natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I 90'erne er et vigtigt spørgsmål derfor fortsat, om presset som følge af den manglende økonomiske og geografiske ligevægt mellem de velstående centre og resten af Fællesskabet vil tilskynde til mobilitet i de økonomiske aktiviteter og beskæftigelsen, således at der opnås en mere hensigtsmæssig lokalisering af aktiviteterne.
For the 1990s, an important question will be whether the pressures arising from econ­omic and geographical imbalances between the prosperous centres and the rest of the Community will encourage the mobility of economic activities and jobs, leading to a better distribution of activities.
De nuværende forudsigelser tyder på, at Fællesskabets befolkning på ca. 340 millio­ner vil forblive uændret i 90'erne (se kortet over befolkningens stigende gennemsnits­alder) som følge af en fortsættelse af den langsigtede udvikling med et lavt fødselstal i Nordeuropa og et hurtigt faldende fødselstal i Sydeuropa og Irland.
Current projections suggest that the population of the Community, some 345 million people, is likely to remain unchanged during the 1990s (see map on the ageing of the population) as a result of the continuation of the long­term trend of low birth­rates in the North with rapidly falling birth­rates in the South and in Ireland.
Befolkningens sti­gende gennemsnitsalder er særlig tydelig i de centrale regioner, navnlig i Tyskland og Norditalien, men tendensen breder sig til praktisk taget hele Fællesskabet.
The ageing of the population is particularly acute in central regions, especially in Germany and north­ern Italy, but this trend is spreading across virtually the whole of the Community terri­tory.
Arbejdskraftreserven i Fællesskabets sydlige del udtømmes på grund af de faldende fødselstal.
The Community's southern reservoir of labour is drying up as a result of the rapid decline in birth­rates.
Uden for Fællesskabet vil befolkningsvæksten fortsætte.
Outside the Community, population growth will continue.
F.eks. ventes det, at befolk­ningen i Maghreb­landene næsten fordobles fra 58 til 103 millioner inden år 2025.
For example, the popu­lation of the Maghreb countries is set to double from 58 to 103 million between now and 2025.
Det er muligt, at presset fra denne befolkningsvækst sammen med relativt ugunstige økonomiske udsigter vil oge det indvandringspres, Fællesskabet er udsat for.
The pressure of such population growth allied to relatively poor economic opportunities may be reflected in increased pressure of migration into the Community.
Der kan endvidere forekomme pres fra landene i Central­ og Østeuropa.
Other pressures may come from the countries of Central and East­ern Europe.
Medens immigranterne tidligere almindeligvis foretrak Fællesskabets stærkt urbanise­rede og mere industrialiserede regioner, tiltrækkes de nu også af visse af dets sydlige områder, f.eks. Grækenland og Syditalien, hvor deres antal stadig øges.
Whilst in the past immigrants have generally shown a preference for the urban indus­trial centres, today they are also attracted by some southern parts of the Community, such as Greece and the south of Italy, where the number of immigrants is constantly growing.
Virksomhederne har efterhånden opnået meget storre frihed end tidligere med hensyn til valg af etableringssted.
The choice of location of enterprises has gradually become much freer than in the past.
I begyndelsen af 60'erne skønnedes det, at fleksibiliteten i denne forbindelse var begrænset eller ikke eksisterende for 70 % af det samlede antal arbejdspladser i Fællesskabet.
At the beginning of the 1960s, for an estimated 70% of total Community employment, there was limited or no flexibility over choice of location.
I 1990 har ændringerne i den økonomiske struktur — navnlig et relativt fald i antallet af industrier, der er afhængige af naturlige ressourcer og tjenesteydelser knyttet til lokale markeder — bevirket, at denrie andel er faldet til 50%.
By 1990, changes in economic structure and, in particular, a relative decline in industries dependent on natural resources and in services tied to local markets meant that this proportion had fallen to 50%.
