natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Men det rokker ikke den= afgørende kendsgerning, at overskudene er strukturelle, massive og permanente.
The surpluses have none the less become an integral part of the Community agricultural markets, permanent and massive.
Årsagerne er først og frem mest: produktivitetsforøgelser, faldende europæisk efterspørgsel og stagnerende efterspørgsel udefra som følge af den økonomiske afmatning.
The main reasons are the relentless rise in productivity, the slackening of consumer demand in Europe and the recession-induced slowing of demand on world markets.
Selv om verdens fødevarebehov er stort, er det ikke muligt i det uendelige at øge fødevarehjælpen til udviklingslandene, fordi den mindsker tilskyndelsen til lokal produktion — med mindre der er tale om katastrofesituationer.
Faced with this situation, a constant increase in food aid to the Third World is no solution. Apart from cases of genuine emergency, this serves only to discourage local production.
Det er heller ikke muligt for Fællesskabet at anvende stadig større summer til kostbare afsætningssystemer for overskudene
Nor is it possible for the Community, with its strict financial limits, and its responsibility towards tax-payers, to spend ever increasing quantities of money on disposing of surpluses through costly means such as subsidized
(eksportstøtte, støtte til socialt forbrug, forbrugerstøtte m.v.).
exports, social distribution schemes, consumption aids or destruction.
Det europæiske landbrug må derfor se realiteterne i øjnene.
European agriculture has to accept economic realities.
Landbruget må som industrien lære at producere efter afsætningsmulighederne, tilpasse sig den faktiske efterspørgsel og iøvrigt fortsætte moderniseringen.
It must, like industry, learn to produce for the market, to adapt to commercial demand and to continue to modernize.
Det er i dag den fælles landbrugspolitiks opgave — under hensyn til sociale, regionale og økologiske forhold — at fremme denne omstilling uden at træde hovedprincipperne for det fælles marked for landbrugsvarer for nær.
It is up to the Community agricultural policy to promote a re-orientation along these lines, while respecting the basic principles of the common market in agriculture and giving due account to social, regional and ecological needs.
De væsentligste elementer i landbrugspolitikken
The principal mechanisms of 'Green' Europe
Den fælles landbrugspolitiks markedsordninger er baseret på markedets enhed, fællesskabspræference og fælles finansiering - indenfor en budgetdisciplin, de fastlægges på fællesskabsplan.
The basic principles upon which the market organization mechanisms of the common agricultural policy are founded are the unity of the European market, Community preference and financial solidarity, within the framework of budgetary discipline, agreed at Community level.
D Markedets enhed betyder total frihed for samhandelen, afskaffelse af told og ikke-toldmæssige handelshindringer og en gensidig harmonisering af administrative regler, veterinærregler of sundhedsmæssige krav, som har til formål at beskytte forbrugerne.
D Unity of the market means complete freedom of trade and therefore the abolition of customs duties and non-tariff barriers, the harmonization of administrative procedures and the health and veterinary rules which protect the consumer and producer alike.
Markedets enhed betyder endvidere fælles forvaltningsregler, fælles konkurrenceregler og fælles priser — som fastsættes i fællesskab, hvilket ofte giver anledning til vanskelige drøftelser, samt en fælles beskyttelse ved Fællesskabets ydre grænser.
It also involves common rules for market management, including common prices applicable in all Member States, decided, often with great difficulty, through ministerial negotiation. There must also be identical rules on competition and a single system of protection around the external frontiers of the Community.
Forvaltningsreglerne har for hvert enkelt produkt særlige karaktertræk, men 94 pet. af Fællesskabets samlede produktion er underlagt fire hovedtyper af markedsordninger:
Market management rules vary from product to product. There are, however, four principal types of market organization, which between them cover 94% of all European farm produce.
• Markedsordningerne er for ca. 70 pet. af produktionen — blød hvede, byg, rug, majs, ris, sukker, mælkeprodukter, oksekød, fårekød og svinekød, samt bordvin og visse frugter og grønsager — baseret på en støttepris, som garanterer såvel afsætning som pris.
• About 70% of products (including soft wheat, barley, rye, maize, rice, sugar, dairy products, beef, sheepmeat, pork, some fruits and vegetables and table wine) enjoy support prices which carry either a permanent or conditional guarantee of price and sale.
Når markedspriserne falder under et vist niveau og en række andre forudsætninger er opfyldt, opkøber »interventionsorganer« i medlemslandene de mængder, der udbydes uden at finde afsætning.
