natgillin/translations-raw huggingface dataset:
at undersøge, hvilken indvirkning cadmium kan have på mennesket og miljøet, på grundlag af den forventede udvikling med hensyn til anvendelsen af cadmium i Fællesskabet inden for de nærmeste 10-20 år.
of caörEun which rns to be absorbed daily is 10 to ls/ug Iüerc eq)osure by ttre inhalation rqrte is nort. signtficarr! making the assurptior that 58 of ttre caardtun is actually arrt abscbed, intake by the oral rcute of 200 to tttis corresponds to a daily 300ruS caünir,un (1,3) .
BAGGRUND FOR UDVALGETS UDTALELSE
AbsorpEior by the ptrulary rcute fron particles range is in üre region of 50t of the deposited in the respirablecadniun.
Cadmium er et giftigt grundstof, som efter at være optaget i den menneskelige organisme ophober sig; det har en lang biologisk halveringstid, i hvert fald over ti år.
Ihese figrr:res arrl estimates are based rnainly tpor data fncn yonryand middle-aged adults.
I nyrerne forårsager cadmium glomerulære og tubulære skader. Det mest karakteristiske tegn på forstyrrelser i nyrefunktionen som følge af cadmium er forøget udskillelse af proteiner (f.eks. beta-2-mikroglobulin, immunoglobulin-fragmenter, albumin).
An inportant factor is the lerzel of body ircr'r stores.It r6s been stsnr that a slight refrrctiqr in the lerrcl of bod} irotstores.can irgrease ttre rate of absorprt'icr rp to 158' rn thiscasä ttre daily intake evenünlly proörcirq renal effects (eiticalint-ake) v'ould be reüraecl to 110ruS.
Hidtil er der imidlertid ikke foretaget nogen definitiv undersøgelse . af en mulig forbindelse mellem dette symptom og udvikling henimod klinisk renal insufficiens.
It sfrculd be rEEed that inhrnans a sllght deficienclt in irdl stores, üJe to a nunben offactors, is not lJnccnrlul.
For at nå op på et kritisk niveau i/nyrebarken på 160 mg/kg ved en alder på 50 år, er den mængde cadmium, som skal absorberes dag ligt, 10-15 ig (3).
nbsorpUi.ur by the ErtrularV rcute fron particles in the resptrabLe range is in the regiur of 50t of the deSnsited ca & nlun.
indsamlet fra voksne, mandlige, europæiske arbejdere (3). Hos ældre personer, som normalt lider af nedsat nyrefunktion, (5) er det muligt, at det kritiske niveau i nyrebarken er lavere end 160 mg/kg vadvægt, og den kritiske daglige indtagelse vil derfor også være lavere.
Itobarc srd < irtg is an iryortant snrre estimates of aborStior frcnr ttris solre ratge fisn 0.7 for scne- rW/eV a daily ocnsmfr ore $nk5ng t.err cigarrettes a & y, tp to A.2rug/day fc tim of si:cty cigarrettes (3). Table I sunnarises the estünated angrnl-s of caöniun absorbed brr an adurtaeeeming or dletary arlf gnrkjng habits ard absorptior rate uitrictr is in trrrn hl$rly degerdent cr body isr stores level.
Hvad angår den almindelige befolkning, er de to vigtigste cadmiumkilder maden og tobaksrygning: der sker også en vis indtagelse og absorption fra vandet og luften, men denne kilde er som regel af mindre betydning.
This table sfsrls that estinates of tortal daily absorpticn r=rrge fncm 1.4 to l2.lrug.
I gennemsnit absorberes 5% of dette cadnfium, men som allerede nævnt kan den absorberede mængde i visse tilfælde være på op til 15% (1,2,3).
T?revalue for an aörlt gnckiry 20 cigarettes daily arrl
Tobaksrygning er en vigtig kilde til indtagelse af cadmium.
