natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I anledning af en klage påbød Kommissionen i en beslutning Colegio Oficial de Agentes de la Propiedad Industrial (C.O.A.P.I.) at ophæve en række bestemmelser i sin forretningsorden, der drejede sig om generalforsamlingens fastsættelse afbindende mindstetariffer for de af medlemmerne anvendte honorarer og generalforsamlingens årlige vedtagelse af mindstetariffer.
Following a complain! the Commission adopted a Decision in which it ordered the Colegio Oficialde Agentesde la Propiedad Industrial (Offrcial Association of Industrial Properly Agents - COAPI),firstly, to suspend the provisions in its internal regulations which grant its general meeting the powerto fix compulsory minimum scales of fees and, secondly, to discontinuethe decisions taken annuallyby the general meeting concerning the establishment of the minimum scales of charges.
C.O.A.P.I. er den faglige organisation for konsulenter inden for industrielle ejendomsrettigheder i Spanien, og alle, der udøver dette liberale erhverv i Spanien, er medlemmer af den. Den er underlagt en generel lov, ifølge hvilken "colegios" (faglige sammenslutninger) er offentligretlige organisationer, som er beskyttet af loven og anerkendt af staten, og som har status som selvstændige juridiske personer med retsevne.
The COAPI is the professional association ofindustrial property agents in Spain and includes all such agentspractising in Spain.
Disse faglige sammenslutninger, der har eneret til at repræsentere det pågældende erhverv, har til formål at opstille regler for dets udøvelse og varetage medlemmernes erhvervsmæssige interesser.
State, having their own legal personalityand capacity to attain their objects,which are.the regulationofthe activities ofthe profession, its sole representation and the defence ofthe professional interestsof its members.
Under henvisning til, at virksomhedsbegrebet ifølge EF-Domstolens faste retspraksis omfatter enhver enhed, der udøver økonomisk virksomhed, uafhængigt af dens juridiske form og finansieringsmåde, fastslog Kommissionen, at C.O.A.P.I.'s medlemmer var virksomheder, og at C.O.A.P.I. selv var en sammenslutning af virksomheder efter traktatens artikel 85.
On the basis of the established caseJaw of the Court of Justice, under which the concept ofundertaking includes any entity exercisingan economic activity, regardlessofits legal status and theway in which it is financed,the Commission deemed the members of the COAPI to be undertakingsand the COAPI to be an association of undertakings within the meaning of Article 85 of the Treaty.
De omhandlede overtrædelser drejede sig om tariffer for C.O.A.P.I.-medlemmernes tjenesteydelser til brugere uden fast bopæl i Spanien, der ønsker at erhverve en industriel ejendomsret i Spanien, samt de mindstetariffer, der blev anvendt over for kunder bosiddende i Spanien for ydelser i udlandet.
The infringements relate to the scales of charges for services provided by COAPI members tonon-resident clients who wish to obtain an indushial property right in Spain and to the minimumscales of charges applicable to clients residentin Spain relating to services abroad.
Der var tale om konkurrencebegrænsninger, der mærkbart påvirkede samhandelen mellem medlemsstater, eftersom medlemmerne af denne faglige sammenslutning som helhed havde monopol på levering af disse ydelser til kunder bosiddende i udlandet, og eftersom de for så vidt angår ydelser til kunder bosiddende i Spanien indtog en dominerende stilling i kraft af deres specialisering og det image, der er knyttet til C.O.A.P.I.-medlemmeme.
The restrictions have anappreciable effect on üade between Member States since the members of theprofessional association enjoy, as a group, a monopoly of services provided to clients resident abroadand since, as far as services provided to clients residentin Spain are concemed, they have a dominantposition due to their specialization and the identifiable status of COAPI members with clients.
Kommissionen fandt, at kvaliteten af de præsterede ydelser ganske vist er et vigtigt element i den konkurrence, der udspiller sig mellem udøvere af liberale erhverv, men det må ikke indebære udelukkelse af priskonkurrencen.
