natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Som reaktion på disse bekymringer forudser man i traktatudkastet: forbedringer i samarbejdet mellem politi, toldvæsen og retlige myndigheder, styrkelse af Europol (den europæiske politienhed) og større inddragelse af Europa­Parlamentet og De Europæiske Fællesskabers Domstol.
Responding to these concerns, the draft Treaty foresees: improvements in cooperation between police, customs and judicial authorities; enhancement of the role of Europol (the European Police Office); and greater involvement by the European Parliament and the Court of Justice.
Dette skal bygge på det, der er opnået indtil nu.
These developments will build on what has been achieved so far.
Byer med international narkotikahandel
Towns involved in drug trafficking
Det centraleuropæiske og baltiske område
Central Europe and Baltic area
Området omkring de tre have
Three seas area
Foranstaltninger mod narkotikaudbud indtil nu
Action so far in relation to drug supply
Bekæmpelse af narkotikaudbud har internationale, europæiske og nationale dimensioner.
Action against drug supply has international, European and national dimensions.
I 1987 afholdt De Forenede Nationer en verdenskonference om narkotikahandel, hvor Det Europæiske Fællesskab var repræsenteret.
In 1987 the United Nations held a world conference on drug trafficking, where the European Community was represented.
Denne konference tilskyndede Europa-Parlamentet til at støtte den internationale narkotikabekæmpelse med et økonomisk bidrag på 5 mio. ECU.
This conference prompted the European Parliament into supporting the international fight against drugs with a financial contribution of ECU 5 million.
I 1988 underskrev Fællesskabet De Forenede Nationers konvention om bekæmpelse af ulovlig handel med narkotika og psykotrope stoffer (Wienerkonventionen).
In 1988 the Community signed the United Nations Convention against Illicit Traffic in Narcotic Drugs and Psychotropic Substances ('Vienna Convention').
Hvad angår Europa, var det den europæiske fælles akt af 1987, der tilskyndede til meget af EU's samarbejde om bekæmpelse af narkotikahandel.
More specifically in the European context, the stimulus for much of the EU's cooperation against drug trafficking was the Single European Act of 1987.
Med denne akt indførte man begrebet om et indre marked inden for grænserne af Det Europæiske Fællesskab, der ville give mulighed for fri bevægelighed for personer, tjenesteydelser, kapital og varer.
The Act established the concept of a single market within the borders of the European Community, which would allow for the free movement of people, services, capital and goods.
EU har truffet foranstaltninger til at forebygge, at narkotikahandlere bruger »den frie bevægelighed« til at fremme egne interesser.
The EU has taken action to prevent drug traffickers using 'free movement' for their own ends.
Disse foranstaltninger er blevet udmøntet på tre forskellige måder:
This action has taken three main forms:
> politisamarbejde om bekæmpelse af narkotikahandel, så snart denne omfatter to eller flere medlemsstater samt toldsamarbejde > bekæmpelse af hvidvaskning af penge for at forhindre narkotikahandlere i først at kunne skjule sig og derefter nyde fortjenesten af deres forbrydelser og > bekæmpelse af ulovlig anvendelse af prækursorer (det vil sige anvendelse af i øvrigt lovlige kemikalier til at fremstille ulovlige stoffer). >
> police cooperation against drug trafficking whenever it involves two or more Member States, and customs cooperation; > action against money laundering, to prevent traffickers being able first to hide and then to enjoy the profits of their crimes; > and action against diversion of precursors (meaning the utilization of otherwise legal chemicals to make illegal drugs). >
Politisamarbejde: Europol
Police cooperation: Europol
I konventionen om Europol har man fastlagt Europols primære målsætning, som er at forbedre effektiviteten hos og samarbejdet mellem de relevante myndigheder i medlemsstaterne med henblik på at bekæmpe særlige former for organiseret kriminalitet i EU.
The Europol Convention lays down Europol's primary objective — to improve the effectiveness and cooperation of the appropriate authorities in the Member States to combat specific forms of organized crime affecting the EU.
Europols Narkotikaenhed var den første del af Europol, der begyndte sit arbejde i 1994 som en ikke-operationel enhed.
The Europol Drugs Unit was the first element of Europol to begin its work, in 1994, as a nonoperational unit.
