natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For at overbevise sig herom behøver man blot at konstatere, at 78% af europæerne er af den opfattelse, at demokratiet under alle omstændigheder er det bedste system, og at respekten for menneskerettighederne for 60% af dem er et af de store emner, som er meningsfyldte nok til at kæmpe for.
The following figures aré sufficient evidence: for 78% of all Europeans, democracy is the best of regimes and respect for human rights is, for 60%, one of those great causes that are worthwhile.
Der gives dog udtryk for en vis intolerance over for personer eller grupper af personer af anden racemæssig, religiøs, kulturel, social eller national baggrund, og de store udfordringer, som Europa i dag står over for, forpligter Europa til at værne om demokratiet og påtage sig det politiske ansvar, som påhviler det.
Nevertheless, a certain intolerance towards persons or groups of persons with different racial, religious, cultural, social or national backgrounds is evident. The importance and urgency of the challenges Europe is confronted with these days, requires that it observes great democratic vigilance and assumes the political responsibilities that come with it.
Det må være EF's opgave at skabe et skæbnefællesskab med en europæisk solidarisk dimension, hvor udøvelsen af de individuelle rettigheder fremmes.
The Community's mandate should consist in constructing a community with a social dimension aimed at safeguarding individuals' interests.
EF­institutio­ nerne må derfor sammen med medlemsstaternes regeringer styrke deres indsats for at fremme og bevare menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder og således imødekomme de 48% af svarpersonerne, som finder denne indsats util­ strækkelig.
The involvement of the European Institutions in promoting and safeguarding human rights and democratic principles, together with the Member States' governments should be strengthened, according to 48% of those questioned.
EF­landene må ikke svigte de tanker og principper, som indtager den vigtigste plads i deres samfundsopfattelse og i respekten for hvert enkelt menneske.
The Community should remain faithful to its conception of social and individual life.
De bør fordoble bestræbelserne på at imødekomme dette fundamentale krav.
She ows it to herself and to her citizens to redouble her efforts in order to reply to these fundamental assignments.
Blandt henstillingerne i rapporten fra Europa-Parlamentets undersøgelsesudvalg om den voksende fascisme og racisme i Europa (december 1985) samt i udkastet til Rådets resolution om bekæmpelse af racisme og fremmedhad var der en henstilling om gennem­ førelse af en meningsmåling om racisme og fremmedhad i Europa.
Conducting a survey on racism and xenophobia in Europe is among the recommendations, in the report of the European Parliamentary Committee of Enquiry on the rise of fascism and racism in Europe (December 1985), as well as in the draft Resolution concerning the fight against racism and xenophobia that the Commission presented to the Council.
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber gennemførte i samarbejde med Europa-Par­ lamentet en sådan meningsmåling i oktober og november 1988.
The survey on racism and xenophobia in Europe, carried out by the Commission of the European Communities in collaboration with the European Parliament, was conducted in October and November 1988.
Den blev gennemført på grundlag af et repræsentativt udvalg af borgerne i de tolv EF-lande.
The survey was based on a representative sample of the citizens of the twelve Member States of the European Community.
Emnet for undersøgelsen er de forfatningsmæssige rettigheder og borgerrettighederne, europæernes holdninger og meninger om udlændinge ("de andre") samt den politik, der ønskes ført over for indvandrerne i Europa.
The survey focuses on civil liberties and civil rights, on attitudes to and opinions about "others" and opinions on immigration policy in the European Community.
Ved fortolkningerne af resultaterne af denne meningsundersøgelse må man tage hensyn til følgende: a) Antallet af udlændinge i EF-landene varierer kraftigt fra land til land.
Several elements have to be taken into consideration when interpreting the results of this survey: a)
Der er flere udlændinge i Belgien, Tyskland, Frankrig, Nederlandene, Storbritan­ nien og Luxembourg end i Danmark, Italien, Grækenland, Spanien, Portugal og
There is a higher number of foreigners in Belgium, Germany, France, the Netherlands, the United Kingdom and Luxembourg than in Denmark, Italy, Greece, Spain, Portugal and Ireland.
b) Der er meget store forskelle med hensyn til, hvor udlændingene og de etniske grupper, der har taget ophold i EF-landene, kommer fra.
The origins of the foreign population or of ethnic groups residing in EC Member States is diverse.
I Luxembourg, Belgien, Irland og Spanien er EF-statsborgernes andel af den udenlandske befolkning ret stor, medens flertallet af udlændinge, der har taget ophold i de andre medlemsstater, kommer fra lande uden for EF.
