natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For at intensivere kampen mod narkotikamisbrug besluttede Mini­sterrådet den 31. marts 1992 at forlænge listen over kemiske produkter, som skal være genstand for særlige kontrolforanstaltninger fra den 1. januar 1993. Det drejer sig om produkter, på grundlag af hvilke der kan
In addition to its aim of making cross­border payments as quick and reliable as internal transfers, the Charter gives users four rights: (1) to be told by the bank of the most appropriate payment services available; (2) to know i n advance the total cost of a payment; (3) to have the option
DEN EUROPÆISKE UNION: MIDLER OG METODER
EUROPEAN UNION: WAYS AND MEANS
Spørgsmål og svar om Maastricht­traktaten
Questions and answers about the Treaty of Maastricht
Hvad sker der, hvis en medlemsstat undlader at ratificere traktaten?
What happens if a Member State fails to ratify the Treaty?
Vil alt fortsætte, som om der aldrig havde sværet noget »Maastricht«, eller vil der skulle forhandles igen?
Does life go on as if Maastricht had never happened, or will there be a renegotiation?
forsvar, retsvæsen og »indenrigspolitik«.
The new Treaty stresses the Union's single institutional frame­work, but it embraces a wider range of policy­making pro­cedures than those laid down in the European Community Treaties.
Det er vigtigt at bemærke, at Den Europæiske Union ikke er en selvstændig juri­disk enhed, som Det Europæiske Fællesskab er det.
The European Council of Heads of State or Govern­ment provides the impetus for development of the Union and defines general political guidelines.
Den nye traktat lægger vægt på, at Unionen kun harén institutio­nel ramme, men den omfatter en bredere vifte af beslutningstag­nings­procedurerend Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.
The new Treaty cannot come into effect until all 12 member countries have ratified it. It is all or nothing, with no question of a Member State opting out or choosing which parts of Euro­pean Union to apply.
Det Europæiske Råd bestående af stats­ og regerings­cheferne giver de nødvendige incitamenter til udvikling af Unio­nen og lægger de generelle politiske linjer.
The Treaty itself represents a complex balance of interests agreed after exhaustive negotiation, and has to be accepted as a package.
Den Økonomiske og Monetære Union er et nøgleelement i Den Europæiske Union, men vil falde ind under den reviderede Rom­Traktat, således at den stadig vil følge Fællesskabsprocedurerne.
Economic and monetary union is a key element in European Union, but will form part of the revised Treaty of Rome, and so remain within the Community process.
I den nye traktat står der »Det Europæiske Fællesskab«, hvilket afspejler et artsskifte: Man går ud over de rent økonomiske spørgs­mål og begynder at dække områder som statsborgerret.
The new Treaty does change the term 'European Economic Community' into 'European Community', reflecting its changing nature as it goes beyond economic questions to cover areas such as citi­zenship.
Således vil EF virkelig erstatte EØF.
So the EC really will replace the EEC.
Hvis en eller flere medlemsstater ratificerer med forsinkelse, må traktatens ikrafttrædelse udsættes, ligesom man i 1987 udsatte Den Europæiske Fælles Akts ikrafttrædelse.
If there were delays in ratification by one or more Member States, then the date of implementation would have to be post­poned, just as the Single European Act was delayed by six months in 1987.
De eksisterende Trak­tater ville så fortsat gælde og udgøre retsgrundlaget for al fælles­skabs­aktivitet.
The existing Treaties would meanwhile remain valid and provide the legal base for all Community activity.
Alligevel har beslutningerne fra Maastricht poli­tisk effektallerede inden, de er ratificeret.
None the less, the Maastricht decisions are making a political impact in advance of ratification of the new Treaty.
Kommissionen haralle­rede forelagt budgetforslag for Den Europæiske Union med udgangspunkt i de løfter, man gav hinanden i Maastricht.
The Commission has already proposed a budget for the Euro­pean Union, based on the commitments of Maastricht.
På den ene side udvides Fællesskabets ansvarsområde, og der indføres nye politikker.
On the one hand the Treaty extends responsibilities at EC level and brings in new policies.
På den anden side knæsættes subsidiaritetsprincippet.
On the other it intro­duces the principle of subsidiarity.
Hvordan forklare dette tilsynela­dende modsætningsforhold?
How can this contra­diction be explained?
Hvad ser Kommissionen som de fem væsentligste fordele ved den nye traktat, i prioriteret rækkefølge?
What does the European Commission see, in order of importance, as the five main benefits of the new Treaty?
■ Den Økonomiske og Monetære Union vil ændre den indbyr­des samhørighed og Fællesskabets internationale indflydelse og økonomiske styrke.
