natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den Europæiske Union har, på et område, som direkte har virkning for grundlæggende rettigheder, bekræftet behovet for at indføre procedurer, der gør det muligt at overvåge virkningen af regler, der sikrer disse rettigheder, og at afsløre og rette eventuelle mangler rettidigt.
The European Union has, in a field that direct ly implicates fundamental rights, acknowledged the need to install procedures which will enable the impact of rules securing these rights to be monitored and to detect and correct possible deficiencies in a timely fashion.
EF-traktatens artikel 286 viser også, at Den Europæiske Unions respekt for grund læggende rettigheder ikke er begrænset til den ene eller anden institution og organ. Den har virkning på alle dens aktiviteter.
Art. 286 of the EC Treaty also demonstrates the fact that the European Union's commitment to fundamental rights does not concern any one institution or body.
Der skal derfor tilvejebringes mekanismer, der sikrer en intern samordning af politikkerne for de rettigheder.
Mechanisms securing an internal coordination of fundamental rights' policies must therefore be provided for.
Imidlertid viser erfaringen, at udviklingen af både troværdige og effektive politik ker for de grundlæggende rettigheder i afgørende grad afhænger af en fortsat dialog med de mennesker, hvis rettigheder skal garanteres.
Experience shows, however, that the development of both credible and efficient fundamental rights policies depends to a decisive extent on continuous dialogue with those whose rights are to be guaranteed.
De parter, som man normalt taler med, såsom arbejdsmarkedsparterne og de ikke-statslige organisationer kan, navnlig med hensyn til grundlæggende rettigheder, yde kritisk rådgivning, og kan også bidrage til at lokalisere og identificere konfliktområder.
Traditional interlocutors such as the social partners together with non-governmental organisations can, particularly in the area of fundamental rights, offer critical advice and also help to locate and identify areas of conflict.
Af nøjagtig samme årsag bor en sådan dialog ikke begrænses til indledende over vejelser alene, men bor fortsættes og intensiveres, når forst de grundlæggende rettigheder er blevet udtrykkeligt anerkendt, og der er udarbejdet specifikke politikker på området.
For precisely the same reason, such a dialogue should not be confined to preliminary reflections only, but continued and intensified once fundamental rights have been expressly recognised and specific policies worked out.
Med andre ord skal intern samordning suppleres gennem procedurer, der tager sigte på at etablere en regelmæssig udveksling af synspunkter og erfaringer med arbejdsmarkedets parter og de ikke-statslige organisationer.
In other words, internal coordination must be complemented by procedures intended to establish a regular exchange of views and experiences with the social partners and non-governmental organisations.
Ethvert forsøg på eksplicit at anerkende grundlæggende rettigheder, skal omfatte både borgerrettigheder og sociale rettigheder.
Any attempt to explicitly recognise fundamental rights must include both civil and social rights.
Hvis man lader hånt om deres ind byrdes afhængighed, sætter man samtidig spørgsmålstegn ved beskyttelsen af begge.
To ignore their interdependence questions the protection of both.
Det er i denne forstand, at deres udelelighed ¡gen og igen er blevet bekræftet.
It is in this sense that their indivisibility has over and again been affirmed.
Deres delvise adskillelse har historiske årsager.
Their separation in part has historical reasons.
Den afspejler det for hold, at de sociale rettigheder forst er blevet »opdaget« sent, sammenholdt med borgerrettighederne og de politiske rettigheder.
It reflects the late 'discovery' of social rights, as compared to civil and political rights.
Jo mere fokus var koncentreret på specifikke aspekter af de sociale rettigheder, jo mere blev de opfattet som en for skellig type rettighed, som skulle behandles anderledes.
The more the attention concentrated on specific aspects of social rights, the more they were perceived as a different type of right, that had to be treated differently.
Uagtet hvor vigtigt det var, navnlig i de forste år, hvor de sociale rettigheder var på dagsordenen, at forstå og understrege deres specielle karakter, forte adskillelsen heraf fra borgerrettighederne og de politiske rettigheder i stigende omfang til en todelt klassifikation af grundlæggende rettigheder og legitimerede mange års forsøg på at give sociale rettigheder en distinkt og klart inferior status.
As important as it was, especially in the early years of discussions on social rights, to understand and stress their special character, the separation from civil and political rights led increasingly to a binary classification of fundamental rights and legitimated long-standing attempts to grant social rights a distinct and clear ly inferior status.