The proportion of EC citizens among the foreign population of Luxembourg, Belgium, Ireland and Spain is relatively high, while the majority of foreigners residing in the other Member States come from nonEC regions.
c) Grundene til, at disse mennesker er kommet til Europa, afhænger generelt af, hvilke lande de kommer fra, og hvilke erhvervsmæssige kvalifikationer de har.
For these people, the motives of migration vary according to origin and professional qualification.
Indvandrernes måde at leve på er meget forskellig alt efter deres sociale status, deres religion, deres race, deres nationalitet og deres kultur.
Immigrants' way of life vary according to their social status, religion, race, nationality and culture.
EF-landenes egne borgeres holdninger til disse indvandrere er derfor i al­ mindelighed også meget forskellige.
Attitudes of indigineous residents vary accordingly.
Det er nemlig de kriterier, man gik ud fra i den fælles erklæring fra 1986 mod racisme og fremmedhad.
These criteria are the ones used in the inter-Institutional Declaration of 1986 against racism and xenophobia.
For hver af disse kategorier, blev der stillet et enslydende spørgsmål: "Når de hører om folk af en anden (nationalitet/race/religion/kultur/ social klasse), hvem tænker De da på?" Der blev givet følgende spontane svar på disse spørgsmål:
For each category, the same question was put: "When you hear about people of another (nationality/race/religion/culture/social class), whom do you think of?" the following spontaneous answers were given:
(Grækenland, Spanien, Irland, Italien og Portugal), konstatere, at svar­ personerne ikke har let ved at identificere udlændinge, og at de hyppigere nævner europæere.
With regard to nationality, European countries can be divided into a number of groups: countries such as Belgium or Germany where a number of nationalities are mentioned with comparable frequencies; countries such as Denmark, France, the Netherlands and the United Kingdom where associations made by respondents clearly point to non-European populations; finally, in countries with a low level of immigration (Greece, Spain, Ireland, Italy, Portugal), people find it difficult to identify a nonnational and tend to mention European nationals as foreigners; in this context, Luxembourg seems to be a special case: only Europeans are mentioned.
Med hensyn til mennesker af en anden race er det spontane svar, der hyppigst gives i alle de europæiske lande undtagen Frankrig og Storbritannien, at man associerer begrebet med den sorte race.
With regard to the other race, in all European countries, with the exception of France and the United Kingdom, the association of foreigners with the black race is most common.
I Frankrig tænker man først og frem­ mest på araberne, og i Storbritannien er det inderne.
In France, it tends to be Arabs, whereas in the United Kingdom the answers usually refer to Indians.
I øvrigt er der store variationer fra land til land med hensyn til svarper­ sonernes tilbøjelighed til at nævne en befolkningsgruppe.
The inclination among respondents to mention a particular type of population, varies from one country to another.
Nar det drejer sig om "de andres" religion tænker man i EF som helhed helt klart på islam: Islam nævnes af mere end en ud af to i Belgien og Frankrig og mere end syv ud af ti i Danmark, Tyskland og Nederlandene.
Islam is mentioned by more than half the respondents in Belgium and France, and by more than seven out of ten people in Denmark, Germany and the Netherlands.
Irland er en undtagelse i denne sammenhæng: For mere end seks ud af ti er "de andre" protestanterne.
Ireland is an exception: for six out of ten people, "others" are Protestants.
Endelig ser man i de øvrige lande, at der er en ret stor spredning i svarene (især i Storbritannien, Italien og Grækenland), og at svar­ personerne finder det vanskeligt at svare (især i Spanien og Portugal).
In the other countries there is a fairly wide spread (particularly in the United Kingdom, Italy and Greece), while in Spain and Portugal, people found it hard to answer the question.
På grund af vanskeligheden med at definere "anden kultur" har de afgivne svar i høj grad bygget på de tre ovenfor nævnte kategorier.
The problems experienced in defining the other culture have led to answers broadly based on the preceding three categories.
Endelig med hensyn til "anden" social klasse afviger svarmønstret klart fra svarene på de førnævnte spørgsmål, og de sociale klasser, der hyppigst nævnes, er de rige, overklassen og de fattige.
Coming to the other social class, the pattern clearly changes; most respondents mention the rich, the upper class and the poor.
Respekten for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder er en del af europæernes fælles kulturarv i form af politiske idealer og traditioner.
