natgillin/translations-raw huggingface dataset:
CNEL fastlagde en plan for de forskellige stadier i pagternes gennemførelse, begyndende med identificering af de drivende kræfter rent lokalt; derefter afholdes der rundbordskonferencer, hvor samarbejdet drøftes, og så oprettes der et interesseforum; til sidst underskrives det dokument, der fastlægger de enkelte parters forpligtelser rent konkret.
CNEL laid down a blueprint for the stages in the realisation of pacts, moving from: identifying driving forces locally; to the holding of round tables to discuss cooperation; to the establishment of the interest forum; and finally to signature of the document which sets out the commitments of each party in concrete form.
De første forsøg med lokale pagter fandt sted i 1995 på Sicilien (i Enna og Siracusa).
The first experiments with territorial pacts took place in 1995 in Sicily (in Enna and Syracuse).
På grundlag af en ny aftale mellem regeringen og arbejdsmarkedets parter i september 1996 vedtog det italienske parlament en ny lov (662/96) på dette område, og derefter - i marts 1997 - de forskellige gennemførelsesbestemmelser til loven.
On the basis of a new agreement between the government and social partners in September 1996, the Italian parliament adopted another law (662/96) in this area and then, in March 1997, the various regulations implementing the law.
Det betød, at der nu var en fælles struktur for en indsats til fremme af beskæftigelsen i hele Italien.
This meant there was a common structure for action to promote employment throughout Italy.
Med de nye bestemmelser var der føjet et nyt instrument til den lokale pagt: den såkaldte »områdeaftale«, som kunne bringes i anvendelse i områder, der var præget af en drastisk tilbagegang i industrien og store fattigdomsproblemer http://www.eiro.eurofound.ie/servlet/ptconvert7IT9704203F.
The new provisions added to the territorial pact a new instrument - the "area agreement", which could be used in areas going through dramatic deindustrialisation and with major problems of poverty [http://www.eiro.eurofound.ie/servlet/ptconvert7IT9704203F].
De lokale pagter er udtryk for sociale partnerskaber.
Territorial pacts express social partnership.
På grundlag af en aftale mellem offentlige, private og sociale aktører tager de sigte på at gennemføre et program for integrerede beskæftigelsesfremmende indgreb i industri, landbrugsindustri, servicesektor og turisme, og de satser samtidig på at forbedre infrastrukturen.
On the basis of an agreement between pubic, private and social players, they promote a programme of integrated intervention in industry, the agro-industry, services and tourism, and they also aim to improve infrastructure.
Samtlige initiativer skal være miljømæssigt bæredygtige.
All these initiatives have to be environmentally sustainable.
Der skal også være et klart afgrænset geografisk område, inden for hvilken pagten finder anvendelse.
There also has to be a clearly defined territorial area in which the pact applies.
Pagterne er således grundlæggende redskaber for den lokale udvikling; de kan anvendes i hele Italien og ikke kun i bestemte geografiske områder.
The pacts are thus basic measures for local development which can be used throughout Italy and are not restricted to any specific geographic areas.
Kun hvis de opererer inden for strukturfondenes mål nr. 1,2 og 5b, kan de få statsstøtte og EU-støtte.
Only when operating within European Structural Fund Objectives 1, 2 and 5b do they receive national and European funding.
De drivende kræfter bag pagterne er byråd og provinsmyndigheder, banker, arbejdsgiverorganisationer og fagbevægelse.
The driving forces behind the pacts are town and provincial authorities, banks, employers' associations and trade unions.
De regionale myndigheder holdes underrettet, fordi pagterne indgår i den regionale planlægning, men det grundlæggende princip er den tætte forbindelse med lokalsamfundet.
Regional authorities are informed because the pacts are included in regional planning documents, but the basic underlying principle is subsidiarity.
Alle parter arbejder sammen på at forsøge at sikre projektets succes som helhed.
All the parties work together to try and ensure the success of the project as a whole.
De offentlige myndigheder udarbejder en »programaftale« for at koordinere og forenkle de administrative, regnskabsmæssige og planlægningsmæssige procedurer, så projekterne kan gennemføres hurtigere og mere effektivt.
The public authorities put together a "programme agreement" in order to coordinate and simplify administrative, accounting and planning procedures, aiming for speed and efficiency.
Der kan gives dispensation fra standardprocedurer for at få det hele til at glide lettere. For hver kontrakt er der en enkelt person, der udpeges som juridisk ansvarlig.
Exemptions may be granted from the standard procedures in order to streamline matters.