Europol støtter politiet og andre relevante myndigheder i medlemsstaterne i deres arbejde og sikrer blandt andet:
Europol supports the work of the police and other appropriate authorities in the Member States, ensuring among other things:
) udveksling og analyse af efterretninger om narkotikahandel
> the exchange and analysis of intelligence on drug trafficking; > training for members of police forces and related agencies. Based in The Hague in the Netherlands, Europol is made up of both liaison officers and its own staff.
Det fungerer som et center for udveksling af informationer mellem medlemsstaternes politistyrker, men det er ikke en »superpolitistyrke«, der kan forfølge kriminelle fra ét land til et andet.
It acts as a focus for the exchange of information between the police forces of the Member States, but it is not a 'super force', able to pursue criminals from one country to another.
Bekæmpelse af hvidvaskning af penge
Action against money laundering
På samme måde som narkotika og narkotikahandlere kan penge bevæge sig fra land til land.
In our electronic age, vast amounts of money can and do move around the world in seconds.
I vor elektroniske tidsalder kan enorme pengebeløb bevæge sig verden rundt på sekunder, og det gør de. »Sorte« penge — der er tjent på kriminalitet, herunder også på narkotikahandel — kan let blandes med lovlige penge fra lovlige transaktioner.
'Dirty' money — the profits of crime, including the profits of drug trafficking — can easily be mixed with clean money from legitimate transactions.
Når disse penge fjerner sig fra deres kilder, undertiden gennem internationale finanscentre, hvor kontrolforanstaltningerne ikke er særlig strenge, kommer de i den sidste ende ud og er ikke til at kende igen fra lovligt tjente penge. ^
As this money distances itself from its sources, sometimes going through international financial centres where controls are less than strict, it finally comes out looking indistinguishable from legally obtained money.
Narkotikahandlere og andre kriminelle hvidvasker deres fortjenester for at kunne bruge dem på en luksuriøs livsstil eller for at investere dem i dele af den lovlige økonomi. Dette forvrider finanssektoren og kan underminere hele nationers økonomier.
Traffickers and other criminals launder their profits in order to be able to spend it on a luxurious lifestyle — or to invest it in parts of the legitimate economy.
Hvem tjener mest på ulovlig narkotikahandel
Who gains most from the trade in illicit drugs
Forarbejd r ing svirksomheder og nationale nel emmænd 1 596
Processors and national intermediaries 15%
I et direktiv, der blev vedtaget i 1991, kræves det, at medlemsstaterne træffer foranstaltninger for at sikre, at det finansielle system er beskyttet mod hvidvaskning af penge:
A directive, adopted in 1991, requires Member States to take action to ensure that the financial system is protected against money laundering: a^k
Pengeinstitutter skal bede om oplysninger om kunders identitet, registrere transaktioner og stille oplysninger til rådighed for myndighederne, hvis der er grund ti! mistanke.
> Financial institutions are required to ask for details of customers' identity, to keep transaction records, and to provide information to the authorities if there are any grounds for suspicion. Source: Atlas mondial des drogues.
Når som helst der er mistanke om hvidvaskning af penge, skal bankhemmeligheden hæves. Dette betyder, at bankerne skal give myndighederne adgang til oplysninger om en hvilken som helst kundes konto, når den pågældende er mistænkt for at være involveret i hvidvaskning af penge fra narkotikahandel.
> And bank secrecy must be lifted whenever money laundering is suspected. This means that banks have to give the authorities access to information about the account of any customer who is suspected of involvement in laundering money from drug trafficking. The European Parliament takes a very close interest in efforts to prevent money laundering.
Det har drøftet, hvordan man bedst kan få alle andre sektorer omfattet af bestemmelserne i direktivet om hvidvaskning af penge.
It has discussed how best to bring non-financial professions under the provisions of the money laundering directive.
Parlamentet presser også på for at få udvidet loven til at omfatte nye lovovertrædelser.
It is also pushing for the widening of the law to include new offences.
Derudover arbejder EU­medlemsstaterne med støtte fra Europols Narkotikaenhed på adskillige projekter for at forbedre samarbejdet mellem politimyndighederne.
Apart from these Community aspects, the EU Member States, with the support of the Europol Drugs Unit, are working on several projects for the improvement of cooperation between law enforcement services.
På en bredere international front deltager Europa­Kommissionen i den finansielle taskforce (FATF).
On a broader international front, the European Commission participates in the Financial Action Task Force (FATF).