Respect for human rights and fundamental liberties are part of a common European legacy of political traditions and ideals.
For 78% af europæerne er demokratiet under alle omstændigheder det bedste system.
For 78% of all Europeans, democracy is the best of regimes.
Og respekten for menneskerettighederne er for 60% et af de store emner, som "er meningsfyldte nok til at gøre noget ved dem, selv om man løber en risiko og må opgive andre ting".
Respect for human rights is, to 60%, one of the great causes "which are worth the trouble of taking risks and making sacrifices for".
Otte ud af ti tager afstand fra bevægelser for racisme, i jo højere grad man tager afstand fra bevægelser for racisme, i jo højere grad støtter men bevægelser mod racisme.
Eight out of ten people disapprove of racist movements. The more people tend to disapprove of these movements, the more they tend to approve of antiracist movements.
Der er en sammenhæng mellem meningerne om disse bevægelser og engagement i demokratiet.
What people feel about these movements is related to the way they feel about democracy.
Europæernes opfattelse af forskelligartetheden i deres menneskelige miljø blev betragtet under to synsvinkler: Den opfattelse, som europæerne har ud fra en gene­ rel national betragtning, og deres opfattelse af denne forskelligartethed set på baggrund af deres daglige tilværelse:
Human diversity in Europe has been considered from two angles: the way Europeans perceive that diversity in their country in general, and the way they perceive it in daily life"
Flertallet i EF erkender, at der er en meget stor menneskelig forskelligar­ tethed, især med hensyn til nationalitet, race og religion.
At Community level most people agree that there is considerable human diversity, especially in terms of nationality, race and religion.
En ud af tre europæere finder, at der er for mange mennesker af en anden nationalitet eller en anden race.
One European in three believes there are too many people of another nationality or race in his country.
Der er en tydelig kløft mellem landene i Sydeuropa (Grækenland, Spanien, Por­ tugal og i mindre udtalt grad, Italien) og Irland på den ene side og de andre EF-lande på den anden: Men frem for at se det som en nord/syd-modsæt­ ning kunne det se ud til, at denne kløft skyldes forskellen i historiske og ind- og udvandringsmæssige traditioner mellem de lande, som har en lang tradition for udvandring, og de lande, som pa grund af en kolonialistisk har et stort antal indvandrere inden for deres grænser.
A clear separation emerges between Southern Europe (Greece, Spain, Portugal and, to a lesser extent, Italy) and Ireland on the one hand, and the other countries of the Community on the other: this is not so much a north-south division, as a reflection of different traditions in terms of history and migration between countries with a longstanding tradition of emigration and those with considerable immigrant populations on their territories, whose presence is linked to a colonial past.
Hos de svarpersoner, der giver udtryk for en stærk følelse af national stolt­ hed, er der samtidig en større tilbøjelighed til at mene, at der er for mange mennesker af andre racer og andre nationaliteter.
A correlation can be found between a strong sense of national pride and a feeling that "there are too many foreigners around".
Denne tilbøjelighed finder man også hos de ældre, dem med et lavere uddannelsesniveua, dem, der ovei— vejende er "materialistisk" orienteret, og dem, der ligger til højre i det politiske spektrum.
Advancing age, a lower education level, a tendency towards "materialism" and right wing leanings go hand in hand with the feeling there are too many "others".
Få borgere i EF-landene udtaler, at de hyppigt omgås "de andre" i deres nabolag, eller tæller dem blandt deres venner.
Not many EC-citizens declare mixing with "others" in their neighbourhood, or consider them as their friends.
Forskellene er imidlertid betydelige fra land til land.
This varies from country to country.
Generelt forekommer den menneskelige forskelligartethed "i nabolaget" større i Nederlandene,
Generally speaking, human diversity in a "neighbourhood" context would seem to be greatest in the Netherlands, France and Belgium.
En ud af tre europæere har kontakt med en person af en anden nationalitet på arbejdspladsen.
On average, one European in three has occupational contact with a person of a different nationality.
Der er ikke større intolerance blandt dem, der har daglig kontakt med disse personer, end blandt dem, der overhovedet ikke har noget med dem at gøre.
There is not more intolerance among those who have every-day contact with "others", than there is among those who have no such contacts.
Uanset hvilken kategori man ser på, udtaler et meget stort antal af europæere, at de ikke har vanskeligheder i deres omgang med "de andre".
Regardless of the category refered to, a large majority of Europeans claim to have no problems in living together with "others".