Der er fastsat et maksimumbeløb på ca. 50 mio. ECU for hver pagt. Investeringer i infrastrukturer må ikke overstige 30 °/o af det samlede beløb, og mindst 30 °/o skal hidrøre fra private investeringer.
A maximum figure of around ECU 50 million is set for each pact Investment in infrastructure may not exceed 30% of the total, and at least 30% has to come from private investment.
Via tillægsprotokoller til pagterne kan der tilvejebringes yderligere midler.
Through additional protocols to pacts, further resources may be added.
Også protokollerne skal indebære garanti for lovligheden og sikkerheden.
Protocols should also guarantee legality and security.
Det er en forudsætning for pagtens iværksættelse, at den redegør tydeligt for de investeringsprojekter, der skal gennemføres, og omfatter en aftale mellem arbejdsmarkedets parter, der sikrer optimale arbejdskraftsmæssige og beskæftigelsesmæssige vilkår for at støtte investeringerne og skabe beskæftigelse.
A pre-requisite for implementation of the pact is that it identify the investment projects to be undertaken and contain an agreement between the social partners guaranteeing the optimum labour and employment conditions to support the investments and create employment.
1 perioden 1995-1997 blev der på grundlag af høringer og dialog påbegyndt 109 lokale pagter med deltagelse af 2 299 lokalforvaltninger og dækkende en befolkning på ca. 19 192 000 indbyggere.
Over the period 1995-97, on the basis of consultation and dialogue, 109 territorial pacts were initiated involving 2 299 local authorities and covering a population of some 19 192 000 people.
Langt størsteparten af pagterne blev iværksat i Syditalien (1 513 lokalforvaltninger og 14 218 000 indbyggere), og 35 af dem er allerede meget langt i gennemførelsesfasen.
The great majority of these pacts were in southern Italy (1 513 local authorities and 14 218 000 people) and 35 are already in an advanced state of implementation.
Ifølge Renzo Brunoldi viser de første 12 lokale pagter, der blev vedtaget og formelt godkendt af Finansministeriet (i Enna, Siracusa, Nuoro, Lecce, Brindisi, Madonia, Caserta, Vibo Valentia, Benevento, Palermo, Caltanissetta og Miglio d'Oro), at lokale partnere er villige til at påtage sig et ansvar og via partnerskaber sætte gang i nye lokale udviklingsprocesser.
According to Mr Brunoldi, the first 12 territorial pacts adopted and formally approved by the Finance Ministry (in Enna, Syracuse, Nuoro, Lecce, Brindisi, Madonie, Caserta, Vibo Valentia, Benevento, Palermo, Caltanisetta and Miglio d'Oro) show the readiness of local partners to take on responsibilities and, through partnership, to set in motion new processes of local development.
Med hensyn til projekternes kvalitet - de vedrører primært SMV, håndværk, turisme, landbrugsindustri og forretningstjenesteydelser - er der helt klart begrænset kapacitet med hensyn til integration og innovation, men de seneste pagter gør dog gode fremskridt på dette felt.
With regard to the quality of the projects - which basically address SMEs, crafts, tourism, agro-industry and business services - there are clearly limited capacities for integration and innovation, though the most recent pacts are making improvements in this area.
Nogle af de senere pagter indeholder bestemmelser om uddannelse, mens andre etablerer forbindelser med almennyttige organisationer og foreninger og drejer sig om de »nye former for beskæftigelsesmuligheder«, som også er omtalt i Kommissionens hvidbog fra 1993: f.eks. pilotprojekter for »rugekasser for samarbejde på det sociale område«, som opretter selskaber, der skal hjælpe de almennyttige organisationer og erhvervsdrivende foreninger på lokalt plan.
Some of the later pacts contain provisions on training, while others make links with the social economy and address the new sources of employment identified in the 1993 EU White Paper: for example, pilot schemes relating to "social cooperation incubators" which set up companies to help social economy organisations at local level.
Der er også iværksat projekter for fremme af lige muligheder.
Projects have also been set up for the promotion of equal opportunities.
Samtidig er man i færd med at forbedre koordineringen mellem de lokale pagter og strukturfondene.
Coordination between the territorial pacts and the Structural Funds is also being improved.
De vigtigste problemstillinger
The main issues to emerge
I de tidligere afsnit er der redegjort for de tre hovedtemaer på forummet.
In the previous section, we examined the three "set-piece" themes at the heart of the Forum's work.
