natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det specifikke spørgsmål om salg af automobiler har givet anledning til en dom afsagt af EF-Domstolen den 16. juni2), hvori Domstolen forkastede den appel, som Peugeot havde iværksat over for Førsteinstansrettens dom af 22. april
A motor vehicle distribution system gave rise to the judgment in Peugeot v Commis-sion,2in which the Court of Justice dismissed the appeal lodged by Peugeot against the judgment of the Court of First Instance of 22 April 19933 declaring unfounded Peugeot'sapplication against the Commission decision of 4 December 1991 (Eco System).
') Dom af 11.12.1980, LOreal, sag-31/80, Sml. 1980, s. 3775.
At the centre of the dispute in the present case was the meaning of the term 'authorizedintermediary' in point 11 of Article 3 of Commission Regulation (EEC) No 123/85, themotor vehicle distribution block exemption regulation.
2) Sag C-322/93, Sml. I 1994, s. 2727.
1 See point 433 of this Report.1 Case C-322/93 [1994] ECR1-2727.3 Case T-9/92 [1993] ECR 11-493.
DE VIGTIGSTE DOMME AFSAGT AF EF-DOMSTOLEN OG AF EF'S FØRSTEINSTANSRET
222 MAIN CASKS DECIDED BY THE COMMUNITY LAWCOURTS
De domme, der blev afsagt den 14. juli i sagerne Parker Pen og Herlitz 2), og som vedrørte de samme faktiske omstændigheder3), viser, at Retten bedøm mer eksportforbud meget strengt.
The judgments in the Parker Pen and Herlitz cases,1 the facts of which were the same,2 bear witness to the firm line taken by the Court of First Instance on export prohibitions.
Herlitz fandt, at selskabet ikke havde overtrådt artikel 85, fordi det til forskel fra en klassisk grossist ikke havde købt Parker-produkterne for at videresælge dem, men derimod for at dække sit eget behov. Retten afviste dette argument.
Herlitz claimed that it had not infringed Article 85 of the Treaty because, unlike a wholesaler in the classical sense, it purchased Parker products, not with a view to reselling them,but in order to cover its own requirements.
For det første indeholdt aftalen mellem Herlitz og Parker en bestemmelse om eksportforbud, og en sådan bestemmelse er ifølge selve sin karakter en konkurrencebegrænsning.
First, Herlitz's agreement with Parker included a clause prohibiting exports, a clause which by itsvery nature constituted a restriction of competition.
For Parker havde eksportforbuddet endvidere til formål at begrænse salget af Parker-produkterne til det tyske marked efter den salgsmodel, som Herlitz brugte.
Second, the clause had the advantagefor Parker of restricting to Germany the distribution of Parker products under the businessconcept implemented by Herlitz.
Bestemmelsen om eksportforbud udgjorde således en vigtig gensidig forpligtelse mellem aftaleparterne.
It was therefore a significant part of the reciprocal obligations assumed by the two parties to the contract.
Parker og Herlitz gjorde dernæst gældende, at de rent faktisk ikke havde håndhævet den omtvistede bestemmelse.
Parker and Herlitz then maintained that they had not in fact implemented the clause atissue.
Men ifølge Retten kan man ikke ud fra den omstændighed, at en bestemmelse om eksportforbud ikke har været anvendt, konkludere, at den har været uden virkning, idet bestemmelsen, jf. Miller-dommen '), i sig selv kan skabe et optisk og psykologisk klima, som medvirker til en opdeling af markedet.
In the Court's view, however, the fact that a clause prohibiting exports had not beenimplemented did not prove that it had had no effect, because according to the judgment in Miller1 its existence might create a 'visual and psychological' effect which contributed to apartitioning of the market.
Det forhold, at parterne ikke har bragt en klausul i anvendelse, som har til formål at begrænse konkurrencen, er således ikke tilstrækkeligt til, at den falder uden for forbuddet i traktatens artikel 85, stk. 1 2).