Task­forcen, der blev oprettet i 1989 og drives fra Organisationen for Økonomisk Udvikling og Samarbejdes (OECD's) kontorer, er et internationalt organ, der har til formål at udvikle og fremme politikker til forebyggelse af hvidvaskning af penge.
Set up in 1989 and run from the offices of the Organization for Economic Cooperation and Development (OECD), the task force is an international body whose purpose is to develop and promote policies to prevent money laundering.
FATF har udarbejdet 40 anbefalinger, der danner de grundlæggende rammer om bekæmpelsen af hvidvaskning af penge. Disse anbefalinger vedrører det strafferetlige system og retshåndhævelsen, reguleringen af det finansielle system og internationalt samarbejde.
The FATF has drawn up 40 recommendations, setting out the basic framework for anti-laundering efforts.
Bekæmpelse af prækursor-kemikalier
Action against precursor chemicals
Prækursorer er kemikalier, undertiden ganske almindelige, der kan bruges fuldstændig lovligt i den kemiske industri over hele verden.
Precursors are chemicals, sometimes quite common ones, that may be used perfectly legally in chemical industries throughout the world.
Imidlertid er det et stort problem, at disse kemikalier bliver anvendt ulovligt til forkerte formål såsom fremstilling af stoffer (amfetamin, »ecstasy« osv.), eller til forædling af narkotika fra planter (for eksempel fra kokaplanten til kokain eller fra opium til heroin).
However, there is a considerable problem of such chemicals being diverted to improper use — such as the synthesis of drugs (amphetamines, 'ecstasy', etc.), or the refining of drugs from plant matter (for example, from coca plant to cocaine, or from opium to heroin).
EU har som en del af sit ansvar for handelspolitikken i nogen tid været i stand til at bruge sine lovgivningsmæssige beføjelser til at kontrollere handel med og fremstilling af prækursor­kemikalier.
As part of its responsibility over commercial policy, the European Community has for some time been able to use its regulatory powers to control the trade in and manufacture of precursor chemicals.
EU har rettet sin fulde opmærksomhed mod prækursorerne fra det øjeblik, de blev inddraget i de forhandlinger, der førte frem til undertegnelsen af »Wienerkonventionen« om narkotikahandel.
The Community had turned its full attention to precursors from the time it became involved in negotiations leading up to the signing of the 'Vienna Convention' on drug trafficking.
Denne interesse blev udmøntet i praksis i 1990 gennem Det Europæiske Fællesskabs forordninger og direktiver, hvorved man kontrollerer og overvåger handelen med stoffer, der anvendes til ulovlig fremstilling af narkotika og psykotrope stoffer, samt ulovlig anvendelse af prækursorer i international handel.
This interest took practical effect, in 1990, through European Community regulations and directives, controlling and monitoring the placing on the market of substances used in the illicit manufacturing of narcotic drugs and psychotropic substances as well as the diversion of precursors in international trade.
Adskillige systemer støtter denne politik:
Several systems support this policy:
I 1994 etablerede man PREXCO, der er et computernetværk, der dækker hele EU og giver medlemsstaterne mulighed for at kontrollere eksport af prækursorer fra Fællesskabet til andre lande, fordi disse kemikalier kunne bruges til at fremstille ulovlige stoffer.
> in 1994, Prexco was set up, a Union-wide computer network which allows Member States to check precursor exports from the Community to other countries, because these chemicals might be used to produce illegal drugs; Λ
Der er også et netværk, der giver de offentlige sundhedsmyndigheder samt politiet mulighed for at udveksle informationer om prækursorer med toldvæsenet: e­mail­nettet SCENT. Yderligere et elektronisk netværk giver adgang til følsomme tolddatabaser: toldinformationssystemet.
> there is also a network which allows public health authorities, as well as the police, to exchange information on precursors with customs — the SCENT e-mail network. A further electronic network gives access to sensitive customs databases — the customs information system. The Commission has tightened up the rules on the level of details required from the manufacturers and exporters when applying for precursor export licences.
Den er ligeledes begyndt at inddrage industrien i sine drøftelser, hvorved den også inddrager kredse uden for det strafferetlige system.
It has also begun to involve the industry in its deliberations, thus extending the cooperative ethos outside the narrow bounds of the criminal justice system.
Endvidere har EU udvidet bekæmpelsen af prækursorer ud over sine egne grænser (jf. det internationale afsnit nedenfor).