Debatten om disse tre temaer indgik dog i en bredere kontekst af problemstillinger og arrangementer, og drøftelserne på forummet vedrørte således mange forskellige social- og arbejdsmarkedspolitiske spørgsmål, hvoraf nogle var direkte relateret til ét eller flere af de tre hovedtemaer, mens andre var mere generelle eller ikke havde nogen direkte forbindelse.
However, these debates took place within a wider context of issues and events and the Forum's discussions ranged over a variety of social policy areas, some falling within one or more of the three themes and some more general or not directly linked.
I det følgende skitseres kort - i mere eller mindre tilfældig rækkefølge - nogle af vigtigste samtaleemner på forummet.
Below, we outline briefly - in no particular order - some of the main talking points at the Forum.
I betragtning af de mange begivenheder i månederne forud for forummet kunne det naturligvis ikke undgås, at institutionelle spørgsmål blev heftigt debatteret på forummet, især undertegnelsen af Amsterdam-traktaten.
Inevitably, given the rapid pace of developments over the previous months, there was much discussion at the Forum about institutional developments, especially the conclusion of the Amsterdam Treaty.
Kommissionens repræsentanter gjorde meget for at understrege værdien af den nye traktats afsnit om beskæftigelse, og det samme gjorde bl.a. Stephen Hughes, der er formand for Europa-Parlamentets Udvalg om Beskæftigelse og Sociale Anliggender: Han sagde, at man dårligt kunne overvurdere betydningen af dette meget væsentlige skridt i retning af en bedre balance i traktaten.
Commission representatives were keen to stress the value of the new Treaty's Employment Title, and they were joined in this by, among others, Stephen Hughes, Chair of the European Parliament's Employment and Social Affairs Committee, who said that it was "difficult to overstate the importance of this highly significant step in achieving a proper balance in Europe's Treaty".
Der var almindelig tilfredshed med beskæftigelsestopmødet i Luxembourg og dets beslutning om omgående at iværksætte den nye traktats bestemmelser om beskæftigelsen.
The Luxembourg Employment Summit, and its decision to implement immediately the new Treaty's employment provisions again received a broad welcome.
Kommissær Pádraig Flynn bemærkede, at beskæftigelsestopmødet ved at sætte tidsfrister og mål på ønskerne for første gang havde fokuseret på, hvordan - og ikke hvorvidt - vi kan handle i fællesskab som en Union for at løse beskæftigelsesproblemerne.
Commissioner Flynn commented that "by adding timescales and targets to aspirations, the Jobs Summit concentrated, for the first time, on how, not if, we should act together as a Union to address our employment problems.
Ved at placere ansvaret for iværksættelsen af de nødvendige foranstaltninger der, hvor det hører hjemme - nemlig hos medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter -havde processen skabt et dynamisk grundlag for at forbedre beskæftigelsesresultaterne i EU.
By placing responsibility for implementation where it belongs - with Member States and social partners - the process has created a momentum for improving employment performance in the Union'!
Der var også bred tilslutning til de retningslinjer for beskæftigelsen, der blev opstillet på topmødet, men der var en række specifikke kritikpunkter og forslag til tilføjelser, navnlig fra ngo-sektoren.
The Employment Guidelines arising from the Summit were widely supported, but there were a number of specific criticisms and suggestions for additions, notably from the NGO sector.
Der blev bl.a. efterlyst følgende:
These included calls for the Guidelines to include:
• en udtrykkelig henvisning til sammenhængen mellem at skaffe ordentlig beskæftigelse og nedbringe fattigdommen • mål for nedbringelse af fattigdommen i forbindelse med udelukkelse fra arbejdsmarkedet • henstillinger vedrørende høring af ngo'er på det sociale område ved udarbejdelsen af de nationale handlingsplaner for beskæftigelsen.
• specific reference to the link between providing decent employment and reducing poverty; • targets for the reduction of poverty related to labour market exclusion; and • recommendations on consultation with social NGOs in the preparation of National Action Plans on employment.
De første erfaringer med de nationale handlingsplaner fra medlemslandene, som blev drøftet på Det Europæiske Råd i Cardiff i juni 1998, blev vurderet som positive af repræsentanter for EU-institutioner og nationale myndigheder.
The early evidence from the National Action Plans (NAPs) produced by Member States and discussed at the June 1998 Cardiff European Council was seen as encouraging by institutional participants.
Kommissær Pádraig Flynn bemærkede, at Det Europæiske Råd i Cardiff havde vist, at medlemslandene på bemærkelsesværdig kort tid havde fået sat gang i den nye proces, medens Kommissionens formand, Jacques Santer, mente, at de nationale handlingsplaner var udtryk for, at medlemslandene havde taget retningslinjerne på beskæftigelsesområdet meget alvorligt.