When market prices fall below a certain level and other conditions are fulfilled, the intervention authorities buy up the produce offered to them and stock it or sell it according to Community rules.
I en række tilfælde gælder mere fleksible ordninger baseret på støtte til privat oplagring, støtte til destillering af vin eller tilbagetrækning fra markedet efter henstilling fra producentorganisationer.
The market can also be supported by more flexible means, such as storage aids, subsidies for distillation of wine and the buying-in of surpluses by producer organizations.
• Støtte pr. ha. eller pr. kg. ydes kun til 0,5 pet. af produktionen — bomuldfrø, hør, hamp, humle, silkeorme, frø og tørret foder.
• Flat-rate aid according to hectares planted or quantity produced covers only 0.5% of production (cotton seed, flax, hemp, hops, silkworms, seeds and dehydrated fodder).
Fællesskabet har nu — som følge af de svulmende overskud og de udgifter, som de medfører — besluttet at føre en særdeles forsigtig prispolitik og ikke mere garantere prisen eller støtten til ubegrænsede mængder.
In response to the growth of permanent surpluses and the expenditure they generate, the Community has decided to pursue a policy of extremely prudent pricing and no longer to guarantee prices or subsidies for unlimited quantities of produce.
Der er indført en række restriktive foranstaltninger for at skabe en bedre markedsbalance: obligatorisk destillering (af vin), forpligtelser for mælkeproducenterne til via medansvarsafgifter at bidrage til udgifterne ved oplagring og afsætning, samt til at overholde bestemte produktionskvoter, »garanti-tærskler«, som medfører prisnedsættelser, når produktionen overstiger tærskelen (korn, raps, solsikkefrø, forarbejdede frugter, rosiner o.a.). Tilsvarende ordninger gælder for sukker og bomuld.
Restrictive measures have been introduced to try to restore market balance: obligatory distillation in the wine sector; financial co­responsibility of producers, who pay part of the cost of storage or disposal through a tax or levy in the milk sector; production quotas, again in the milk sector; guarantee thresholds, which bring a reduction in guaranteed prices when a certain volume of production is exceeded (for cereals, colza, sunflower seeds, processed fruit and raisins); similar mechanisms have been introduced for sugar and cotton.
Som følge af de kraftige kurssvingninger siden 1969 indførte Fællesskabet »valutariske udligningsbeløb« for i de enkelte medlemslande at kunne kompensere for valutakurssvingningernes virkninger på de fælles priser.
At the same time, developments on money markets since 1969 have brought about the introduction of 'monetary compensatory amounts' to compensate in Member States the changing common prices because of fluctuations in national currencies.
På den måde kunne man umiddelbart opretholde de fælles priser og afbøde kurssvingningernes indflydelse på samhandelen med landbrugsvarer — men på længere sigt viste systemet sig at medføre betydelige konkurrenceforvridninger.
This system safeguarded the common prices and cushio­ned farmers from the effects of monetary changes. But the prolonged application of the system caused certain distortions in agricultural competi­tion.
Fællesskabets Ministerråd har derfor besluttet en gradvis afvikling af disse kurssvingningsgodtgørelser (valutariske udligningsbeløb).
The Council of Ministers has therefore agreed to introduce rules which should allow the gradual dismantlement of this mechanism.
D Fællesskabspræferencen er en logisk følge af markedets enhed.
□ Community preference is the logical extension of unity of the market.
Det fælles europæiske marked er beskyttet mod lavprisimport udefra som følge af svingninger i verdensmarkedspriserne.
European farmers are protected against low­price imports and world market fluctuations by customs duties or levies imposed at the Community's external frontiers.
Det er beskyttet af told og landbrugsafgifter, der varierer efter forholdet mellem verdensmarkedspriserne og EF's faste priser.
These duties are calculated according to the difference between the selling price on the world market and the prices fixed internally by the Community.
Er prisen på importvarerne lavere end EF's priser, pålægges de en afgift, der svarer til forskellen.
The levy is intended to bring the world price up to the Community price, where the latter is higher than the former.
Systemet sikrer fri import til EF men hindrer konkurrenceforvridning på EF's marked.
Free access to the Community market is assured but competition within the Community is protected.
Er verdensmarkedspriserne derimod højere en EF-prisen, lægges der en afgift på eksporten ud af EF for at fjerne tilskyndelsen til at sælge til gunstige verdensmarkedspriser til skade for de europæiske forbrugere.