The Commission considers that while it is true that quality of service is an essential feature ofcompetition between members of the professions,it should not be coupledwith a prohibition on pricecompetition.
De krav, der stilles for at få adgang til dette erhverv, og især den høje moralske standard, der kræves af C.O.A.P.I.'s medlemmer, giver tilstrækkelig garanti for kvaliteten af deres ydelser.
The conditions of entry to the profession, especially the high moral standards required of COAPImembers, constitute suffrcient guarantees of the quality oftheir services.
Kollektiv fastsættelse af mindstetariffer for honorarerne er derfor ikke et middel, der er nødvendigt for at sikre kvaliteten af disse ydelser.
Collective fixing of minimumscales of charges is thus not necessary to guarantee the quality of such services.
At der findes en almindelig lov, der giver faglige sammenslutninger i Spanien mulighed for at fastsætte mindstehonorarer for de liberale erhverv, er ikke til hinder for, at Kommissionen kan bringe EF-traktatens artikel 85, stk. 1, i anvendelse på de her omhandlede vedtagelser truffet af C.O.A.P.I. EF-Domstolen har gentagne gange udtalt, at de retlige rammer om karteller er uden betydning for, om denne traktatbestemmelse finder anvendelse.
The exist€nc€of a general law which allows professional associations in Spain to regulate minimumfees charged by the professions does not prevent the Commission from applying Article 85(l) of the EC TIEaty to the relevant decisions of the COAPI. The Court of Justice has on several occasionsconfirmed that the legal basis of agreements does not affect the application of this provision of the Trcaty.
Med denne beslutning har Kommissionen klart vist, at traktatens konkurrenceregler også gælder for de liberale erhverv, også selv om deres konkurrencebegrænsende adfærd måtte være tilladt af den nationale lovgivning, de er underlagt.
This Commission decision shows clearly that the pßrf€ssionsdo not fall outside the scope of thecompetition rules laid dovm in the Treaty even if their reshictive conduct is authorized under nationallaws.
Denne beslutning kan endvidere danne grundlag for at videreudvikle de principper, Kommissionen følger ved konkurrencereglernes anvendelse på de liberale erhverv, efterhånden som den får sager herom til behandling, således at den kan skride ind over for priskarteller og konkurrencebegrænsninger, der ikke er nødvendige for at sikre en etisk og værdig udøvelse af de pågældende erhverv og værne om erhvervets omdømme og kvaliteten af de tilbudte serviceydelser.
The decision will also provide a basis for continuing to apply the competition rules to the professionsas and when cases arise and specifically to put an end to price agreements and certain restrictions ofcompetition which are not neoessary to guarantee ethical standards, professional digrity, the standingof the profession or the quality of service.
Den 2. september 1994 indgav Dresser Industries, Ingersoli-Rand, General Electric og Nuovo Pignone anmeldelse angående Dressers og Ingersoli-Rands planlagte overtagelse af hver 12% i Nuove Pignone fra General Electric.
On 2 Seprcmba 1994 Dresser Industries, Ingersoll-Rand, General Electric and Nuovo Pignone notifieda proposed acquisition by Dresserand Ingersoll-Rand of a minority shareholding in Nuovo Pignoneof 12% eaoh from General Electric.
Både Dresser og Ingersoli-Rand konkurrerer via deres joint ventures, Ingersoll-Dresser Pump og Dresser-Rand, direkte med Nuovo Pignone.
Both Dresserand Ingersoll-Rand through theirjoint v€ntüEs In ge r so ll - Dre s s e r Pump and Dress€r-Ran4 are direct competitors of Nuovo.Pigrrone.
På foranledning af Europa-Kommissionen opgav de amerikanske selskaber. Dresser og Ingersoll-Rand, derefter deres planer om at blive minoritetsaktionærer i Nuovo Pignone, som således stadig ejes af General Electric.