/- w"ith a nonnal inqr status Ls 2.8rug (food^rater/air
Den mængde cadmium, der absorberes ad denne vej anslås til mellem 0,7 ug/dag for en person, der ryger ti cigaretter om dagen; til 4,2 ig/dag ved et dagligt forbrug på tres cigaretter (3).
= 1.4/og, snekS:lg = l.4,ug). /- of caönir.un absorpti@ stfirs that scrnetrarrc an estirnated absorpticr of L2.Arrtg/daylevel of L}rW/daV. Such irdividuats
I tabel 1 er angivet de anslåede mængder cadmium, der absorberes af en voksen person, afhængig af kost- og rygevaner og absorptionsgraden, som igen afhænger meget af størrelsen af kroppens jerndepoter.
E < aninatim of ttrese estirnates renbers of the hunan pop:atior and are ttus exeeding a critical rnay well be at risk.
Hvad angår cadmium, er hovedmålorganet nyrerne, og Udvalget mener, at en forøgelse af indholdet af mikroproteiner i urinen er tegn på beskadigelse af nyrerne på grund af cadmium.
For caftniun the principal target organ is the kndrrcy ard üre Ccnrnittee. cqrsiders ttran an increase of mieogrrcEeins in the urineis pr & ably indicative of renal danage bryrcaönir.un. caönir.un.
På grundlag af de sparsomme data, der foreligger, er det muligt, at selv et cadmiumindhold i nyrebarken på under 160 mg/kg (vådvægt) kan være kritisk, når der er tale om ældre personer.
data available it is trnssibte t}at for eJ-der1y lerzel of caüniun in the renal corts < cculd be F?cm the Umited pensons a critlcaL less tharr l6erg/kg (wet weight).
Hvis dette er tilfældet, vil det betyde en betragtelig forøgelse af den del af befolkningen, der risikerer at blive ramt af skadevirkninger som følge af eksponering for cadmium.
If this r^e!:e so it r,\mld addsignificarrtly to the size of the hunan poprtatiur at risk of denzelqing adverse effects frcrn caftniun e)q)osure.
Der foreligger ikke tilstrækkeligt med oplysninger om udviklingen med hensyn til cadmiumeksponering til, at man kan foretage en pålidelig vurdering af den frem tidige risiko for den almindelige befolkning. Man kan imidlertid gå ud fra, at indtagelsen af cadmium har forbindelse med udledningen af cadmium i miljøet, og det er muligt at kortlægge udviklingen og opstille prognoser på grundlag af cadmiumudledningen.
Ttret€ is insufficierrt infonnation an trends in caöniun erqnsune to allcry a valid predicbion of risk to the general lqrrlaticr.Ilcnever, it nay be ass.ured that caüniun intake is related to trends anl caörürsn release rrnke predictions intö the envimnent and to identify on the ba^sis of ca & ni.un release.
Da det er godtjort, at den daglige absorption af cadmium i visse dele af befolkningen overstiger 10 ug, må den mængde cadmium, som udledes i miljøet, og som mennesket udsættes for, ikke få lov til at stige yderligere. I det omfang, det er praktisk gennemførligt, bør cadmiumindtagelsen bringes ned under de nuværende niveauer.
lvith the evidence for daily absorprlicr of caftniun ereedirg 10ruS in scne sectiqrs of ttre hunan pc6rrlation ttre arta.nrt of ca & niun released into the ernrinonnent, ard ttl:s arrailable for rrytake try nran,should rrct be allcrved to rise further. !{trere practicable theca & niun intake strould be redued belcn^r@rr€nt Lerrcls.
Der forligger oplysninger om indholdet af cadmium i blodet og urinen og indholdet af beta-2mikroglobulin i urinen hos erhvervsmæssigt eksponerede personer (6) , man det er nødvendigt at foretage en revision af disse værdier, hvis de skal anvendes på den almindelige befolkning.
Its influence on ttre bcidence of ard rortaliQr fron nephritis, netr*rrosis, arrl otlrer renal disease, h the hr-unanpoputation, needs firrttrer irvestigation (5) .
