natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I begge sager omfattede den af parterne anmeldte fusion to særskilte transaktioner, som dog hver især indgik som uadskillelige dele af den anmeldte fusion.
In both of these cases, the operationnotified by the parties comprised two separate transactions that formed an integral part ofthe notified operation.
I de to sager fandt Kommissionen det nødvendigt at adskille de to transaktioner og behandle hver af dem som særskilte fusioner, der blev analyseret hver for sig med forskellige resultater til følge.
In both cases, the Commission took the view that the two transactions should be separated and that they should be considered as distinct concentrations,which were analysed separately and led to different conclusions.
Både i ABB/Renault Automation og Ingersoli-Rand/Man blev der således truffet to beslutninger — den ene om godkendelse efter fusionsforordningens artikel 6, stk. 1, litra b), den anden om, at fusionsforordningen ikke fandt anvendelse, da transaktionen ikke havde fællesskabsdimension, jf. artikel 6, stk. 1, litra a).
Thus, in both ABB/Renault Automation and Ingersoll-Rand/Man, the notified operation gave rise to twodecisions; one, that the operation was compatible with the common market pursuant to Article 6(1)b, and the other that the Regulation was not applicable pursuant to Article6(l)a, since there was no Community dimension.
Kommissionens primære begrundelse for ikke at betragte nogen af disse to transaktioner som én samlet fusion var, at de deltagende virksomheder ikke kom til at udøve samme form for kontrol (enekontrol/fælles kontrol) ved begge enkelttransaktioner.
The main reason given by the Commission for not considering the two transactions notified in each of the two cases as a singleconcentration was that the nature of the control (sole/joint) exercised by the undertakingsconcerned was different in each of the transactions.
I begge sagerne blev der også fremsat en anden begrundelse for, at der var tale om to særskilte transaktioner, nemlig at produktmarkederne var forskellige, men det var ifølge Kommissionens beslutningspraksis ikke i sig selv nok til at drage den konklusion, Kommissionen nåede frem til.
Even if account is taken of the factthat, in each of the two cases, a further reason was also put forward in support of the argument that there were two separate concentrations, namely the existence of separate productmarkets, this latter argument is not in itself a necessary and sufficient reason for reachingsuch a conclusion, in the light of the Commission's practice up to now.
I Pechiney World Trade/Minimet fandt Kommissionen, at den handelsagenturvirksomhed, de deltagende virksomheder udøvede, var en form for tjenesteydelsesvirksomhed, som indgik i deres ordinære aktiviteter.
In Pechiney World Trade/Minemet, the Commission took the view that the activity ofcommercial representation by means of an agency performed by the undertakings concerned constituted a provision of services corresponding to an ordinary activity of suchundertakings.
Ved beregningen af deres omsætning måtte der derfor tages hensyn til de provisioner, de modtog som led i denne virksomhed.
Consequently, for the calculation of turnover, account had to be taken of theamount of commission obtained through such activity.
Bestemmelserne i fusionsforordningens artikel 5, stk. 2, andet afsnit, omhandler beregningen af omsætningen, når fusionen gennemføres i flere etaper, og formålet er at undgå en situation, hvor en fusion ikke kommer op på den fastsatte tærskel, blot fordi den gennemføres i flere etaper.
The second subparagraph of Article 5(2) regulates the calculation of turnover forstaggered operations.
Sådanne successive transaktioner, hvori samme personer eller virksomheder er impliceret, behandles
It therefore avoids the possibility of a concentration falling belowthe turnover thresholds because it is carried out in several steps.
163 derfor som én samlet fusion, forudsat at de finder sted inden for to år.
Consequently, staggeredoperations between the same persons or undertakings are treated as one and the same concentration, provided they take place within a two-year period.
Denne regel gælder i princippet i et bagudrettet tidsperspektiv, men Kommissionen mener, at den i praksis også vil kunne anvendes i et fremadrettet.
The rule applies in principlewith retroactive effect, but in practice the Commission considers that a prospective application is also conceivable.
Akzo/Nobel Industries var et eksempel på en sådan bagudrettet anvendelse af denne regel.
The Akzo/Nobel Industries case is an example of a retrospective application.
Da Akzos intentioner om at overtage Nobel blev anmeldt den 29. november 1993, havde parterne allerede tidligere på året aftalt en gensidig udveksling af aktiver.
Whenthe public bid of Akzo for Nobel was notified on 29 November 1993, the parties hadalready agreed to an assets swap earlier in the year.