Following intervention by the European Commission, the two American companies,Dresser and Ingersoll-Rand, have withdrawn their plans to participare as minority shareholders in the NuovoPignone , which is still in the hands of General Electric.
Undersøgelserne havde vist en betydelig overlapning mellem Dresser-Rands og Nuovo Pignones aktiviteter inden for procesgaskompressorer.
Inquiries had shown that the production of Dre s s e r-R and and of Nuovo Pigrronein the fipld ofprocessgas compressorcmore or less overlaps.
De to selskaber er verdens største inden for kompressorteknologi.
They are leaders in compressortechnolory worldwide.
Deres samarbejde på dette område kunne have givet dem en alt for stærk position på nogle af de områder, hvor denne teknologi anvendes, bl.a. inden for transmission og distribution af naturgas.
Cooperation in this field might have led to an unacceptably strong position in some fields ofapplication such as natural gastansmission and distribution.
Kommissionen besluttede den 27. juni 1995 at fremsende en klagepunktsmeddelelse til de 16 rederier, der er medlemmer af TACA, hvori den underrpttede dem om, at den havde til hensigt at ophæve den bødefrihed, parterne havde opnået ved at anmelde denne aftale, der drejer sig om prisfastsættelse for den del af kombinerede transporter, der foregår over landjorden.
On 27 June the Commission decided to send a statement of objections to the 16 shipping lines whichare parties to the TACA, announcingits intention to withdraw the immunity from fines conferred bynotification of the agreement regarding their price-fixing activities on the inland section of themultimodal transport which they supply.
Den 5. juli 1994 havde TACA-parterne anmeldt deres aftale i henhold til artikel 12 i Rådets forordning nr. 4056/86 med henblik på at opnå individuel fritagelse efter EF-traktatens artikel 85, stk. 3. TACA er en revideret udgave af TAA (Trans Atlantic Agreement).
On 5 July 1994 the parties to the TACA notified the Commission of the agreement pursuant to Article 12 of Council RegulationNo 4056/86, seeking individual exemption under Article 85(3) of the EC Treaty.
TACA-aftalen omfatter en række aftaler om prisfastsættelse for de landtransportydelser, parterne udbyder inden for EU som led i kombineret containertransport mellem Nordeuropa og USA.
The TACA notified to the Commission contains price agreements relating to inland transport servicessupplied within the territory of the Community to shippers as part of a multimodal fansport operationfor the carriage of containerizedcargo between northern Europe and the United States of America.
Denne form for aftaler om fastsættelse af priser for landtransportdelen er Kommissionen tidligere skredet ind over for, ikke blot i TAA-beslutningen, men også i den beslutning, den vedtog den 21. december 19942 angående FEFC - Far East Freight Conference, der er konferencen i trafikken mellem Europa og Fjernøsten. Desuden har Kommissionen også i den rapport om anvendelse af konkurrenceregler på søtransport3, som den forelagde Rådet i juni 1994, redegjort mere generelt for sin holdning hertil.
This type of inland price-fixing agreement has been dealt with by the Commission not only in the TAA decision, but also in the decision2which it adopted on 2l December 1994 in respect of the FEFC, the liner oonference operating between Europe and the Far East. ft was also examined in moregeneral terms in the report on the application of the competition rules to maritime transport, which the Commission presented to the Council in June 1994.3
Heri anførte den, at en sådan praksis ikke kan falde ind under gruppefritagelsen for linjekonferencer efter forordning 4056/86, der udelukkende gælder for konferencernes søtransportaktiviteter og ikke for den landtransport, de udfører.
In those deoisions,the Commission took the view that such practices did not qualifi for the blockexemption granted to liner conferences by Regulation No 4056/86, since the block exemption coveredonly the maritime, and not the inland activities, of liner conferences.