Internationalt seminar om vurdering af toksiske agenser på arbejdspladsen, Luxembourg, december 1980.
Internatiqral Ssninar on the assesgrent vorlqrJace, Iurcanborrg, (Decqnber f980) .
Cadmium forekommer over alt i miljøet i forskellige kemiske former, men er som regel kun til stede i små mængder.
Ooncentraticrs of Caüniun in the r,'ulplae are rpt,considered in ttris report.
Statistikken viser, at der inden for de seneste ti år har været en gennemsnitlig årlig stig­ning på ca. 2% i cadmiumforbruget i Fællesskabet. Størstedelen af udledningen af cadmium i miljøet, og ca. 90% af den samlede cadmiumemission direkte til atmosfæren, anses for at være antropogén.
Statistics fc the Iast decade strcrr an a\rerage arrnral ino€ase of abort 2* fqca & niun @nsweticr in the Ccmunity. lbst of the dischangresof cafrnitun i-rtto the ernrirornent, ard about 90E of gl & alcaftdr-un enrj-ssiors directly into ttre atnospherel är€ csrsideredto be anthrcSrcgenic.
På basis af statistikkerne og kendskabet til de gældende brugs­mønstre, kan man sige, at udledningen af cadmium stadig stiger.
It is erzi-dent frcnr the statistics arrlfrcnr ttre lsror^rledge of pr,esent use patterns that reLeases ofcadniuun are still ineeasirg.
På grundlag af de eksisterende oplysninger kan man konkludere, at emission og aflejring af cadmium vokser gradvis fra landområder til byområder og industriom­råder.
It is csrc}rded frcm the available eviderre that the enrissionard depositior of caöniun inseases fncrn nrral to urban toinörstrial areas.
Det er klart, at en del af det cadmium, der er i atmosfæren, kan transporteres over store afstande og vil bevæge sig fra det ene område til det andet.
It is clear ttrat a propction of caöniun inthe atnosphere is available for long-rarge transporE. ard ririllncve fron ore region to anorther.
Cadmium nedbrydes ikke af nogen som helst miljøproces.
Ca & nir.unis nort, destrolzed by any ernri:rornental lroaess.
Cadmium, som udledes i miljøet, kan bevæge sig fra et geografisk område til et andet, men i varierende mæng­der, hvorved det akkumuleres i områder som f.eks. jordbunden og visse dyre­ og plantesamfund. Disse op­hobninger af cadmium kan forventes at vokse i takt med den fortsatte emission, og opmærksonheden bør derfor koncentreres om alle cadmiumkilder, såvel naturlige som antropogene.
Arrycaüniun discharges into the enrirorrent rrE ry nuve frcrn qte ccnpartrnent to anothen, hrt at varyirg rates, resultirg irraccr.unrlation in cqparfients srch as soils ard scme biota.lltrese accurnrlations can be o < pected to increase wittr continuedsnissims, and attention strctrld ttrerefqe be directed to allsources of ca & niun, nattrr:al as r,eII as anttrrcgrcgenic.
Transportvejene for cadmium er blevet kortlagt i denne rapport.
f?ansfer patlvays for caftniun in the envlrouent have beenidentified ln ttris reporE,.
I visse tilfælde er det forholdsvis enkelt at opstille et skøn over den kvantitative over­førsel mellem de forskellige geografiske områder i miljøet.
In scnE castes it is relatively sirrpleto forIt an estlrnate of the quantitative transfer betl^ieen ert\rlr-cruEntal ccnpar^Uents.
Der er imidlertid også tilfælde, hvor pro­cessernes kompleksitet og mangelen på oplysninger gør det vanskeligt at foretage andet end et groft skøn.
Hcr,ever, there are cases whelethe ocrpLexity of the presses and ttre present lack ofinformatiqr malre it diffictrtt to do nore ttran prorzide a sudeestimate.
Mange af de processer, hvorved cadmium kan overføres, er meget langsomme, hvilket resulterer i retention og muligvis akkumulering af cadmium i dele af miljøet.
