natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Således bliver de partifunktionærer, der står for kandidatudvælgelsen, i højere grad end tidligere klar over, at kvinder er potentielle repræsentanter.
This law makes the provision that henceforth elections for the House of Deputies will be on a mixed system: 75% of seats will be elected by a first past the post system; 25% of the seats by a list system.
Indførelse af kønskvotering i et parti har også en effekt på andre politiske partier.
For the latter category, Article 4, paragraph 2 states that: 'Male and female candidates will appear alternately' which means in practice a 50-50 split between men and women candidates.
De andre partier vil normalt ikke stå tilbage, så selv om disse er imod kønskvotering, indfører de alligevel ordninger med henblik på at fremme kvinders deltagelse og gøre partiet mere attraktivt for kvindelige vælgere.
However, in July 1995 both laws were annulled by the Italian Constitutional Court, referring to the fact that a fundamental right given to all human beings such as that of running for elections, cannot be given differentiated treatment according to sex.
Valg af procentsats (20, 25, 35, 40 eller 50%) kan foretages ud fra rent praktiske eller ud fra principielle overvejelser.
• In France in 1982 the parliament voted in favour of a minimum quota of 25% women on electoral lists for municipal elections.
En lang række europæiske politiske partier vælger en procentsats svarende til den procentdel, de kvindelige medlemmer udgør af det samlede medlemstal.
This law was overturned by the Constitutional Council with the argument that the French Constitution opposes any division into categories of voters and candidates.
De principielle overvejelser, når der skal vælges en procentsats, vedrører betydningen af repræsentation: Repræsenterer de delegerede partimedlemmer de stemmeafgivende vælgere, hele vælgerkorpset eller alle borgerne?
What are the arguments in favour of introducing legislation?
Uden at gå ind i en filosofisk diskussion om begrebet politisk repræsentation, må det siges, at det første synspunkt, nemlig at de delegerede kun repræsenterer partimedlemmerne, er svært at forsvare.
Advocates see this kind of electoral reform as a logical consequence of the constitutional right to gender equality.
stemmer som procentsats er, at antallet af mandlige og kvindelige stemmer varierer fra valg til valg; ved visse valg vil der være flere kvinder, der stemmer på et bestemt parti, ved andre valg vil der være flere mænd, der tiltrækkes af det pågældende parti.
conditions. It is the responsibility of the Republic to remove economic and social obstacles which limit the liberty and equality of citizens and which are opposed to the full expansion of the human person and to the participation of all workers in the political, economic and social organization of the country'.
Paritetsbegrebet anvender antallet af kvindelige borgere som et ledende princip, i hvilket tilfælde 50% af alle politiske poster burde besættes med kvinder.
The law on electoral organization can be interpreted as the measure required by Article 3 of the Constitution to ensure the rebalancing of the starting conditions of men and women in the political world, in order to achieve substantial equality of access to elected positions.
• Undertiden anvendes der forskellige procentsatser afhængig af, hvilken post der er tale om.
Legislation in order to increase the participation of women in politics can also be viewed as a logical consequence of the ratification by countries of the Convention on the elimination of all forms of discrimination against women (CEDAW).
Når et parti anvender en for lav procentsats, er der risiko for, at tallet vil blive anvendt som et maksimum af dem, der udvælger kandidaterne, i stedet for et minimum.
The main argument in favour however, is that, when implemented, it guarantees success: laws have a mandatory effect and impose an obligation to produce results.
• I 1977 vedtog det hollandske arbejderparti en anbefaling, ifølge hvilken 25% af alle pladser inden for og uden for partiet bør besættes af kvinder. I 1985 blev denne sats gjort officiel.
Other countries have been more hesitant to introduce legislation to promote the participation of women in electoral bodies.
Andre kønskvoteringsstrategier går ud på skiftevis at opføre mænd og kvinder på kandidatlisten eller på at oprette en 100% kvindeliste.
Opponents to legislation also point out that governments should not interfere with the autonomous positions of political parties, an important asset of modern democracies.
• I Hamburg i Tyskland oprettede De Grønne ved lokalvalget i 1986 en 100% kvindeliste. Til mange iagttageres overraskelse opnåede partiet 10% af stem merne.
One can of course say that parties are subject to regulations of public order anyway, especially when they are partly funded by the government, as is the case in Germany.
