den økonomiske disciplin og en tilnærmelse af medlemssta ternes økonomiske politik.
At the prompting of Pierre Werner, the Luxembourg Prime Minister, an ambitious project for economic union was presented to the national governments, but progress towards it was slowed and eventually halted by the economic crisis of the 1970s.
Endelig findes der en udtalt tillid til Kommissionens upartiskhed i de faglige og erhvervsmæssige organisationer i parlamentskredse, i de nationale administrationer og hos ministrene.
Greece applied for membership of the Community in 1975, following the end of the military dictatorship, and became the 10th member on 1 January 1981.
Efter mere end tredive års udvikling af EØF og Euratom og adskillige overvundne kriser, efter den endnu længere erfaring med EKSF og efter seks nye medlemsstaters tiltrædelse har Fællesskabet stået sin prøve.
The newly returned democratic governments in Portugal and Spain applied in March and July 1977 respectively and negotiations with them opened in October 1978 and February 1979.
Ved hjælp af institutionerne har man nået flere af de mål, der er fastsat i Traktaterne, og man har under tiden kunnet gå endnu længere.
These were finally concluded in 1985, and the two countries joined the Community on 1 January 1986.
Økonomisk og politisk solidaritet kan ikke adskilles i en moderne verden.
Then, in the autumn of 1977, the President of the Commission relaunched the idea of monetary union.
På dette punkt blev konklusionerne fra topmødet i Haag ført ud i livet.
Following initiatives by a number of governments and by the Commission itself, and thanks to the active efforts of the European Council, the European Monetary System came into effect on 13 March 1979, with eight Member States as full participants.
Kommissionen deltager i hele arbejdet, og formandska-
The worsening situation in the Community at the beginning of the
Fællesskaberne har imidlertid indtil nu kun nået en ufuldstændig og navnlig uligevægtig integration. Derfor må der stadig gøres fremskridt, fordi enhver stagnation medfører
At present Greece and Portugal do not take part in the exchange-rate mechanism although their currencies are part of the 'basket' of currencies that makes up the ecu.
bet aflægger regelmæssigt rapport til Parlamentet.
1980s contrasted sharply with this declared ambition.
Det har gjort det mul igt for medlemsstaterne at tale med én stemme om emner så som øst-vest forbindelser, konflikten i Mellemøsten, Cypern-spørgsmålet, det sydlige Afrika, Sydafrika, Mellemamerika osv. Efter diktaturets afskaffelse ansøgte Grækenland i 1975 om medlemskab af Fællesskaber ne.
The completion of the single market — in­cluding freedom to move capital unhindered — and the demand for closer economic cohesion between the Member States, both formally enshrined in the Single Art, will give the Community a 'dynamic imbalance', which was described by Jean Monnet in the 1950s as a major factor in European integra­tion.
Sidenden 1. januar 1981 harGrækenland været Fællesskabernes 10. medlemsstat. Et demokratisk Portugal og et ligeledes demokratisk Spanien har ansøgt om medlemskab i henholdsvis marts og juli 1977.
This explains the decision by the Hanover European Council in June 1988 to take the first steps on the road to economic and monetary un ion and the convening of an intergovernmental conference in December 1990 to negotiate the relevant amendments to the Treaties.
Forværringen af denne krise satte politiske bevægelser i gang, hvilket omfanget af den europæiske integrationsproces vidner om, idet den har ført til dels Europa-Parlamentets vedtagelse i februar 1984 af udkastet til traktat om oprettelse af Den Europæiske Union (den såkaldte Spinelli-betænkning) dels til udarbejdelsen og vedtagelsen af Den Europæiske Fælles Akt (trådt i kraft den 1. juli 1987).
The deepening crisis prompted a sudden political reawakening, bearing witness to the deep roots of the movement for European in­tegration and finding expression in Parlia­ment's adoption of the draft Treaty establishing European Union — the socalled Spinelli draft— in February 1984 and the negotiation of the Single European Act which entered into force on 1 July 1987.
Fællesskabet satte sig således et mål med meget stor økonomisk, politisk og psykologisk rækkevidde — virkeliggørelsen af det indre marked inden udgangen af 1992 — samtidig med at det har gennemført de omfattende forbedringer af institutionernes virke, som allerede er blevet omtalt ovenfor (flertalsbeslutninger i Rådet, samarbejdsproceduren mellem Parlamentet, Rådetog Kom-
The Community thereby set itself a goal of enor­mous economic, political and psychological significance — the completion of a single in­ternal market by the end of 1992 — and at the same time introduced the substantial im­provements to its institutional workings which we have already mentioned (majority voting in the Council, the cooperation pro­cedure between Parliament, the Council and the Commission and the consolidation of political cooperation).
Har dette arbejde samt oprettelsen af Det Eu ropæiske Råd og det di rekte valgte Parlament alligevel givet mere indhold i den hensigt, der udtryktes af stats- og regeringscheferne i 1972, at alle medlemsstaternes forbindelser
This economic revival warrants pursuing other ambitions, such as the aspiration for a common policy on foreign affairs and secu­rity, the need for which has been demonstrated very clearly by the revolu­tionary events in Central and Eastern Europe and the end of the Cold War (not to mention
missionen, konsolideringen af Det Politiske Samarbejde).
the Gulf crisis which began in the summer of 1990).
Den skal desuden føre til en fornyet styrkelse af institutionerne, hvor ved vi kommer nærmere en EF-regering, og demokratiet i Fællesskabet øges.
The conference should also lead to a further strengthening of the institutions, bringing us closer to a European government and making the workings of the Community more democratic.
Vil De Tolv være rede til fuldstændig at binde sig på d isse områder, eller vil det være nødvendigt at finde andre rammer og appellere til andre initiativer?
Will the Twelve be prepared to commit themselves wholeheartedly in all these areas or will another framework have to be found or other approaches tried?
Svaret er ikke givet på forhånd, men i betragtning af den nye internationale kontekst, som Fællesskabet befinder sig i, er det vigtigt (for at gentage den formulering, som en af Det Europæiske Råds formænd har an vendt), at Europa »holder op med at forsinke sinegenudviklingmed latterlige skænderier, som får det til at tabe selve formålet med sin stræben af syne«, og at det markerer sig som det store mål for staterne og befolkningerne på vort kontinent.
It remains to be seen, but in today's new international context the im portant thing is that the Community must — as one former President of the European Council put it — stop 'getting bogged down in petty squabbles that make it lose sight of its purpose' and must reassert its determination to serve as the grand design of the States and peoples of Europe.