natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ligeledes lade fællesskabsområdet omfatte narkotikapolitik.
Extend the Community domain to combat drug abuse and trade in illegal drugs.
Begrebet almennyttige tjenesteydelser trænger til at præciseres, for så vidt som disse grundlæggende tjenesteydelser ofte betinger udøvelsen af visse sociale rettigheder.
Set out the concept of public utility services in that such basic services often condition the way certain social rights can be exercised.
Påbegynde et arbejdsprogram om europæisk socialpolitik og synliggøre omkostningerne ved et Europa uden en arbejdsmarkedsmæssig og social dimension.
Initiate a programme of work in the field of European social policy and bring out the cost of not having a social Europe.
Opbygge en fortsat række af sociale statistikker for hele Unionen.
Create uniform statistics series relating to the whole of the European Union.
I sit sociale handlingsprogram fra april 1995 foreslog Kommissionen, at der blev ned­sat et Vismandsudvalg med det formål især at undersøge, hvad der kunne tænkes videre at ske med fællesskabspagten om arbejdstagernes arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder i forbindelse med revisionen af traktaterne for Den Europæiske Union.
In its second social action programme (adopted in April 1995), the Commission undertook to set up a Comité des Sages to examine what might become of the Community Charter of the Fundamental Social Rights of Workers in connection with the review of the European Union Treaties.
Når udvalget, for at leve fuldt ud op til sin opgave, har ønsket at udvide feltet for sine overvejelser, så er det, fordi den har haft en fornemmelse af, at Europa var i en mere overhængende fare, end det selv tror, og fordi det sociale underskud, der for inde­værende kan konstateres, rummer mange trusler mod det.
To enable it to fulfil its task properly, the Committee wanted to extend the scope of its remit because it felt that Europe was in greater danger than it realized and that the 'social deficit' was fraught with menace.
Europa kan ikke opbygges med arbejdsløshed og udstødelse som baggrund, og heller ikke uden et egentligt uni­onsborgerskab.
Europe, the Committee felt, cannot be built on unemployment and social exclusion, noron an inadequate sense of citizenship.
Enten bliver Europa et Europa for alle, for alle borgere, eller også bli­ver der ikke noget Europa.
Europe will be a Europe for all, or it will be nothing at all.
I — De sociale spørgsmål uil fremouer være blandt de udfordringer, den euro­pæiske integration primært skal levere svaret på
Social issues now lie at the heart of the challenges facing the European venture
Den Europæiske Union må hævde sin identitet langt tydeligere
The European Union needs to proclaim its identity more clearly.
Hvis den har i sinde at blive en original politisk helhed, så kan den ikke knibe uden om klart at definere det unionsborgerskab, den tilbyder de deltagende stater.
If it wishes to become an original political entity, it must have a clear statement of the citizenship it is offering its members.
Såfremt både borgerrettigheder og sociale rettigheder blev optaget i de juridiske traktater, ville det give næring til dette unionsborgerskab og dæmpe opfattelsen af et Europa, udar­bejdet af teknokratiske eliter, som slet ikke er fortrolige med, hvad der til daglig opta­ger folk.
Inclusion of civic and social rights in the Treat es would help to nurture that citizenship and prevent Europe being perceived as a bureaucracy assembled by the technocratic elite far removed from daily concerns.
Det ville være på sin plads at indskærpe, at økonomisk fremskridt kun er et middel, og at Unionens mål er at give hver enkelt borger mulighed for at virkeliggøre sin potentielle personlige udvikling sammen med sine­ medmennesker og under hen­syntagen til den nødvendige solidaritet med de kommende generationer.
It would be useful to affirm that the object of the Union is to enable every citizen to realize his/her potential in conjunction with his/her fellows, bearing in mind the necessary solidarity with future generations.
Beskæftigelsesudfordringen vil ikke blive taget op, uden at der sker en omfatten­de fornyelse dels af vore politikker, som skal være mere aktive og mere virknings­fulde, dels af måden, vi opfatter arbejde og aktivitet på
We will never meet the challenge of employment unless we radically change our policies — which have to be more proactive and more effective — and our views on what constitutes work and activity.
Hvis Europa samtid.g siger nej til både en forværring af ulighederne og af den sociale marginalisering og til at lade passiv bistandspolitik til personer, der er under udstødel­se, vinde indpas overalt, så må det sætte massivt ind med nytænkning, organisering og mobilisering mhp. at opbygge en model for udvikling, hvor enhver har sin plads.