• Det britiske arbejderparti indførte i 1993 i en række valgkredse indstillingslister, der er 100% kvindelister.
• An interesting case in this context is the ruling of the Dutch Court on a political party, SGP, a small orthodox Calvinist party in the Netherlands.
Det svenske socialdemokrati vedtog i 1994 en anbefaling, ifølge hvilken 50% af alle politiske poster burde besættes med kvinder.
In the summer of 1994 this was brought to Court with reference to the Netherlands constitution as well as to the penal law which forbids people to discriminate on the bases of race, gender, colour, sexuality.
På grund af partiets indflydelse, øgede denne beslutning i betragtelig grad antallet af kvinder i det politiske liv.
The argument was that the party is an organization and the right to free organization (autonomy) was seen as a 'higher' right than the issue of non-discrimination.
Kønskvotering kan også kombineres med andre foranstaltninger, der kan tænkes at bidrage til øgede muligheder for kvinders deltagelse i den politiske beslut-
At present the Belgian law is the only one in EU countries that refers directly to quotas for electoral offices. In other countries we find laws on the number of men and women in public committees, such as external advisory boards, where
I medlemsstaterne er de politiske partier selvstændige, og regeringerne tøver ofte med at påtvinge dem deres ønsker.
• In Finland the 1987 law on equality states that men and women must sit on committees, consultative councils etc. in as equal a way as possible.
Det kunne naturligvis ske i de lande, hvor partierne støttes økonomisk af regeringen.
In 1995, a quota was included, stating that at least 40% of one or the other sex must sit on committees and consultative bodies.
Her kunne regeringen opstille betingelser for de pågældende partier, f.eks. at der opstilles mindst 40% af hvert køn på listen over kandidater som en betingelse for at modtage offentlig støtte.
The participation of women in these bodies increased from 25% in the 1980s to 48% in 1996.
• Den hollandske regering fandt en måde at håndtere »ikke-indblandingspoli-tikken« på.
• In Sweden the government adopted in 1987 a programme entitled 'The sharing of power, influence and responsibilities between men and women in all spheres of society'.
Den tilbød finansiel støtte til hvert enkelt politisk parti i parlamentet på betingelse af, at pengene anvendtes til aktiviteter, der tog sigte på at øge antallet af kvinder i organer, hvor pladserne besættes ved valg.
It stated that in 1992 the proportion of women in public councils and bodies on public committees should be 30% while in 1995 it should be 40%. The ultimate aim was a 50-50 representation by 1998.
Alle partier med undtagelse af et lille ortodokst calvinistisk parti tog imod støtten og anvendte pengene til at ansætte en person i en treårsperiode med den opgave at udvikle positive handlingsstrategier. To andre ortodokse partier, der ikke går ind for regeringens politik om ligestilling mellem kønnene, anvendte pengene til undervisningsfaciliteter for kvinder.
• The Netherlands government announced in 1992 that from then on it was going to appoint only women to existing advisory committees, until a 50-50 balance was reached, while new committees were not going to be installed if there was not an equal representation of men and women.
Det generelle indtryk er, at kønskvotering har en positiv effekt på udvælgelsen af kvindelige kandidater, idet de partier, der har indført kønskvotering, er repræsenteret af flere kvinder i regering og parlament end de partier, der ikke har gjort det.
• The German federal law on equal opportunities of 1994 includes regulations concerning women's representation in consultative bodies at the federal level and stipulates that each federal authority with the right to propose candidates for consultative bodies must nominate two qualified candidates, a woman and a man for each seat.
Kønskvotering gør dem, der udvælger kandidaterne, opmærksomme på spørgsmålet, og de vil lægge mere energi ind i arbejdet på at finde potentielle kvindelige kandidater.
The authority responsible for the distribution of seats must ascertain that there is a balanced participation of men and women throughout the selection process.
Et andet positivt træk ved kønskvotering i de politiske partier er, at de er indført frivilligt og ikke som følge af et lovpåbud.
Statistics from those countries where these legal measures were taken in the 1980s show that it is a successful strategy.
Kønskvotering er også en midlertidig foranstaltning og bør afskaffes, når man har sikret tilstedeværelsen af et tilstrækkeligt antal kvindelige repræsentanter i den lovgivende forsamling.
The participation rate of women in consultative bodies in Denmark for example raised from 11% in 1982 to 24% in 1989; in Norway from 24% in 1980 to 35% in 1989. In the 1980s, both countries introduced an Equal Status Act for advisory bodies.