De Europæiske Fællesskabers historie giver mange eksempler på de anstrengelser, der er gjort for at betragte sociale rettigheder som en gruppe rettigheder med mindre betydning end de traditionelle borgerrettigheder og politiske rettigheder.
The history of the European Communities offers many examples of the efforts to regard social rights as a group of rights with less relevance than traditional civil and political rights.
Kravet om »udelelighed« står i kontrast til alle forsog på at bevare adskillelsen og at nægte sociale rettigheder den status, som indrammes borgerrettigheder og politiske rettigheder.
The quest for 'indivisibility' counters all attempts to maintain the separation and to deny social rights the rank conceded to civil and political rights.
Det bor ikke desto mindre være klart, at »udelelighed« ikke betyder, at der blot bliver sat lighedstegn mellem de sociale rettigheder og borgerrettighederne.
It should nevertheless be clear that 'indivisibility' does not imply a simple juxtaposition of social and civil rights.
Lighed mellem kønnene eller ikke-forskelsbehandling på grundlag af alder kan have fået særlig betydning i arbejdsforhold.
Equality of sexes or non-discrimination on grounds of age may have acquired a particular significance in the case of labour relationships.
Men begge typer havde deres udspring i det generelle lighedsprincip og skal for at vurdere deres betydning og omfang i det rette lys ses og diskuteres på baggrund af de overvejelser og målsæt-
But both originated from the general equality principle and must, if their meaning and range are to be correctly appreciated, be seen and discussed against the background of the reflections and aspirations that guided the application of the equality principle.
ninger, som var en ledetråd for anvendelsen af lighedsprincippet. Tilsvarende kan det af indlysende grunde være relevant at have regler, der begrænser anvendelsen af arbejdstageroplysninger, og som garanterer privatlivets fred for arbejdstagere, men disse regler kan kun formuleres præcist, når de ses i sammenhæng med en udtrykkelig anerkendelse af den enkeltes ret til at bestemme, hvordan hans eller hendes personoplysninger skal behandles.
Similarly, the relevance of rules restricting the use of employee data and guaranteeing employees' privacy may be obvious, but they can be accurately formulated only in connection with an explicit recognition of individuals' right to determine the processing of their data.
Der findes kort sagt med Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols egne ord ingen »vandtæt opdeling« mellem borgerrettigheder og sociale rettigheder.
In short, there is, in the words of the European Court of Human Rights, no 'water-tight division' between civil and social rights.
»Udelelighed« kræver derfor forst og fremmest en pinlig nøjagtig gennemgang af borgerrettigheder med henblik på at tage fat på og indarbejde forhold, som traditionelt er blevet behandlet inden for en snæver kategori af sociale rettigheder.
'Indivisibility' therefore demands, first and foremost, a meticulous review of civil rights in order to address and incorporate matters traditionally dealt with in a closed category of social rights.
I de tilfælde en tilpasning og komplettering af borgerrettigheder ikke er mulig, vil det være nødvendigt at formulere nye rettigheder, således som det især er tilfældet med kollektive rettigheder, bl.a. retten til kollektive aktioner.
Where adaptation and completion of civil rights is not possible, formulation of new rights will be needed, as is particularly the case with collective rights, such as the right to resort to collective actions.
Men uanset hvorledes anerkendelsen af sociale rettigheder påvirkes af en genfortolkning af de traditionelle borgerrettigheder, eller af en udvidelse af listen over grundlæggende rettigheder, dækker medtagelsen af sociale rettigheder ikke fuldt ud de grundlæggende sociale politikker.
Irrespective, however, of whether the recognition of social rights is effected by reinterpreting traditional civil rights, or by enlarging the list of fundamental rights, the inclusion of social rights does not fully cover fundamental social policies.
Alle sådanne politikker skal derfor, som det er sket tidligere, behandles særskilt som væsentlige elementer i Den Europæiske Unions generelle politiske målsætninger.
All such policies must therefore, as in the past, be separately addressed as essential elements of the European Union's general policy goals.
En omfattende og nøje gennemgang af grundlæggende rettigheder for på bedst mulig måde at indarbejde dem i Den Europæiske Unions lovgivning og tage hojcle for deres funktion i et moderne samfund forekommer at være den mest hensigtsmæssige måde at agere på i forhold til ovenstående betragtninger.
A comprehensive and thorough review of fundamental rights, so as to secure their best possible integration into the law of the European Union and take into account their function in a modern society would seem to be the most appropriate reaction to the foregoing considerations.