If Europe is to refuse to countenance any exacerbation of inequalities and social marginalization and any generalization of passive assistance for 'excluded' individuals, it will have to make a considerable effort to innovate, organize and mobilize in order to build a form of development which embraces everyone.
Det bliver nødvendigt at udvikle en aktiv forestilling om et unionsborgerskab, hvori alle accepterer at have forpligtelser over for sine medmennesker.
It will have to develop a proactive approach to citizenship, where each individual accepts his/her obligations to others.
Det bliver nødvendigt med en ganske dybtgående fornyelse af de offentlige politikker, som i lige så høj grad
We shall have to recast our public policies to a substantial degree; they must prevent rather than remedy, stimulate rather than assist.
kommer til at forebygge som helbrede, og tilskynde til indsats snarere end at yde bistand.
continuity between the different stages with as few breaks as possible.
Mere alment udtrykt er det selve vores opfattelse af arbejde, der skal ændres og udvides; modellen med arbejde på fuld tid, som jo allerede er underløbet af arbejdsløshed og atypiske jobs, som man underlægger sig aftvang mere end af egen fri vilje, vil udvikle sig hen imod ordninger, hvor perioder med lønnet aktivitet vil veksle eller gå hånd i hånd med faser med uddannelse eller med fritid, således at kontinuiteten mellem de forskellige faser fastholdes med et minimum af brud; det lønnede arbejde vil i mindre grad monopolisere det rum, der er for legitimt, socialt virke; andre former, som oftest ulønnede, vil tiltage sig større social betydning, og vi vil opleve, at kollektivet anerkender og støtter deres rolle.
Paid employment will no longer be the overriding, legitimate social activity; other different forms of activity, more often than not unpaid, will take on growing social importance and the community at large will come to recognize their social role and support their develop ment.
Mellem alle disse former for aktivitet og arbejde vil der knyttes relationer, som kan betyde en stor, kollektiv berigelse, hvis de bringes under hensigtsmæssig kontrol, og hvis de ikke indebærer utryghed for folk.
Links and ties will develop between all these forms of activity and work and they could represent a marked advancement for the good of the community if they are properly managed with effective back-up policies and do not entail instability for the persons concerned.
Vi mangler at opbygge en ordning, der giver økonomisk sikkerhed, og hvor den enkelte kan styre sin personlige udvikling, idet social fleksibilitet til gavn for mennesker skal udgøre en modvægt til den økonomiske fleksibilitet.
There is still a need for an instrument combining economic security with a means of enabling individuals to take responsibility for their personal develop ment, whereby the social flexibility which benefits the individual would act as the counterbalance to economic flexibility.
Opbygningen af en original, fornyet social model er samtidig et trumfkort for Europas økonomiske konkurrencedygtighed
A renewed, original social model could become the key to European economic competitiveness.
I den verdensomspændende økonomi, vi i dag kender, er konkurrencedygtighed et kategorisk imperativ, der ikke kan illustreres eller gøres begribeligt.
In the global economy to which we belong, competitiveness is a fixed imperative.
Men den indebærer ikke en afvikling af velfærdsstaten eller sænkning af de sociale minima.
But competitiveness cannot be improved by dismantling the welfare state or by reducing minimum social standards.
Tværtimod tvinger den os til at udskifte og forny vores sociale system. Det sker ved at mindske vægten af de sociale ydelser, som belaster arbejdet; det kan ske ved at udvikle de sociale rettigheder, som f.eks. uddannelse, der gør det lettere at have en produktion med stor værditilførsel; ved at gøre en europæisk social dialog til løftestang for konkurrenceevne; ved at have en koordineret reaktion på det demografiske chok, hvilket må betyde, at man vedtager nogle basale pensionsordninger og fører en politik, der sætter både mænd og kvinder i stand til at forene ansvaret for familien med ansvaret for jobbet; ved at tage fat om de mange former for social udstødelse ved hjælp af nytænkende, mere personificerede politikker og ved effektivt at forbinde sig med de ikke-statslige organisationer; ved at tage hensyn til miljøspørgsmål.