The fact that a clause which is intended to restrict competitionhas not been implemented by the contracting parties is therefore not sufficient to remove itfrom the prohibition in Article 85(1).4
Endelig har EF-Domstolen, hvad angår elsektoren, fastslået ved dom af 27. april3), at en klausul om eksklusiv købsforpligtelse, der var indeholdt i de almindelige betingelser for elforsyning leveret af en regional distributør til lokale distributører, var konkurrencebegrænsende i henhold til artikel 85, stk. 1, fordi klausulen forbød de sidstnævnte at få leveret el fra andre elforsyningsvirksomheder (præmis 36).
In the electricity sector, the Court of Justice held in its judgment in Case C-393/925that the exclusive purchasing clauses contained in the general conditions governing the supply of electric power by a regional distributor to local distributors had a restrictiveeffect on competition inasmuch as they prohibited the local distributors from obtainingelectricity supplies from other suppliers (paragraph 36).
Domstolen traf sin afgørelse på grundlag af et spørgsmål forelagt af en nederlandsk domstol som led i en tvist mellem på den ene side en nederlandsk kommune og andre lokale eldistributörer og på den anden side en regional elforsyningsvirksomhed.
The Court made this assessment in answer to a question put by a Dutch court in connectionwith a dispute between, on the one hand, a municipality in the Netherlands and other localdistributors of electric power and, on the other, the general distribution company holding aconcession for the distribution of electricity in the territory concerned.
Tvisten vedrørte et udligningsgebyr, som den regionale elforsyningsvirksomhed afkrævede de lokale distributører.
The dispute involved an equalization supplement charged by the latter to the local distributors.
For at få afklaret dette problem forelagde den nationale domstol, Gerechtshof i Arnhem, Domstolen det spørgsmål, om artikel 85 var til hinder for anvendelsen af den ovennævnte klausul om eksklusiv købsforpligtelse.
It was with aview to settling it that the national court, the Gerechtshof te Arnhem, asked the Courtwhether Article 85 precluded the application of the abovementioned exclusive purchasingclauses.
Dom af 17.10.1990, sag C-I0/89, Sml. I 1990, s. 3711.
* Municipality ojAlmelo and Others v Energiebedrijf Ijsselmij NV [ 1994] ECR 1-1477.
Artikel 30 og 36 er til hinder for anvendelsen af nationale lovgivninger, der tillader, at varemærkeretten bruges til at hindre den frie udveksling af produkter, som er forsynet med et mærke, hvis benyttelse kontrolleres af én enhed.
Articles 30 and36 of the Treaty debar the application of national laws which allow recourse to trade-markrights in order to prevent the free movement of a product bearing a trade mark whose use isunder unitary control.
Et varemærke er imidlertid ikke længere undergivet én enkelt virksomheds kontrol, hvis dispositionsretten over varemærket overdrages til en udenforstående virksomhed, der ikke har nogen økonomisk forbindelse med den overdragende virksomhed.
Such unitary control disappears if, by assignment, control over the trade mark is surrendered to a third party having no economic link with the assignor.
I HAG II-dommen, hvor der var tale om, at rettighedshavernes enhedskarakter blev brudt som følge af en statslig foranstaltning i form af beslaglæggelse, accepterede EF-Domstolen at betragte markederne som adskilte.
In its judgment in HAG II,a case where unitary ownership had been divided following expropriation, the Court hadpermitted the solution of the insulation of markets.
I Ideal-Standard-dommen præciserede EF-Domstolen, at hvis der ikke er nogen form for økonomisk forbindelse mellem overdrager og erhverver, må man vælge samme løsning, når varemærket frivilligt opdeles.
In Ideal-Standard the Court stated that,in the absence of any economic link, the same approach should be followed in the event ofthe splitting of a trade mark by voluntary assignment.
I det foreliggende tilfælde var der tale om, at et tysk datterselskab af American-Standard-koncernen benyttede varemærket Ideal-Standard i Tyskland for herved at modsætte sig, at der importeredes varmeanlæg fremstillet i Frankrig af en selvstændig virksomhed, der havde erhvervet det varemærke, der oprindelig tilhørte det franske datterselskab af American Standard-koncernen.