Kommissionen besluttede, at disse arrangementer også måtte behandles som en del af den anmeldte fusion.
The Commission decided however thatthe swap arrangements also fell to be treated as part of the notified concentration.
Under denne transaktion købte den overtagende virksomhed en minoritetsaktiepost i den virksomhed, som den senere blev majoritetsaktionær i.
In the course of the transaction, the acquiring undertakingpurchased a minority shareholding before it eventually became majority shareholder of the
Dette indgik som led i én bindende aftale mellem parterne, hvortil der var knyttet en fast tidsplan. Transaktionerne blev derfor betragtet som én samlet transaktion, der førte til Winterthurs overtagelse af DBV Holding.
These arrangements were part of one binding agreement between theparties, which was subject to firm deadlines.
Kontrolbegrebet
Notion of control
I to af de beslutninger, der blev truffet i 1994, blev det slået fast, hvilken varighed en aftale om etablering af et joint venture skal have, for at dette joint venture kan anses at være underlagt fælles kontrol i fusionsforordningens forstand.
Two decisions during 1994 clarified the length of time an agreement to form ajointventure had to last for it to be considered as jointly controlled in terms of the Merger Regulation.
Parterne havde hver især 50 % af aktierne i virksomheden, og deres deltagelse i den var reguleret af et kompliceret sæt aftaler.
Each party had 50% of the shares of thecompany and the two parents' participation in the company was governed by a complex setof agreements.
Disse aftaler (der var indgået for 10 år) indeholdt bl.a. en bestemmelse om, at BT's stemme i tilfælde af stemmelighed skulle være udslaggivende, samt at parterne havde vetoret i visse anliggender.
The provisions in these agreements (which lasted for 10 years) included aninbuilt majority for BT in the case of deadlock and areas where both parties had vetorights.
Nogle af parternes rettigheder udløb efter tre års forløb.
Some of these rights given to the parents expired after three years.
Efter tre år rådede BS over en årlig »put option« med ret til at forlange, at BT skulle overtage BS's andel i seks på hinanden følgende år til en nærmere fastsat pris.
After three years,BS had an annual put option with the right to require BT to acquire its stake for six successive years, the price to be determined according to a formula.
Omfanget af BS's rettigheder efter de tre år og den indflydelse, BS kunne udøve ved at true med at udøve sin »put option«, blev ikke betragtet som værende tilstrækkeligt til, at der kunne anses at foreligge fælles kontrol.
The rights which BS retainedafter three years combined with the influence BS could exercise by threatening to exerciseits put option were considered insufficient to confer joint control.
Kommissionen konkluderede derfor, at virksomheden kun i de første tre år var underlagt fælles
The company was therefore considered to be jointly controlled only for the first three years, which was consideredinsufficient in the context of a 10year agreement.
Kommissionens samlede vurdering gik således ud på, at BT ville erhverve enekontrol med virksomheden, at der med denne transaktion var tale om BT's overtagelse af visse af BS's aktiver, og at transaktionen ikke opfyldte omsætningskriterierne for fusioner med fællesskabsdimension.
Consequently, the overall assessmentwas that BT would acquire sole control, and the operation was therefore an acquisition ofcertain assets of BS by BT which fell below the Community turnover threshold.
I Elf Atochem/Rütgers havde de to parter anmeldt en transaktion gående ud på erhvervelse af fælles kontrol med HGD SA, som var aktiv inden for destillation af tjære.
In ElfAtochem/Riitgers, the two parties notified an operation by which they acquiredjoint control of HGD SA, a company engaged in tar distillation.
HGD havde tidligere været et datterselskab af Elf Atochem.
HGD was formerly a subsidiary of Elf Atochem.
I aftalen mellem parterne fik Elf Atochem en »put option«, som kunne udøves mellem 2Vi og 4Vi år efter oprettelsen af det nye joint venture.
In the agreement between the parties Elf Atochem was granted aput option to be exercised between 2 lh years and 4 Vayears after the formation of the jointventure.
Rütgers fik en »call option«, som kunne udøves mellem 5 og 5Vi år derefter.
Rutgers was granted a call option for exercise between 5 and 5V2 years.
Kommissionen fandt ikke, at denne »put option« ændrede noget ved, at parterne kontrollerede HGD i fællesskab.
The Commission did not regard the put option as affecting the joint control nature of HGD.
Hvis optionen blev udøvet, ville det være tvivlsomt, om den pågældende part fortsat kunne siges at have afgørende indflydelse på dette joint venture, men den kunne først udøves fem år efter dets oprettelse. Da det var meningen, at HGD skulle bestå i mindst fem år, blev det anset for at være underlagt fælles kontrol i fusionsforordningens forstand.