What we do have to do is change and overhaul our social system: reducing non-wage labour costs; developing social rights, such as training, to foster high value-added forms of production; rejuvenating European social dialogue and turning it into a source of competitiveness; coming up with a coordinated response to population ageing, with basic pension schemes and policies to make it possible for both men and women to reconcile family responsibilities and occupational obligations; tackling the various forms of social exclusion by way of more individualized innovative policies, in close conjunction with the non-governmental organizations; and by paying heed to environmental matters.
Udfordringerne i forbindelse med udvidelsen af EU og tendensen til, at alt bliver verdensomspændende, berører ligeledes de sociale spørgsmål
The challenges of enlargement and globalization concern social matters too.
En vellykket integration af de central- og østeuropæiske lande i Unionen beror ikke blot på det tillokkende ved vores økonomiske model, men også på det tiltrækkende ved vores sociale model; denne har imidlertid en tendens til at forvitre.
Successful integration into the Union of the countries of Central and Eastern Europe depends not only on the appeal of our economic model, which is indisputable, but also on our social model; yet it is tending to deteriorate.
Man burde stille det krav, at disse lande skal opfylde en kerne af klare sociale normer i samme øjeblik de bliver fuldgyldige medlemmer.
Another question concerns the pace at which social standards applied in the industrialized countries should be taken on board.
Det forudsætter, at Unionen definerer en sådan kerne.
The Union might thus feel the need for a stronger external social policy.
II —Indpasningen i Europa af borgerrettighederne og de sociale rettigheder i socialpolitikken er netop nu uhyre kompliceret
The current structure of civic and social rights and social policies in Europe is extremely complex
Staterne har foranderlige konstitutionelle styreformer, men de har alle tilsluttet sig et vist antal konventioner og pagter, først og fremmest konventionen til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder af 1980, som indeholder en bemærkelsesværdig procedure for effektiv garanti af rettighederne
The Member States have differing constitutional systems, but all are signatory to a number of conventions and agreements, more particularly the Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms of 1950, which features a notable procedure for effectively guaranteeing such rights.
For så vidt angår traktaterne for Den Europæiske Union, kan man ikke på nuværende stadium tale om nogen egentlig helhed af sociale og borgerlige rettigheder, men snarere om empiriske bestemmelser, som er blevet til lidt efter lidt som led i harmoniseringen af økonomierne og for, med denne for øje, at iværksætte et minimum af social politik: artiklerne 117 til 122 i Rom-traktaten, suppleret af den fælles akt fra 1986; fællesskabspagten om arbejdstagernes grundlæggende arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder, vedtaget i 1989 af 11 ud af 12 stater; nye bestemme'ser i Maastricht-traktaten, først og fremmest dens sociale protokol, som er tiltrådt af 14 ud af 15 lande.
As regards the Treaties of the European Union, it is not possible as yet to speak of a genuine structure of social and civil rights, but rather of ad hoc, piecemeal measures to accompany economic integration and allow minimum social policies to be pursued: Articles 117-122 of the Treaty of Rome, as supplemented by the Single Act of 1986; the Community Charter of the Fundamental Social Rights of Workers, which was adopted in 1989 by 11 of the then 12 Member States; the new provisions of the Maastricht Treaty, more especially the Protocol on social policy, which was adopted by 14 of the 15 Member States.
I det store hele gælder det, at de sociale rettigheder er fastsat uden for traktaten og i første række gældende for arbejdstagerne.
Generally speaking, social rights are defined outside the Treaty and mainly apply to workers only.
Der er ikke i traktaterne et katalog over grundlæggende sociale rettigheder, som Domstolen i givet fald kunne ty til for at kontrollere fællesskabets handlinger.
The Treaties contain no list of fundamental social rights to which the Court of Justice could refer in order to review Community acts.
Dette kompleks har brug for al blive gjort både mere læseligt, mere enkelt, mere sammenhængende og mere effektivt.
The provisions need to be made more readable, simpler, more consistent and more effective.
Men på et område i permanent udvikling er der mange problemer, der skal over vindes
However, in a policy sector which is in a permanent state of flux, there are numerous problems which have to be overcome.
Er de sociale rettigheder og de civile, de borgerlige og endog de politiske rettigheder en del af samme helhed — sådan som udvalget mener — eller bør de anskues hver for sig?
Do social rights and civil, civic and even political rights form part of a whole — which is what the Committee believes — or are they to be considered separately?