I almindelighed kan de faktorer, der er bestemmende for valget af etableringssted, opdeles i tre kategorier :
In general, location factors fall into three groups:
■ faktorer knyttet til markedet (adgang til markedet, almindeligt økonomisk klima osv.)
■ market­related factors (access, general economic climate, etc.),
■ arbejdskraft.
■ availability of labour.
Ved det endelige valg af etableringssted ser det ud til, at de kvalitative faktorer er vig­tigere end de kvantitative, der er knyttet til omkostningerne.
When it comes to the final choice of location, qualitative factors appear to be more important than quantitative (cost­related) factors.
Virksomhederne er rede til at acceptere visse ulemper med hensyn til omkostningsniveauet til gengæld for kvalitative fordele såsom et behageligt klima, naturskønne omgivelser eller gode generelle levevilkår.
Firms are prepared to trade off cost disadvantages to secure qualitative advantages such as a pleasant climate, attractive surroundings and a good general living environment.
Disse faktorer har medvirket til ekspansionen i den sydlige bue, der strækker sig fra Norditalien til Spanien via Sydfrankrig.
These factors have contributed to the growth of the southern arc stretching from northern Italy through southern France to northern Spain.
Det stadig stigende pres i de centrale regioner, der skyldes koncentrationen af aktivi­teterne, vil kunne lettes ved hjælp af »afstandsreducerende teknologier«, hvorved livskvaliteten vil blive forbedret.
Given the mounting problem of congestion of activities, the use of distance-shrinking technologies could reduce the pressure on central regions and improve the quality of life.
Færdiggørelsen af højhastighedsnettene vil i betydelig grad reducere forskellen mel­lem regionerne med hensyn til økonomisk konkurrencedygtighed.
The completion of high-speed transport networks would significantly reduce the disparities in interregional economic competitiveness.
I denne forbindel­se må følgende forhold nævnes :
Currently:
■ 20% af det vejnet, der bruges til international fjerntransport, er endnu ikke udbyg­get til motorvejsniveau.
20% of the long-distance international road network is not yet of motorway standard.
■ Fællesskabets jernbanenet lider under lignende mangler. 20% af nettet til interre­gional passagertransport tillader ikke hastigheder over 70 km/t, og kun 5% tillader gennemsnitshastigheder på over 120 km/t (se kortet over de manglende led i TGV­nettet).
In the Iberian peninsula, Ireland, the northern part of the UK and Greece continuous, high-quality motorways over long distances do not exist; similar inadequacies exist with regard to the Community rail network, where 20% of the interregional passenger network is run at speeds of less than 70 km/h and only 5% at an average speed of above 120 km/h (see map on the missing links in the high-speed train network).
Der må imidlertid lægges stor vægt på, at udviklingen af højhastighedstransport ikke begrænses til kun at udbygge de eksisterende forbindelser mellem de vigtigste økono­miske centre.
Great care is needed, however, to prevent the development of high-speed transport from merely strengthening existing links between the main economic centres.
Den skal kombineres med og supplere andre transportmidler, herunder maritime forbindelser, med det formål at mindske forskellene mellem centrum og randområder. Det er ligeledes nødvendigt at anlægge sekundære forbindelser for at udbrede højhastighedsforbindelsernes fordele inden for regionerne.
The development of high-speed means of transport in complementary combinations, including maritime connections, is necessary to reduce disparities between the centre and the periphery, whilst capillary connections are required to spread the benefits of high-speed travel within regions.
Den nye udvikling inden for informationsteknologi og telekommunikation gør, at afstandene bliver af mindre betydning, og at de omkostningsmæssige ulemper, som følge af visse regioners perifere beliggenhed, mindskes.
New developments in information technology and telecommunications are reducing the relevance of distance and narrowing the cost disadvantages arising from the remoteness of certain regions.
I de sidste ti år har der været en bemærkelsesværdig vækst og udvikling i anvendel­sen af disse systemer.