Men der eksisterer imidlertid en betydelig risiko for, at der formuleres et sæt nye og klart fællesskabsspecifikke grundlæggende rettigheder.
The risk, however, of formulating a new and genuine Community-specific set of fundamental rights is considerable.
Et sådant forsøg ville i realiteten åbne op igen for og forlænge en debat, som allerede har varet alt for længe.
Such an attempt would in fact reopen and prolong a debate that has already lasted far too long.
Både argumenterne for en omformulering og diskussionen af det mulige omfang af de rettigheder, der skal anerkendes, er nu blevet endevendt.
Both the arguments for a reformulation, and the possible content of the rights to be recognised, have by now been exhaustively discussed.
Derudover taler de vidtrækkende ændringer i Den Europæiske Union, udvidelsen af dens aktiviteter, og ikke mindst dens stigende internationale rolle i et globalt samfund, som understreget i begyndelsen af denne rapport, stærkt ¡mod en yderligere udsættelse af en udtrykkelig anerkendelse af grundlæggende rettigheder.
Moreover, the farreaching changes of the European Union, the expansion of its activities and not the least its growing international role in a globalised society, as stressed at the
Det, der nu er behov for mere end nogensinde, er ikke nye overvejelser, men en klar beslutning.
What, more than ever, is needed, is not new deliberation but a clear decision.
I stedet for at koncentrere enhver indsats om at formulere en ny frihedsrettighedernes grundlov bor anerkendelsen af rettigheder navnlig bygge på ECHR, som i kraft af retspraksis skabt af dens organer har udviklet sig til en fælleseuropæisk frihedsrettighedernes grundlov.
Instead of concentrating all efforts on the formulation of a new Bill of Rights, the recognition of rights should build in particular on the ECHR, which has become, through the case law of its organs, a common European Bill of Rights.
Dette skal imidlertid ikke ses som en opfordring til mere eller mindre tilfældigt at udvælge de rettigheder, som forekommer at være specielt relevante for Den Europæiske Unions egen historie og opgaver.
Secondly, clauses detailing and complementing the ECHR must be added as it appears necessary.
Disse rettigheder er: ret til livet forbud mod tortur, umenneskelig eller vanærende behandling eller straf forbud mod slaveri, trældom eller tvangsarbejde ret til frihed og personlig sikkerhed ret til en retfærdig og offentlig rettergang for en uafhængig og upartisk domstol stol ret til ikke at blive kendt skyldig i strafbar lovovertrædelse på grund af en handling eller undladelse, der ikke udgjorde en strafbar overtrædelse af national eller international ret på den tid, da den blev begået ret til respekt for privatliv og familieliv ret til at tænke frit, til samvittigheds- og religionsfrihed ret til ytringsfrihed
• the right to equality of opportunity and treatment, without any distinction such as race, colour, ethnic, national or social origin, culture or language, religion, conscience, belief, political opinion, sex, marital status, family responsibilities, sexual orientation, age or disability;
• ret til frit at deltage i fredelige forsamlinger og til foreningsfrihed
• the freedom of choice of occupation;
• ret til at indgå ægteskab og stifte familie
• the right to determine the use of personal data;
• ret til adgang til effektiv oprejsning for en krænkelse af disse rettigheder og friheder ejendomsret stemmeret ret til fri bevægelighed.
• the right to family reunion;
For det andet skal der tilføjes, i det omfang det synes nødvendigt, bestemmelser, der detaljerer og supplerer ECHR.
• the right to information, consultation and participation, in respect of decisions affecting the interests of workers.
Og i andre tilfælde medtager den rettigheder, der i lang tid har været accepteret som grundlæggende sociale rettigheder.
In other cases it enshrines rights long accepted as fundamental social rights.
Ved definitionen af grundlæggende rettigheder bør også andre internationale menneskerettighedstraktater tages i betragtning.
In defining fundamental rights, other international human rights treaties should also be taken into consideration.
Særlig bør opmærksomheden også, for så vidt angår de sociale rettigheder, være rettet mod ILO's konventioner, navnlig dem, der vedrører forsamlingsfrihed (nr. 87 og 98) og forskelsbehandling i arbejdsforhold (nr. 111) samt ILO-trepartsdeklarationen om grundlæggende principper og rettigheder for arbejdet, vedtaget i juni 1998.