Sr ldtlich caürutun can be tranSferred in retentiqr and pcsibly acorrtrlatiqr lrbny of ttre prcesses very slcrr, resultirg parts of the er[rimrrEnt.
Tidsstørrelserne for den målte retention angives i tiår eller endog hundreder af år.
SE tine scales for neasured.retentidlsare ercpressed in tens or even hurrlreds of years.
Der er udarbejdet to matematiske modellet til forud sigelse af den fremtidige udvikling i cadmiumkoncentrationerne. trationerne.
Srlo nattrenatical rcdels have been de\teloped to predict firtrrrc trends in caftnir.un stentratiqrs.
I den første model forudsiges der en stigning i cadmiumkoncentrationerne i plantebaserede fødevarer på 7-8% pr. 10-årsperiode.
In the first pJant-based of ca & niun oqrcgrrtx:atiors illat a rate of 7-8t per 101ear np@I, an increase foods is p:edicted period.
I den anden model er der foretaget skøn over de mulige koncentrationer og akkumuleringer af cadmium i luften, jorden og ferskvandsaflejr inger indtil år 2100.
In the Seccnd model, ttre pesiJcle onoentratiqrs ticns of caftniun in air, soils and fresluater and acctunula-sedinents has been estimated. r:p to the year 2100.
Det ses her, at en reduktion af cadmiumemissionen fører til en hurtig og betydelig formindskelse af koncentrationen i luften.
It can be seen that anyrreörcticn of caüniun ernissiqrs leads to a rapid and substantial decrease of tlre cqtentraticn in air.
Mere slående er imidlertid de meget små reduktioner af cadmiumkoncentrationerne i jordbunden og den uændrede situation med hensyn til indholdet af cadmium i ferskvandsaflejringer.
I\br€ stri^lßjrq,tlcne\rer, are the very snall reductiCns in ca & niun acn€rtratiqlin soil and the lack of ctrange in the cafrnir-unoortent offreshvrater sedinents.
Sidstnævnte resultater afspejler de lange opholdstider i disse områder.
These latter findings refLects tlrelcrg residene tirrEs in these ocrqtarftents.
Man har vurderet den indvirkning, de nuværende cadmiumkoncentrationer har på forskellige økosystemer, både på landjorden og i akvatisk miljø.
The furpact,of crrr:rent l€\re1s of cadrutunin different e@systsns, tenestrial as rell as aquatic, has been erra}rated.
De pågældende cadmiumkoncentrationer lader generelt til at være for lave til at kunne forårsage skadevirkning på floraen og faunaen, men der er konstateret visse tilfælde med skadevirkninger, og desuden er der tilsyneladende ikke mogen særlig stor sikkerhedsmargin.
Theconcentratiors of cdnirln trnrolved appear gererally too t.or tocause obvictrs adruenseeffects on flca ard fauna hrt scneinstances of trarnrhave been notd anl, ln dd.ltlcr, there does not, sesn to be a lange safety nnrgJn.
Der foreligger også oplysninger, som viser, at det cadmium, der er akkumuleret i jordbunden og i vandet, er årsag til de stadigt stigende koncentrationer i floraen og faunaen, herunder også den del heraf, som er bestemt til menneskeføde.
ItEre is also eviderpethat accunulated caeniun in pil ard in vater gives rise to cqßirnrorsly irnreasirq concentrations in flca ard fauna, ixcJrdjxg those for tu,rnanconsr.urption.
Dette er f.eks. tilfældet med bladrige grønsager, visse rodfrugter, specifikke dyrevæv, som f.eks. lever og nyrer, samt bløddyrs kød.
1[hts j.s qF casg wittr,fon instance, leaffr vegetablesl srclrprcort, orOps, sqncific antrnal tissues such as ];lrrer ard kidrnlr ard üre flesh ofnrolluscs.
Hvad angår den almindelige befolkning, er fødevarer den vigtigste cadmiumkilde.