The past decade has witnessed enormous growth and development in the field of information technology.
Den internationale trafik på de offentlige telekommunikations­net alene steg med over 500% i 80'erne, og den samlede trafik ventes fortsat at øges med mindst 1 5­20% om året frem til år 2000 og derefter.
International traffic on public networks alone increased by over 500% during the 1980s and global traffic is expected to continue expanding at a minimum of 1 5 to 20% annually up to the year 2000 and beyond.
Nye undersøgelser viser, at de perifert beliggende regioner i Sydeuropa navnlig lider under ringe kvalitet af selv de mest grundliggende telekommunikationstjenester.
Recent studies show that peripheral regions in the south of Europe in particular suffer from the poor quality of even very basic telecommunications services.
I 1989 var det gennemsnitlige antal telefonlinjer pr. hundrede indbyggere 25 i de mindst udviklede regioner (henhørende under mål nr. 1 i forbindelse med de europæiske strukturfonde) mod f.eks. 46 i Frankrig.
The average number of telephone lines per 100 people in 1989 was 25 in the less developed regions (those classified as objective 1 for structural Fund purposes) as against, for
ET EKSEMPEL: DE REGIONALE VIRKNINGER AF KANAL-TUNNELEN
THE REGIONAL IMPACT OF THE CHANNEL TUNNEL — A CASE STUDY
Kanal­tunnelen er et godt eksempel til vurdering af de mulige regionale virk­ninger af en større investering i nye transportforbindelser.
The Channel Tunnel provides a good example for anyone wishing to assess the potential regional effects of major investment in new transport links.
Det skønnes, at passagertrafikken over Kanalen (inkl. flytrafikken) mellem 1991 og 1996 vil blive øget fra 84 millioner rejsende til 107 millioner, dvs. en stigning på 27%, og at dette tal yderligere inden år 2001 vi! blive øget med 26% til 135 millioner.
It is estimated that passenger traffic across the Channel (including by air) wiil increase from 84 million to 107 million journeys, or by 27% between 1991 and 1996 and by a further 26% to 135 million by 2001.
Antallet af lastbiler, der krydser Kanalen, ventes at stige fra 3,3 til 4,4 millioner eller 35% mellem 1991 og 1996 med en ny stigning på 18% frem til år 2001, således at tallet bliver 5,2 millioner.
The number of lorries crossing the Channel is anticipated to grow from 3.3 million to 4.4 million, or by 35%, between 1991 and 1996 and by a further 18% to 5.2 million by 2001.
Der vil være tendens til, at fordelene i forbindelse med tunnelen vil blive kon­centreret i de regioner, der ligger tæt på tilkørslerne på begge sider af Kanalen, således at de største fordele for regionernes økonomi vil blive høstet i trekanten Lonclon­Bruxeiles­Paris.
The gains from the construction of the Tunnel will tend to be concentrated in regions around the exits on either side of the Channel, principally benefiting the regional economies in the London­Brussels­Parts triangle.
Derimod vil tunnelen sammen med det nye net af højhastighedsforbindelser kunne bevirke, at Normandiet og Sjælland vil blive holdt uden for, og Danmarks, Irlands, Nordirlands og det nordlige Skotlands randbeliggenhed vil kunne blive yderligere understreget.
Linked to the new high­speed network, the Tunnel could marginalize Normandy and Zeeland and reinforce the peripheral character of Denmark, Ireland, Northern Ireland and the north of Scotland.
Sikre energiforsyninger til konkurrencedygtige priser er en forudsætning for ekono­misk udvikling.
A secure supply of energy at competitive prices is a precondition for economic devel­opment.
For at sikre energiforsyninger til alle regioner til konkurrencedygtige priser er del nødvendigt på én gang at udvikle lokale eller fornyelige energikilder og tilvejebringe el enhedsmarked l'or energi. Dette indebærer, at forsyningsnettene må udbygges og sammenknyttes på EF­plan.