■ Economic and monetary union will transform the internal cohesion, international influence and economic strength of the Community as a whole.
■ Den nye traktat åbner mulighed for en fælles forsvarspolitik, et væsentligt skridt, hvis Fællesskabet ønsker at kunne handle effektivt i en forandringernes verden.
■ The new Treaty opens up the prospect of a common defence policy, an essential step if the Community is to act effectively in a changing world.
Der er ikke tale om noget modsætningsforhold.
Its role will give the Commission more legitimacy.
Gennem hele den nye traktat går princippet om, at beslutningerne skal træffes »så tæt som muligt på borgeren«, og at »Fællesskabets aktivitet skal begrænse sig til, hvad der er nødvendigt for at nå de i Trakta­ten fastsatte mål«. Det er subsidiaritetsprincippet.
There is no contradiction. A majortheme runningthrough the new Treaty is that decisions shall betaken 'as closely as possi­ble to the citizen' and 'any action by the Community shall not go beyond what is necessary to achieve the objectives of the Treaty'.
I visse spørgs­mål erdet mest hensigtsmæssigt at beslutte på Fællesskabs­eller Unionsniveau; i andre sager bør beslutningerne træffes af de nationale regeringer eller af de regionale eller lokale myn­digheder.
Some matters are best decided at the level of the European Community or the Union, others should be left to national governments or may best be dealt with at the level of regional or local government.
■ Europa­Parlamentet får mere indflydelse på en række områ­der, hvilket vil styrke den demokratiske kontrol.
The new Treaty cannot tell Member States how to run their own affairs, but it does define policy areas where the Com­munity should extend its responsibilities and where the Union should take on new tasks.
Parlamentet vil fremover skulle indsætte Kommissionen, hvilket vil give denne øget legitimitet.
It also sets out the limits for these extended powers.
■ Subsidiaritets­ eller nærhedsprincippet vil definere græn­serne for Fællesskabets aktivitet og sikre, at de forskellige politik­ker forberedes og besluttes på det rigtige niveau — europæisk, nationalt eller regionalt.
The phrase 'federal vocation' which appeared in an early draft reflected this concept of policy being made and decisions taken at the appropriate level — which can imply decentralization as well as centralization.
Den nye traktat kan ikke fortælle medlemsstaterne, hvordan de skal forvalte deres egne sager, men fastlægger trods alt områder, hvor Fællesskabet bør udvide sin kompetence og hvor Unionen bør påtage sig nye opgaver. Den sætter også grænser for disse nye beføjelser.
■ Subsidiarity defines the limits of Community action and will ensure that policies are made and decided at the appro­priate level — European, national or regional.
■ Fællesskabskompetencen udvides til nye områder, hvor den er påkrævet.
■ Extension of Community competence to new policy areas where it is needed.
Når så mange af de nye politikker kræver enstemmige be­slutninger som tilfældet er, er der så virkelig nogen udsigt til at komme videre på disse områder?
With so many of the new policy areas requiring unani­mous decision­making, is there really any prospect of advance in these fields?
Har det en politisk betydning, at vi skifter navn fra et Euro­pæisk Fællesskab til en Europæisk Union?
The title 'European Union': does the change from 'Com­munity' to 'Union' have political significance?
Har det noget at gøre med Den Monetære Union?
Has it to do with monetary union?
At Fællesskabet ændres til en union har ganske rigtigt en politisk betydning.
The new Treaty is a complex mix of procedures, some in­volving unanimity and others qualified majority voting.
Det afspejler, at den nye traktat har udvidet dimensio­nerne.
Even within certain policy areas like environment and research there is a mixture of procedures.
Unionen bygger på Det Europæiske Fællesskab, men afspejler også medlemsstaternes ønske om at skabe en politisk union ved at oprette et unionsborgerskab og udvide Fællesska­bets aktiviteter til nye områder som udenrigspolitik, sikkerhed,
The common foreign and security policy is based mainly on unanimity, with limited provision for qualified majority decision, and the same applies to cooperation in justice and home affairs.
Den nye traktat er en kompliceret blandningaf procedurer, hvoraf nogen kræver enstemmighed og andre indebærer afgørelse ved kvalificeret flertal.
Transformation of the Community into a European Union does have political significance.
Selv inden for miljø­ og forskningspolitikken findes denne blandning af procedurer.
It reflects the wider dimen­sions of the new Treaty.
Den fælles udenrigs­ og sikkerhedspolitik hviler væsentligst på enstemmighed, med visse begrænsede muligheder for afgørelse ved kvalificeret flertal; det samme gælder samarbejdet om retsspørgsmål og »indenrigs­politik«.