This case involved the use in Germany of the Ideal-Standard trade mark by the German subsidiary of the American Standard group with a view to preventing the importation of heating equipment made in Franceby an independent company which had acquired the trade mark belonging originally to the French subsidiary of the American Standard group.
Ifølge EF-Domstolen tilkommer det fællesskabslovgiveren — via et direktiv i henhold til artikel 100A — at træffe foranstaltninger til fjernelse af de hindringer, der skyldes nationale varemærkers territoriale karakter.
According to the Court, it is the responsibility of the Community legislator to eliminate bya directive adopted under Article 100a of the Treaty the obstacles arising from the territoriality of national trade marks.
Domstolen bemærkede, at fastlæggelsen af kriterier for forvekslingsrisici og for varers ensartethed er et anliggende, der henhører under national lovgivning, som er underkastet de begrænsninger, der er anført i artikel 36, andet punktum: Der må ikke være tale om vilkårlig forskelsbehandling i samhandelen mellem medlems staterne og ej heller nogen skjult begrænsning.
Determination of the criteria of risk of confusion and similarity continue to be a matter for national law, subject to the limits set out in the secondsentence of Article 36: there must be no arbitrary discrimination or disguised restriction ontrade between Member States.
Domstolen tilføjede, at artikel 85 forbliver anvendelig i tilfælde af en varemærkeoverdragelse, der i lyset af de undersøgte omstændigheder, af de underliggende forpligtelser i forbindelse med overdragelsen, parternes hensigt og den lovede modydelse, kan betragtes som værende en forbudt aftale.
Article 85 is applicable to trade-mark assignments which,after an analysis of the context, the commitments underlying the assignment, the intentionof the parties and the consideration for the assignment, can be treated as prohibited agreements.
I den sag, der lå til grund for EF-Domstolens dom af 15. december 1994l) mellem to specialiserede andelsforeninger, der sælger grovvarer til landbruget, stillede Østre Landsret bl.a. det spørgsmål, om gødning og planteværnsmidler er
In the proceedings underlying the judgment of the Court of Justice in G0ttrup-Klim,iwhich involved two cooperatives specializing in the distribution of farm supplies, the
') Sag C-250/92, Gøttrup-Klim mfl. Grovvareforeninger/Dansk Landbrugs Grovvareselskab AmBA -se nr. 434 i denne beretning.
1 Case C-9/93 IHT Internationale Heiztechnik GmbH and Uwe Danziger v Ideal-Standard GmbH and Wabco Standard GmbH [ 1994] ECR1-2789.1 Case C-10/89 [1990] ECR 1-3711.' See point 434 of this Report.
DE VIGTIGSTE DOMME AFSAGT AF EF-DOMSTOLEN OG AF EF'S FØRSTEINSTANSRET
224 MAIN CASES DECIDED BY THE COMMUNITY LAWCOURTS
På grundlag af denne bestemmelse har Rådet vedtaget forordning nr. 26.
It was on this basis that the Council adopted Regulation No 26.
For at definere landbrugsvarer har man i denne forordning rettelig henvist til traktatens bilag II.
In defining agriculturalproducts, the regulation rightly refers to Annex II to the Treaty.
Men gødning og planteværnsmidler er ikke nævnt i dette bilag. Dette er et faktum, selv om disse produkter er hjælpemidler til produktion af de varer, der er anført i bilag II.
Fertilizers and plant protection products do not fall within Annex II, despite the fact that they are substances ancillaryto the production of other products which themselves fall within that annex.
Derfor fastslog EF-Domstolen, at traktatens artikel 85 og 86 fuldt ud finder anvendelse i det foreliggende tilfælde.
The Courtaccordingly held that Articles 85 and 86 of the Treaty were fully applicable in this case.
