natgillin/translations-raw huggingface dataset:
1991 I, s. 4047), fastslog Domstolen, at direktivets artikel 5 er tilstrækkeligt præcis til, at en medlemsstat ikke ved lov principielt kan forbyde, at kvinder arbejder om natten — selv om der er fastsat undtagelser — når det ikke er forbudt, at mænd arbejder om natten.
Byapplicationlodgedat the CourtRegistryon 10 June1996,the Commissionof the EuropeanCommunities broughtan action under Article 1 69 of the EC Treatyfora declarationthat by maintainingin force ArticleL 213 -
Opsigelsen havde virkning fra den 26. februar 1993 Henset til dommen i Stoeckel­sagen og til, at Den Franske Republik havde opsagt ILO­konvention nr. 89, var Kommissionen af den opfattelse, at fransk lov­givning var uforenelig med direktivets artikel 5, og at Den Franske Republik måtte bringe dette forhold til ophør.
) prohibiting ciationof ILO ConventionNo 89, the Commissiontookthe viewthatthe Frenchlegislationwasincompatiblewith Article 5 of the Directiveand that the French G over n men was t thereforeboundto remedythatincompatibility.
Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 10. juni 1996 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber i medfør af EF­traktatens artikel 169 anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 5, stk. 1, i Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar 1976 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder, for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, for­fremmelse samt arbejdsvilkår (EFT L 39, s. 40), ¡det den i artikel L 213­1 i rode du travail (lov om arbejdsforhold) har opretholdt et forbud mod, at kvinder, der er beskæftiget i industrien, arbejder om natten, mens et sådant forbud ¡kke gælder for mænd.
night work by womenin industrywhereasno suchprohibitionexistsin relationto men,the FrenchRepublichadfailedto fulfilits obligationsunder Article5(1)of Coun c iD li re ctive 76/207lEEC of 9 February1976 on the implementationof theprincipleof equaltreatmentfor men and women as regardsaccessto employment vo ca
Disse bestemmelser blev vedtaget med henblik på at gennemføre Den Interna­
, workingconditions(OJL39, 14.2.1976p,.40) ArticleL
Den 2. marts 1994 tilstillede Kommissionen derfor den franske regering en åbningsskrivelse, hvori den i medfør af traktatens artikel 169, stk. 1, anmodede den franske regering om at fremkomme med sine bemærkninger inden for en frist på to måneder.
Byletter dated 2 March 1994,the Commissionputthe French Governmenont noticeto submit observationswithintwo monthspursuantto the firstparagraphof Article 1 69 of the Treaty.
Kommissionen fandt ikke den franske regerings svarskrivelse af 10. maj 1994 tilfredsstillende og fremsatte derfor den 8. november 1994 en begrundet udtalelse, hvori den opfordrede den franske regering til inden for en frist på to måneder at træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for at bringe fransk lovgivning i overensstemmelse med direktivets artikel 5.
Not being satisfied with the French Government'sresponsegiven on 10 May 1994,the Commissionsentit a reasonedopinionon 8November1994in whichit requestedthe Governmentto takethe necessarymeasuresto makeitslegislationconsistent with Article 5 of the Directive within twomonths.
Da den franske regering ikke efterkom udtalelsen inden for den fastsatte frist, har Kommissionen anlagt sag for Domstolen.
Sincethe French Governmenfatiledto complywith the reasonedopinion withintheprescribedperiod,the Commissionbroughttheseproceedings.
EFD's dom opretholdt et forbud mod, at kvinder, der er beskæftiget i industrien, arbejder om natten, mens et sådant forbud ikke gælder for mænd.
Theprovisionsinquestionwereadoptedin orderto implementConventionNo 89 ofthe lnternationaL a bo ul r Organisation ('lLO') of 9 July
Domstolen fastslår, at det er ubestridt, at efter at Den Franske Republik har opsagt ILO-konvention nr. 89, er fransk lovgivning uforenelig med direktivets artikel 5.
Frenchlegislationisincompatiblewith Article5 of the Directive The . court has consistenthelyldthat the in com p at ib il i o t y f nationaleg l islation with community provisionseven,provisionswhich are directlyapplicable,can be finallyremediedonly by meansof nationalprovisionsof a bindingnaturewhich havethe samelegalforceasthose which must be amended.