Kommissionen udtalte derefter, at en sådan praksis er i strid med EF-traktatens artikel 85, stk. 1, og ikke kan fritages individuelt efter artikel 85, stk. 3, og artikel 5 i Rådets forordning nr. 1017/68.
The Commission firther took the view that the practices infringed Article 85(l) of the EC Treaty anddid not qualiS for individual exemption under Adicle 85(3) and under Article 5 of Council RegulationNo 1017/68.
I betragtning af, at retssituationen på området således var velkendt, fandt Kommissionen efter en foreløbig gennemgang, at TACA's prisfastsættelsesaftaler udgør en grov og åbenlys overtrædelse af artikel 85,stk. 1, og ikke kan fritages individuelt efter EF-traktatens artikel 85, stk. 3.
ln the light of these prccedents,the Commission takes the view, on the basis of its provisionalexamination, that the TACA's inland price-fixing agleements constitute a clear and seriousinfringement of Article 85(l) and are not eligible for individual exemption under Article E5(3) of the EC Treaty.
Da betingelserne herfor således var opfyldt, fandt Kommissionen det nødvendigt at ophæve bødefriheden og fremsendte en meddelelse af klagepunkter til TACA-rederieme, hvori den underrettede dem om sine intentioner.
Since the conditions for withdrawing immunity from fines are met, the Commission concluded thatthe relevant procedue should be initiated by sendinga statement of objections informing the TACAmernbers accordingly.
I midten af 1994 havde sammenslutningen 196 medlemmer.
In mid-1994, the assooiationhad 196 members.
SCK (Stichting Certificatie Kraanverhuurbedrijf) blev oprettet på initiativ af FNK i 1984 med henblik på gennem et certificeringssystem at garantere kvaliteten af kraner og udstyr, der anvendes i kranudlejningsbranchen, samt kvaliteten af de involverede virksomheder og deres personale og anlæg. I midten af 1994 deltog 190 virksomheder i SCK, hovedsagelig firmaer der også var medlem af FNK.
SCK (Stichting Certificatie Kraanverhuurbedrijf) was set up on the initiative of FNK in l9E4 in orderto guarantee,through a certification system,the quality ofcranes and equipment used in the crane-hirebusiness, as well as that of the firms involved and of their staff and plant. ln mid-1994, 190 firmsparticipated in SCK mostly firms which were also members of FNK.
Klagerne er virksomheder, der udlejer mobilkraner. På det tidspunkt, hvor klagen blev indgivet, var ingen af dem medlem af FNK eller tilsluttet SCK.
The complainants are firms which hire out mobile cranes.At the time that the complaint was lodgednone of them was a member of FNK or affiliared to SCK.
Klagerne hævder at have lidt stor skade som følge af forbuddet mod, at SCK-deltageme lejer kraner hos dem.
The complainants claim severe damagebecause of the prohibition on SCK participants' hiring cranes from them.
Det berørte marked
The market irlolved
Mobilkraner anvendes først og fremmest i byggesektoren, den petrokemiske industri og transportsektoren. I kranudlejningsbranchen lejes der i stort omfang ekstra kraner hos andre kranudlejere som en metode til at rationalisere udstyret og udnytte kapaciteten optimalt. På det
Mobile cranes are employed, above all, in the constuction, petrochemical and tansport industries.In the cranehire business, the hiring of extra cranes from other crane-hirersoccurs on a large scalesince it is a means of equipment rationalization and optimum capacity utilization.
EFTL 378 af 31.12.1994, s. 17. SEK(94) 933 endelig udg. af 8. juni 1994.
OJ L 378,31.12.1994,p17..SEC(94) 933 final, adopted by the Commission on 8 June 1994.
ANVENDELSEN AF KONKURRENCEREGLERNE I DEN EUROPÆISKE UNION tidspunkt, hvor anmeldelsen blev foretaget, var der ifølge FNK ca. 350 kranudlejningsvirksomheder i Nederlandene med en samlet omsætning på omkring 450 mio. ECU.