In fact,the implementation of the option, which would call into question the co-decisive power ofone of the two partners, was only possible five years after the creation of the joint venture.Consequently, as the joint venture was expected to exist for at least five years, HGD wasdeemed to be jointly controlled under the terms of the Merger Regulation.
To sager, der drejede sig om energisektoren i Belgien (Tractebel/Distrigaz og Tractebel/Synatom), gav Kommissionen anledning til at uddybe og præcisere kontrolbegrebet i relation til virksomheder, der opererer i lovregulerede sektorer. I forbindelse hermed har Kommissionen sondret mellem statens deltagelse som aktionær og staténs rolle som offentlig myndighed og garant for den almene interesse.
Examination of two cases in the energy sector in Belgium (Tractebel/Distrigaz and Tractebel/Synatom) prompted the Commission to look more closely at the concept of control as regards undertakings operating in regulated sectors and to draw a distinctionbetween the role of the state as shareholder and its role as public guarantor of the generalinterest.
I de ovennævnte to sager havde den belgiske stat forud for den anmeldte fusion været en af hovedaktionærerne i både Distrigaz og Synatom og havde i kraft heraf mulighed for enten alene eller i forening med andre at udøve afgørende indflydelse på disse virksomheder.
In both cases, prior to the notified concentrations, the Belgian State was a majorshareholder both in Distrigaz and Synatom and accordingly was able, alone or jointly, toexercise a decisive influence on the activity of the undertakings.
I øvrigt var staten i dens egenskab af offentlig myndighed også repræsenteret i bestyrelsen, med vetoret mod enhver beslutning, der blev skønnet i strid med den offentlige interesse.
Furthermore, the State, asthe public authority, was represented on the Board of Directors by a government Commissioner who had a right of veto against any decision deemed to be contrary to the publicinterest.
Efter de to fusioner afhændede staten alle sine aktier i Distrigaz og Synatom og bevarede kun sine hidtidige beføjelser som offentlig myndighed.
Following the two concentrations, the State disposed of all the shares it held in Distrigazand Synatom and retained only the prerogatives previously held as the public authority.
Kommissionen fastslog efter en gennemgang af sagen, at de beføjelser, staten havde i sin egenskab af offentlig myndighed og ikke som aktionær, ikke var ensbetydende med, at den udøvede kontrol i artikel 3's forstand, da disse beføjelser hverken tog sigte på eller resulterede i, at staten fik afgørende indflydelse på virksomheden, men udelukkende havde til formål at varetage den almene interesse, således som det er statens opgave.
The Commission took the view that the prerogatives exercised by the State as thepublic authority and not as a shareholder did not constitute control within the meaning of Article 3 of the Regulation since they had neither the object nor the effect of exercising adecisive influence on the activity of the undertaking, but solely of ensuring where necessary that the public interest was complied with, this being the responsibility of the publicauthority.
Kommissionens holdning har altid været, at når et joint ventures moderselskaber i væsentligt omfang forbliver aktive på samme marked som deres joint venture, kan det næsten ikke undgå at føre til en samordning af konkurrenceadfærd mellem moderselskaberne indbyrdes, som må antages at kunne begrænse konkurrencen i artikel 85, stk. l's forstand.
The Commission's long-standing policy is that where parents of a joint venture retainsignificant activities in the same market as their joint venture, this will almost invariablylead to coordination of competitive behaviour between the parents in a manner which islikely to restrict competition within the meaning of Article 85(1) of the Treaty.
Sådanne joint ventures vil derfor normalt ikke falde ind under fusionsforordningen, men vil kunne behandles efter forordning nr. 17 fra 1962.
As a result,these joint ventures are generally excluded from the scope of the Merger Regulation, butmay be examined under Regulation No 17 of 1962.
Hvis moderselskaberne derimod har overført deres aktiviteter på et givet marked til deres joint venture, vil det normalt ikke være til hinder for at betragte dette joint venture som værende oprettet i fusionsøjemed, når moderselskaberne kun i mindre omfang forbliver aktive på dette marked uden om deres joint venture, specielt når der er objektive grunde til, at de bibeholder disse aktiviteter.
In contrast, where parents transfer theirbusiness activities in a given market to a joint venture, the fact that they retain minor activities in this market, outside the joint venture, will normally not prevent the joint venturefrom being considered concentrative under the Merger Regulation, particularly wherethere are objective reasons for the parents retaining these activities.