Vtith respect, to the gerEral pc6rr:atfon the princitrnl sorce ofcaön:iun is food.
Tobaksrygning bidrager betydeligt til den samlede indtagelse.
Ibbaco srnü < irg ontri.hrtes sigrnificantly totlte total intake.
Visse befolk ningsgrupper, navnlig de, der bor i cadmiumforurenede områder (f.eks. i visse industriområder), og de, som plejer at spise store mængder af visse cadmiumrige fødervarer har en langt større cadmiumindtagelse end gennemsnittet.
Certain classes of pecpler roEably tlnse incaüniun cqrtaninated regicns (fc exarple in oertain lrdustrialareas) arxl those habitrnlly consuning substantial au:nts of certaüI caenfun-rictr foods have ruch higtnr intakes than a\rerage.
Der foreligger rapporter om sådanne tilfælde, og det anbefales at iværksætte undersøgelser af cadmiumindtagelsen i forhold til fødekilderne med henblik på at opnå en bedre identificering af risikogrupperne.
F; > cts of suctt instarres are available, ard it ls reocrnendedthat suweys of caüniun intake in relatisr to fod scurces bernade in order to pe!flrit better identificallon of, gnor,rpsat at risk.
10.Skønnene over den daglige gennemsnitlige indtagelse af cadmium varierer fra land til land og hænger tilsyneladende sammen med industrialiseringsgraden.
Estimates for ttre daily a.rerage intatre of cadniun vary frcmcomtrlz to ccuntry ard atrpear to cmelate hrith üp degree of industrialisaticn.
De nationale skøn over gennemsnitsværdier varierer fra et lavt niveau på 10-20 til et højere niveau på 67-70 ug daglig oral indtagelse pr. person.
Natiqral estinates of average vahres fororal irrtake vary frcnr lcner levels of 10-20 to trigter levels
12.Det cadmium, som findes i fosfatgødning og slam fra rensningsanlæg, forøger cadmiumkoncentrationen i jordbunden og formodes at bidrage til cadmiumkoncentrationen i kosten og legemets cadmiumbelastning.
Ca & ntrmpresent in pho*ütate fertilisers ard se$age shrdge incn:easeSleVels in s < iils ard can be epectect to corftri.hrte todietär-y levels and body txlldens.
Mange af de aktuelle oplysninger peger på, at sådanne virkninger måske skal vurderes over længere perioder, muligvis 50 til 100 år.
Mrctr of the current infonna- tian irrligates that suctr ef.fects nay have to be evaluated overlory perioils of "t:[ns1 possibly as lutg as fifq' to cne turdrecl
13.1 betragtning af de aktuelle cadmiumkoncentrationer i miljøet, den forventede stigning og den mulige indvirkning på mennesket og andre levende organismer, er det nødvendigt af træffe alle mulige foranstaltninger til at reducere eller undgå den stigende eksponering for cadmium.
In cmsidening the clrtrent levels of caönitm j:r the elwironlEntt üre opectecl fgture i-r313eae, a1atüe trDssi.ble impact on nran anl orttrer bicrta, it is rpoessar]t to take ever!'Zoppetunity to re & rÖe, or at least, tö arroid irmeasing, etq)osure to calnltrn.
14.Emissionen hænger sammen med anvendelsen af cadmium, de aktiviteter, i forbindelse med hvilke der lejlighedsvis udledes cadmium, og den forureningsbekæmpelsespolitik, der føres.
Enissiqrs are reläted to tlp use of ca & niun, to actlvitiesrtttlch ircidentälly release caönim a;rl to the abatenent, policies follcned.
Det henstilles, at der træffes passende for anstaltninger til at nedsætte cadmiumemissionen.
It is reqmrerded that tl€ aSpropriate npaslrresare taken to reörce snissicns of caürütm
I hvor høj grad det udvindes af disse, især zink, vil af hænge af økonomiske faktorer og den specifikation, det andet metal skal have.
lltre üse of caftriiun fc apy tr11posetrrorrides the poEential fcenvi-nornental pollutior in the futerre.