Ved dom af 2. marts1) afviste EF-Domstolen en appelsag anlagt af selskabet Hilti til prøvelse af Førsteinstansrettens dom af 12. december 1991,
In its judgment in Case C-53/92P1the Court of Justice dismissed the appealbrought by Hilti against the judgment of the Court of First Instance in Hilti v Commission.2
I den anfægtede dom havde Førsteinstansretten afvist det søgsmål, som Hilti havde anlagt med henblik på at få annulleret Kommissionens beslutning af 22. december 1987, hvori Kommissionen var nået til den konklusion, at Hilti havde misbrugt sin dominerende stilling, jf. artikel 86, over for uafhængige fabrikanter af bolte til boltepistoler.
In its judgment, the Court of First Instance had rejected Hilti's application for annulmentof the Commission decision of 22 December 1987 finding that Hilti had abused its dominant position within the meaning of Article 86 of the Treaty vis-a-vis independent producers of nails for Hilti nail guns.
I sin dom fastslog Retten, at »det relevante marked, i relation til hvilket Hiltis stilling på markedet skal vurderes, er markedet for bolte bestemt til anvendelse i Hiltis boltepistoler«.
In its judgment, the Court of First Instance had held that 'the relevant product market inrelation to which Hilti's market position must be appraised is the market for nails designedfor Hilti nail guns'.
EF-Domstolen forkastede for det første det af Hilti fremførte anbringende om, at Førsteinstansrettens analyse var forkert, fordi den havde foretaget en ukorrekt vurdering af, i hvilket omfang det pågældende fastgørelsessystem (skudmontagesystemet — i det følgende benævnt SM-systemet), kunne substitueres med andre fastgørelsessystemer.
The Court of Justice rejected the arguments advanced by Hilti to back up its contentionthat this analysis by the Court of First Instance was mistaken in that, in substance, it hadwrongly assessed the substitutability of the fastening system in question (the 'powderactuated fastening', or 'PAF', system) with other fastening systems.
DE VIGTIGSTE DOMME AFSAGT AF EF-DOMSTOLEN OG AF EF'S FØRSTEINSTANSRET
MAIN CASES DECIDED BY THE COMMUNITY LAWCOURTS 225 law in each department for the benefit of an approved bovine insemination centre.
EF-Domstolen svarede, at den franske lovgivning ved til fordel for disse centre at oprette en række sideordnede monopoler, der er territorialt begrænsede, men som tilsammen omfatter hele medlemsstatens område, skabte en dominerende stilling på en væsentlig del af Fællesmarkedet (præmis 17).
The Court answered that by establishing, in favour of such centres, a contiguous series ofmonopolies territorially limited but together covering the entire territory of a Member State, the French legislation created a dominant position, within the meaning of Article 86of the Treaty, in a substantial part of the common market (paragraph 17).
Ved EF-Domstolens dom af 17. maj, Corsica Ferries mod Corpo dei piloti del porto di Genova2), der blev afsagt på foranledning af et præjudicielt spørgsmål fra Tribunale di Genova, fastslog EF-Domstolen på linje med en af Domstolen tidligere afsagt dom vedrørende Genova havn3), at en virksomhed, der har fået tillagt et lovbestemt monopol inden for en væsentlig del af det fælles marked, kan betragtes som en virksomhed, der indtager en dominerende stilling i henhold til artikel 86.
The judgment of the Court of Justice in Corsica Ferries v Corpo del Piloti del Portodi Genova,' which was delivered in response to a reference for a preliminary ruling fromthe Tribunale di Genova, afforded the Court an opportunity to reiterate, along the lines ofits previous judgment concerning the Port of Genoa,2 that an undertaking which has a statutory monopoly in a substantial part of the common market may be regarded as occupyinga dominant position within the meaning of Article 86 of the Treaty.
I den pågældende sag var hovedproblemet, at der indrømmedes nedsatte tariffer for lodstjeneste til fordel for skibe, der foretog transport mellem italienske havne.
The case involved reductions in piloting tariffs which were granted only to undertakingsproviding transport services between Italian ports.
Virksomheder, der foretog søtransport mellem medlemsstaterne såsom Corsica Ferries, der driver fast linjefart mellem Genova havn og en række havne på Korsika, blev således a priori udsat for diskriminering.