En national lovgivnings uoverensstemmelse med trak tatens bestemmelser, også hvor disse sidste er umiddelbart anvendelige, kan ¡følge fast praksis kun fjernes helt ved bindende interne regler med samme retlige karakter som de regler, de ændrer.
Mereadministrativepracticeswh,ich by their nature arealterableat will by the authoritiesand are not giventheappropriatepublicitycanno,t be regardedas constitut-ingthe properfulfilmenotf obligationsunderthe Treaty(seejudgmentof 7 March 1996, Commissionv France,
En administrativ praksis, der etter sin art kan ændres efter forvaltningens forgodtbefindende, og som ¡kke er bragt til offentlig hedens kundskab på passende måde, anses ikke for at udgøre en gyldig gennemførelse af traktatens bestem melser (jf. dom af 7. marts 1996, sag C-334/94, Kommissionen mod Frankrig, Sml. 1996 I, s. 1307, præmis 30).
Case C-334/94[1996
Direktivbestemmelser skal således gen nemføres ved bestemmelser, hvis bindende virkning er uomtvistelig, og som er tilstrækkeligt specifikke, bestemte og klare til, at de er i overensstemmelse med retssikkerhedsprincippet, som indebærer, at de af direktivet omfattede personer i det omfang, det ved direktivet tilsigtes at skabe rettigheder for den enkelte, sættes i stand til at få fuldt kendskab til deres rettigheder (jf. dom af 30. maj 1991, sag C-361/88, Kommissionen mod Tyskland, Sml.
The provisionsof a directive must be implementedwithunquestionablebindingforce and with the specificity,precisionand clarityrequiredin orderto satisfytherequiremenotf legalcertaintyunde,r which,in the caseof a directiveintendedto conferrights on individuals,personsconcernedmust be enabledto ascertainthe full extent of their rights(judgmentof 30 May 1991,
1991 I, s. 2567, præmis 15 og 24).
Tr a v ai has l been retained in d
Hverken arbejdsministerens besvarelse af det skriftlige spørgsmål i parlamentet eller de nationale retsinstansers forpligtelse til at sikre, at direktivets artikel 5 får fuld virkning, ved at undlade at anvende enhver herimod stridende national bestem melse, kan medføre en ændring af en lovbestemmelse.
, ividuaalsrein apositionof uncertaintyasto theirlegalsituationand exposed to unwarranted cr im in a pl ro ceedings Ne . it her the minis-terial answerto the parliamentaryquestionnorthe the obligationfor nationacourltsto securethe full effect of Article 5 of the Directiveby not applyingany contrarynationalprovisioncan havethe effect of amendinga statutoryprovision.
Domstolen (Femte Afdeling) udtaler og bestemmer
The Court ( Fifth Chamber ) he
1) Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 5, stk. 1, i Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar 1976 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder, for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår, idet den i artikel L 213-1 i code du travail har
Declares that by maintaining in force Article L 213-l ofthe Codedu Travail prohibiting night work by women inindustry whereas no such prohibition exists in relationto men, the French Republic has failed to fulfil its obligations under Article 5(l) of council Directive 76/207/EEC of 9 February 1976 on the implementation ofthe principle of equal treatment for men and women asregards access to employment, vocational training and promotion, and working conditions.
Retten annullerede derfor den afgørelse, der var truffet af forsikringsrådet i DEI.
The court accordinglyannulledthe DEI lnsuranceBoards decision The . DEI appealedto the
DEI ankede dommen til den forelæggende ret, som har besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen nogle præjudicielle spørgsmål.
Diikitiko Efetio Athinon, which decidedto staytheproceedingsandto refervariousquestionsto the Court of Justice.
Emne: Anvendelse af EF-traktatens artikel 119 — et offentligt elektricitetsselskabs forsikringsordning -efterladtepension — direkte forskelsbehandling -protokol nr. 2 knyttet til traktaten om Den Europæiske Union — begrebet søgsmål.
Content:Applicabilityof Article 119-Insuranceschemeofa Stateelectricitycompany- Survivor'spension- Directdiscrimination- Pro to coN ol 2 annexedtothe Treatyon EuropeanUnion- Meaningof 'legal proceed in gs'
2) Finder EF-traktatens artikel 119 eller direktiv 79/7/EØF anvendelse på ordningen, navnlig på ordningens bestemmelser om ydelser til efterladte?