To guarantee competitively priced supplies to all regions requires both the development of local or renewable energy resources and the completion of the single market in energy; which in turn calls for the strengthening and integration of trans­mission networks on a Community­wide basis.
Samhandelen med elektricitet inden for Fællesskabet udgjorde 8% af det samlede for­brug i Europa i 1990 (mod 2% i 1950).
Intra­Community trade in electricity in 1990 represented 8% of total consumption in the Community (as against 2% in 1950).
Det skonnes, at sammenknytning af de enkel­te landes forsyningsnet vil muliggore en besparelse på 3% af de samlede forsynings­omkostninger, dvs. ca. 1 mia. ECU.
The interconnection of national grids would save 3% of the total costs of supply, equivalent to around ECU 1 billion.
Med hensyn til naturgas findes der folgende prioriterede projekter:
Priority projects for natural gas are :
■ I Sydeuropa udbygning af den transmediterrane gasrorlednings kapacitet, anlæg­gelse ^i en rorledning mellem Algeriet og Spanien og mellem Spanien og Frankrig samt anlæggelse af gasforsyningsnet i Grækenland og Portugal.
■ In southern Europe, an increase in capacity for the trans­Med pipeline, the con­struction of a pipeline between Algeria and Spain and between Spain and France as well as the construction of gas distribution infrastructures in Greece and Portugal.
■ I Nordeuropa nye gasrorledninger mellem Irland og Det Forenede Kongerige og tværs over Nordsoen (fra de norske boreplatforme og mellem de nederlandske og britiske boreplatforme) samt mellem Vesttyskland og de nye delstater.
ECU I (European currency unit) = about UKL 0.7\, IRL 0.77 and USD 1.25 (at exchange hites current on 31.3.1992).
Miljø og naturlige ressourcer
Environment and natural resources
Den økonomiske aktivitet ledsages ofte af forringelser af miljøet, overdreven udnyttelse af ressourcerne samt alvorlige beskadigelser af naturrigdommene.
Economic activity is often accompanied by environmental degradation, excessive depletion of resources and serious damage to the natural heritage.
Et rent og attraktivt miljø bliver en forudsætning for økonomisk vækst på længere sigt.
A clean and attract­ive environment is becoming a prerequisite for long­term economic growth.
Luftforurening.
■ Atmospheric pollution.
På verdensplan giver anvendelse af fossile brændstoffer (olie, kul og gas) for øjeblikket anledning til en produktion på over 5 000 mio. tons kuldioxid (CO2).
Globally, the combustion of fossil fuels (oil, coal and gas) accounts at present for more than 5 000 million tonnes of carbon dioxide (CO2).
Heraf er Fællesskabet ansvarligt for over 700 mio. tons svarende til 13,5%.
Of this, the Community is responsible for more than 700 million tonnes, or 13.5%.
Selv om der sættes ind med intense foranstaltninger og samarbejde på verdensplan, forventer regeringsgruppen vedrørende klimaændringer, at havets niveau vil stige med mellem 8 og 29 cm (ifølge det mest troværdige skøn 18 cm) inden år 2030.
Even with a considerable effort to take action and collaborate world­wide, the Intergovernmental Panel on Climatic Change estimates that sea levels will rise by 8 to 29 cm by 2030 (the most reliable estimate is 18 cm).
Der vil hermed opstå betydelige økologiske og økonomiske skader på lave kystområder, klitter og marskområder, og visse lavtliggende byer, f.eks. Venedig, vil blive endnu mere sårbare over for oversvømmelser end i dag.
Low­lying coastal plains, dunes and wetlands will suffer major ecological and economic damage and low­lying towns such as Venice will be even more vulnerable to flooding than now.
Udledningerne er koncentreret i visse byområder i Fællesskabets nordlige del.
Geographically, emissions are concentrated in certain urban areas in northern parts of the Community.