APPLICATIONOF COMPETITIONRULESIN THE EUROPEANUNION notification there were, according to FM < , about 350 cranehire firms in the Netherlands, with a totalturnover of some ECU 450 million.
I en uafhængig undersøgelse af sektoren fra 1990 blev markedsandelen for FNK-medlemmeme og indehaverne af SCK-certifikater anslået til 78%. FNK og SCK anslår deres markedsandel i 1992 til ca. 51%.
According to an independent survey of the sector carried out in1990, the market shale of FNK members and SCK certificate-holdeniwas an estimated7E%.
Som følge af transportvanskeligheder arbejder de fleste kraner ifølge FNK inden for en radius af ca. 50 km, hvorved markedet i Nederlandene for virksomheder fra andre medlemsstater skulle begrænses til områder nær den belgiske og tyske grænse.
Because of transport difficulties,according to FNII most cranes operate within a radiusof about 50 km, which would limit the marketin the Netherlands for firms from other Member States to areas near the Belgian and German borders.
Overtrædelserne af artikel 85, stk. I
The infringements of Artiele 85(1)
Indtil der i februar 1992 blev afsagt en dom ved en national domstol, indeholdt FNK's regler et krav om, at medlemmerne skulle opkræve "rimelige" priser for udlejning af kraner og anvende FNK's almindelige betingelser, herunder prisbestemmelserne.
Until a national court's judgment in February 1992 the FNKs rules contained a requirement that members charge "reasonable" prices for hiring out cranes and apply the general conditions issued by FNK, including provisions relating to price.
Ifølge vedtægterne kan der blive tale om eksklusion, hvis et medlem overtræder FNK's regler.
Under its statutes, expulsion may follow where a meniber acts in breach of the FNK rules.
FNK offentliggjorde omkostningsberegninger og anbefalede satser, der var baseret på disse.
FNK published cost calculationsand recommended rates based onthem.
Disse satser og de satser, som kranudlejningsvirksomhederne opkræver hos hinanden for leje af ekstra kraner, blev regelmæssigt drøftet af de virksomheder, der udlejede kraner af visse kategorier. FNK deltog i disse drøftelser.
These rates and the rates which cranehire companies charge each other for the hiring ofexhacranes wene regularly discussed by companies hiring out cranes of certain categories.
De priser, der blev anbefalet i fællesskab, og som måske eller måske ikke blev overholdt i praksis, indebar, at konkurrenternes prispolitik kunne forudsiges med rimelig sikkerhed.
The jointly recommendedprices, which may or may not have beenobserved in practice, make it possible to predict with reasonable certainty what the pricing policy ofcompetitors would be.
Systemet med anbefalede priser falder i overensstemmelse med Kommissionens beslutninger og Domstolens praksis ind under anvendelsesområdet for traktatens artikel 85, stk. 1.
The system of recommendedprices falls, in accordance with the Commission'sdecisions and the caselaw of the Court of Justice, within the scope of Article 85(l) of the Treaty.
SCK-arrangementerne forhindrede virksomheder, der var tilsluttet SCK, i at leje ekstra kraner hos ikketilsluttede virksomheder, det såkaldte "indlejningsforbud".
The SCK arrangemeirts prohibited firms affiliated to SCK from hiring exha cranes from non-affiliated undertakings, the so-called "inhuuryerbod".
Deltagere, der brød denne regel, risikerede at blive udelukket fra at deltage i systemet.
Participants which broke this rule faced expulsion fromthe system.
Forbuddet begrænsede ikke blot de tilsluttede virksomheders handlefrihed og dermed konkurrencen mellem dem, men det hindrede også i høj grad tredjeparter i at få adgang til det nederlandske marked.
Not only did the ban rcshict the freedom of action of afüliated firms and, hence, competition between them, but it also considerably impeded access by third parties to the Dutchmarket.