(2)Does Article 1 19 of the EC Treaty or Directive 79/7/EECapplyto the schemein, particulator thesurvivorsbene'fitsfor whichitprovides?
3) Strider artikel 9, stk. 1, litra a), i lov nr. 4471/1966 mod traktatens artikel 119?
(3)ls Article9(1)(a)... of Law No 4491/1966contraryto Article 1 19 of the Treaty?
4) Kan bestemmelsen opretholdes i kraft af andre fællesskabsbestemmelser?
(4)ls its maintenancein forcepermittedby any other Communityprovision?
Dimossia Eplcheirissi llektrismou (det offentlige elektricitetsselskab, »DEI«) er et særligt offentligt organ, som har egenskab af juridisk person og i størstedelen af sit virke, herunder når det optræder som arbejdsgiver, er underlagt privatretlige regler.
The DEIis a State body suigene,nshav,inglegalpersonalityand beinggovernedfor mostpurposes,includingin itscapacityas emploverby,privatelaw.
Dets forsikringsordning, som omfatter pensioner, sygeforsikring og anden social sikring, er indført direkte ved lov nr. 4491/1966.
The DEIinsurance scheme co v e, ring pension she a , lt hand welfare assistancewas, directlycreated,and is exclu-sivelyregulatedby, Law No 4491/1966 (hereinafter'the Law' ) .
I henhold til lovens artikel 2 er alle ansatte i DEI og deres familiemedlemmer obligatorisk omfattet af den på gældende forsikringsordning.
Under Article2 of the Law, all personsconnected to the DEI by an employmenre tl ation ship to ge
I lovens artikel 9, stk. 1, litra a), hedder det: »Ved pensionistens eller den forsikredes død ... har enken eller — hvis den forsikrede er en kvinde — enkemanden, såfremt han er ubemidlet og fuldstændig uarbejdsdygtig og i de sidste fem år før den forsikredes død er blevet underholdt af hende, ret til pension«.
(s)Does Article 1 19 of theTreatyapplyto the caseinpointin the light of Pro to coN ol 2 to the Treatyon EuropeanUnion andthe factthat the respondentbroughthis originaacltion before 17 May 1990,thatisto say,on 12 June 1989,butthat action was,howeverd;ismissedby DecisionNo 8361/1990ofthe DiikitikoProtodikioAthinon,becauseno objection had beenlodged(quasi-judiciaacltion)againstthe decisionof the Directorof Stafflnsuranceand, rnthe decisionaperiodof threemonths wasgrantedfor lodgingsuchan objection?
Evrenopoulos' hustru arbejdede i DEL Efter hendes død ansøgte han ved skrivelse af 20. januar 1989 til direktøren for forsikringsafdelingen i DEI (herefter »direktøren«) om tilkendelse af efterladtepension.
eventof the deathof the pensioneorrpersoninsured...the widow, or, wherethepersoninsuredwas a woman,the widower-if heis without meansandtotallyunfitfor work and was maintainedby the deceasedthroughoutthe five yearsprecedingher death-isentitledto apension'.
Ansøgningen blev afvist med den begrundelse, at han ikke opfyldte betingelserne i den omtvistede bestem-
(6)lf the answersto Questions(3)and(5)arein theaffirmative, is a widower who does not receive a
6) Såfremt spørgsmål 3) og 5) besvares bekræftende, er en enkemand, som ¡kke modtager pension eller andre ydelser til efterladte i henhold til den nævnte bestemmelse (artikel 9, stk. 1, litra a), i lov nr. 4491/1966) da berettiget til en pension og til ydelser til efterladte på samme betingelser som dem, der gælder for enker?
pensionor othersurvivor'sbenefitson the basisofthatprovision(Article9(1Xa)of Law No 4491/1966)entitledto apensionand survivor'sbenefitsunderthe same conditionsasthoselaid down forwidows?