I nogle tilfælde kan samordning af konkurrenceadfærd under alle omstændigheder udelukkes på baggrund af de nærmere omstændigheder i sagen. Det var bl.a. tilfældet i Voith/Sulzer II, der drejede sig om, at JM Voith GmbH (Voith) og Sulzer AG (Sulzer) lagde deres aktiviteter inden for maskiner til papirfremstilling (hvor markedet er verdensomspændende) sammen i et joint venture, Voith-Sulzer Papiertechnik GmbH.
In some cases, coordination of competitive behaviour can, in any event, be excluded on the facts of the case.This was the situation in case No IV/M478 Voith/Sulzer II, which concerned the concentration of the worldwide paper machinery businesses (a worldwide market) of JM Voith GmbH (Voith) and Sulzer AG (Sulzer) in a jointly controlled joint venture, Voith-Sulzer Papiertechnik GmbH.
Af tekniske, økonomiske og retlige grunde bevarede begge moderselskaber nogle af deres aktiviteter inden for papirfremstillingsmaskiner uden for deres joint venture, da de pågældende virksomheder — to Sulzer-selskaber og to Voith-selskaber — ikke kun var aktive inden for maskiner til papirfremstilling, men også inden for vandturbiner og fremdriftsteknologi. Efter denne fusion ville Sulzer-selskaberne imidlertid ophøre med at levere til tredjeparter og herefter udelukkende levere papirmaskinkomponenter til det nye joint venture.
Both parents retained certain paper machinery businesses outsidethe joint venture for technical, economic and legal reasons, since the companies in question, two Sulzer companies and two Voith companies, were active not only in the papermachinery business but also in the areas of water turbines and propulsion technology.
Som følge heraf ville disse selskaber ikke længere optræde som uafhængige udbydere på markedet.
As a result these companies would cease tooperate as independent suppliers in the market.
De to Voith-selskaber — en australsk og en brasiliansk virksomhed, der producerede og solgte henholdsvis maskiner til papirfremstilling og lagerudstyr — ville forblive aktive på markedet, men det nye joint venture ville formelt få beføjelse til at fastlægge en fælles markedsføringsstrategi sammen med disse virksomheder på markedet for papir teknologi.
The two Voith companies - an Austrian anda Brazilian manufacturer and supplier of paper machines and stock equipment respectively - would remain active in the market, but the joint venture would be formally empowered
Dette kriterium havde ikke mindst betydning, fordi moderselskaberne forpligtede sig til at dække størstedelen af Dorlyls behov for råmaterialer.
This criterion was all the more important as the parents undertook to cover substantially Dorlyl's raw material requirements.
Hvad angår risikoen for samordning af konkurrenceadfærd, tog Kommissionen bl.a. hensyn til, at Dorlyl ikke fra moderselskaberne ville aftage større mængder PVC-harpiks, som er et basisprodukt, inden for hvilket Shelle Chimie og Elf Atochem fortsat ville være aktive efter fusionen, om end kun i beskedent omfang.
As regards the absence of any risk of coordination of competitive conduct, the Commission took account of the fact that Dorlyl wouldnot be a major customer for the parent companies in PVC resin, a market upstream fromthe joint venture, on which Shell Chimie and Elf Atochem will remain present, albeit to amodest extent, after the operation.
Kommissionens definition af det relevante produktmarked er normalt baseret på, i hvilket omfang der er mulighed for substitution på efterspørgselssiden.
The Commission normally defines the relevant product market in terms of demandsubstitutability.
Muligheden for substitution på udbudssiden — hvorved forstås nogle af producenternes mulighed for hurtigt at gå over til at producere de produkter, der indgår i det relevante produktmarked — har dog også spillet ind i enkelte sager.
However, supply-substitutability, being the possibility for some producersto switch rapidly to the production of goods for the relevant market in question, is considered in rare cases in the definition of the relevant product market.
Afgrænsningen af det relevante marked er således baseret på en analyse af, hvilke kriterier forbrugerne anlægger, eftersom forbrugerpræferencer har stor betydning for graden af substitution mellem forskellige produkter på efterspørgselssiden.
The delineation of therelevant market is therefore based on an analysis of consumer criteria, since consumerpreferences are important in determining the substitutability of different products on thedemand side.
I sine analyser af efterspørgselssubstitution benytter Kommissionen både kvalitative og kvantitative metoder.
In its analysis of demand-substitutability, the Commission may make use ofboth qualitative and quantitative methods.