Især i de EU-lande, hvor kvinderne stadig er meget svagt repræsenteret (mindre end 25%), bør regeringerne lægge pres på partierne, for at disse indfører kønskvotering.
Legislation designed to achieve a gender balance in political representation is the most direct strategy, but also the most controversial.
Regeringerne kan i første omgang forsøge at overtale de politiske partier ved at overbevise dem om fordelene ved en sådan ordning, for dernæst i anden omgang — hvis der stadig ikke opstilles et tilstrækkeligt antal kvinder — at stille betingelser, når partierne modtager offentlig støtte.
So far, most EU governments have been reluctant to introduce this kind of legislation, referring to it as unconstitutional and against existing non-discriminatory laws.
Det er vigtigt, at kønskvotering kombineres med andre foranstaltninger med henblik på at øge kvindernes indflydelse inden for partierne, såsom uddannelsesprogrammer for kvindelige overordnede funktionærer og en database over menneskelige ressourcer med navne på de kvindelige partimedlemmer og deres karriereønsker.
However, when there is no progress at all and parties refuse to take any measures to increase the participation of women in politics, legislation may be the last resort. It can certainly be used as a threat in the negotiations between governments and political parties.
Hvad: lovbestemmelser, der sikrer en lige repræsentation af kvinder og mænd i den politiske beslutningsproces
According to European Experts Network 'Women in decision making' an important objective of all Member States should be to elaborate a national policy plan (NPP) for a gender balance in political decisionmaking in the next five years.
Hvorledes: en kritisk vurdering af den gældende lovgivning og gennemførelse af ændringer eller indførelse af ny lovgivning
NPPs should outline how and when a gender balance in politics will be reached. In this chapter we provide a blueprint of an NPP which could be helpful for governments wishing to formulate their own country-specific NPP.
Hvorfor: for at opnå en lige repræsentation af kvinder og mænd i de politiske organer og sikre, at en lige repræsentation ikke er afhængig af en bestemt regering eller partiledelse
First, it refers to an initiative of the government. The government in question has to commit itself to the cause of achieving a gender balance in political decisionmaking.
Endnu mere kontroversiel end anvendelsen af kønskvotering er anvendelsen af lovgivning specielt med det formål at sikre lige politiske rettigheder for kvinder og mænd.
Second, the NPP should provide an institutional and structural framework for activities aiming to increase women's political participation.
Især i de lande, hvor der ikke synes at være sket fremskridt, hvad angår kvinders politiske repræsentation, er der blevet stillet krav om forfatningsmæssige og lovgivningsmæssige reformer.
The existence of an NPP in a country should guarantee implementation of this overall policy.
Kravet om nye lovtiltag går ofte hånd i hånd med begrebet »paritetsdemokrati«: en demokratisk model, hvor »kvinder er fuldt integreret på lige fod med mænd på alle niveauer og alle områder i et demokratisk samfund«35).
In the long run, implementation should not be dependent on the political will of one specific government.
En lovgivning, ifølge hvilken der kræves en »fifty-fifty« repræsentation af kvinder og mænd i parlamentet, er den mest direkte strategi til opnåelse af paritetsdemokrati.
Third, the objective of the NPP should be explicitly stated: 'the government wants to make efforts to increase the number of women in politics'.
Begrebet »paritetsdemokrati« er imidlertid udsat for kritik, fordi det ifølge modstanderne grundlæggende tager udgangspunkt i den seksuelle forskel og søger sin eksistensberettigelse i det forhold, at menneskeheden består af to køn, kvinder og mænd, og i troen på, at dette bør afspejles i en fuldstændig ligestilling på alle beslutningsniveauer36).
This objective can be integrated as part of a more general equal opportunities policy guaranteed in the Constitution or in other laws.
I modsætning til kønskvotering, som er en midlertidig foranstaltning, der skal tjene til hurtigt at skaffe kvinder adgang til politik og på den måde fjerne den underrepræsentation, som kvinder i så lang tid har måttet leve med, så er en lovgivning, som indfører paritetsdemokrati, langt mere gennemgribende.
For example, when a government decides to set up a database with names of capable women, it should also start a campaign to make selectors aware of the availability of this databank, as well as a campaign to convince selectors that more women in decisionmaking positions will be an asset to their companies and organizations.