"The Cardiff Council showed the progress the Member States have made in implementing the new process in a remarkably short time," commented Pádraig Flynn, while President Santer thought that "the NAPs show that the Member States have taken the Employment Guidelines very seriously.
Han var imponeret over, hvordan stats- og regeringscheferne havde insisteret på at gøre beskæftigelsesstrategien til en succes.
I am struck by the insistence of the Heads of State or Government on wanting to make the employment strategy a success".
Sammenhængen mellem økonomisk politik og social- og arbejdsmarkedspolitik
The relationship between economic and social policy
Spørgsmålet om sammenhængen mellem den økonomiske politik og social- og arbejdsmarkedspolitikken på EU-plan blev af mange deltagere betragtet som noget meget væsentligt, ikke mindst på grund af den snarlige indførelse af ØMU, og det kom til udtryk i de mange spørgsmål, der blev stillet på panelmødet på forummets sidste dag.
The issue of the relationship between economic policy and social policy at EU level was of considerable concern to participants - not least because of the rapid approach of EMU - as witnessed by the questions put to the panel session on the final day of the Forum.
For Kommissionen er det, som kommissær Pádraig Flynn udtrykte det, klart, at social- og arbejdsmarkedspolitikken er en afgrundstenene i EJJ og ikke blot »et barn af økonomisk fremgang«.
For the Commission, in the words of Pádraig Flynn, it is clear that social policy is a "foundation stone" of the EU and " not a child of economic success'!
Mange af deltagerne kunne dog nikke bifaldende til medlem af Europa-Parlamentet, Stephen Hughes' ord om, at vi skal skabe balance mellem den økonomiske og monetære dagsorden på den ene side og det sociale, arbejdsmarkedsmæssige og samfundsmæssige på den anden side, men at vi foreløbig absolut ikke har gjort det særligt godt.
However, for many participants, the words of Stephen Hughes, MEP, seemed to ring true: "we must achieve a balance between the economic and monetary agenda on the one hand and the social and civil on the other, but our record in achieving that balance has been abysmal'!
Det var en udbredt opfattelse blandt ngo'er, at økonomiske hensyn længe har vejet tungere end sociale og arbejdsmarkedsmæssige hensyn, og at man nu bør forsøge at skabe en ny balance.
There was a widespread feeling among NGOs that economic considerations had long outweighed social considerations, and that a new balance should now be sought.
F.eks. udtalte Miguel Ángel Cabra de Luna fra Fundación ONCE, at vi skal sikre, at Europa ikke blot bliver én stor økonomisk blok, og at vi ikke må tabe det sociale aspekt af syne. For formanden for Platformen af Europæiske Ngo'er på det Sociale Område, Marie-Françoise Wilkinson, burde det være den sociale dimension, der var den vigtigste: »Det sociale afhænger ikke af det økonomiske, i virkeligheden afhænger det økonomiske af det sociale. Et samfund med god social samhørighed er et samfund, som også fungerer godt på det økonomiske plan«.
For example, Miguel Ángel Cabra de Luna of Fundación ONCE said: "we must ensure that Europe does not become just a big economic bloc, and should not lose sight of the social aspect" For Marie-Françoise Wilkinson, Chair of the Platform of European Social NGOs, "It is the social dimension that should be dominant.
For Marie-Françoise Wilkinson var der imidlertid en tendens til at gøre social- og arbejdsmarkedspolitikken til noget, der blot kan justeres op og ned, når forholdene ændrer sig, til skade for de mest sårbare grupper i befolkningen.
A society with good social cohesion is a society which is good on the economic level" However, in reality, for Ms Wilkinson, social policy tended to be the "variable of adjustment" in times of change, to the detriment of the most vulnerable parts of the population.
EFS delte i vidt omfang denne bekymring.
ETUC shared a number of these concerns.
Nogle ngo-repræsentanter slog fast, at der stadig var lang vej endnu, men mente dog, at der er sket visse fremskridt i de senere år i forhold til tidligere, hvor — med den tidligere direktør for NICVA, Quintin Olivers ord — »det økonomiske var godt og vigtigt, og det sociale blødt, uvæsentligt og først meget sent inddraget i debatten.«
However, some NGO representatives, while stating that there much still to be done, did feel that there has been some progress in recent years from a former position where - in the words of Quintin Oliver, former Director of NICVA - "the economic was good and important and the social was soft, unimportant and a late-comer to the debate'!