Den ønskede reduktion af udledningen af gasser og andre luftforurenende stoffer kan ikke opnås uden investeringer, hvis omkostninger hovedsagelig må afholdes af forurenerne.
The targets for the reduction of emissions of gases and other atmospheric pollutants cannot be achieved without investment, the cost of which should be borne principally by the polluters.
Disse omkostninger er navnlig en følge af de ændringer, der skal ske i den måde, energien produceres og anvendes på.
Investment is required in par­ticular to change the ways in which energy is produced and used.
Udledningen af svovldioxid (SO2) er fortsat meget stor i Central- og Østeuropa.
Sulphur dioxide (SO2) emissions remain very high in Central and Eastern Europe.
I 1985-1986 skønnedes det, at der blev udledt 5 mio. tons i Østtyskland, over 4 mio. tons i Polen og over 3 mio. tons i Tjekkoslovakiet.
In 1985­86 emissions were estimated at 5 million tonnes in the German Democratic Republic, over 4 million tonnes in Poland and more than 3 million tonnes in Czechoslovakia.
Pr. indbygger var disse udledninger næsten ti gange så store som i Fællesskabet.
On a per capita basis these levels were almost 10 times higher than those in the Community.
I hele Europa er det kun 35% af vandforbruget, der netto udtages af det naturlige kredsløb.
Across Europe, only about 35% of water use represents de­pletion.
Resten vender tilbage til floder, søer og kystfarvande i form af spildevand af svingende, men for ofte ringe kvalitet, og indgår hermed igen i kredsløbet.
The remainder is returned to rivers, lakes or coastal waters as waste water of varying, but too often poor, quality before being recycled into supply.
På trods af EF-direktivet om drikkevand vil nitratindholdet i de højtliggende vandførende lag først om 25-50 år nå ned på et acceptabelt niveau i Nederlandene, Belgien, Danmark og Tyskland (se kortet om kvælstofproduktionen fra husdyrgødning). ning).
Despite the Community Directive on drinking water, the nitrate content in ground­water in shallow wells in the Netherlands, Belgium, Denmark and Germany will only reach an acceptable level in 25 to 50 years' time (see map on nitrogen from animal waste).
Affald.
■ Waste.
Menneskelige aktiviteter - produktion og forbrug - giver anledning til ca. 2 000 mio. tons affald om året. Heraf er ca. 20 mio. tons farlige stoffer.
Human activities ­ production and consumption together ­ generate some 2 000 million tonnes of waste every year.
Det skønnes, at 60% af husholdningsaffaldet i gennemsnit køres til lossepladser, 33% forbrændes og 7% komposteres.
On average an estimated 60% of domestic waste is dumped, 33% incinerated and 7% composted.
Dette affald bliver i stadig højere grad et grænseoverskridende problem.
This problem is increasingly a cross­border one.
Indtil for relativt nylig kunne Fællesskabets med lemsstater finde andre lande, der var villige til at aftage deres affald til lavere pris.
Until compara­tively recently, Member States could find other countries who would receive and dispose of their waste more cheaply.
Det er nødvendigt at samordne og samarbejde for at finde løsninger på EF­niveau.
There is a need for coordination and cooperation to find solutions at Community level.
Et anlæg af denne type planlægges allerede i Irland. Det skal kunne behandle giftaffald fra både Irland og Nordirland.
In border regions, for example, incineration plants could be constructed to serve a common catchment area.
Anlægget vil hermed blive mere rentabelt, og det vil blive muligt at undgå transport af dette affald til Storbritannien.
One such plant is already envisaged for Ireland capable of treating toxic waste from both the Irish Republic and Northern Ireland, thereby increasing its viability and halting the existing transportation of waste to Great Britain.
Byområder
Urban areas
Det er åbenlyst, at der ikke er ligevægt i udnyttelsen af Fællesskabets område, ¡det 80% af befolkningen bor i byer, medens 80% af området består af landdistrikter (se kortet over befolkningstæthed).