If, on the other hand, world prices are higher than Community prices, Community producers face an export levy to dissuade them from selling on the world market to the detriment of European consumers.
D Den fælles finansiering er en følge af de to allerede nævnte principper, og foregår i praksis ved, at såvel udgifter som indtægter i forbindelse med den fælles landbrugspolitik indgår i EF's budget.
D Joint financial responsibility is also a natural extension of the two preceding principles.
Udgifterne afholdes af Den europæiske udviklings- og garantifond for Landbruget (EUGFL), som er en del af dette budget.
In practice it means that all common agricultural policy spending and receipts pass through the Community budget.
Fonden er opdelt i to afdelinger:
Within this budget, the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund has two sections:
• Garanti-sektionen betaler samtlige offentlige udgifter i forbindelse med markedsordningerne.
• The 'Guarantee' section finances all ­public expenditure arising from the common organization of the market.
I 1984 anvendtes 11,8 mia ECU ') til regulering af det indre marked — interventionsorganernes opkøb, lageromkostninger, direkte indkomststøtte, afsætningsstøtte m.v. og 6,6 mia ECU til eksportrestitutioner med det formål at kompensere forskellen mellem EF-prisen og verdens markedsprisen.
This also breaks down into two sections. Expenditure on regulating the internal market ( 11 800 million ECU in 1984) ' covers purchases by intervention boards, storage costs, income aids and marketing subsidies.
• Udviklings-sektionen bidrager til finansiering af Fællesskabets strukturpolitik. Den støtter modernisering af bedrifterne og forbedring af infrastrukturer,
Expenditure on external sales (6 600 million ECU in 1984) covers the export rebates which bridge the gap between Community and world prices.
(') 1 ECU (europæisk valuta) = ca. 8 kr. pr. 2. december 1985.
1One ECU (European currency unit): about £ 0.59, Ir£ 0.71 or US $ 0.88 (at exchange rates current on 2 December 1985).
' forarbejdnings- og afsætningsstrukturer.
• The Guidance Section helps to finance Community policy on agricultural structures, mainly through funding projects involving the improvement of farms, rural facilities, processing and marketing.
Siden 1981 har Fællesskabet i højere grad samlet støtten om forøgelse af produktiviteten, tilpasning af produktionen og udjævning af de regionale skævheder.
Since 1981 increased priority has been given to improving productivity, balancing markets and reducing regional disparities.
Der er således gennemført et betydeligt antal foranstaltninger til fordel for vanskeligt stillede egne, bjergegne og højsletter, hvor det er af betydning at opretholde et vist antal brug, samt middelhavsegnene, hvis problem er den øgede konkurrence som følge af Portugals og Spaniens indtræden i Fællesskabet.
A variety of programmes have been introduced for less favoured regions and mountainous and hilly areas, where it is vital to keep a certain number of farmers on the land, as well as parts of the Mediterranean regions which face increased competition through the Community's enlargement to the south.
Støtten er bl.a. anvendt til uddannelse af landbrugere, grundforbedring, kunstig vanding, genplantning af træer, produktforbedring og omstilling til andre produktioner (gælder bl.a. vingårde).
The programmes include training schemes for farmers, aids to drainage, irrigation and afforestation, the improvement of product quality and incentives to switch to alternative crops, especially in wine-growing areas.
I marts 1985 nedfældedes disse hovedformål i en ny forordning, som også rummer foranstaltninger til gavn for skovbrug og unge landbrugere. Den europæiske bevilling til disse formål er for perioden 1985-1989 på 5,2 mia ECU.
In March 1985 a new regulation restated these objectives and added measures in favour of sylviculture and young farmers.
Der ydes normalt kun et tilskud på 25 pet. (i visse tilfælde dog 50 pet.) af de samlede omkostninger ved projekterne, og støtten forudsætter normalt, at der også ydes national eller regional støtte.
Usually up to 25% of the cost of a project (sometimes 50%) is covered by the Community, matched by funds from national authorities.
Endvidere yder Den europæiske Fond for regional Udvikling tilskud og Den europæiske Investeringsbank langfristede lån på favorable vilkår (i 1984 mere end 500 mio ECU) til forbedring af strukturerne (kunstig vanding, dræning, vejnettet, elforsyningen) og til udvikling af bondegårdsferier, slagterier og andre forarbejdningsanlæg, afsætningscentre og andre små og mellemstore virksomheder i landbrugsområderne.