Håndbog om ligebehandling af kvinder og mænd i Den Europæiske Union
Handbook on equal treatmentfor women and menin the European Union
EFD's dom omfatte direktørens udtrykkelige afslag, er forholdet i hovedsagen ¡kke desto mindre det, at retten gav ham en frist på tre måneder til at indgive en klage over denne afgørelse til forsikringsrådet, hvilket han gjorde, og at Evrenopoulos senere anlagde en ny sag til prøvelse af rådets afslag på hans klage. Det er den afgørelse, der blev truffet af den nationale ret i første instans i den nye sag, som er genstand for appel t¡l den forelæggende ret.
As regardsthe first and secondquestionsthe, Courtpointedout that the onlypossibledecisivecriterioniswhetherthe pensionispaidto the worker by reasonofthe employmenretlationshipbetweenhim and hisformer employertha;t is to say,the criterionofemploymenbasedton the wordingof Article1 19 itself(judgmenotf 28 September1994, Beune Case, C-7/93,[1994]ECRl-4471,paragraph43).
Domstolen fastslår følgelig, at sagen mellem Evrenopoulos og DEI blev indledt, da den første sag blev anlagt ved forvaltningsretten den 12. juni 1989 og dermed inden den 17. maj 1990, hvor dommen i Barber-sagen blev afsagt.
Furthermorea, againsthatt decisionwith the InsuranceBoard,which he did, and Mr Evrenopoulossubsequentblyroughtasecondactionchallengingthe Boards rejectionof thatobjectionl.t isthe decisionof the nationacoulrt of firstinstancein respecotf the secondaction which wasappealedagainstot the DiikitikoEfetioAthinon.lt followsthat thejudicialproceedingsbetween Mr Evrenopoulos and the DEIcommencedwith the originalaction, which was brought beforethe Diikitiko Proto-dikioon 12 June 1989,and hencebefore1l May 1990,the date of the Barberjudgment.
Desuden bemærker Domstolen, at en efterladtepension, der udbetales i henhold til en erhvervstilknyttet pensionsordning, er en fordel, som udspringer af, at den efterladtes ægtefælle var tilsluttet ordningen, og derfor er den omfattet af artikel 119's anvendelsesområde (dom af 6. oktober 1993, sag C109/91, Ten Oever, Sml. 1993 I, s. 4879, præmis 13 og 14, og af 28. september 1994, sag C-200/91, Colorali Pension Trustees, Sml. 1994 I, s. 4389, præmis 18).
survivor'spensionprovidedfor by an occupationalpensionschemeis an advantagederivingfrom thesurvivor'sspouse'smembershipof the schemeand accordinglyfallswithinthe scopeof Article 1 19(judgmentof 6 October1993,Ten Oever,Case C- j Og l
Hvad det sjette spørgsmål angår, henviser Domstolen indledningsvis til dommen i sagen Colorali Pension Trustees, præmis 32, hvor den udtalte, at når først Domstolen har fastslået, at der foreligger forskelsbehandling med hensyn til løn, og så længe pensions kassen ikke har truffet foranstaltninger til at tilvejebringe ligebehandling, kan artikel 119 kun sikres overholdt ved at give personer i den ugunstigt stillede gruppe de samme fordele, som personerne i den privilegerede gruppe har. Heraf følger, at en enkemand i samme situation som Evrenopoulos skal oppebære ydelser på samme betingelser, som gælder for enker.
As regardsthe sixthquestionthe, Court referredto its Coloroll Pension Irustees judgment, in which it statedthat onceit hasfoundthat discriminationin relationtopay existsand so long as measuresfor bringingaboutequaltreatmenthave not been adoptedby the scheme,the only proper way of complyingwith Article1 19istograntthe personsin the disadvantagedclassthe sameadvantagesasthose enjoyedby the personsin thefavouredclass.Consequentlya, widowerin the samesituationas Mr Evrenopoulosmust be awardedbenefitsunderthe sameconditionsasthoselaid downforwidows.
1) Ydelser, der tilkendes i henhold til en pensionsordning som Dimossia Epicheirissi llektrismous forsikringsordning, herunder efterladtepensioner, er omfattet af anvendelsesområdet for EF-traktatens artikel 119.
Clearlythe,reis no rule of Communitylaw as the insurance scheme of the Dimosia Epicheirisillectrismou, including survivors' benefits, fall withinthe scope of Article _BAR_ 19 of the EC Treaty.