Denne distinktion falder i vidt omfang sammen med en anden skelnen, nemlig mellem, på den ene side, rettigheder, som går ud på at begrænse risikoen for at staten griber ind i folks autonomi — sådanne rettigheder udtrykkes i det væsentligste gennem juridiske bestemmelser; og på den anden side rettighederne til en antal nærmere bestemte ydelser — sådanne rettigheder er forbundet med en omkostning, og nødvendiggør, at der frigøres økonomiske ressourcer.
This first distinction to a large extent overlaps another: on the one hand, rights which limit the risk of encroachment by the State on the freedom or dignity of the individual and are mainly set out in statutory provisions; on the other, rights to specified benefits and services and which involve costs and require financial resources to be made available.
Endelig er fortegnelsen over grundlæggende rettigheder ikke uforanderlig.
is creating threats to individuals.
Oven på en første generation af civile og politiske rettigheder, og derefter en generation med sociale rettigheder, ser man nu muligheden dukke op for nye fremstød, som skal diskuteres, uddybes og præciseres.
After the first generation of civil and political rights, followed by that of social rights, the possibility of further progress is emerging and has to be discussed in depth.
Man kommer ikke uden om klart at definere, hvad der påhviler Unionen, og hvad der påhviler medlemsstaterne, især når det gælder grundlæggende rettigheder
It is essential to state clearly what should be done by the Union and what should be done by the Member States, in the field of fundamental rights as in others.
Fordelingen af ansvarsområdet mellem medlemsstaterne og Unionen, en fordeling der er langt mere ømtålelig i sociale spørgsmål, end når det drejer sig om økonomi, er der endnu ikke fundet nogen klar løsning på; alle tilslutter sig, at principperne om subsidia­ritet og proportionalitet bør gælde fuldt ud og spille en betydelig rolle. Hvert land må fastholde sine egne særkender.
The division of responsibilities between the Member States and the Union is a much more sensitive subject in the social field than in economic matters, and no clear solution has yet been found. It is generally recognized that in social affairs the principles of subsidiarity and proportionality must apply in full and play an essential part.
Vor evne til at udvikle en social union vil således afhænge af, hvorvidt vi er i stand til at afgrænse de områder eller funktioner, Unionen skal overtage, hvad enten det nu er fordi medlemsstaterne ikke er i stand til at gribe effektivt ind, eller det er fordi Unio­nens indgriben viser sig mere optimal end staternes og får større effekt udadtil:
So whether or not we are capable of developing a social union will depend on our ability to define areas or functions in which the Union must develop a role, either because the Member States are unable to act effectively or because action by the Union is more effective than that of the Member States and offers additional benefits.
■ være behjælpelig med at løse ømtålelige problemer, som, selv om de er stater­nes ansvar, indebærer fælles løsningsmodeller
The steps to be taken are thus: to conduct and coordinate forward-looking discussions; to specify a minimum core of fundamental rights applicable to the Union and the Member States when acting in accordance with Community law; to recognize the social implications of the rights of citizens within the single market to move and reside freely within the territory of the Member States; to help correct imbalances as they arise; to assist with the solution of difficult problems which, while falling within the Member States' remit, require common approaches; to help to approximate laws and regulations in the event of excessive disparities and prescribe minimum standards if appropriate.
III — Som en første etape, her og nu fastlægge indholdet af et minimumsfundament for de grundlæggende rettigheder
Specify immediately a minimum core of fundamental rights as a first stage
De umiddelbare fremskridt, der skal opnås under regeringskonferencen, er følgende:
The immediate steps to be taken at the IGC are as follows.
Udstyre De Europæiske Fællesskabers Domstol med et mere solidt juridisk fun­dament til at søge de grundlæggende rettigheder gennemført.
Create a sounder legal basis for the work of the Court of Justice of the European Communities to ensure that fundamental rights are applied in practice.
De referencer, Domstolen benytter sig af til at fastlægge de almene principper for fæl­lesskabsretten, skulle udvides, dels med fællesskabspagten om arbejdstagernes arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder, som på denne måde indirekte ville blive inkorporeret i traktaterne, og dels med de vigtigste internationale pagter, som medlemsstaterne har underskrevet. De ville kunne benyttes til at kontrollere samtlige Unionens juridiske handlinger.
The frame of reference used by the ECJ to determine the general principles of Community law would be extended, on the one hand, to the Community Charter of the Fundamental Social Rights of Workers, which would thus be incorporated indirectly into the Treaties, and on the other, to the main international agreements signed by the Member States.