In addition, the European Regional Development Fund and the European Investment Bank provide finance, the first in the form of grants and the second in the form of long-term loans at the most advantageous rates (more than 500 million ECU in 1984) which help the rural economy by improving infrastructure (irrigation, drainage, roads, electricity), developing tourism and investing in food processing, abattoirs, marketing centres and small and medium-sized businesses.
Fremtidsperspektiverne
Perspectives for the future
I de kommende år vil den europæiske landbrugspolitik være præget af:
In the next few years the Community farm policy will be affected by:
D Portugals og Spaniens optagelse i Fællesskabet.
D The enlargement of the Community to include Spain and Portugal.
Fællesskabet bestræber sig i denne forbindelse på at sprede fordele og byrder ligeligt.
The Community has attempted to ensure a fair sharing of sacrifices and benefits.
De to nye medlemslande vil blive gradvis integreret i den fælles landbrugspolitik fra 1986: tolden aftrappes, priserne tilnærmes gradvis og i mellemtiden vil »tiltrædelses-udligningsbeløb« ved grænserne kompensere de eksisterende prisforskelle.
The new Member States will be integrated gradually into the farm policy from 1986 onwards.
Det portugisiske landbrugs produktionsstrukturer vil med støtte fra Fællesskabet (700 mio ECU over ti år) blive gennemgribende omlagt og der bliver derfor også for hovedparten af den portugisiske produktion tale om en overgangsperiode på 10 år.
Customs duties will be abolished by stages; the new countries will come gradually up to the price levels operated in the existing Community; 'accession compensatory amounts' will be used in the meantime at the frontiers to bridge the temporary price gaps.
På mange områder skal importlofter, der gradvis hæves, sikre stabiliteten i hele overgansperioden.
The transition will, for the most part, take seven years.
Endvidere har Fællesskabet vedtaget at gennemføre de såkaldte »integrerede middelhavsprogrammer« for at modernisere landbruget, infrastruk-
A series of further precautionary measures has been agreed, however, to ensure that integration is as harmonious as possible and to avoid disrupting 'sensitive' markets; Spanish wine will be compulsorily distilled beyond a certain level of production and it will be subject to specific monetary regulatory measures; there will be a 10-year transition period for olive oil, fruit and vegetables (two sectors where Spain has a huge export potential); and there will also be a 10-year transition for dairy products, beef and soft wheat, (with which Spanish farmers will find difficulty in competing with the rest of the
turer, servicesektoren og småindustrier i Grækenland og en række franske og italienske middelhavs regioner.
In almost all these cases, there will be annually adjusted import guidelines as an additional safeguard throughout the transition period.
Der sættes i denne forbindelse 6,6 mia ECU ind på at styrke disse regioner til den øgede konkurrence, der bliver resultatet af de to nye landes indtræden.
The Community has also agreed to 6 600 million ECU integrated Mediterranean programmes over seven years to modernize agriculture, infrastructure, services and small indus­tries in Greece and the Mediterranean regions of France and Italy.
□ Den fortsatte tilpasning af landbrugspolitikken på længere sigt.
D The continuing adaptation of the farm policy to meet long­term aims.
Selv om det er ønskeligt, at produktionens størrelse reguleres ved hjælp af priserne og ikke ved hjælp af produktionsbegrænsninger, må man erkende, at det vil kræve lang tid og store anstrengelser.
It is far better that agricultural prices, not quantitive restrictions, should be the con­trolling factor in limiting production.
Det vil derfor være fornuftigt om landbrugerne specia­liserer sig efter de naturlige vilkår på stedet, udvikler alternative produktioner og kvalitetsprodukter, samt finde nye afsætningsmuligheder.
But this will require considerable efforts, over a long period.
Det sidste er især muligt i industrier, der ikke producerer fødevarer, og i international sammen­hæng, idet Fællesskabet her agter at bevare sine markedsandele og at bruge samme midler som konkurrenterne.
The objective should be to achieve greater specialization of agriculture according to natural advantages, to develop alternative, quality produce, and to find new markets, above all in industry and on the world markets, where the Community intends to hold on to its market share and equip itself with means of action equivalent to those of its competitors.
Prispolitikken alene kan ikke mere sikre, hverken landbrugernes indkomster eller opretholdelse af tilstrækkeligt mange landbrug i vanskeligt stillede regioner.
Price policy alone cannot guarantee an adequate income to farmers or sufficient agricultural activity in certain regions.
