natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Men selv for indkomster på kun halvdelen af gennemsnitslønnen ved beskæftigelse, var dækningsgraden i 1993 selv i den første arbejds løshedsperiode under 100% i alle medlemsstater undtagen Portugal og under 80% i fem medlemsstater for en enlig med et tilstrækkeligt antal beskæftigelsesperioder. For en per son uden beskæftigelsesperioder var dækningsgraden under 60% i 7 med lemsstater og under 70% i to andre.
As pay increases, benefit is withdrawn from those in work, while those who become unemployed have a sizeable proportion of their rent covered, so the effect on the replacement rate is greater (adding 7 percentage points at 75% of the aver age wage).
Virkningen på boligydelserne er størst i Storbritannien, da den gældende ordning, i hvert fald for ar bejdsløse, er meget mere gavmild end i de øvrige medlemsstater. For personer på 25 og derover betales alle boligudgifter uanset form og størrelse af staten, hvis den pågældende bliver arbejdsløs (personer under 25 får noget mindre, omtrent 8-9% mindre end den leje, de betaler).
For someone (with a dependent spouse) on half average earnings and paying around the average rent, housing benefits added 32% to their disposable income when out of work and 21 percentage points to the re placement rate (261/: percentage points in the case of someone paying a mortgage instead of rent who was not entitled to housing benefit when working).
Selv om boligydelserne er medregnet i skønnene over dækningsgraden — og det vil være urimeligt at udelade dem, da de i de lande, der betaler boligydelser, er en betydelig del af indkomststøtten til arbejdsløse — vil deres indvirkning på den enkeltes ad færd sandsynligvis være forskellig fra andre former for bistand, navnlig bistand, der udbetales automatisk.
However, though housing benefits are included in the estimates of the replacement rate here — and they cannot justifiably be left out of account since in the countries where they exist they are an important part of the income support given when a person becomes unemployed — their effect on individual behaviour is arguably likely to differ from that of other forms of assistance, especially those which are paid automatically.
Mens det beløb, en person kan for vente at modtage, og tidspunktet for udbetalingerne i disse tilfælde er vel kendte, er det samme ikke nødvendigvis tilfældet for boligydelser, undtagen i Storbritannien, hvor de samlede boligudgifter dækkes.
Whereas in these cases, the amount that any individual can expect to re ceive and the timing of payments are largely known, neither is necessarily the case for housing benefits, except in the UK where total housing costs are covered.
Ydelsens størrelse afhænger normalt af en kompliceret beregning, og det kan ofte vare et stykke tid, før man mod tager de faktiske udbetalinger.
The amount of entitle ment usually depends on a complicated calculation and the actual payment can often take some time before it is received.
(I Storbritannien vil mulige modtagere for at få løst dette problem pr. den 1. januar 1996 kunne ansøge om oplysninger om det sandsynlige lejebeløb, som vil blive anvendt til at beregne deres boligydelse, før de tager et lejemål.)
(In the UK, to help overcome this problem, from January 1996, prospective recipients will be able to apply for details of the likely amount of rent which will be used to calculate their Housing Benefit entitlement before taking on a tenancy.)
Beregningen bliver heller ikke enklere, når en person går fra at være arbejdsløs til at arbejde, hvis den udbetalte løn stadig giver ret til ydelser.
Nor is the calculation that much simpler when a person moves from being unemployed to taking up a job if the pay they will earn still makes them eligible for benefit.
Sådanne satser virker ikke overvældende generøse med hensyn til at sik re, at arbejdsløse kan undgå at leve i fattigdom, navnlig i relativ forstand (betragtes normalt som halvdelen af den gennemsnitlige husstandsindkomst i det pågældende land) — selv om mange arbejdsløse bor i husholdninger, hvor der er mere end en po tentiel lønmodtager. Hvorvidt satserne på den anden side er så høje, at de fjerner incitamentet til at finde arbejde, er et åbent spørgsmål.
In Germany, where benefit covers not only housing costs but heating and light, the effect on the replace ment rate is substantial at very low earnings and declines markedly as earnings increase (lo1/: percentage points at half the average wage, 6 percentage points at 75% of the aver age), becoming very small at average earnings (except where rents are well above average) and disappearing altogether at earnings above the aver age, the reason for this pattern being the same as in the Netherlands.
Undersøgelser og iagttagelser synes at vise, at et betydeligt antal personer ville foretrække at arbejde og tjene en løn frem for at modtage det samme beløb i indkomststøtte for at lave in genting. En del af forklaringen er, at
This is also the case in Ireland, where housing allowances increase benefits receivable by the unemployed significantly at very low earnings (adding 13'/: percentage points to the replace ment rate at half the average wage), but by relatively little at earnings
For personer (hvis ægtefælle er økonomisk afhængige af dem) med gen nemsnitsløn og -husleje øger boligydelsen den disponible indtægt med 32% for arbejdsløse og dækningsgraden med 21 procentpoints (26,5 procentpoints, hvis den pågældende betaler boliglån i stedet for husleje, og som ikke har ret til bolig ydelse som arbejdstager).
Although in the US, housing benefits do not exist as such, housing ex penses are partly covered through the system of food stamps, designed to help pay for basic living costs.
Hvis deres boligudgifter er højere end gennem snittet, er virkninsen endnu større.
For someone on half average earnings and with average rent, food stamps accounted for around 25% of the benefit received as against nothing at
I hvilket omfang der tages hensyn til boligydelserne ved beslutningen om
How far housing benefits are likely to be taken into account in decisions about whether to work or not is, therefore, difficult to assess.
Kapitel 4 - Arbejdsløshedsydelser og incitamenter til at søge arbejde deltagelsen i samfundet samt den personlige tilfredsstillelse hænger nært sammen med det arbejde, man udfører.
Chapter 4 - Unemployment compensation and incentives to look for work
Hertil kommer at fremtidige jobmuligheder synes at være tæt for bundet med at være i arbejde.
Concluding remarks do. In addition, future job prospects tend to depend very much on being in work.
Resultaterne skal endvidere ses i lyset af to vigtige overvejelser.
The results, moreover, need to be qualified by two important consider ations.
For det første er langt fra alle arbejdsløse berettiget til de her omtalte ydelser som nævnt i indledningen.
In the first place, far from all the unemployed are eligible for the benefits estimated here, as noted at the outset.
I Portugal, hvor der blev skønnet en dækningsgrad på over 100% for en enlig ved halvdelen af gennemsnitslønnen, modtog mindre end 10% af de regi strerede arbejdsløse i henhold til ILO's standarddefinition understøttelse eller bistand i 1994, og i Spanien, hvor satserne også var høje, var andelen under 15%.
Indeed, in Portugal, where replacement rates of over 100% are estimated for a single person on half average earnings, under 10% of those recorded as unemployed on the ILO standard definition were in receipt of benefits or assistance in 1994 and in Spain, where rates were also high, the proportion was under 15%.
Endelig afgøres dækningsgraden ikke blot af størrelsen af indkomst støtte til de arbejdsløse.
ceivable when out of work can be high in most countries of the Union in certain cases relative to take-home pay when in employment.
Den påvirkes også af nettolønniveauet ved arbejde.
This is especially so for those on low pay and particularly for people with de pendants.
Hvis den høje dækningsgrad udgør et manglende incitament forde arbejds løse til at søge arbejde, kan proble met ligeledes løses fra den anden side — med andre ord ved at sætte netto lønnen i vejret frem for at nedsætte arbejdsløshedsunderstøttelsen.
However, even for those earning only half the average wage when in employment, the replace ment rate in 1993, even during the early stages of unemployment, was below 100% in all Member States except Portugal and below 80% in five of them in the case of a single person with an adequate record of employment.
En måde at gøre dette på er gennem ydelser til folk i arbejde, som for eksempel Family Credit-ordningen i Storbritannien, som giver større disponibel indkomst i forhold til den bruttoløn, der udbetales af arbejdsgiverne, men kun er tilgængelig for folk, der er i arbejde.
For someone with no employment record, the replacement rate was under 60% in 7 Member States and under 70% in another two.
For det andet skal modtagere af ar bejdsløshedsunderstøttelse i de fleste lande i langt højere grad bevise, at de er aktivt og reelt arbejdssøgende, og de kan heller ikke så nemt afvise beskæftigelse, hvis de får det tilbudt uanset lønnens størrelse.
In the second place, to an increasing extent in most countries, those draw ing unemployment benefit have to satisfy the officials concerned that they are actively and seriously look ing for work, nor can they easily turn down jobs if they are offered, irrespective of the level of wage.
Et tilsvarende problem gælder gifte kvinder, specielt kvinder, der er husholdningens anden lønmodtager.
Moreover, replacement rates are not only determined by the level of in come support for the unemployed.
Som det blev understreget ovenfor indeholder analysen i dette kapitel ikke dækningsgraden for ægtepar, hvor begge arbejder.
They are also affected by the level of take-home pay when in work.
Dette er en alvorlig begrænsning, idet mange undersøgelser viser at manglende tilskyndelse til at søge arbejde er specielt udtalt for gifte kvinder.
If high replacement rates represent a disincentive for those out of work actively to seek employment, then the problem can equally be tackled from the other side — in other words, by raising take-home pay rather than by re ducing unemployment benefits.
Ikke desto mindre skyldes den manglende tilskyndelse til af søge arbejde i for hold til familieforpligtigelserne højst sandsynligvis ikke høje arbejdsløs hedsydelser, — som de fleste alligevel ikke vil være berettigede til — men fra det potentielle fradrag i husstandsindkomsten og ekstra omkostninger særligt i forbindelse med pasning af børnene som kan blive resultatet hvis de skulle finde arbejde.
One means of doing this without revising the cost of labour to employers is through in-work benefits, such as the Family Credit scheme in the UK, which increases disposable income in relation to the gross wage paid by employers but is only available to those in work.
Yderligere problemer kan opstå i de tilfælde hvor manden er ar bejdsløs og modtager trangsbestemte ydelser som bliver fastsat udfra den samlede husstandsindkomst d.v.s. inklusive hendes indkomst, (se kasse) Dette er et emne, der fortjener yderligere analyser.
It is also, on the other hand, only available to those with families (except for a relatively small number of disabled), which represents a significant limitation on its potential effectiveness (a limitation which is in the process of being reassessed by the UK authorities with a view possibly to broadening its applicability). cability).
Et problem ved ydelser til folk i ar bejde er imidlertid, at de normalt er forbundet med høje implicitte marginalskatteprocenter på den måde, at hvis de er rettet mod de lavest løn nede, falder det udbetalte beløb betydeligt, når lønnen stiger, hvilket betyder en faktisk begrænsning af nettolønnen, når lønnen stiger.
Such rates do not seem overly generous in tenns of ensuring that those out of work can avoid living in poverty, especially in a relative sense (usually taken as half the average household income in the country in question) though many of the unemployed live in households where there is more than one potential wage earner.
I Storbritannien resulterer dette i marginalskatteprocenter på over 90 for nogle modtagere af Family Credit (se Beskæftigelsen i Europa, 1995, 3. del, afsnit 1, for en nærmere gen nemgang af dette spørgsmål samt skøn over de marginale fratrækningssatser i medlemsstaterne.)
Survey evidence and observation seem to suggest that a substantial number of people would prefer to work and be earning rather than to receive the same amount of income for doing nothing. This can be explained in part by the fact that participation in so ciety as well as personal fulfilment for many people is linked very closely with the job of work that they
Et yderligere aspekt, man skal huske på, er, at selv om ydelsesniveauet blev sat ned, er det ikke sikkert, at lønningerne i den nederste ende af lønskalaen også ville falde.
A further point to bear in mind is that even if benefit levels were to be re duced, there is no certainty that wages at the lower end of the pay scale would correspondingly decline as well.
Begrænsningerne på lønsænkningerne skyldes ikke kun, eller måske ikke en gang hovedsagelig, niveauet for ar bejdsløshedsunderstøttelsen.
The constraint on wage re ductions does not come only, or even perhaps mainly, from the level at which unemployment benefits are set.
Andre faktorer, såsom hindringer, der skyldes manglende geografisk eller erhvervsmæssig mobilitet, fagfor eningernes indsats, indførelsen af so ciale afgifter og skatter på arbejde og sociale holdninger til det, der betragtes som et acceptabelt lønniveau, er lige så vigtige.
Other factors, such as obstacles to geographical and occupational mobility, the actions of trade unions, the imposition of social charges and taxes on labour, minimum wage legislation and social attitudes to wards what constitutes acceptable pay levels, are equally important.
Familier med to arbejdsindtægter og (manglende) tilskyndelse til at søge arbejde bør drøftes og undersøges, om den afhængige ægtefælles lyst til at søge arbejde påvirkes mere af det relativt høje beløb, der skal trækkes fra indtjeningen, end af det relative omfang, hun kan bidrage til husholdningens disponible indkomst.
Two-earner families and disincentive effects earnings or the relatively large extent to which she can add to household disposable income is the more important factor determining whether or not she takes a job is a question for debate and investigation.
Analysen i nærværende kapitel er begrænset til en person med en arbejdsindtægt, hvad enten den pågældende er enlig eller gift (eller samboende).
The analysis in this chapter is confined to one person earning whether they are single or married (or cohabiting).
I virkelig heden består en stor del af alle husholdninger af mindst to personer med arbejdsindtægt eller i det mindste to personer, der er økonomisk aktive.
In reality, a high proportion of households consist of at least two wage-earners, or at least, two people who are economically active.
Det er en vigtig begrænsning, selv om det, når det drejer sig om tilskyndelser til ikke at søge arbejde, måske er vigtigere at se på den generelle situation for kvinder, der overvejer at søge arbejde, uanset om de modtager arbejdsløshedsydelse i en eller anden form (og uanset om de er anmeldt som arbejdsløse).
This is an important limitation, though in terms of disincentive effects it is perhaps more important to consider the general position of women contemplating seeking a job whether they are receiving unemployment compensation in any form or not (and, indeed, whether they are registered as unemployed or not).
Det ville være et bredere og lidt andet emne end det, der undersøges her, der vedrører sociale overførsler potentielle betydning for ar bejdsløses lyst til at søge arbejde.
As such, it is a broader and slightly different issue than the one examined here which concerns the potential effect of social transfers to the unemployed on their incentive to be in employment.
I Frankrig, hvor indkomstskatten er lavere, er der en tendens til, at det beløb, som en enlig lønmodtager med samme løn og familieforhold ikke medtager i bruttoindtjeningen, er tilsvarende højere, og det nettobeløb, der fratrækkes indtjeningen, er under 30%.
In France, where taxes on payroll are lower, the amount which a sole wage earner with the same level of pay and in the same family circumstances keeps out of gross earnings tends to be correspondingly higher and net deductions are under 30% of earnings.
Hvis ægtefællen tager arbejde, udgør skatter og andre afgif ter, der fratrækkes hendes indtægt, i det store og hele det samme som i Belgien (54%), hovedsagelig på grund af udgifterne til børnepasning, så det beløb, der lægges til husholdningens disponible indkomst, igen er under halvdelen af den pågældendes bruttoløn.
If the wife takes a job, net deductions from her earnings are much the same as in Belgium (54%), largely because of the costs of child care, so that again the amount which she adds to household disposable income is under half of her gross wage.
På grund af det relativt høje udgangsniveau stiger husholdningens disponible indkomst mindre end i Belgien, med 65% af stigningen i den samlede bruttoindtægt. toindtægt.
In this case, however, because of the relatively high initial level, household disposable income is increased by less than in Belgium, by 65% of the increase in combined gross earn ings.
Nyere forskning, sponsoreret af Kommissionen (Protection sociale et activité économique des femmes en Europe, CERC) tyder på, at situationen for gifte kvinder, der overvejer at søge arbejde, er særdeles forskel lig i de forskellige unionslande, for så vidt angår de beløb, der trækkes fra bruttoindtægten, samt omkostninger i forbindelse med arbejdet, såsom udgifter til børnepasning, hvis hun har små børn.
Research recently sponsored by the Commission (Protection sociale et activité économique des femmes en Europe, CERC) indicates that the position of married women contemplating taking a job varies markedly across the Union in terms of the level of deductions from gross earnings and the costs associated with working, such as the costs of child care if she has small children.
Det omfang, hun kan øge husholdningens samlede indtjening ved at arbejde, er derfor også meget forskelligt.
The extent to which she is able to add to household income by working, therefore, also differs considerably.
I Storbritannien, hvor indkomstskatterne er højere, men socialbidraget lavere, er den disponible indtægt for den samme husholdning med én arbejdsindtægt meget højere i forhold til bruttoindtægten end i Belgien, men en anelse lavere end i Frankrig, idet det beløb, der fratrækkes, andrager 31% af indtjeningen.
In the UK, where payroll taxes are higher but social contributions lower, the disposable income of the same household with a sole wage earner is much higher in relation to gross earnings than in Belgium but slightly lower than in France, net deductions amounting to 31% of earnings.
På grund af de høje udgifter til børnepasning, hvis den anden ægtefælle tageret job, vil en større del af dennes indtjening blive absorberet af skatter o.a. end i de to andre lande.
On the other hand, because of the high costs of child care, if the wife takes a job, a higher proportion of her earnings is liable to be absorbed by deductions of one kind or another than in the other two countries.
Dette fradrag udgør mere end 75% af den pågældendes indtægt, og husholdningens disponible indkomst øges kun med 23% af den procentdel, hvor med bruttoindtjeningen øges.
Net deductions amount to over 75% of her earnings and she is able to increase household disposable income by only 23% of the percentage by which she raises combined gross earnings.
En person med en ikke-arbejdende ægtefælle og to små børn, der tjener en relativt beskeden løn (75% af gen nemsnittet), og som betaler en gennemsnitlig husleje, har i Belgien typisk en disponibel indkomst efter at socialbidrag, indkomstskat og boligudgifter er trukket fra og med tillæg af børneydelser omtrent 58% af bruttoindtjeningen (dvs. at det beløb, der fratrækkes bruttoindtjeningen, udgør omtrent 42% af lønindtægten).
For example, in Belgium, someone with a dependent wife and two young children on a relatively modest wage (75% of the average) and paying an average amount of rent typically has a disposable income, after social contributions, payroll tax and housing costs and including child benefits, of around 58% of gross earn ings (ie net deductions amount to some 42% of earn ings).
Hvis ægtefællen får et arbejde (til en lidt lavere løn), vil det beløb, hun tilfører husholdningens disponible indkomst, være godt under halvdelen (47%) af hendes bruttoindtjening på grund af en højere effektiv skatteprocent og udgifterne til børnepasning.
If the wife takes a job (at a slightly lower level of wages), the amount which she adds to household disposable income will be under half (47%) of her gross earnings because of a higher effective tax rate and the costs of child care.
Det be løb, der i alt fratrækkes hendes indtægt, er i hendes tilfælde derfor ca. 53% af indtjeningen.
Net deductions in her case, therefore, are around 53% of earnings.
Samtidig kan den pågældende ægtefælle gennem sit arbejde øge husholdningens disponible indtægt betydeligt — med ca. 80% af stigningen i husholdningens bruttoindtægt (dvs. at hvis den pågældende tjener 90% af, hvad ægtefællen tjener, vil det være muligt at øge husholdningens disponible indkomst med lidt over 70%). Det
At the same time, she is able through working to increase house hold disposable income significantly — by some 80% of the increase in household gross earnings (ie if she earns 90% of what her husband earns she will be able to increase household disposable income by just over 70%). Whether the relatively high deduction rate from
I visse tilfælde kan der opstå yderligere problemer, se kapitel 2, når en af husholdningens lønmodtagere er arbejdsløs og begynder at modtage socialydelser (for eksempel når retten til forsikringsbaserede ydelser for tabes), som rent faktisk måske ikke kan udbetales, hvis den anden stadig er i arbejde.
Additional problems can arise in certain cases, as noted in Chapter 2, when one of the wage earners in the household is unemployed and begins to claim social assistance (when entitlement to insurance benefits expires, for example), which may, in fact, not be payable if the other person is still in employment.
Sidstnævntes tilskyndelse til at holde op med at arbejde — hvilket har meget mere at gøre med de bestemmelser, der er gældende for socialbistand og anvendelse af trangskriterier end overførselsniveau eller samspillet mellem skatte- og ydelsessystem — kan være stor.
The incentive then for the latter to stop working — which has much more to do with the regulations governing social assistance and the application of meanstesting than the level of transfers or the interaction between the tax and benefit system — may well be significant.
Kapitel 4 - Arbejdsløshedsydelser og incitamenter til at søge arbejde
Chapter 4 - Unemployment compensation and incentives to look for work earnings (see Box).
Indledning de seneste år har der været en væsentlig politisk vilje i hele
Introduction n recent years, a major concern of policy throughout the Union has
I om systemernes organisering, må derne hvorpå ressourcerne tildeles og behandlingsmønstre besluttes.
I pattern of care, with the primary aim of increasing the effectiveness of expenditure.
I den ne forbindelse er der overalt sat fokus på mulighederne for at indføre konkurrenceelementer med henblik på at forbedre effektiviteten.
A common focus in this regard has been on the possibilities of introducing elements of competition with a view to improving efficiency.
Som resultat herafer der i en række medlemsstater blevet indført større reformer i de seneste år, eller også overvejes de i øjeblikket.
As a result, in a number of Member States, major reforms have either been introduced over the past few years or are being currently considered.