Dette forslag blev fremsat første gang i 1992.
— Policy framework
»belgiske mænds og kvinders ret til at blive valgt bør sikres i samme grad«.
— Political positions to which it applies
I den endelige lovtekst er sanktionerne fjernet.
— Statistics on number of women currently holding positions
• I Italien blev der vedtaget to valglove i 1993.
— Measures
Ifølge loven skulle valg til Deputeretkammeret fremdeles foregå på grundlag af et blandet system, således at 75% af pladserne blev besat ved valg efter enkeltmandsvalgsystemet og 25% af pladserne ved valg efter et listesystem.
The first item refers to the need mentioned above to state the governmental objective and the need to provide arguments why the increase of women in political decisionmaking is the government's responsibility.
I det sidste tilfælde hed det i artikel 4, stk. 2, at »mandlige og kvindelige kandidater skal opføres skiftevis«, hvilket i praksis betød en fifty-fifty opdeling mellem mandlige og kvindelige kandidater.
The NPP legitimizes policy making and the actual use of the instruments discussed.
• I Frankrig vedtog parlamentet i 1982, at der skulle optræde mindst 25% kvinder på valglisterne ved kommunalvalgene.
This legitimacy can also be grounded in references to other related pieces of legislation or regulations.
Loven blev imidlertid annulleret af Forfatningsdomstolen med den begrundelse, at den franske forfatning forbyder opdeling af vælgere og kandidater i forskellige kategorier.
All Member States have ratified this agreement thereby committing themselves to improving the participation of women in politics.
Fortalerne ser en valgreform af denne type som en logisk konsekvens af den forfatningsmæssige ret til ligestilling mellem kønnene.
There are many different political positions to be filled in a country and each position involves different selection procedures and criteria.
Det hedder f.eks. i artikel 3 i den italienske forfatning: »Alle borgere nyder de samme samfundsmæssige rettigheder og er lige for loven uden hensyn til køn, race, sprog, religion, politiske synspunkter eller den personlige og samfundsmæssige stilling.
There are the appointed positions for which the government is very often responsible and therefore able to set targets and use quota to reach these.
Valgloven kan tolkes som den foranstaltning, der kræves af forfatningens artikel 3, og som tjener til at sikre mænd og kvinder de samme startbetingelser i den politiske verden med henblik på at tilvejebringe en så lige adgang som muligt til poster, der beror på valg.
The same is true in most countries for appointments to consultative bodies. Governments can often influence these appointments directly.
Lovgivningen, der tjener til at fremme kvinders deltagelse i det politiske liv, kan også ses som en logisk følge af landenes ratificering af konventionen om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder (CEDAW).
• In 1992 the Dutch government published its intention to increase the number of women mayors and women members of external advisory boards.
Det hedder nemlig i konventionens artikel 7, at de deltagende stater »skal tage alle passende forholdsregler til at afskaffe diskrimination imod kvinder i landets politiske og offentlige liv, især til at sikre kvinder retten til på lige fod med mænd: at stemme
The percentage of women mayors increased from 8% in 1991 to 15% in 1995; the
(...), at deltage i udformningen (...) af regeringens politik (...) [og] at beklæde offentlige stillinger og udføre alle offentlige funktioner på alle planer«.
percentage of women in consultative bodies from 11% in 1991 to 16% in 1995.
Hovedargumentet til fordel for lovgivning på området er imidlertid, at det er en sikkerhed for succes: Love er ufravigelige og medfører en forpligtelse til at frembringe resultater.
Elective offices require different efforts by governments.
Lad os tage et konkret eksempel: Fra 1993, da den italienske lov om kommunalvalg og valg i provinserne trådte i kraft, og sommeren 1995, da loven blev afskaffet, mere end fordobledes procentdelen af kvindelige medlemmer af by- og provinsrådene (fra 6 til 13%).
Given the autonomous position of political parties in most countries, governments can do no more than outline a strategy for convincing parties.
Andre lande har været mere tøvende med at indføre lovgivning med henblik på at fremme kvinders deltagelse i organer, hvor pladserne besættes ved valg.
The responsible officers in government can have meetings with party officials on a regular basis in which the parties are asked to outline their positive action plans.
Et argument imod indførelsen af lovgivning er den omstændighed, at det er forfatningsstridigt under henvisning til lovgivningen imod diskriminering, som findes i de fleste lande.
The government can provide the parties with lists of possible activities to increase the participation of women in their midst.
Modstanderne imod lovgivning gør også gældende, at regeringerne ikke bør gribe ind i de politiske partiers selvstændige status, som er et vigtigt træk ved de moderne demokratier.
Governments can go further by providing parties with funds for training or, they can threaten to withhold funds when a certain threshold of women representatives is not met.
• Et interessant tilfælde i denne sammenhæng udgøres af en afgørelse truffet af de hollandske domstole vedrørende et politisk parti, SGP, et lille ortodokst calvinistisk parti i Nederlandene. Partiet tillader ikke kvinder at blive medlem mer.
In Chapter 3 we described the power of statistics. The NPP should include percentages of women and men participating in decisionmaking.
I sommeren 1994 blev partiet stævnet under henvisning til Nederlandenes forfatning og til den hollandske straffelov, som forbyder diskrimination på grund af race, køn, farve og seksualitet.
Preferably the figures should point out the trends: the increase or decrease in the participation of women.
Domstolenes afgørelse faldt ud til fordel for partiet.
As mentioned above, people get selected in a different way for each political post.
Begrundelsen var, at partiet er en organisation, og den frie organisationsret (selvstyre) blev betragtet som en »højere« ret end ikkediskriminationshensynet.
Insight into the formal and informal procedures of selection is essential to define the right strategy to get women selected. Selection procedures and criteria are biased in such a way that they favour incumbents (men) or the politically experienced (men).
I øjeblikket er den belgiske lovgivning den eneste i EU-landene, der henviser direkte til kønskvotering i forbindelse med poster, der beror på valg.
But other barriers can also discourage women from putting themselves forward as candidates.
I andre lande finder vi love vedrørende antallet af mænd og kvinder i offentlige udvalg, såsom eksterne rådgivende komitéer, hvor spørgsmålet om selvstyre ikke kommer på tale, da det er regeringen, der udpeger medlemmerne.
The NPP should include a detailed outline of the selection procedures and the barriers for women for each political post. On the basis of this information, the appropriate policies can be chosen.
Procentdelen af kvinder i udvalg og rådgivende organer steg fra 25% i 1980'ernetil 48% i 1996.
When targets are realistic and yet have not been reached, more activities or other more stringent measures may have to be taken.
• I Sverige vedtog regeringen i 1987 et program med titlen »Deling af magt, indflydelse og ansvar mellem mænd og kvinder på alle samfundsområder«.
• Part of the 1988 programme of the Swedish government to increase female participation in decisionmaking bodies was the establishment of concrete time-specific targets.
Ifølge programmet burde andelen af kvinder i offentlige råd og organer være 30% i 1992 og 40% i 1995.
By 1992, women's representation on public boards and public committees of inquiry was intended to increase to 30%. By 1995 the aim was to increase this to 40%.
Det endelige mål var en fifty-fifty repræsentation i 1998.
The final target is that the government authorities, boards as well as official committees of inquiry, should have an equal representation, which should be achieved in 1998.
• Den hollandske regering meddelte i 1992, at den fra da af kun ville udpege kvinder til de allerede eksisterende rådgivende udvalg, indtil man havde opnået en fifty-fifty balance, og at nye udvalg ikke ville blive nedsat, medmindre der var en lige repræsentation af mænd og kvinder.
Targets, together with the obligation to publish the facts and figures on women's political participation, provide parliaments and women's organizations with a concrete basis for criticism when the targets are not met.
Den myndighed, der har ansvaret for fordelingen af pladser, skal påse, at der er en afbalanceret repræsentation af mænd og kvinder gennem hele udvælgelsesforløbet.
In Chapter 2 we pointed out the interdependency of increasing the participation of women in political positions with increasing access for women to education and to the labour market.
Statistikker fra de lande, hvor der blev vedtaget sådanne lovforanstaltninger i 1980'erne viser, at det er en succesrig strategi.
In those Member States where separate policy plans exist for reaching equality in education and in the labour market, it will not be necessary to include such measures in the NPP.
Procentdelen af kvinder, der var repræsenteret i rådgivende organer f.eks. i Danmark, steg fra 11 % i 1982 til 24% i 1989, i Norge steg procentdelen fra 24% i 1980 til 35% i 1989.
In countries where there are enough women in the recruitment pool, but where these women lack confidence and political experience, governments should provide training programmes.