Particular attention should also, in view of the social rights, be given to the conventions of the ILO, especially those on the free dom of association (Nos 87 and 98) and on the discrimination in employment relationships (No 111 ) as well as to the tripartite ILO Declaration on fundamental principles and rights at work adopted in June 1 998.
En specifikation af grundlæggende rettigheder er imidlertid ikke blot en mellem fase.
The specification of fundamental rights is, however, only an intermediary act.
Den afspejler status quo, men baner samtidig vej for en yderligere færdiggørelse: medtagelse af rettigheder, der specifikt vedrører beskyttelse af miljøet og virkningerne af en bioteknologi under hastig udvikling på det enkelte men neskes personlige integritet og selvbestemmelse. Her bør Den Europæiske Union anvende den samme procedure som på det informations- og kommunikationsteknologiske område, hvor en bred diskussion af »informationssamfundets« karakteristika og konsekvenser fandt sted i et specielt forum nedsat af Kommissionen.
It reflects the status quo but at the same time paves the way for further completion: the inclusion of rights addressing in particular, protection of the environment and the effects of a rapidly developing biotechnology on the individual's personal integrity and self-determination.
Dette skabte større bevidsthed om behovet for regler, der beskytter grundlæggende rettigheder og skabte grobund for en vilje til at vedtage yderligere foranstaltninger.
This raised awareness for the need for rules safeguarding fundamental rights, and promoted a readiness to adopt required measures.
På samme måde bør en tilsvarende intensiv debat om relevansen og virkningerne af bioteknologi sættes i værk med henblik på at udskille og formulere de tilføjelser til listen over grundlæggende rettigheder, der måtte være relevante.
Similarly, an equally intensive debate on the relevance and the repercussions of biotechnology should be initiated in order to discern and formulate the appropriate additions to the list of fundamental rights.
Konkluderende må det siges, at anerkendelsen af grundlæggende rettigheder skal forstås som en proces, som i den første fase bør føre frem til, at der opstilles et
In sum, the recognition of fundamental rights must be understood as a process that in its first phase should lead to the enumeration of a set of rights incorporating and expanding the ECHR, but which, in particular against the background of the decisions of the ECJ and the European Court of Human Rights, should ultimately result in a reformulation of fundamental rights adapted to the experiences
Men selv på lang sigt bør processen med at konstatere og fastlægge grundlæggende rettigheder fortsat være en åben proces, hvis ikke Den Europæiske Union skal miste muligheden for at tilpasse sine ledende principper til behovene i et samfund, som er præget af konstant udvikling, og som fortsat vil stille de grundlæggende rettigheder over for nye udfordringer, sådan som erfaringen med informations- og kommunikationsteknologi og med bioteknologi viser.
However, even in the long term, the process of ascertaining and determining fundamental rights should remain an open one, if the European Union is not to be deprived of the opportunity to adjust its leading principles to the needs of a society marked by constant changes that will continue to pose new challenges for fundamental rights, as experience with information and communication technology and with biotechnology illustrates.
Hvor afgørende nødvendigt détend er med en udtrykkelig anerkendelse af grund læggende rettigheder, skal Den Europæiske Union ikke negligere de lige så betydningsfulde grundlæggende politikker, som f.eks. indeholdt i EF-traktatens artikel 136 og 137.
As imperative as an explicit recognition of fundamental rights is, the European Union must not neglect the equally significant fundamental policies, as, for in stance, outlined in Articles 1 36 and 137 of the EC Treaty.
Både rettigheder og politikker er integrerende og tæt indbyrdes forbundne bestanddele af det fælles system af grundlæggende regler, som styrer Den Europæiske Unions aktiviteter.
Both rights and policies are integral and closely interlinked components of the single system of fundamental rules which governs the activities of the European Union.
Anvendeligheden af både rettigheder og politikker kan sikres gennem forskellige mekanismer, men de kan imidlertid ikke skilles ad.
The applicability of both rights and policies may be ensured through different mechanisms, but nevertheless, they cannot be separated.
Således må en fastholdelse af, at der skal formuleres grundlæggende rettigheder, ikke føre til, at grundlæggende politikker tilsidesættes.
Hence, the insistence on a formulation of fundamental rights must not lead to a neglect of fundamental policies.
Alle rettigheder bør fastholdes i en samlet tekst.
All rights should be set out in a single text.