To variabler har en særlig tydelig indflydelse: Uddannelsesniveau og placering i det politiske spektrum.
Two variables are particularly significant here: level of education and selfplacement on the "left-right-scale"
På nationalt plan konstaterer man en større bekymring med hensyn til "ud­ lændingen" i følgende tilfælde: Denne udlænding tilhører den mest repræsen­ terede gruppe i værtslande, han er indvandret af økonomiske grunde, han har en familie, der frembyder karaktertræk, der er forskellige fra den lokale befolk­ nings karaktertræk.
At the national level most concern as regards "foreigners" is found in the following case: foreigners belonging to the largest immigrant group within a country, having migrated for economic reasons, and whose characteristics differ notably from the indigeneous population.
Flygtningene var ikke nævnt i undersøgelsen, men nogle adspurgte har måske sat lighedstegn mellem denne befolkningsgruppe og de grupper, som de ønske­ de at udtrykke en mening om.
Although refugees were not mentioned in the survey, some respondents seem to have had such populations in mind when answering certain questions.
Næsten en ud af to europæere finder, at tilstedeværelsen af indvandrere i landet er overvejende positivt for fremtiden.
For nearly one out of every two Europeans, the presence of immigrants in their country is seen as a rather positive factor for the future.
Et stort mindretal giver udtryk for den modsatte opfattelse.
A considerable minority of those questioned, however, held the opposite view.
Som helhed er europæerne positive over for de forslag, der fremsættes for at forbedre relationerne mellem deres egne borgere og udlændingene, selv om accepten er mindre tydelig, når disse forslag indebærer et større personligt engagement (f.eks. at lære et fremmed sprog), eller når de er af mere normativ karakter (f.eks. indfødsret).
By and large, Europeans are well disposed towards suggestions to improve relations between nationals and non-nationals. This attitude tends to become less marked, however, when proposals are made which require a greater personal input (learning a language, for instance) or when proposals acquire a certain normative character (as in the case of naturalization, for example).
En ud af tre europæere ønsker, at der vedrages fælles lovgivning for hele EF, der gælder for personer, der har taget ophold i medlemslandene, men som ikke er statsborgere der.
One European in three would like to see the adoption of Community-wide legislation in relation to nonnationals residing in a Member State.
Dette bekræfter berettigelsen af Kommissionens afgørelse af 8. juli 1988.
This confirms the justness of the Commission decision of 8 July 1988 on this matter.
Til gengæld er der kun en ud af fem europæere, der foretrækker, at hver rege­ ring træffer sine egne beslutninger i indvandrerspørgsmål.
On the other hand, only one European in five is in favour of unilateral decisions taken by individual Member States with respect to foreigners from third states.
Tværtimod mener tre ud af fire europæere, at man bør forbedre indvan­ drernes situation og ikke forværre den. De sætter deres lid til, at EF's in­ stitutioner vil arbejde herfor.
On the contrary, three out of four EC-citizens are in favour of improving, or at least maintaining the rights of immigrants and they count on the European Institutions to do this.
Det er derfor nu op til EF-institutionerne at gøre en indsats for at inte­ grere og skabe større tolerance over for mennesker af en anden nationalitet, race, religion og kultur i overensstemmelse med de ønsker, som et flertal af de europæiske borgere giver udtryk for.
It is now up to the European Institutions to take the appropriate measures in the field of integration and tolerance of people with different nationality, race, religion and culture, taking the direction indicated by the opinion of the majority of EC-citizens.
RACISME, FREMMEDHAD OG INTOLERANCE
RACISM, XENOPHOBIA AND INTOLERANCE
Menneskerettigheder og Indvandring i det Europæiske Fællesskab
Human rights and immigration in the European Community
AF DEN VOKSNE BEFOLKNING (15 ÅR OG DEROVER) I DE TOLV EF-LANDE.
Page 15
ER FORETAGET AF SPECIALISEREDE INSTITUTTTER, HVIS NAVNE FINDES I BILAG 1,
It is an ambitious project and it is no more than fair to point out its limitations.
INDLEDNING
INTRCCirjCTTON
KAPITEL 1: EUROPÆERNE OG BESKYTTELSE AF DE GRUNDLÆGGENDE
CHAPTER 1: EUROPEANS AND THE PROTECTION OF BASIC HUMAN RIGHTS
Europæernes engagement i de demokratiske værdier
Europeans and their commitment to democratic values
Alternativet frihed/lighed
The choice between liberty or equality
Holdningen til racistiske og anti-racistiske bevægelser
Attitudes to racist and antiracist movements
Europæernes holdninger og kendskab til menneskerettighederne
Europeans and their views on, and knowledge of, human rights
Europæernes tilslutning til menneskerettighederne
Commitment to human rights
Kendskabet til teksterne vedrørende menneskerettighederne ..