Virksomheder etableret i andre medlemsstater blev effektivt lukket ude som følge af de krav, SCK stillede for deltagelse i systemet.
Firms established in other Member States were effectively shut out by means of therequirements imposed by SCK for participation in the system.
SCK-certificeringssystemet var under alle omstændigheder ikke fuldstændig åbent og tillod ikke anerkendelse af tilsvarende garantier fra andre systemer.
The SCK certification system was inany case not completely open and does not permit the acceptanceofequivalent guarantees from othersystems.
På denne baggrund var forbuddet mod indlejning af ekstra kraner således omfattet af artikel 85, stk. 1. Eftersom SCK har store markedsandele, var der tale om en meget stor påvirkning af konkurrencestrukturen på markedet.
Seen in this oontext, the ban on hiring exta cranes was thus caught by Article 85(l).
SCK trak først forbuddet tilbage, da det blev tvunget hertil ved en foreløbig dom afsagt af en nederlandsk domstol i oktober 1993.
The ban was only withdrawn by SCK when an interlocutory judgment by a Dutch court in October1993 forced it to do so.
Den nationale domstols dom skulle forblive i kraft, indtil Kommissionen traf den endelige beslutning.
The national court judgment was to remain in force until the Commission adopted the final decision.
Bødefritagelsen som følge af anmeldelserne fra FNK og SCK i begyndelsen af 1992 blev ophævet i henhold til artikel 15, stk. 6, ved Kommissionens beslutning 94/272/EF af 13. april 19944, hvori det hedder, at "indlejningsforbuddet" faldt ind under artikel 85, stk. 1, og at der ikke kunne indrømmes en fritagelse efter artikel 85, stk. 3, idet overtrædelsen i det mindste ikke var nødvendig.
The immunity from fines resulting from the notifications by FNK and SCK in early 1992 waswithdrawn under Article l5(6) by CommissionDwision94DT2_BAR_EC of 13 April 19944 stating that ttre
Det konstateres i beslutningen, at FNK anvendte et system med anbefalede priser i næsten tolv år, og at SCK lukkede kranudlejningsmarkedet i og omkring Nederlandene ved at forbyde deltagerne at leje ekstra kraner hos ikke-deltagere.
The Decision finds that FNK applied a system of rccommended prices for nearly twelve years and that SCK closed off the cranehire mar*et in and around the Netherlands by prohibiting its padicipantsfrom hiring extra cranes from non-participants.
I en beslutning vedtaget den 12. juli 1995 pålagde Kommissionen den tyske fabrikant af billak, BASF Lacke+Farben (BASF L+F), som er et datterselskab af BASF, en bøde på 2,7 mio. ECU, og dennes eneforhandler i Belgien og Luxembourg, SA Accinauto, en bøde på 10 000 ECU for overtrædelse af EF-traktatens artikel 85, stk. 1.
On 12 July, in a decision which finds that they infringed Article 85(l) of the EC Treaty, the Commission imposed a fine of ECIJ 2.7 million on the German car refinishing paint producerBASF Lacke+Farben (BASF L+F), a subsidiary ofthe BASF group, and a fine of ECU l0 000 on BASF L+F s exclusive distributor in Belgium and Luxembourg, Accinauto SA.
Denne beslutning blev truffet efter en klage fra to britiske parallelimportører af produkter til oplakering af biler af mærket Glasurit.
The case originated in a complaint to the Commission by two United Kingdom parallel importers of Glasurit car refinishing paints and associated products.
De klagede over, at den belgiske eneforhandler, som de købte Glasuritprodukter hos, på foranledning af BASF L+F havde standset alle leverancer til dem i løbet af sommeren 1990.
The complainants alleged that the Belgianexclusive distributor, from whom both bought Glasurit products, had stoppedsupplying them in thesummer of 1990 on the inshuctions of BASF L+F.