Det er nødvendigt, at både den nuværende spredning over hele traktatværket og den omfattende reference til forskellige internationale og overstatslige kilder må afviges for at sikre den grad af klarhed, som den grundlæggende karakter af disse rettigheder nødvendiggør.
Both the present dispersion throughout the Treaties and the widespread references to various international and supranational sources must be abandoned in order to secure the degree of clarity that the fundamental character of these rights necessitates.
Derfor skal disse rettigheder udtrykkelig opregnes på en liste, selv hvor et betydeligt antal rettigheder, som det er tilfældet med ECHR, er indeholdt i et specifikt dokument.
Therefore, even where a substantial number of rights is, as in the case of the ECHR, included in a specific document, the rights must be expressly listed.
De opregnede rettigheder bør indføres i en særskilt afdeling eller et særskilt afsnit i traktaterne.
The text enumerating the rights should be inserted into a special part, or a particular Title of the Treaties.
Den placering, der vælges, bor klart illustrere de grundlæggende rettigheders altoverskyggende betydning, og umiskendeligt indikere, at Den Europæiske Unions aktiviteter til enhver tid og under alle forhold skal have disse rettigheder som ledetråd.
The place chosen should clearly illustrate the paramount importance of fundamental rights and unmistakably indicate that the activities of the European Union must at all times, and under all circumstances, be guided by respect tor these rights.
Rapport fra Ekspertgruppen om Grundlæggende Rettigheder
Affirming fundamental rights in the European Union —Time to act Report of the Expert Croup on Fundamental Rights
Beskæftigelse & sociale anliggem Eu ropa-Kom missionen
Employment & social affairs European Commission
Udarbejdet af »Information om Beskæftigelse og ESF« (GD V — Kontoret for Information og Publikationer)
Produced by the Employment and ESF Information Sector (DG V Information and Publications Unit)
Yderligere oplysninger om EU fås på Internet via Europa-serveren (http://europa.eu.int)
A great deal of information on the European Union is available on the Internet It can be accessed through the Europa server
Luxembourg: Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer; 1999
Luxembourg: Office for Official Publications of the European Communities, 1999.
© De Europæiske Fællesskaber; 1999 Eftertryk tilladt med kildeangivelse
ISBN: 92-828-7184-3 © European Communities, 1999 Reproduction is authorized, provided the source is acknowledged.
1998 var et skelsættende år for Den Europæiske Unions beskæftigelsesfremmende indsats.
1998 was a watershed year for the European Union in its bid to get more people into work.
Den europæiske beskæftigelsesstrategi, som blev vedtaget af Europas ledere i Amsterdam og Luxembourg i 1997, blev sat i værk.
The European Employment Strategy agreed by Europe's leaders at Amsterdam and Luxembourg in 1997 was put into action.
EU's medlemsstater udarbejdede nationale planer for beskæftigelsen med det formål at følge de på europæisk plan vedtagne målsætninger og begyndte, i samarbejde med Europa­Kommissionen, syste­matisk at gennemgå resultaterne af deres indsats med udgangspunkt i disse målsæt­ninger
EU Member States launched national plans for employment, to pursue goals and targets agreed at European level and, working with the European Commission, began to systematically review their progress in meeting these objectives.
I mellemtiden fortsatte Den Europæiske Socialfond, som er det vigtigste finansielle instrument på EU­plan til støtte for gennemførelsen af den europæiske beskæftigel­sesstrategi, med at udvikle menneskers kvalifikationer og øge deres muligheder for at få beskæftigelse i Den Europæiske Union.
Meanwhile, the European Social Fund, the key financial instrument at EU level to help implement the European Employment Strategy, continued to help develop people's skills and potential for work across the European Union.
Her ved udgangen af den indeværende programperiode stillede Europa­Kommissionen forslag til en ny europæisk socialfond efter 1999.
With the current program­ming period coming to an end, the European Commission tabled proposals for a new European Social Fund post­1999.
Dette vil styrke forbindelsen mellem ESF's aktiviteter og finansielle poten­tiale og målsætningerne i beskæftigelsesstrategien.
This will strengthen the link between the activities and financial potential of the ESF and the aims of the Employment Strategy.
Denne rapport gør status over nogle at de vigtigste resultater der er opnået i 1998, ligesom den kigger nærmere på udviklingstendenserne for 1999 og perioden derefter ω
This annual review presents some of the key achievements made in 1998 and provides an insight to future developments in 1999 and beyond.
1998: et år med fremskridt cd
I 998: a year of progress