The Union is founded on the Euro­pean Communities, but also reflects the desire of the Member States to establish a political union, creating Union citizen­ship and extending the Community's activities into new fields such as foreign and security policy, defence, judicial and home affairs.
I så fald skal der 54 af i alt 76 stemmer afgivet af mindst otte medlemsstater til, for at et forslag kan vedtages.
Where voting is used, adoption will require 54 votes (from a total of 76) in favour cast by at least eight Member States.
Nåren aktion er vedtaget, erden bindende for al le med lemsstater og vil være afgørende for deres stillingtagen.
Where joint action is decided, this will bind all Member States and determine how they act.
Europa-Parlamentet skal høres, og dets synspunkter skal tilgodeses, men Parlamentet har ikke officielt nogen mulighed forat blokere eller fremsætte ændringsforslag, som kan sammenlignes med, hvad det har efter Rom-Traktaten.
The European Parliament is to be consulted and its views taken into account, but it has no formal power to block or amend as it has under the Treaty of Rome.
Unionsborgerskab er et nyt juridisk begreb, som ser dagens lys med den nye traktat.
European citizenship is a new legal concept enshrined in the Treaty.
Det dækker nogle grundlæggende rettigheder, som medlemsstaternes borgere har, navnlig retten til at rejse omkring og frit bosætte sig overalt på Unionens territorium.
It reaffirms a number of fundamental rights for citizens of the Member States, notably the right to travel and reside freely within the territory of the Union.
De forslag, Kommissionen fremlægger for at sikre udøvelsen af disse rettigheder, skal vedtages med enstemmighed i Ministerrådet, undtagen hvor der findes andre procedurer i traktaten — og det samme gælder forslag om udvidelse eller styrkelse af disse rettigheder.
Proposals put forward by the Commission allowing the exercise of these rights are subject to unanimous decisions of the Council of Ministers except where the Treaty provides otherwise, as are proposed measures for extending or strengthening these rights.
Inden udgangen af 1994 skal der være vedtaget detaljerede bestemmelser om stemmeret til lokalvalg; for så vidt angår stemmeret til europavalg og ret til diplomatisk beskyttelse er fristdatoen sat til udgangen af 1993.
De tailed arrangements on local voting rights should be agreed by the end of 1994, European Parliament voting rights and the right to diplomatic protection by the end of 1993.
Hvilke beslutninger er bindende for medlemsstaterne i for­bindelse med den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, og efter hvilken procedure træffes de?
Which common foreign policy decisions are binding on Member States and what procedure is used to decide them?
Skal Europa-Parlamentet give sin tilslutning?
Is European Parliament agreement needed?
Tager Kommissionen initiativet, repræ­senterer den Fællesskabets interesser, eller er den blot med som »tilskuer«?
Does the Commission initiate policy, represent the Com­munity interest, or just observe?
Når Rådet vedtager en fæl les aktion, »forpligter denne medlemsstaterne i deres stillingtagen og handlinger«.
The right to vote/stand as a candidate in local and Euro­pean elections: what changes would this mean and in which Member States?
Her er der store forskelle mellem medlemsstaterne.
There are wide differences between Member States.
Kun Belgien, Irland og Holland tillader borgere med fremmed statsborgerskab at stemme til europavalg og kommunalvalg.
Only Belgium, Ireland and the Netherlands have provisions which allow residents who are not citizens of the country to vote in European and local elections.
De fleste lande tillader deres egne statsborgere med bopæl i et andet medlemsland at stemme.
Most countries allow their own citizens who are living in other Community countries to vote.
Det gælder ikke Irland.
This does not apply in Ireland.
I Det Forenede Kongerige omfatter retten kun borgere, der har skrevet sig på valglisterne i løbet af de sidste 20 år. Italien er det eneste land, hvor ikke-ita-lienske statsborgere kan opstille til europavalg.
In the United Kingdom it only applies to those who have registered to vote in the UK in the last 20 years.
Selv om valgretsalderen overalt er 18 år, skal man i fem lande for at være valgbar være fyldt 21 år, 23 år i Frankrig og 25 år i Italien.
Although the minimum voting age is 18 everywhere, a candidate must be at least 21 in five countries, 23 in France and 25 in Italy.
Høringen af Europa-Parlamentet dækker kun »de vigtigste aspekter og grundlæggende valg i forbindelse med den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik«, ikke de enkeltstående beslutninger. ninger.
Since the common foreign and security policy (CFSP) is a separate pillar of the Union, how does this affect the position of other institutions like the European Parlia­ment, the Economic and Social Committee, and the Commission?
Den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik er en separat »søjle« i Unionen; hvordan vil det påvirke andre institutio­ners stilling — Parlamentets, Det Økonomiske og Sociale Udvalgs, Kommissionens?
Where systematic cooperation is established between Member States on foreign policy issues, with agreement on common positions, then Member States must ensure that their national policies match these positions.
Kommissionen har en vigtig rolle at spille med hensyn til gen nemførelsen af udenrigs- og sikkerhedspolitikken.
This would include the Community's position in international organizations and conferences.
Den kan for mulere forslag og bede om at få debatteret visse spørgsmål; den deltager fuldt ud i debatterne; den samarbejder med trojkaen, hvor formandskabet bistås af den medlemsstat, der varetog det forudgående formandskab og af den medlemsstat, der skal varetage det efterfølgende formandskab, med at repræsentere Unionen og gennemføre de fælles aktioner; Kommissionens delegationer i tredjelande og deres repræsentationer ved internationale organisationer skal lige som de nationale repræsentationer hjælpe med til at sikre, at de fælles aktioner og holdninger, som Rådet har vedtaget, overholdes og iværksættes.
When decisions are taken by the Council agreeing joint action, then these will be binding on Member States 'in the positions they adopt and in the conduct of their activity'.
Den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik er lagt uden for Rom-Traktaten, men der er forudset en rolle for nogle Fællesskabsinstitutioner.
Member States have declared that they will try to avoid blocking a decision if there is a qualified majority in the Council in favour of acting.
Unionen og dens medlemmer fastlægger og gennemførerdenne politik; Det Europæiske Råd fastlægger de overordnede retningslinjer, og Ministerrådet træffer de nødvendige afgørelser på grundlag herafog påser, at »Unionens aktion fremtræder som en helhed, er sammenhængende og effektiv«.
European Parliament consultation covers only 'the main aspects and the basic choices of the CFSP', not individual decisions. The Commission has an important role in applying the CFSP.
Rådsformandskabet repræsenterer Unionen og udtaler sig på dens vegne på de områder, der henhører under den fæl les udenrigs-og sikkerhedspolitik. politik.
It can make proposals and request discussion on particular issues; it participates fully in discussions; it is associated with the troika, where the Presidency is assisted by the previous and next presidency countries in representing the Union and in implementing common measures; Commission delegations in third countries and in international organizations will help to ensure that common positionsand common measures are respected, as will national representations.
Betyder bestemmelserne om forsvaret, at alle medlemssta­terne skal indgå i en militær alliance?
Do the provisions on defence mean that all Member States will inevitably become part of a military alliance?
Kommissionen deler initiativretten med medlemsstaterne og deltager fuldtud i arbejdet vedrørende den fælles uden rigs- ogsikkerhedspolitik.
The common foreign and security policy (CFSP) is established outside the Treaty of Rome, but does provide for the involvement of some Community institutions.
Formandskabet og Kommissionen skal sammen holde Parlamentet underrettet, og Formandskabet skal påse, at der »tages behørigt hensyn til« Parlamentets synspunkter.
The Union and its Member States shall define and implement the policy; the European Council will set general guidelines; and the Council of Ministers will be the decision-maker, ensuring the 'unity, consistency and effectiveness of action by the Union'.
Til gengæld har Domstolen ingen kompetence overhovedet i forbindelse med den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik.
The Council Presidency represents the Union and speaks for it on CFSP matters in international organizations and negotiations. tiations.
Der vil ikke blive truffet nogen beslutninger om forsvaret før 1996, når den planlagte regeringskonference skal vurdere de frem skridt, der er gjort.
No decisions on defence will be taken until 1996, when the planned intergovernmental conference will review progress.
Den nye traktat udtrykker sig meget forsigtigt: »... en fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, herunder udformningen på lang sigt af en fælles forsvarspolitik, som med tiden vil kunne føre til et fælles forsvar.« Vedtagelsen af et »fælles forsvar« vil naturligvis indebære en militær alliance, hvorimod udtrykket »en fælles forsvarspolitik« ikke nødvendigvis fører så vidt.
The new Treaty uses cautious language: '... implementation of a common foreign and security policy including the eventual framing of a common defence policy which might in time lead to a common defence.' Agreement on a 'common defence'would of course imply a military alliance, while a 'common defence policy' need not necessarily go so far.
Under alle omstændigheder vil der ikke blive truffet nogen som helst beslutning desangående før om fire år.
In any event, no such decision will be taken for four years.
Hvordan skal den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik gen­nemføres?
The European Court of Justice, on the other hand, is specifically excluded from the CFSP, and there is no role for the Economic and Social Committee.
Hvor ligger forskellene i forhold til mekanis­merne i Rom-Traktaten?
How will the CFSP be implemented? How does this differ from the mechanisms of the Rome Treaty?
Offentliggjort af EF-Kommissionens Generaldirektorat X, Bruxelles.
Published by DC X of the European Commission, Brussels.
Vi vil senere offentliggøre »Spørgsmål og svar« om Europa-Parlamentets nye beføjelser og om andre aspekter af Maastricht-traktaten.
Questions and answers about the new powers of the European Pari iament and other subjects mentioned in the Maastricht Treaty will be published subsequently.
Landbruget i den europæiske økonomi
^ Offiœ < * ^ European Corrrrtriities, L­2920 Luxembourg, Tel. 4301 -4567 Agriculture in the European economy
Landbrugets procentvise andel af den samlede bruttoværditilvækst, i markedspriser (1980 og 1989)
Share of total gross value-added accounted for by agriculture, at market prices, %, 1980 and 1989
Landbrugets stilling i økonomien
Place of agriculture in the economy
På ni år er landbrugets andel af den samlede bruttotil­vækst i den europæiske økonomi faldet fra 3,9 til 3,0%.
In nine years, the share of the overall economy of Europe accounted for by agriculture has fallen from 3.9 to 3% (of total gross value­added).
Denne nedgang har været særlig markant i Portugal, Irland og Spanien.
The decline has been particularly noticeable in Portu­gal, Ireland and Spain.
I Det Forenede Kongerige tegnede landbruget sig i 1989 kun for 1,1% af brutttoværditilvæksten. Herover­for står Grækenland, hvor landbrugssektoren tegnede sig for 17% af den samlede værditilvækst.
In the United Kingdom, the agricultural sector ac­counted for only 1.1% of gross value­added in 1989, compared with 17% in Greece.
Nederlandene skiller sig ud fra den generelle udvikling med en stigning i landbrugets andel af værditilvæk­sten.
The Netherlands is bucking the trend, however, with agriculture increasing its contribution to value­added.
Landbrugets procentvise andel af bruttoværditilvæksten i markedspriser, 1980,1989.
Share of gross value­added accounted for by agriculture, at market prices, %, 1980 and 1989
Beskæftigelsen inden for landbruget i % af den samlede beskæftigelse (1980, 1990)
Civilian employment in agriculture, as % of total civilian employment, 1980 and 1990
Beskæftigelsen inden for landbruget
Agriculture and employment
Sideløbende med nedgangen i landbrugets andel af værditilvæksten er der sket et fald i landbrugets andel af beskæftigelsen: På fællesskabsplan er landbrugets andel af beskæftigelsen faldet fra 7,4% til 6,6%.
In line with the fall in its share of value­added, agricul­ture's share of employment has declined: the Com­munity average has fallen from 7.4 to 6.6%.
Kun i Nederlandene har beskæftigelsen inden for land­bruget været stabil (4,6%).
Only the Netherlands has had stable figures, at 4.6%.
Portugal er det land, hvor beskæftigelsen inden for landbruget er faldet mest, nemlig fra 28,6% i 1980 til 17,8% i 1990.
The decline in this sector has been greatest in Portugal: 17.8% in 1990 as against 28.6% 10 years earlier.
I Grækenland tegnede landbruget sig for 25% af be­skæftigelsen i 1990, hvilket er den højeste procentsats i Fællesskabet.
In Greece, 25% of civilian employment in 1990 was in agriculture, the highest rate in the Community.
Beskæftigelsen inden for landbruget i procent af den samlede beskæftigelse, 1980,1990
Civilian employment in agriculture, as % of total civilian employment, 1980 and 1990
Landbrugsvarernes andel af importen varierer, og der kan noteres forskellige udviklingsmønstre fra land til land.
Figures for agricultural produce vary considerably and are moving in different directions in different countries.
Således er importen af landbrugsvarer steget i Japan (fra 10,5% til 13,5% af den samlede import), hvorimod denne andel er faldet kraftigt i USSR.
They rose in Japan (from 10.5 to 13.5% of total im­ports), but fell sharply in the USSR.
Med undtagelse af Japan og USAerdertale om en faldende tendens.
With the exception of Japan and the United States, the trend is downward.
Samme tendens kan konstateres i Det Europæiske Fællesskab (undtagen Grækenland, Spanien og Portugal). tugal).
The same trend is reflected in the European Com­munity (with the exception of Greece, Spain and Por­tugal).