Det ville være meningsløst at begrænse anvendelsen af cadmium, hvis dette blot ville betyde, at der blev mere cadmium tilbage i de andre metaller, eller at der blev udledt mere cadmium i miljøet.
It is ttereforerecess€ry to take atrproplate Ineasures to ltmit tlre use of caünirm to those atrpl,5.catiors ehelie tlpre is nc sritablesubstitrite. litletie ttre use of cä & ntun is urarrcidable everyeffort should be nrade to reolcle it.
17.En stor del af denne undersøgelse har drejet sig om spørgsmål vedrørende cadmium i landmiljøet, fordi dette blev betragtet som den største cadmiumeksponeringskilde for den almindelige befolkning. Udvalget identificerede imidlertid cadmiumkoncentrationer i det akvatiske miljø, som viser, at der er behov for passende kvali tetsmålsætninger for at beskytte hele det akvatiske miljø.
Caönlr,un usually @curs togettrer with oüher netals. lte extentto rrrhidl it is extracted frcnr tlese, especially zirc, wiIL deeend utrul eooncmic factcs ard the slncificau.cr required oftlre oüfrer netal.
Cadmiums kroniske virkninger på befolkningen, bortset fra de sektorer, som er udsat for usædvanlig høje niveauer, ældre personer og personer, som lider af kroniske nyresygdomme, er analyseret med hensyn til åndedrætssystemet, det kardiovaskulære system og nyresystemet, og med hensyn til dets potentielle kræftfremkaldende virkning.
Tte chronic effects of caftniun qr the pqrrlaticr, ochdirry thosesectors eryosea to urarsr:ally trtgh levels, the elderly arri thosesuffering frcm ctrrqric renal disease, rere coruiidelreit with neqlectto the respiratcy, can:liovasctrlar ard renal systans, ard to its carcinogenic portential.
Data vedrørende cadmiumkoncentrationer i menneskets væv og/eller legemsvæsker er sparsomme, med undtagelse af befolkningsgrupper, som er udsat for usædvanligt høje koncentrationer af cadmium.
Data on cadniun correntratidrs irt tuman tissues ard,/q body fluirlsrenrain limit€d ldth t}re ercqtior of pcErJatim grcups exposed tourusnlly hlgh corcentratiqrs of cafrnirtrn. Ffrr pecple aged arorrd
Hos personer på ca. 50 år, som har været udsat for en ikke-erhvervsmæssig indtagelse af cadmium, er koncentrationerne af cadmium i nyrebarken (15-100 mg/kg vådvægt) meget højere end i leveren (1-2 mg/kg vådvægt). Disse to organer indeholder tilsammen ca. halvdelen af legemets samlede cadmiumbelastning.
50 lzears who harrc ben exposed to a rnn-occupaticnal cafrnir-unintake, tle corrcentrations of caürüun in the renal oonto < (15- l0erg/kg r,vet r,,ieight) are nnrctr trigter than those in liver (L-b.E/1 < gr,et rteight). Ttrese tro organs ccrrtain beüirsen ttgn abort one halfof the total body hrlrten of caünitln. -46
Disse oplysninger viser, at hovedmålorganet er nyrerne, hvor cadmium akkumuleres og efterhånden medfører beskadigelse af nyrerne, når cadmiumkoncentrationen når op på 160-400 mg/kg vådvægt.
Trre*present evidence irdicates that the principal target ongan isthe kidney r^there cäünlun accrmrlates ard evenbnlly nesults inrenal darrage !üen the concertratiqr of oa & niun enters the rarge160-40ürq/kg v.ret r,reight.
På grundlag af disse oplysninger er det muligt at beregne, at den kritiske daglige absorption af cadmium ligger på omkring 10-15 ug.
Ftcnr ttrese data it is possible to calculate that critical daily afsorptisr of caönirrn is abort 10-15rua.