And the EU has extended anti-precursor action beyond its own borders (see international section).
De seneste udviklingstendenser inden for retshåndhævelse
Recent developments in law enforcement
1 løbet af 1996 traf medlemsstaterne foranstaltninger til at forbedre det praktiske samarbejde bekæmpelse af narkotikahandel og narkotikaturisme og til at gøre straffene mere ensar medlemsstaterne.
During 1996, Member States took steps to improve practical aspects of cooperation against drug trafficking and drug tourism, and to make penalties more similar in the Member States.
Samarbejde mellem de nationale myndigheder
Cooperation between national authorities
Der er indgået en aftale om at undersøge, hvordan politiets og toldvæsenets administrative procedurer kan gøres mere forenelige, således at samarbejdet om bekæmpelse af narkotikahandel kan blive hurtigere og mere effektivt.
Agreement has been reached to examine ways in which the administrative procedures of police services and customs could be made more compatible, so that cooperation against drug trafficking can be made swifter and more effective.
Pá nuværende tidspunkt kan de forskellige organisationsformer og arbejdsmetoder hæmme samarbejdet, og medlemsstaterne har forpligtet sig til at mindske disse hindringer.
At present, the diversity of forms of organization and working methods can impede cooperation, and the Member States have committed themselves to reducing these obstacles.
Samarbejdet med den private sektor er også ved at blive intensiveret gennem en højere grad af forståelse mellem toldvæsenet og erhvervslivet.
Cooperation with the private sector is also being stepped up, through memoranda of understanding between customs and businesses.
Dette er ikke blot en europæisk tendens, men også noget, man ser internationalt, således som det klart fremgår af et brev til London-avisen Financial Times fra generalsekretæren for Det Internationale Handelskammer (ICC) i Paris:
This is not only a European trend, but also an international one — as a letter written to the London-based Financial Times newspaper by the Secretary-General of the Paris-based International Chamber of Commerce (ICC) makes clear:
»ICC bør opfordre sine tusinder af medlemsvirksomheder over hele verden til at gennemføre programmer til smugleribekæmpelse i partnerskab med toldvæsenet.
'The ICC's role would be to encourage its thousands of member companies all over the world to implement anti-smuggling programmes in partnership with customs.
Behovet bliver stadig mere presserende i lyset af den voksende kompleksitet i den internationale handel.
The need becomes more urgent in view of the growing complexity of international trade.
Vejen fra råvarer til færdigvarer bliver stadig længere, og der indgår stadig flere komponenter af forskellig oprindelse i de varer, der handles med på tværs af grænserne. Det er blandt andet faktorer, der hjælper smuglere til uhindret at få smuglergods over grænserne.«
The lengthening chain from raw materials to finished products and the growing numbers of components of different origins in goods traded across borders are among factors helping smugglers to pass contraband uninhibited.'
Tættere partnerskaber mellem erhvervsliv og toldvæsen har til formål at reducere mulighederne for narkotikahandel i større målestok under dække af lovlig handel.
Closer business-customs partnerships are intended to reduce the opportunities for major trafficking under cover of licit trade.
I 1996 traf EU også foranstaltninger vedrørende narkotikaturisme, ulovlig dyrkning og fremstilling af narkotika samt nationale narkotikalove og straffe.
During 1996 the EU also took action on drug tourism, illicit cultivation of drugs, illicit production and national drug laws and penalties.
»Tilnærmelse« af nationale love og straffe
'Approximation' of national laws and penalties
I slutningen af 1996 blev medlemsstaterne enige om at:
At the end of 1996, Member States agreed to:
> bestræbe sig på at tilnærme deres love for at gøre dem gensidigt forenelige i den udstrækning, der er nødvendig for at forebygge og bekæmpe ulovlig narkotikahandel i EU > gøre det til en lovovertrædelse, offentligt og forsætligt, på enhver måde at anspore eller forlede andre til at begå lovovertrædelser i forbindelse med ulovlig brug eller fremstilling af narkotika > sikre, at straffe for narkotikahandel er blandt de strengeste straffe, der idømmes for forbrydelser af tilsvarende grov karakter og > afhjælpe hullerne i lovgivningen om syntetiske stoffer. Dette betyder, at medlemsstaternes lovgivninger vil blive mere ensartede.