For arbejdsmarkedets parter betragtes »det økonomiske over for det sociale« som specielt vigtigt; således hævdede Unice's direktør for sociale anliggender, Therese de Liedekerke, at det måske var det vigtigste spørgsmål, som i virkeligheden lå til grund for alle tre hovedtemaer på forummet.
For the social partners, the "economic vs social" issue is seen as particularly important, indeed Thérèse de Liedekerke, the director of social affairs at UNICE, stated that it was perhaps the key question, underlying all the Forum's three key themes.
Thérèse de Liedekerke udtalte, at de systemer, der er indført i Europa for at omfordele velstanden, og som havde virket effektivt i mange år, nu ikke længere var tidssvarende og måtte ændres for at få de økonomiske krav og ønsket om retfærdige sociale foranstaltninger til at gå op i en højere enhed.
Ms de Liedekerke said that the systems put in place in Europe to redistribute wealth, which had been effective for a number of years, "no longer respond to current realities and must be reformed in order to ensure effective reconciliation between economic requirements and the desire to have equitable social measures".
Thérèse de Liedekerke mente dog, at det nødvendige nye kompromis mellem økonomiske og sociale aspekter ikke kunne opnås på europæisk plan på grund af de meget forskelligartede forhold i medlemslandene.
However, Ms de Liedekerke believed that the necessary new compromise between economic and social aspects could not be achieved at European level, given the very different situations of Member States.
Generalsekretæren for EFS, Emilio Gabaglio, tillagde ligeledes dette spørgsmål stor betydning og anså det for at være helt centralt for mange af de aktuelle problemer og for den europæiske sociale model.
Emilio Gabaglio, General Secretary of ETUC, similarly recognised the importance of this issue, which he described as being at the heart of many current problems and of the "European social model".
Han betragtede denne model som et kompromis mellem den økonomiske og sociale sfære, som havde fungeret godt, men som nu var blevet skrøbelig i lyset af de voldsomme forandringer.
He saw this model as an "intervention between the economic and the social" spheres, which worked well, but which has now become vulnerable in the face of change.
Dog mente han, at f.eks. indføjelsen af afsnittet om beskæftigelse i Amsterdam-traktaten var et første skridt i retning af en ny balance mellem den økonomiske og monetære dimension og den sociale dimension.
However, Mr Gabaglio saw developments such as the inclusion of the Employment Title in the Amsterdam Treaty as first steps towards re-establishing a balance between the economic and monetary dimension and the social dimension.
Ud over substansielle politiske spørgsmål drejede en stor del af diskussionen på forummet sig om det mere proceduremæssige spørgsmål i relation til samfundsdialogens karakter, status og funktion, hvilket næppe kan overraske, eftersom forummet i sig selv er et væsentligt instrument for denne dialog og involverer mange af deltagerne.
As well as substantive policy issues, much of the discussion at the Forum related to the more procedural issue of the nature, status and operation of the civil dialogue - hardly surprising, given that the Forum is itself a major instrument of this dialogue and involves many of the participants.
Den vigtigste udvikling (eller mangel på udvikling) siden det forate forum var, at der ikke i Amsterdam-traktaten er indføjet nogen specifik henvisning til samarbejdet med ngo'er (såsom indarbejdelse af den nuværende erklæring 23) på trods af opfordringer fra Kommissionen, Europa-Parlamentet og ngo'erne selv.
The key event (or non-event) since the first Forum was that the Amsterdam Treaty had not included any specific reference to cooperation with NGOs (such as the incorporation of the existing Declaration 23) despite calls from the Commission, the European Parliament and NGOs themselves. This was an omission of deep concern to NGOs and to a number of EU institutions, not least - as Stephen Hughes, MEP, pointed out
Det var en udeladelse, som gav anledning til dyb bekymring både hos ngo'er og hos flere EU-institutioner, ikke mindst - som medlem af Europa-Parlamentet, Stephen Hughes, påpegede - fordi det betyder, at samfundsdialogen i dag er »på usikker grund, specielt i finansiel henseende« (jf. det senere afsnit »Problemet omkring de suspenderede budgetposter«).
- because it means that the civil dialogue is currently "on shaky ground, most especially in financial terms" (see below under "The issue of the suspended budget headings").
Formanden for Det Økonomiske og Sociale Udvalg, Tom Jenkins, gav udtryk for Udvalgets »beklagelse« af denne udeladelse og håbede, at spørgsmålet ville blive taget op igen med et positivt resultat.
Tom Jenkins, Chair of the Economic and Social Committee, expressed the Committee's "regret" at the omission and its "hope that this will be reviewed again with positive results".