På basis af de sparsomme oplysninger, der foreligger (post-mortemundersøgelser, epidemiologiske undersøgelser af dødsfald, som skyldes nyrelidelser), lader det til, at indholdet af cadmium i nyrebarken hos ældre personer er lavere end i nyrevæv hos de aldersgrupper, som aldersmæssigt ligger umiddelbart forud for disse aldersgrupper.
F?crn the scanty data available (posE-ns*ern analysis, epiderriological sh.xalies on deaths dr:e to renal disease) it aSpears that for elderly personsr the levels of cadnir-rn in the renal cortex are lcnerpeedirg tissue frcnr tle irnnedjately ttnn those trxesent 5n kidrey age grcfl.rps.
Ved vurderingen af udbredelsen af kronisk cadmiumtoksicitet bør man vælge nyrerne som undersøgelsesorgan.
In eva}:atirrg the prevalene of ctrronic caün:ir,untoricity tte kidreyshould be täken as the target organ.
På baggrund af den aktuelle viden foreslås en koncentration på 160 mg/kg (vådvægt) i nyrerne som tærskelværdi, og en overskridelse af denne kan medføre betydelige skader. Udskillelsen i urinen af specifikke proteiner (f.eks. beta2-mikroglobulin) bør anvendes til at vurdere cadmiums kroniske skadevirkninger på nyrernes funktion.
In ttre light of Fresentlsp$tledge a concentration of l6erq/kg (r,vet r,eight,) jn üte kidrey isprcposed as the threshold leve1 abo\re !üf1iqh significant darnage mayoacur. the grina4r e > < cretiq.l of specific pu:orteins (e.9. beta-2-micoglokrrlin) Shculd b used in assessi:rg the ctrronic adverseeffects of ca & nir-unqt renal furrction.
MENNESKETS EKSPONERING - INDENTIFICERING AF RISIKOGRUPPER
IIEan daily intake of cadniun. rt is p:cobabl"e ttnt absorpb'Ion lerzel is beirg exceeded in scne situatLons üE citicaljn the ff:rqean
Undersøgelser af erhvervsmæssigt eksponerede arbejdere har antydet, at visse biologiske parametre, som f.eks. cadmiumindholdet i blod og urin, og specifik proteinuri, f-eks. beta-2-mikroglobulinuria, kan anvendes til at overvåge den aktuelle eksponering (blod) eller den integrerede eksponering (urin) og til at påvise tidlige tegn på forstyrrelser i nyrefunktionen.
strrdies on occupaticrarty el < posed umkers trave suggested thatcertai:n biological trnranetens strctr as caöniun levels j:n blood aflt urine ard specific trroteiruria srclr as beta-2-rnieogJobrururia can be used to nrcnitc cunent erposure (blooil) or integncatede:Qosure (urire) ard to detect, early signs of renal dysftrctton.
Det er absolut nødvendigt at få flere oplysninger om indtagelsen af cadmium i forskellige aldersgrupper. Det er også nødvendigt, at man i tilslutning til en almindelig befolkningsundersøgelse foretager en under søgelse af de grupper, hvis eksponering for cadmium kan variere kraftigt på grund af lokale faktorer.
It is urgently neessary to obtain npre inforrnation on the jrrtake of caftniun in dtfferent age grcn4)s. rt is also rncessarlz to arldto a generar poprlation sun/ey a furttren str.lity of those grqrpswhose elposure to cadnitrn nay diffen greatly cffiJry to rear factors.
Der bør foretages målinger af cadmiumindholdet i blodet og urinen (og eventuelt også organerne) og specifikke proteiner i urinen, f.eks. beta-2-mikroglobulin, hos de samme individer, og der skal her anvendes prøver, der er taget på samme tid.
Seia1 neasurgnents strculd be nade of caüniun in blood arrl urine(ard possibly ongans) anr specific poEeins in urine, fc exarplebeta-2{nicroglohrljn, in t}re sane individuals r:sirry sarples taken at ttp sane tine.