Domstolen bemærker, at det fremgår af oplysningerne, at den omtvistede bestemmelse direkte diskriminerer mænd.
under whichthe maintenancein force of such adiscriminatopryrovisioncould bejustified.
2) Traktatens artikel 119 er til hinder for anvendelsen af en national bestemmelse, hvorefter der for tilkendelse af en enkemandspension, der er om fattet af begrebet løn i denne artikel, gælder særlige betingelser, som ikke gælder for enker, og ingen fællesskabsretlig bestemmelse kan begrunde, at bestemmelsen opretholdes.
Treaty, Article 1 19 precludes the application of aprovision of national law which makes the award ofsuch a pension to a widower subject to specialconditions which are not applied to widows, andthere is no rule of Community law which couldjustify the maintenance in force of such a provision.
Hvad angår det femte spørgsmål, bemærker Domstolen, at det er klart, at søgsmål eller dertil svarende klager, som ifølge dommen i Barber-sagen og protokol nr. 2 gør det muligt at gøre en undtagelse fra begrænsningen af de tidsmæssige virkninger, skal være anlagt eller indgivet i overensstemmelse med de processuelle regler i den pågældende medlemsstat.
or equivalenctlaimson accountof which, by virtue ofthe Barberjudgmentand Pro to coN ol 2, the temporallimitationlaid downtherein may not apply must beinitiatedin accordancewith theprocedurarullesapplicablein the Memberstate concerned As . regards the main actionin this case,althoughthe first actionbrought by Mr Evrenopouloschallengedthe implied
Selv om den første sag, Evrenopoulos anlagde, vedrørte det stiltiende afslag på hans ansøgning om pension, og selv om sagen blev afvist af den nationale ret i første instans, for så vidt han havde udvidet påstanden til også at
Caselaw of the European Court of Justice declared inadmissible on the ground that theapplicant had not lodged a prior objection, wherethe national court has granted an extension of the period prescribed for lodging such an objection.
3) Protokollen ad artikel 119 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab skal fortolkes således, at artikel 119 kan påberåbes under en sag, der er indledt før den 17. maj 1990, med henblik på at
Article 1 19 of the Treaty requires that widowersdiscriminated against in breach of that provision beawarded a pension or other survivor's benefit under the same conditions as widows.
EF-Domstolens afgørelser opnå ydelser i henhold til en erhvervstilknyttet social sikringsordning, selv om denne sag blev afvist med den begrundelse, at den pågældende ikke forinden havde indgivet klage, når den nationale domstol har givet ham en ny frist til at indgive en sådan klage.
THEQUEENv SECRETARYOF STATEFOR SOCIALSECURITYEXPARTEEUN..ICESUTTON that Article 37(5)of the Act was contraryto Directive79/7,sinceit preventedhel on accountof her age,
4) Enkemænd, der udsættes for en forskelsbehandling, som er forbudt i henhold til traktatens artikel 119, skal efter denne bestemmelse tilkendes pension eller en anden ydelse til efterladte på samme betingelser som enker
Date of thejudgment:22 Aprrl1997 1997 from obtainingthe socialsecuritybenefitsto which aman of the same age would have been entitled.Followingthe Courtsjudgmentof 30 March1993in 1993in
Håndbog om ligebehandling af kvinder og mænd i Den Europæiske Union institutions afgørelse herom over for den ydelsesberettigede. tigede.
1247,the Soc i a Secu l rity Commission e her ld that the AdjudicationOfficer could not rely on Article7(1) (a o ) f Directive79/7to justifya refusalby, virtue of Article
Dato for dommen: 22. april 1997.
R es p on s ib il i ot y f a Member
Når en ansøger har krav på en national social sikringsydelse, fordi vedkommende er omfattet af anvendel sesområdet for Rådets direktiv 79/7/EØF, følger det da af fællesskabsretten, at den pågældende under om stændigheder som i denne sag har krav på renter af ydelsen, og i bekræftende fald: a) Fra hvilket tidspunkt?
Wherea claimanis t entitledto a nationasoc l i a secu l rity benefitby virtue of falling withinthe scopeof CouncilDirective79/7/EEC does, Communitylaw,in the circumstances of thepresencase t
b) Efter hvilken rentesats?