Fællesskabet må tilskynde til moderni­sering, tilstræbe, at de store forskelle mellem landbrugernes indkomster ind­snævres, og fremme en generel udvikling af de vanskeligt stillede regioner, der i dag er alt for afhængige af landbrug.
The Community must encourage modernization, the reduction of income disparities and the overall development of struggling regions.
Der vil derfor i visse tilfælde kunne blive tale om indkomststøtte og støtte til opretholdelse af landbrug af miljøhensyn.
In certain cases it might consider income aids and support for activities which help to preserve the environment.
Under indtryk af de omstillinger, der er i gang og bliver nødvendige på kort sigt, tog Europa­Kommissionen i 1985 initiativet til en dybtgående drøftelse med de berørte erhverv og indenfor de fælles institutioner.
Faced with the widespread changes already in progress or expected in the near future, the European Commission decided in 1985 to take the initiative by starting a wide­ranging debate within the Community institutions and with representatives of industry.
Som grundlag for denne debat udarbejdede den en »grønbog«, hvori den analyserede situationen, præ­ciserede de emner, der bør tages op til overvejelse cg foreslog en række valgmuligheder.
To begin this process, the Commission drew up a 'green paper' which analysed the situation, suggested subjects for discussion and outlined a number of options.
Disse analyser og debatten om dem, danner grundlaget for Kommissionens forslag til en fælles strategi overfor de problemer, som Fællesskabets landbrug vil komme til at stå overfor i de kommende år ■
These analyses and consultations have led to Commission proposals seeking to achieve a concensus on the strategy needed to face up to the challenges confronting Community agriculture in the next few years and the framework within which European farmers will be expected to operate. ■
ISSN 0379-315X j^j Kontoret for De europæiske Fællesskabers ™ Ψ officielle Publikationer L-2985 Luxembourg
Office for Official Publications of the European Communities
NY TEKNOLOGI OG ET STORT HJEMMEMARKED
THE BIG MARKET AND NEW TECHNOLOGIES
En europæisk industristrategi
An industrial strategy for Europe
Kommissionen for De europæiske Fællesskaber Generaldirektoratet for information, kommunikation og kultur Rue de la Loi 200 — B-1049 Bruxelles
Commission of the European Communities Directorate-General for Information, Communication and Culture Rue de la Loi 200 - Β-1049 Brussels
Industriens formål er at levere de varer, som forbrugerne har brug for — i et tilstrækkeligt antal, en rimelig kvalitet og til priser, der er acceptable såvel på det fælles europæiske hjemmemarked som uden for EF.
re objective of industry is to manufacture products which meet consumer needs in sufficient quantity, quality and at prices which compete on both internal and international markets.
Der er derfor brug for en industriel strategi for at sikre, at tilpasningen sker så hurtigt som muligt og uden for mange problemer1).
An industrial strategy is necessary to ensure that such a period of change is completed as quickly and smoothly as possible.1
Mange problemer og ét håb: Europa
Problems and a potential solution: the European Community
Det europæiske Fællesskab har efter Portugals og Spaniens indtræden 320 mio indbyggere og er dermed det største markedsområde i den industrialiserede del af verden.
With the accession of Spain and Portugal, the Community has a population of 320 million.
Industrien beskæftiger 35 pet. af de erhvervsaktive og den samlede brutto­merværdien — ca. 40 pet. af hele Fællesskabets merværdi — var i 1982 næsten lige så store som USA's og mere end dobbelt så stor som Japans. (Se skemaet).
It is the largest market in the developed world. Industry employs 35% of the active population and accounts for 40% of the gross value-added of the Community economy.
Trods denne misundelsesværdige position har en række mere og mere foruroligende problemer gjort sig gældende i en årrække.
In spite of this favourable situation, there are a number of problems which have become increasingly acute in recent years.
De rummer forklaringen på det europæiske erhvervslivs middelmådige resultater og på den store arbejdsløshed.
They help to explain the comparatively poor economic performance of the Community and its high level of unemployment.
□ Europæernes evne til at udtænke nye produkter ledsages ikke altid af en tilsvarende evne til at fremstille og sælge produkterne, hvorimod en række konkurrerende lande har held til at udnytte de nye teknologier og udvikle industrien hurtigere end i Europa.
D European skill in inventing new products is not always matched by the ability to develop and market them. A number of competing countries have been more successful than the Community in harnessing the new technologies to develop rapidly their industry.