The imbalances in the use of territory are nowhere more evident than in the fact that 80% of the Community's population lives in towns whilst 80% of the land is rural (see map showing population density).
Det er klart, at visse af Fællesskabets alvorligste problemer forekommer i de store byer og byområder.
Some of the Community's most acute problems are found in large towns and urban areas.
Selv i den relativt gunstige økonomiske situation i slutningen af 80'erne synes den fysiske adskillelse mellem rige og fattige at være blevet større i mange byer.
Even in the relatively favourable economic circumstances of the late 1980s, there appears to have been a growth in the physical separation of rich and poor in many cities.
Dette fænomen er i visse tilfælde blevet ledsaget af immigration fra tred­jelande.
In certain cases, this has been accompanied by immigration from third countries.
Et fælles træk mellem Fællesskabets nordlige og sydlige del er forekomsten af en mere decentraliseret bystruktur, idet de store byområder vokser langsommere eller ligefrem mister befolkning.
An element common to both the North and the South is the development of a more decentralized urban system as the large metropolitan areas either grow more slowly or lose population.
Den hurtige vækst i de små og mellemstore byer, navnlig i de mere velstående regioner, med gode trafikforbindelser eller beliggende i nærhe­den af store byområder er en folge af de fordele, de byder på for kvalificeret arbejds­kraft: gunstig beliggenhed, lettere samfærdsel, kortere afstande, renere og mindre overbelastet miljo.
The rapid growth, especially in the more prosperous regions, of small and medium­sized towns with good connections or close to large metropolitan areas reflects their advantage in offering skilled workers a good location, easy com­munications and shorter travelling distances with a cleaner and less congested environ­ment.
Det er uomtvisteligt, at landbrugets plads i det ekonomiske system er blevet ændret :
The importance of agriculture in overall economic activity has changed considerably:
■ I I960 var 21% af Fællesskabets samlede arbejdsstyrke beskæftiget i landbruget.
■ In 1960, 21% of the total Community work­force was employed in agriculture.
I 1970 var det tilsvarende tal 13% og i 1989 under 7% ( 8%, hvis skovbrug og fiske­ri medregnes).
By 1970, this had declined to 13% and by 1989 to under 7% (8% if forestry and fish­ing are included).
■ 800 000 bedrifter (dvs. 10%) forsvandt mellem 1970 og 1987, samtidig med at bedrifternes gennemsnitsstørrelse steg, om end i ret forskelligt tempo i medlemssta­terne.
■ A total of 800 000 holdings (or 10%) disappeared between 1970 and 1987, whilst the size of farms increased, although the rate differed somewhat from Member State» to Member State.
■ På grundlag af den nuværende udvikling skonnes det, at 75% af Fællesskabets landbrugsbefolkning i år 2000 vil leve i Middelhavsregionerne.
■ On present trends, by the year 2000, 75% of the Community's agricultural popula­tion will be in the Mediterranean regions.
Den fælles landbrugspolitik er under omlægning, idet man vil tilstræbe en mindre intensiv produktion, samtidig med at familiebedrifterne opretholdes og landdistrikter­nes miljø sikres.
The common agricultural policy is currently being reoriented towards less intensive production and preserving family farms and the rural environment.
EF har ca. 10 000 km landegrænser.
The Community has almost 10 000 km of land frontiers.
Heraf udgør de indre grænser mellem medlems­staterne ca. 60%, medens resten består af grænser mellem Fællesskabet og nabolan­dene i Central­ og Østeuropa.
Internal borders make up roughly 60% of this, the remainder being borders between the Community and its neighbours in Central and Eastern Europe.
Regionerne langs disse grænser som defineret i EF­sammenhæng dækker ca. 15% af Fællesskabets samlede areal og rummer 10% af befolkningen.
The regions along these borders, as de­fined for Community purposes, account for around 15% of the total area of the Community and 1 0% of its population.