(i)from what dateisinterestpayable? interestpayable?
Eunice Sutton, hvis datter blev ramt af sygdom I 1968, har passet hende siden da. Den 19. februar 1987 ansøgte Sutton, der dengang var 63 år gammel, Adjudication Officer (herefter »Officer«), der er den kompetente nationale myndighed, om »Invalid Care Allowance« (plejevederlag, »ICA«).
MrsSuttoncaredfor herdaughterfrom 1968,the yearin whichthe daughteferllill.
I henhold til section 37(1) i Social Security Act 1975 (lov om social sikring, herefter »loven«), som ændret, har en person ret til ICA for hver dag, hvor han er beskæftiget med pleje af en alvorligt invalideret person, hvis han regelmæssigt og overvejende er beskæftiget hermed og ikke har lønnet beskæftigelse, og den alvorligt invaliderede person er en slægtning af ham i den i lovgivningen forudsatte betycning.
Article37(1) of the Soc i a Secu l rity Act 1975 ('the Act ' ), asamended,providesthat apersonis entitledto ICAforany day on which heis engagedin caringfor a severelydisabledperson,if that activityis regularand sub-stantialhe, is not gainfullyemployedandthe severelydisabledpersonis a relativeof thepersonconcernedforthe purposesof the Act.
I henhold til section 37(5) har en person, der har nået'pensionsalderen, ¡kke ret til ICA, medmindre han havde ret hertil eller i hvert fald anses for at have været berettiget hertil, umiddelbart inden han nåede pensionsalderen.
Section37(5)of the Actprovidesthat apersonwho hasattainedpensionable attainedpensionable
I Det Forenede Kongerige er pensionsalderen fastsat til 60 år for kvinder og til 65 år for mænd.
t ageis not entitledto ICA unlesshe was entitledor isconsideredto have been so entitledimmediatelybeforeattainingthat age.ln the United Kingdompens,ionable ageisfixedat 60 for women and 65 for men.
Efter engelsk ret betales der ikke renter af efterbetalinger af sociale sikringsydelser for tidsrummet før den kompetente c) Skal der kun beregnes renter af det skyldige beløb, som fremkommer efter modregning i overens stemmelse med nationale antikumulationsregler af andre ydelser, som er blevet udbetalt for samme periode?
(iii)isinterestot be calculatedonly on the balancewhichfalls due after offsettingin, accordancewithnationaovelrlappingrules,any other benefitpayments madefor the sameperiod?
EFD's dom erstatningsansvarlig for tab, som er forvoldt borgerne på grund af tilsidesættelser af fællesskabsretten, der må tilregnes staten (dom af 19. november 1991, Francovich mfl., a.st, præmis 35, af 5. marts 1996, forenede sager C-46/93 og C-48/93, Brasserie du pêcheur og Factortame, Sml. 1996 I, s. 1029, præmis 31, af 26. marts 1996, sag C-392/93, British Telecommunications, Sml.
(judgments in Francovich and Others, paragraph 35; of5 March 1996, Brasserie du p)cheur and Factor ta m e, JoinedCases C-46/93 and C-48/93,[1996ECR]l-1029, paragraph
1996 I, s. 1631, præmis 38, af 23. maj 1996, sag C-5/94, Hedley Lomas, Sml. 19961, s. 2553, præmis 24).
] of 2 August 1993, Mar sh a l4 l Case C-271/91[1993,ECRl-4367).The Marshal/l/judgmentconcernsthe
Hvad herefter angår de betingelser, hvorunder en medlemsstat er forpligtet til at erstatte således forvoldte tab, fremgår det ifølge Domstolen af den anførte retspraksis, at tre betingelser skal være opfyldt, nemlig at den bestemmelse, der er overtrådt, har til formål at tillægge borgerne rettigheder, at overtrædelsen er tilstrækkeligt kvalificeret, og at der er en direkte årsagsforbindelse mellem statens overtrædelse af sin forpligtelse og de skadelidtes tab.
Accordingtothe abovementionedcaselaw,a Member State's obligationto makereparationfor the lossand damageso causedis subjectto three conditionsthe: rule of lawinfringed must be intendedto conferrightson individuals the