Undertakings providing maritime transport services between Member States - such as Corsica Ferries, which operates a liner service between Genoa and various Corsican ports - were therefore prima facie discriminatedagainst.
Da det ligger fast, at lodsforeningen i Genova havn har et lovbestemt monopol 4), besvarede EF-Domstolen også to vigtige spørgsmål bekræftende. Domstolen
It tookaccount in this connection of the volume of traffic in the port and its importance in relationto maritime import and export operations as a whole in Italy (second sentence of paragraph 41).
2) Sag C-I 8/93, Sml. I 1994, s. 1783.
There must be anabuse of that position by the undertaking concerned.
3) Dom af 10.12.1991, sag C-179/90, Sml. I 1991, s. 5889. 4) Se nr. 479 i denne beretning.
Such was the case here.
DE VIGTIGSTE DOMME AFSAGT AF EF-DOMSTOLEN OG AF EF'S FØRSTEINSTANSRET
226 MAIN CASES DECIDED BY THE COMMUNITY LAWCOURTS
Tetra Pak li-dommeni) er primært af interesse, fordi Førsteinstansretten her har fastslået, at misbrug af en dominerende stilling kan finde sted på markeder, hvor en virksomhed ikke er dominerende, men hvor der eksisterer snævre forbindelser mellem disse markeder og det marked, hvor den pågældende virksomhed er dominerende. I den foreliggende sag var der tale om at få konstateret, om der forelå misbrug på de ikke-aseptiske markeder, i en situation, hvor den dominerende stilling kun kunne konstateres på de aseptiske markeder. Til trods for, at der i tidligere retspraksis var visse indikationer, var dette punkt dog ikke helt afklaret.
The main point of interest in Tetra Pak IP is the confirmation by the Court of FirstInstance of the fact that abuses of dominant positions may be found to exist in marketswhere an undertaking is not dominant, provided there are close links between those markets and the market in which the undertaking is dominant.
I den her omtalte sag var der konneksitet mellem de berørte markeder, fordi der var identitet mellem nøgleprodukter til emballage, som både aseptiske og ikke-aseptiske kartoner bruges til, ligesom konneksiteten også skyldtes producenternes og brugernes adfærd.
In thepresent case the associative links between the relevant markets were due both to the factthat the key products packaged in aseptic and non-aseptic cartons were the same and to theconduct of manufacturers and users.
Maskinerne og de aseptiske og ikke-aseptiske kartoner bruges nemlig til emballage af de samme flydende levnedsmiddelprodukter, herunder primært mælkeprodukter og frugtsaft.
Both the aseptic and the non-aseptic machines andcartons at issue in this case were used for packaging the same liquid products intended forhuman consumption, principally dairy products and fruit juice.
En stor del af Tetra Paks kunder opererer endvidere både inden for den aseptiske og den ikke-aseptiske sektor.
Moreover, a substantialproportion of Tetra Pak's customers operated in both the aseptic and the non-aseptic sectors.
DE VIGTIGSTE DOMME AFSAGT AF EF-DOMSTOLEN OG AF EF'S FØRSTEINSTANSRET veletableret inden for den ikke-aseptiske sektor, gennem lang tid har forsøgt at komme ind på de aseptiske markeder (præmis 120).
Furthermore, the conduct of the principal manufacturers of carton-packagingsystems confirmed the link between the aseptic and the non-aseptic markets, since two ofthem already operated on all four markets and the third, which was well established in thenon-aseptic sector, had for some considerable time been trying to gain access to the asepticmarkets (paragraph 120).
I den ovennævnte Almelo-dom1) opfordrede EF-Domstolen — under henvisning til den definition på kollektiv dominerende stilling, der var givet i
In Almelo1the Court of Justice invited, on the basis of the definition of collectivedominant position given in its judgment in Bodson,3 the Court making the reference, the
Domstolens Bodson-dom af 4. maj 19882) — den henvisende domstol, Gerechtshof i Arnhem, til at undersøge, om der mellem de regionale elforsyningsselskaber i Nederlandene eksisterede forbindelser, der var tilstrækkelige til, at der derved skabtes en kollektiv dominerende stilling inden for en væsentlig del af fællesmarkedet. kedet.