> endeavour to approximate their laws to make them mutually compatible to the extent necessary to prevent and combat illegal drug trafficking in the Union; > make it an offence publicly and intentionally to incite or induce others, by any means, to commit offences of illicit use or production of narcotic drugs; > ensure that penalties for trafficking are amongst the most severe penalties available for crimes of comparable gravity; . > and fill legal vacuums regarding synthetic drugs. What this means is that Member States' legislation will become more similar.
Spørgsmålet om yderligere harmonisering
The question of further harmonization
Ud over denne seneste indsats for at få medlemsstaternes narkotikalove til at stemme mere overens har Ministerrådet også overvejet det ønskelige i at harmonisere disse love i alle medlemsstaterne.
Besides these recent moves to make Member States' drug laws more compatible, the Council of Ministers has also considered the desirability of harmonizing such laws in all the Member States.
EU har forpligtet sig til at undersøge, i hvilken udstrækning harmonisering af medlemsstaternes love kunne bidrage til at begrænse forbruget og udbuddet af narkotika i EU.
The EU has committed itself to examine the extent to which harmonization of Member States' laws could contribute to reducing the consumption and supply of drugs in the EU.
Læseren bedes bemærke, at forpligtelsen i denne henseende går ud på at undersøge, i hvilken udstrækning en harmonisering af lovgivningen kunne bidrage til en begrænsning af narkotikaforbrug og ­udbud.
The reader is asked to note that the commitment made in this respect is to examine the extent to which harmonization of laws could contribute to a reduction in drug consumption and supply.
Naturligvis er noget af lovgivningen allerede delvis harmoniseret, for så vidt som det er et fællesskabsansvar; læseren henvises til medlemsstaternes forpligtelser i forbindelse med hvidvaskning af penge og prækursorer (ovenfor).
Of course, some legislation is already partially harmonized, insofar as it is a Community responsibility: the reader is referred to obligations of Member States in relation to money laundering and precursors (above).
Men der er større variation inden for andre områder af lovgivningen, der traditionelt falder inden for medlemsstaternes strafferet eller inden for deres administrative foranstaltninger.
But there is more variability in other areas of law, which traditionally fall within the criminal laws of Member States, or within their administrative measures.
I nogle tilfælde påhviler kontrollen med brug eller besiddelse af narkotika også de regionale eller de lokale myndigheder.
In some cases, there is also some regional or local determination of lower levels of drug control (for example, controls on drug use or possession).
Spørgsmålet er, hvor forskellige disse love egentlig er?
The question may be, how much do such laws actually vary?
Nationale love til bekæmpelse af narkotikahandel og -besiddelse
National laws against trafficking and possession of drugs
Medlemsstaternes narkotikalove er på den ene side rodfæstet i en verdensorden, der bygger på bestemmelserne i tre internationale FN­konventioner. Næsten alle medlemsstater har undertegnet disse konventioner — enkeltkonventionen angående narkotiske midler (1961), konventionen om narkotika og psykotrope stoffer (1971) og den tidligere omtalte konvention om bekæmpelse af ulovlig handel med narkotika og psykotrope stoffer (1988).
Members States' drug laws are, on the one hand, rooted in a world order framed by the provisions of three United Nations international conventions.
På den anden side er medlemsstaternes narkotikalove rodfæstet i deres egne retlige systemer.
On the other hand, Member States' drug laws are rooted in their own legal systems.
Nogle EU­medlemsstater skelner mellem forskellige narkotikatyper i forhold til, hvordan man opfatter de helbredsmæssige og sociale risici for enkeltpersoner og for samfundet som helhed.
Some EU Member States make distinctions between different drug types, according to the perceived health and social risks to individuals and to society at large.
Der kan også skelnes mellem forskellige typer af besiddelse — hvorvidt det er til personligt brug (hvilket i sig selv ikke altid kriminaliseres) eller til handel. Andre medlemsstater foretager imidlertid ikke disse sondringer.
Distinctions may also be made between different types of possession — whether for the purpose of personal use (which in itself is not always criminalized), or for trafficking.
Forskellene i medlemsstaternes lovgivning var et af de emner, der blev behandlet på en konference om narkotikapolitik i Europa, som EU indkaldte til i slutningen af 1995.
The variations in Member States' legislation was one of the topics explored at a Conference on Drug Policy in /Europe, convened by the EU at the end of 1995.
Den juridiske forskning, der var foretaget med henblik på denne konference, viste følgende:
Expert legal research prepared for that conference showed that: