natgillin/translations-raw huggingface dataset:
På samme måde gælder det, at hvis det offentlige beslutter at sænke socialsikringssystemets dækningsgrad, serviceniveauet, niveauet for de ydelser eller pensioner, der udbetales, og de indirekte arbejdskraft
Businesses in such countries, therefore, will tend to end up paying more in wages — ie more in direct labour costs — than in countries where employers' contributions are a larger funding source.
Det er derfor vanskeligt at påvise, at beskatningsniveauet og skattestrukturen generelt har nogen større indvirkning på beskæftigelsesniveauet, i hvert fald ikke så længe skatten modsvares af offentlige ud gifter af et tilsvarende omfang.
It is, therefore, difficult to demonstrate that the level of taxation and its broad structure have a major effect on the overall level of employ ment, at least insofar as taxes are matched by comparable levels of public spending.
Det er tilsyneladende, hvad man kan konkludere på grundlag af den hidtidige udvikling.
This tends to be borne out by the evidence.
Er vi på vej mod et integreret EF­arbejdsmarked?
Labour costs in manufacturing labour costs add to the problem of setting pay scales in the growing number of transnational com­panies in the Community and may distort decisions on where to locate labour and, therefore, production.
Skattesystemer og beskæftigelse over skattebilletten.
employers, in Denmark and the UK, much more from general taxation.
Det vil sige, at selv om arbejdsgiverne betaler min­dre i bidrag i de to sidstnævnte lan­de, betaler de sandsynligvis mere på anden måde enten direkte eller indi­rekte.
This means that though employers pay less in contribu­tions in the latter two countries, they are likely to pay more in other ways, either directly or indirectly.
Selv om niveauet for arbejdsgi­verbidragene i det store og hele er omvendt proportionalt med beskæf­tigelsesniveauet, er der ikke tale om nogen snæver sammenhæng.
Average labour costs differ mar­kedly across the Community.
Be­skæftigelsesfrekvensen er f.eks. hø­jere i Frankrig end i Nederlandene, mens arbejdsgiverbidragene i Por­tugal er nogenlunde på niveau med de græske, men beskæftigelsesfre­kvensen er langt højere.
In 1990, the last year for which reason­ably comparable data are available for most countries, average hourly labour costs in manufacturing ranged from over 20 ECU in Ger­ many to 3V
Omgåelser er et generelt problem ved alle former for beskatning, men det vil nok være særligt udbredt, hvis den pågælden­de skat eller det pågældende bidrag betragtes som en uretfærdig byrde, eller hvis betalingen er vanskelig at kontrollere.
Employment relative to population is higher in France than the Netherlands, for example, while Portugal has a similar level of contributions to Greece, but a much higher propor­tion of its people in work.
Det kan i visse lande være tilfældet for de høje arbejdsgi­verbidrags vedkommende.
difference of almost six times (Graph 57). Moreover the average level of costs in Germany was 15% higher than in Belgium, the country with the next highest level of costs (Graph 59, which shows labour costs in each Member State in rela­tion to the Community average).
Den samlede skattebyrde i 1990, in­klusive socialsikringsbidrag, varie­rede fra ca. 35% af BNP i Portugal og Storbritannien til 43­44% i Frankrig, Nederlandene og Belgien og 48% i Danmark (figur 58).
Finally it should be emphasised that although the broad structure of taxation may not affect employ­ment, variations in the effective incidence of tax between sectors of activity might clearly do so.
Disse forskelle afspejler i det store og hele også, hvor meget der betales af det offentlige i de respektive lande — hvilket igen er udtryk for, i hvilket omfang landene har valgt at lade samfundet levere visse serviceydel­ser i stedet for at lade udbuddet styres af markedskræfterne.
If there are differences in the rate of tax levied on particular products or services relative to others, then this will tend to affect relative costs of production and therefore the pattern of economic activity and employment.
Ser man bort fra de sydlige EF­lande, hvor der generelt har været tale om en kraftigere stigning end andre steder, har forskellene også været relativt stabile over tid.
Since the em­ployment intensity of production differs between sectors, such vari­ations might also affect the total number of people in employment at a given level of output.
Desuden kan det forhold, at de store forskelle i ikke­lønmæssige omkost­ninger gør det vanskeligere at sam­
Nevertheless for five Member States — the Netherlands, Bel­gium, France, Denmark and Luxembourg — average hourly
Bortset fra nogle få undtagelser — især Nederlandene — kunne der ikke registreres større ændringer i løbet af 1980'erne hverken med hen­syn til socialsikringsbidragene eller med hensyn til beskatningsstruktu­ren generelt i de enkelte lande.
With only a few exceptions — the Netherlands, in particular — both the scale of social contributions and the broad structure of taxation in individual countries changed very little during the 1980s.
■ Arbejdsgivernes socialsikringsbidrag
M Employers social rcontributions
D Skat på fortjeneste, indirekte skatter og kapitalskat
I Employees social contributions & Income tax Ξ Taxes on profits, indirect taxes, capital taxes
Fordelingen mellem skatter og soci­alsikringsbidrag og mellem direkte og indirekte skatter varierer også ganske betydeligt i EF, hvilket er forklaringen på de ovennævnte forskelle med hensyn til de ikke­løn­mæssige omkostninger.
Moreover, by increasing the diffi­culty of comparing rates of pay between countries, large dif­ferences in the size of nonwage
Arbejdskraftomkost­ningerne i industrien menligne lønniveauer mellem lande­ne, gøre det endnu mere kompliceret at fastsætte lønskalaer inden for det stigende antal multinationale sel­skaber i EF, og kan dermed gøre det svært at vurdere, hvor man skal fin­de arbejdskraften og altså placere produktionen.
On the other hand, in both cases, productivity as measured here could well be understated be­cause it only partially takes account of differences in the number of hours worked per year (see Box, p. 93).
Ikke desto mindre varierede de gen­nemsnitlige arbejdskraftomkostnin­ger pr. time i industrien i fem EF­lande — Nederlandene, Belgien, Frankrig, Danmark og Luxembourg — med mindre end 10% i forhold til hinanden i 1990, og niveauet i Italien lå kun ca. 5% under disse lande og meget tæt på EF­gennemsnittet.
labour costs in manufacturing were within 10%) of each other in 1990, with Italy only another 5% or so below and around the Community average.
Storbritannien, som har samme ind­komstniveau pr. indbygger som Ita­lien, men en lavere produktivitet og mange flere mennesker i arbejde til at skabe denne indkomst, opererede med arbejdskraftomkostninger, der lå mere end 25% under niveauet i Italien — og naturligvis også EF­gennemsnittet — og kun godt 5% over gennemsnitsniveauet i Irland og Spanien (hvor det er stort set ens).
The UK which has a simi­lar level of income per head to Italy, but lower productivity and many more people in work to produce this income, had a level of labour costs over 25% less than that in Italy — and indeed the Community average — and only just over 5% above the average level in Ireland and Spain (which was virtually the same).
I disse to lande var det til gengæld dobbelt så højt som niveauet i Græ­kenland, hvor arbejdskraftomkost­ningerne igen var næsten 50% højere end i Portugal.
This, in turn, was over twice the level in Greece, where labour costs were still almost 50% above the Por­tuguese level.
Endelig skal det understreges, at selv om den generelle beskatnings­struktur måske ikke indvirker på be­skæftigelsen, kan forskelle mellem den faktiske skattebyrde i de enkelte brancher helt klart gøre det.
The large differences in labour costs which exist are, in practice, closely related to equally large vari­ations in valueadded per hour worked in manufacturing, or pro­ductivity (see Box, ρ 93 for a description of how the estimates for this are derived).
Hvis der er forskel på, hvor store afgifter der pålægges bestemte produkter og tje­nesteydelser i forhold til andre, vil det normalt påvirke de relative pro­duktionsomkostninger og dermed også erhvervs­ og beskæftigelses­mønsteret.
Although the rela­tionship between the two is not precise, there was, nevertheless, a clear tendency in 1990 for those Member States with relatively high labour costs also to have above aver­age levels of productivity (Graph 59).
Eftersom der er forskel på, hvor arbejdskraftintensive de enkelte sektorer er, kan sådanne for­skelle også influere på, hvor stor den
In terms of labour costs per unit of output, therefore, which is the key determinant of employment, there was considerably less vari­ation across the Community.
11990, som er det seneste år, for hvilket der foreligger rimeligt sam­menlignelige data for de fleste lan­de, varierede de gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. time i industrien fra over 20 ECU i Tysk­land til 3,5 ECU i Portugal — en forskel på næsten 6 gange (figur 57).
The important factor for employers, however, is not the level of labour costs as such (still less any individ­ual element such as social contributions), but their relation­ship to the valueadded generated by the labour they employ. What­
Desuden var det gennemsnitlige ar­bejdskraftomkostningsniveau i Tyskland 15% højere end i Belgien, der er det land, som har det næsthø­jeste omkostningsniveau (figur 59, som viser arbejdskraftomkostnin­gerne i de enkelte EF­lande i for­hold til EF­gennemsnittet).
In only two countries — Germany and Denmark — was the relative
Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger og produktivitet pr. time i industrien i EF-landene, 1981 og 1990
Average hourly labour costs and productivity in manufacturing in the Member States, 1981 and 1990
Forholdstal (EF­gennemsnittet = 1)
Ratio (EC average =1)
F, I. GR, L: 1990 anslået på grundlag af 1988­data
F, I, GR, L 1990 estimated from 1988 data
Den vigtigste faktor for arbejdsgiver­ne er dog ikke arbejdskraftomkost­ningerne som sådan (og i endnu mindre grad de enkelte elementer i dem, som f.eks. socialsikringsbidra­gene), men forholdet mellem disse omkostninger og den værditilvækst, der skabes af den arbejdskraft, de beskæftiger.
Although labour costs, as empha­sised above, cannot be considered separately from the productivity of labour and while the latter is clearly an important determinant of the former, it does not follow that the potential returns of locat­ing in a particular country can be assessed simply by comparing the level of labour costs with the level of apparent productivity — ie by comparing unit labour costs.
Uanset hvor høje ar­bejdskraftomkostningerne måtte være, vil det være rentabelt at beskæftige den pågældende, hvis ar­bejdstagerens bidrag til værditil­væksten er tilstrækkeligt stort.
This is because the latter does not necessarily reflect the productivity which would be achieved in the business locating in the country in question.
Er vi på vej mod et integreret EF-arbejdsmarked?
Average labour costs and valueadded per hour worked
Gennemsnitlige arbejdskraftomkost ninger og værditilvækst pr. arbejdstime over gennemsnittet (figur 59).
Insofar as companies can transport processes of production into the new location, the productivity achieved might be significantly higher than in existing businesses in the country, and the unit labour costs correspondingly lower.
Målt i arbejdskraftomkostninger pr. produceret enhed var der derfor væsentligt mindre variation mellem EF-landene.
The ability to do this will clearly depend in large measure on the capacity of the workforce to operate these processes, which in turn will depend not only on their existing skills but also on their adaptability and receptiveness to new ways of working.
De data om arbejdskraftomkostninger, der er anvendt i dette kapitel, stammer fra Undersøgelse af Arbejdskraftomkost ninger, der gennemføres af Det Statistiske Kontor hvert fjerde år, og som ajourføres i de mellemliggende år ud fra overslag, der hidrører fra EF-landenes egne statistiske kontorer.
The data on labour costs used in this chapter come from the Survey of labour costs organised by the Statistical Office every four years and updated in the years in between from estimates supplied by national statistical offices.
Det seneste år, der blev gennemført en fuldstændig undersøgelse, var 1988, og 1990 er det seneste år, for hvilket der foreligger overslag for de fleste EF-lande.
The last year when a complete survey was conducted was 1988 and 1990 is the latest year for which estimates exist for most Member States.
For de fire lande, der ikke foreligger overslag for 1990 — Frankrig, Italien, Grækenland og Luxembourg — har man i stedet anvendt 1988-tallene.
For the four countries for which no estimates are available for 1990 — France, Italy, Greece and Luxembourg — the 1988 figures have been used instead.
Disse er blevet ajourført til 1990-værdier, idet man har forud sat, at forholdet mellem arbejdskraftomkostningerne i hvert af disse lande og EF-gennemsnittet var det samme som i 1988.
These have been updated to 1990 value terms by assuming that the relationship be tween labour costs in each of these countries and the Community average was the same as in 1988.
Det EF-gennemsnit, som danner grundlag for de sammenligninger, der er vist i figurerne, er beregnet ved at vægte tallene for arbejdskraftomkostningerne i de enkelte NACE-sektorer i hvert EF-land efter antallet af ansatte i den pågældende sektor i landet (de data for beskæftigelsen, der er anvendt, er dem, der er indsamlet i forbindelse med undersøgelsen af arbejdskraftomkostningerne).
The Community average which is the basis for the comparisons shown in the graphs is calculated by weighting the figures for labour costs by NACE industry in each Member State by the number of employees in that industry in the country concerned (the employment data used being those collected during the course of the labour cost survey).
Overslagene over værditilvæksten pr. arbejdstime er afledt fra nationalregnskabsdata.
The estimates of valueadded per hour worked are derived from National Accounts data.
Disse viser værditilvækst og antallet af ansatte i NACE-CLIO-sektorerne, og i hvert enkelt tilfælde har man brugt den nærmeste NACE-CLIO-sektor til den NACE-sektor med to decimaler, for hvilken der foreligger data om arbejdskraftomkostningerne.
These show valueadded and persons employed for NACE-CLIO industries, and in each case the nearest NACE-CLIO industry to the NACE 2-digit industry for which the labour cost data are available is used.
Tallene for arbejdskraftomkostninger i tekstil-, beklædnings- og skotøjsindustrien er udregnet samlet, idet man har anvendt data for beskæftigelsen til vægtningen, og det samme gælder tallene for bank- og forsikringssektoren, selv om sammenligninger af værditilvækst — og for den sags skyld produktivitet — i sidstnævnte sektor ikke er særlig relevant.
The labour cost figures for textiles and clothing and footwear are aggregated by using the data for em ployment as weights, as are the figures for banking and insurance, though for the latter, valueadded — and productivity — comparisons are not very meaningful.
I fire lande — Nederlandene, Luxembourg, Irland og Portugal — lå de gennemsnitlige arbejdskraftomkost ninger i 1990 væsentligt under det relative produktivitetsniveau, hvilket betyder, at arbejdskraftomkost ningerne pr. enhed var forholdsvis lave i disse lande.
The relative pattern of labour costs between Member States was broadly the same in 1990 as nine years earlier in 1981.
Selv om produktiviteten specielt i de to sidstnævnte lande kan være beregnet for højt, har det således tilsyneladende været særligt fordelagtigt at placere industri i disse fire lande på grund af deres lave arbejdskraftomkostninger.
The ranking of countries in terms of labour costs and the extent of differences in average levels seem to have changed little between the two years (Graph 59).
Ved udarbejdelsen af overslag over antallet af udførte arbejdstimer har man taget Arbejdsstyrkeundersøgelsens tal for det gennemsnitlige normale antal arbejdstimer pr. uge i den nærmeste NACE 1-sektor med to decimaler og anvendt dem på dataene om beskæftigelse fra nationalregnskaberne (se kapitel 1, det indrammede felt s. 33, vedrørende en forklaring på, hvorfor man har brugt det normale antal timer i stedet for det faktiske antal arbejdstimer).
To derive estimates for the number of hours worked, LFS figures for average hours usually worked per week in the nearest NACE 1-digit sector are used and applied to the National Accounts Employment Data (see Chapter 1, Box, p. 33 for an explanation of why usual rather than actual hours are used).
Eftersom der ikke findes komplette og konsistente sæt af data om antallet af arbejdsuger (eller arbejdstimer) pr. år, har man simpelthen ganget tallene for hvert land med 48 for at give et overslag over det årlige antal arbejdstimer.
Since there is no complete and consistent set of data for the number of weeks (or hours) worked per year, the figures for each country are simply multiplied by 48 to give an estimate of annual hours worked.
Eftersom der herved ikke tages højde for variationer mellem EF-landene i det gennemsnitlige antal arbejdsuger pr. år, er det derfor sandsynligt, at antallet af arbejdstimer er sat for højt i de mere velstående lande i forhold til de mindre velstående, mens størrelsen af forskel lene i produktiviteten pr. arbejdstime kan være angivet for lavt.
Because this does not take account of variations between Member States in the average number of weeks worked per year, it is, therefore, likely to overstate the hours worked in the more prosperous countries relative to the less prosperous and understate the extent of differences in hourly productivity.
Selv om arbejdskraftomkostninger ne, som det blev fremhævet tidligere, ikke kan betragtes isoleret fra ar bejdskraftens produktivitet, og sidstnævnte helt klart er en vigtig og afgørende faktor for førstnævnte, følger det ikke automatisk, at den po tentielle fordel ved at placere virksomheder i et bestemt land kan
On the other hand, labour costs in Italy and Ireland, two countries where the level was relatively low in 1981, increased closer to the Community average over this period. Both these countries also ex perienced a marked rise in the relative level of productivity in manufacturing, so in these terms the increase was justifiable and had
Er vi på vej mod et integreret EF­arbejdsmarked?
little impact on the costs of produc­tion per unit of output and, therefore, their apparent level of competitiveness.
gende, vil arbejdsstyrkens generelle uddannelsesniveau formentlig være en vigtig afgørende faktor herfor.
types of product. Nevertheless, these figures should at least give some indication of how repre­sentative the aggregate data for manufacturing are.
Det skyldes, at sidstnævnte faktor ikke nødvendig­vis afspejler den produktivitet, der vil kunne opnås i den virksomhed, der måtte blive placeret i det pågæl­dende land.
labour costs relative to the Com­munity average, but in these two cases productivity fell, implying some rise in unit labour costs and a reduction in profitability in manu­facturing as compared with other Member States.
På den anden side steg arbej dskraft­omkostningeme i Italien og Irland — to lande, hvor niveauet var forholds­vis lavt i 1981 — og nærmede sig EF­gennemsnittet i løbet af denne periode.
Two industries have been chosen for analysis here, mechanical en­gineering and textiles, clothing and footwear (which are, in fact, two NACE 2­digit industries as ex­plained below).
Begge landene oplevede også en markant stigning i det rela­tive produktivitetsniveau i industri­en, der kunne begrunde stigningen i arbejdskraftomkostninger, som derfor kun fik ringe indvirkning på produktionsomkostningerne pr. pro­duceret enhed og dermed også på den tilsyneladende konkurrenceevne.
A service sector — banking and insurance — is also examined to see how far labour costs in services, which are only par­tially covered by the survey, differ from those in manufacturing.
I det omfang, virksomhederne kan overflytte produktionsprocesser til en nye lokalitet, kan den produktivi­tet, der opnås, være væsentligt højere end i eksisterende virksomheder i landet, og arbejdskraftomkostnin­gerne pr. enhed tilsvarende lavere.
For most other countries as well, labour costs seem to have changed broadly in line with productivity be­tween these two years. The main exceptions are Belgium, the Nether­lands, Greece and the UK.
Det afhænger vil helt klart i høj grad af arbejdsstyrkens evne til at udføre disse processer, hvilket igen afhæn­ger ikke blot af dens eksisterende færdigheder, men også af dens tilpas­ningsevne og modtagelighed for nye arbejdsmetoder. Som nævnt i det føl­
In Belgium, labour costs fell in relation to the Community average while productivity rose, implying that the increase in wages did not match the growth in value­added, giving rise to a fall in unit labour costs and a marked increase in profitability.
Det relative mønster i arbejdskraft­omkostningerne i EF­landene var stort set det samme i 1990 som ni år tidligere i 1981.
Since the structure of manufactur­ing differs markedly across the Community, any analysis of vari­ations in labour costs needs to take account of the possibility that such structural differences affect the ag­gregate figures and give rise to a misleading impression of the relative costs of producing in differ­ent locations.
Landenes rækkeføl­ge i relation til arbejdskraftomkost­ninger og størrelsen af forskellene i gennemsnitsniveauerne synes kun at have ændret sig lidt i denne perio­de (figur 59).
Ideally, the comparison should be conducted in terms of narrowly defined products, but no suitable data exist at this level.
Dette gælder både for forskellen mellem de højeste og de laveste arbejdskraftomkostninger— de laveste er i dette tilfælde registre­ret i Grækenland, idet der ikke for Portugals vedkommende foreligger data for 1981 — som var den samme i 1990 som i 1981, og for forskellene mellem de mere velstående lande.
The most disaggregated figures available are for NACE 2­digit industries — 19 of which make up total manufacturing — each of which includes widely differing
Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger og produktivitet pr. time i maskinindustrien i EF-landene, 1981 og 1990
Average hourly labour costs and productivity in mechanical engineering in the Member States, 1981 and 1990
F, I, GR: 1990 anslået pá grundlag af 1988­data; data for L er upålidelige
F, I, GR, 1990 estimated trom 1988 data; data for L unreliable
Eftersom strukturen i industrien er meget forskellig i EF­landene, må der ved en analyse af variationerne i arbejdskraftomkostningerne tages hensyn til den mulighed, at sådanne strukturbetingede forskelle påvirker
Moreover the relationship between the two in 1990 was much the same as for manufacturing, relative labour costs in engineering being low in comparison with productivity in Belgium, the Netherlands, France,
Er vi på vej mod et integreret EF­arbejdsmarked?
Italy and Portugal — giving rise to low unit labour costs — and high in Germany, Denmark and the UK.
nu lavere — i dette tilfælde næsten 30% under niveauet i Italien og mere end 10% under niveauet i Spanien.
Labour costs in banking and insurance
var meget høje i forhold til produkti­viteten — hvilket rejser tvivl om tal­let for sidstnævnte (som i nationalregnskaberne er baseret på overslag).
The only significant difference from the picture for manufacturing is for Ireland, where labour costs in en­gineering were very high in relation to productivity — which raises a questionmark over the figure for the latter (which in the national ac­counts is estimated).
de samlede tal og giver et misvisende billede af de relative omkostninger ved at producere forskellige steder i EF. Det ideelle ville være kun at sammenligne tal for meget præcist definerede produkter, men der fin­des ikke egnede data på dette ni­veau.
countries in terms of their cost levels. In particular, the highest hourly labour costs were found in the Netherlands and Denmark in 1990 rather than in Germany — where, however, the average level was under 4% lower — and these were some 13-14% higher than in Belgium or France.