Knowledge of basic texts relating to human rights
Vurdering af EF-institutionernes politik med hensyn til beskyttelse af menneskerettighederne
Assessment of Community policy on the protection of human rights
KAPITEL 2: EUROPÆERNES HOLDNINGER OG MENINGER OM "DE ANDRE"
CHAPTER 2: EUROPEAN ATTITUDES TO AND OPINIONS ABOUT "OTHERS"
Hvem er "de andre"?
Who are these "others"?
Europæernes opfattelse af forskelligartetheden i deres menneskelige miljø
The diversity of society as peroeived by Europeans
Opfattelse af den menneskelige forskelligartethed i landet .
Perception of human diversity within one's country
Opfattelse af den menneskelige forskelligartethed i den daglige tilværelse
Perception of human diversity in daily life
Europæernes meninger om "de andre"
Opinions held by Europeans on "others"
Vurdering af "de andres" tilstedeværelse
Reactions to the presence of "others"
Europæernes meninger og bedømmelser af "de andre"
Opinions and judgments by Europeans with regard to "others"
KAPITEL 3: MENINGER OM INDVANDRINGSPOLITIKKEN I DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB
CHAPTER 3: OPINIONS ON IMMIGRATION POLICY IN THE EUROPEAN
De i Europa indvandrede befolkningsgruppers identitet og fremtid
Identity and future of immigrant populations in Europe
Vurdering af indvandrernes tilstedeværelse med hensyn til ens lands fremtid
Evaluation of the presence of immigrants for the future of one's country
Hvordan vil deres situation være i fremtidens Europa?
The future of immigrants in Europe
Racisme, fremmedhad og intolerance: en typologi over europæernes holdninger
Racism, xenophobia and intolerance: a typology.of European attitudes
DEBATTENS BETYDNING I EUROPÆERNES ØJNE
-B3EQ¡EEANS ATJAgfl TQ THE ISSE
"Racisme, fremmedhad og indvandring": Disse emner har givet anledning til en omfattende debat i politiske kredse og i medierne i 1980'erne. som indledning til denne opinionsundersøgelse bør det præciseres, hvilken plads disse emner indtager i europæernes værdinormer og tankesæt.
Racism, xenophobia and immigration, issues which throughout the 1980's have been hotly debated by politicians and the media. What this survey has set out to do is to find out exactly how important these concerns are to Europeans in general.
Der blev stillet to spørgsmål herom: Disse viser, hvor meningsfyldte europæerne finder en række vigtige emner, samt hvorledes de prioriterer disse blandt vor tids store samfunds­spørgsmål.
Two questions were put to them on this subject, to give us an idea of the relative importance attached to great causes dear to European hearts, and the order of priority of major contemporary problems.
"De emner, der er meningsfyldte nok"
"Worthwhile great pauses"
Menneskerettigheder .
Human rights .
Kampen mod fattigdom .
The fight against poverty PrrvtørrHrm nf vlimife
(1) Tallet for "i alt" er større end 100 på grund af flere svarmuligheder: Det gennemsnitlige antal svar pr. svarperson er større end 4.
1 The total exceeds 100 due to multiple answers: average number of answers per respondent exceeds 4.
I EF-målestok er det emne, der hyppigst nævnes, fred i verden.
At Community level the oause most often mentioned is world peace.
Derefter kommer på andenpladsen menneskerettighederne, som for 6 ud af 10 europæere er meningsfyld­te nok til at løbe en risiko for dem.
Then come human rights, which six out of ten Europeans consider worth taking risks for.
I hvert land, med undtagelse af Luxembourg, nævnes de af mere end 1 ud af 2 svarpersoner.
In every country, with the exception of Luxembourg, they are mentioned by more than one in two respondents.
Selv om kampen mod racismen kun kom­mer på sjettepladsen, nævnes den ikke desto mindre af mere end 1 ud af 3 europæere.
Although the fight against racism is only in sixth position it is none the less mentioned by more than one European in three.
I Danmark og Irland når tallet kun op på henholdsvis 29% og 23%.
This proportion is lower in Denmark (29%) and in Ireland (23%).