Til den ende bør de begrænsninger, Maastricht­trakta­tens artikel L satte for artikel F, ophæves.
Accordingly, the restrictions which Article L of the Maastricht Treaty imposes on Article F would have to be removed.
Samtidig med, at en sådan forbedring ville gøreanvendelsen af Europarådets konventi­on om menneskerettigheder mere praktisk anvendelig, kunne den være løsningen på de mange problemer, som Unionens tiltrædelse af denne konvention ville indebære, og som hidtil synes at være blevet undervurderet (tyndt indhold af sociale rettigheder, nødvendigheden af, på forhånd, at få 38 stater til at ratificere en revision af konventio­nen).
One of the advantages of this improvement would be to ensure more effective implementation of the Council of Europe's Human Rights Convention and could thus offer a solution to the many, hitherto underestimated (e.g. poor social rights content, need for any revision of Convention to be ratified in advance by 38 countries) problems which accession to this Convention would raise.
For ikke at gøre Domstolen i Luxembourg til sidste instans i spørgsmål om grundlæggende rettigheder, kunne man oprette en appelinstans udelukkende for Unio­nen, sammensat af ikke­permanente dommere fra forfatningsdomstole og højesteret­ter! medlemsstaterne.
To ensure that the Luxembourg Court is not the final arbiter on matters to do with fundamental rights, a Union-specific court of appeal could be created, comprising non-permanent judges from the Member States' constitutional or supreme courts.
A/lerede nu indføje en første fortegnelse over grundlæggende rettigheder i trak­taten.
Integrate immediately into the Treaty an initial list of fundamental rights.
Denne fortegnelse skulle udelukkende være rettet mod fællesskabets område, dvs. Unionens beslutninger og dem, medlemsstaterne træffer under indflydelse af fælles­skabsretten.
This list would relate only to the Community sphere, i.e. to the acts of the Union and acts by the Member States in pursuance of Community law.
Den medfører ingen ændring i Unionens og staternes respektive beføjel­ser og laver ikke om på de juridiske relationer mellem medlemsstaterne og deres bor­gere.
It does not imply any change in the respective areas of competence of the Union and the Member States and does not affect relations in law between the Member States and their nationals.
stilling mellem mænd og kvinder, fri bevægelighed inden for Unionen, retten til at vælge erhverv og uddannelsessystem overalt på Unionens territorium, retten til at danne for eninger og til at forsvare sine rettigheder, retten til forhandling og kollektiv aktion.
efforts, are unable to find paid employment and have no other source of income, the level of such income being decided by each Member State.
IV — Påbegynde arbejdet med kollektivt at udarbejde en komplet og tidssvarende fortegnelse over borgerlige og sociale rettigheder og pligter
Set in motion a participatory process to formulate a modern list of civic and social rights and duties
Styrkelsen af traktaten ved at lade den omfatte de grundlæggende rettigheder kan ikke gennemføres på én gang.
Strengthening the Treaty to include fundamental rights is not something that can be achieved in one go.
Der eksisterer ikke for øjeblikket en komplet fortegnelse over rettigheder, som skal indføres, og da slet ikke, hvis man har ønske om at være dristig og fornyende; der forestår et stort, tværfagligt og juridisk-teknisk arbejde.
There is, at the moment, no full list of possible rights, especially if we set out to be bold and innovative: this will require an enormous interdisciplinary effort at a high level of technical detail.
Man skal ikke tildele rettigheder oppefra, de skal tværtimod være genstand for demokratisk udformning ud fra princippet om aktivt unionsborgerskab; det er for øvrigt en ene stående lejlighed til at få et demokratisk, offentligt rum i Europa til at fungere i praksis.
The point is not to grant rights from on high, but rather to adopt the kind of democratic process which is a logical consequence of active citizenship. What we have here is a unique opportunity to give free rein to European democratic action.
Derfor bør en revideret traktat operere med en proces for kollektiv udarbejdelse. Selve høringen bør hjælpes i gang af Europa-Parlamentet efter forslag af EU-Kommissionen og vejledt af en ad hoc-komité.
It is why a collective venture should be provided for in the revised Treaty, with the consultation process being launched by the European Parliament on the basis of a proposal from the European Commission and under the auspices of an ad hoc committee.