Gerechtshof te Arnhem, to consider whether there existed between the regional electricitydistributors in the Netherlands links which were sufficiently strong for there to be a collective dominant position in a substantial part of the common market.
Endvidere fastslog Domstolen klart, at dersom det kan bevises, at der foreligger en dominerende stilling, vil den omstændighed, at der i leveringskontrakter indføjes en klausul om købsforpligtelse udgøre misbrug af en dominerende stilling, der er forbudt i henhold til traktatens artikel 86, som de regionale elforsyningsvirksomheder således havde overtrådt, selv om det var de lokale distributører, der havde anmodet om at få indføjet sådanne klausuler.
The Court clearly indicated that, should the existence of a dominant position be established, the imposition of exclusive purchasing clauses in the supply contracts would constitute an abuse of a dominant position prohibited by Article 86 of the Treaty for which theregional distributors would be accountable even if the clauses had been requested by thelocal distributors.
) Sag 30/87, Sml. 1988, s. 2419.
1 Judgment of 6 October 1994, Case T-83/91, not yet reported.2 See point 449 of this Report. < Case 30/87 [1988] ECR 2419. COMP.
DE VIGTIGSTE DOMME AFSAGT AF EF-DOMSTOLEN OG AF EF'S FØRSTEINSTANSRET
MAIN CASES DECIDED BY THE COMMUNITY LAWCOURTS 227
I dommen vedrørende kunstig inseminering af hornkvæg i Frankrig J) fastslog EF-Domstolen, at der foreligger misbrug af dominerende stilling, når en virksomhed, der har fået tildelt lovbestemt monopol for sine tjenesteydelser, kræver priser, der står i misforhold til den økonomiske værdi af den præsterede tjenesteydelse (præmis 25).
In its judgment on the artificial insemination of bovine animals in France3 the Courtof Justice stated that an undertaking abused its dominant position where it had an administrative monopoly and charged for its services fees which were disproportionate to the economic value of the service provided (paragraph 25).
Centre, der er godkendte til at foretage inseminering, misbruger således deres dominerende stilling, hvis de afkræver brugerne en pris, som er større end de ekstra udgifter, der rent faktisk er afholdt i forbindelse med indkøb og konservering indtil insemineringen af sæd, der er importeret fra en anden medlemsstat efter anmodning fra en bruger.
Thus, approved insemination centres would be abusing their dominant position if theywere to charge to users costs in excess of the additional costs actually incurred in obtainingand conserving until insemination semen imported at the request of a user from another Member State.
Men hvis den supplerende pris, som centrene beregner sig svarer til de udgifter, de har afholdt, overtræder de ikke traktatens artikel 86.
On the other hand, the centres did not infringe Article 86 if the additionalcosts they charged corresponded to those which they had actually incurred.
13.1 EF-Domstolen annullerer — på grund af tilsidesættelse af væsentlige formkrav — en beslutning, som Førsteinstansretten tidligere havde erklæret for en nullitet
13.1.-Annulment by the Court of Justice, for infringement of an essentialprocedural requirement, of a decision previously declared by the Court of First Instance to be non-existent
Kommissionen mod en dom afsagt af Førsteinstansretten den 27. februar 1992 i PVC-sagerne3), og hvori Retten erklærede Kommissionens beslutning 89/190/
Commission against the judgment of the Court of First Instance in the PVC cases5 declaring non-existent the measure entitled 'Commission Decision 89/190/EEC of 21 Decem- ber 1988 relating to a proceeding pursuant to Article 85'.
EF-Domstolen fandt, at Førsteinstansretten havde begået en retlig fejl ved at erklære denne beslutning for en nullitet.
' See point 455 of this Report.2 Case C-62/86 [1991] ECR1-3359, in particular paragraphs 71 and 72.