Ved kvalitative metoder kan der f.eks. være tale om at undersøge produktets egenskaber og anvendelsesformål, medens de kvantitative metoder snarere drejer sig om at undersøge pristendenser og krydselasticitet på basis af økonometriske metoder.
Qualitative methods could, for example, includean examination of product characteristics and the intended use of a product by consumers,whereas quantitative methods could involve the examination of price trends and the estimation of cross-elasticities using econometric methods.
På det tredje niveau i denne klassifikation klassificeres præparaterne efter deres terapeutiske egenskaber, dvs. deres anvendelsesformål, og det er denne klassifikation, der danner udgangspunkt for markedsdefinitionen.
Thethird level of this classification provides a classification according to the therapeutic properties of products, i.e. their intended use.
ATC-klassifikationen på niveau 3 spille de f.eks. en central rolle ved afgrænsningen af de relevante markeder i Bristol-Meyers Squibb Company/UPSA, SANOFI/Kodak, Rhône-Poulenc/Coop er og La Roche/Syntex.
This level may therefore be accepted as a firstoperational market definition.
I ingen af disse sager var det nødvendigt at gå længere ned i ATC-klassifikationen end til niveau 3.
The ATC third level was, for example, used as a crucial ele-
I Allied Lyons/HWE-Pedro Domecq blev det fastslået, at forbrugerne normalt opfatter whisky som et produkt, der adskiller sig fra andre former for spiritus, på grund af dets særlige smag. Whisky kan underopdeles i flere produkttyper, men det var ikke nødvendigt i den foreliggende sag.
In Allied Lyons/HWE-Pedro Domecq, it was found that, due to its particular flavour, consumers usually regard whisky as distinct from other spirits.
I Medeol/Elosua dannede forskellige produktegenskaber og forskellige prisniveauer basis for den konklusion, at solsikkeolie på flaske og olivenolie på flaske tilhørte to forskellige produktmarkeder.
In the Medeol/Elosuacase, different product characteristics as well as different price levels were used to consider the markets for bottled sunflower oil and bottled olive-oil as two different product markets.
I Unilever France/Ortiz-Miko tog Kommissionen udgangspunkt i en sondring mellem tre forskellige relevante markeder for is, nemlig et marked for is, som forbrugerne køber til at spise hjemme hos sig selv, et marked for is, der sælges på restauranter, og et marked for is, der sælges til impulskøbere.
In Unilever France/Ortiz-Miko, the Commission first distinguished between threedifferent relevant ice-cream markets: the take-home, restaurant, and impulse ice-creammarkets.
De relevante markeder for is kunne også underopdeles yderligere, men det var imidlertid ikke nødvendigt her og ville have ført til en alt for snæver afgrænsning af nogle af de relevante markeder.
The relevant ice-cream markets could have been subdivided further. However,this was not necessary and would have led to excessively narrow definitions of some of therelevant markets.
I Procter & Gamble/VP Schickedanz var der tale om Procter & Gambles overtagelse af den tyske producent af papirartikler, VP Schickedanz. Via denne transaktion kom Procter & Gamble til at overtage det populære hygiejnebind mærke, »Camelia«. I betragtning af den stærke position, Procter & Gamble indtog på markedet med sit eget mærke, »Always«, ville selskabet være kommet til at indtage en dominerende stilling på markedet for hygiejnebind. Spørgsmålet var især, om der var en tilstrækkelig høj grad af substitution på efterspørgselssiden til at antage, at tamponer og hygiejnebind hørte til et og samme marked. Kommissionen måtte i denne sag foretage en lang række kvalitative og kvantitative analyser for at afgøre dette spørgsmål. Som eksempel på brugen af kvantitative metoder kan nævnes, at en af de analyser, Kommissionen lagde vægt på, var en økonometrisk vurdering baseret på scannerdata fra supermarkeder, der viste kryds-priselasticiteten såvel som krydselasticitet ved reklamefremstød for henholdsvis tamponer og bind.
In the Procter & Gamble/VP Schickedanz case, Procter & Gamble acquired the German manufacturer of paper products, VP Schickedanz. Through the deal Procter & Gamble was to acquire the popular Camelia brand of sanitary napkins. Given the strong position of its own Always brand, Procter & Gamble would have achieved a dominant positionin the market for sanitary towels. The question was specifically, whether the substitutability on the demand side was strong enough to consider tampons and sanitary napkins as onemarket. The Commission had to examine a wealth of qualitative and quantitative evidence in orderto decide on this question.