natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Parlamentet erklærede i en beslutning vedtaget den 14. juni3), at det ikke vil kunne acceptere en eventuel ensidig styrkelse af de fællesskabsorganer, der repræsenterer regeringerne, så Parlamentet fratages den rolle, der tilkommer det i dets egenskab af borgernes legitime repræsentant, og det udtrykte ønske om, at der indgås en aftale mellem institutionerne om en nær tilknytning af Parlamentet til regeringskonferen­cerne. I en separat beslutning4) gik Parlamentet ligeledes ind for fuldstændig integrering af Det Europæiske Politiske Samarbejde inden for rammerne af Fælles­skabet.
In a resolution adopted on 14 June, Parliament said that it could not agree to any unilateral strengthening of the intergovernmental institutions of the Community which would diminish its role as the legitimate representative of the citizens of Europe, and hoped that interinstitutional agreement would be reached on the close involvement of Parliament with the intergovernmental conferences.3In a separate resolution it also came out in favour of integrating European political cooperation fully into the Com munity's activities.4
På grundlag af rapporten fra de personlige repræsentanter og forslagene fra medlemsstaternes og Kommissionens repræsentanter nåede Det Europæiske Råd på sit møde i Dublin den 25. og 26. juni5) til enighed om i medfør af EØF­Traktatens artikel 236 at indkalde til en regeringskonference om den politiske union.
On the basis of the report by the personal representatives and the proposals submitted by the Member States and the Commission, the European Council meeting in Dublin on 25 and 26 June reached agreement on the convening of an intergovernmental conference on political union under Article 236 of the EEC Treaty.5 The European
6­1990, punkt 1­11 og 1­35.
EC 6-1990, point 1.11 and 1.35.
Det fandt endvidere, ar arbejdet på de to konferencer skulle forløbe parallelt, og havde i øvrigt fastlagt de nærmere betingelser herfor på sit særlige møde i Rom i oktober1).
Council said that the conference, like the one on EMU, should conclude its work rapidly so that the results could be ratified by Member States by the end of 1992.
Kommissionen er enig med Det Europæiske Råd om dette spørgsmål og har forpligtet sig til at yde sit bidrag hertil.
The two conferences should proceed in parallel, and more detailed arrangements were laid down at the special European Council meeting in Rome in October.* The Commission agreed that work should proceed in parallel and undertook to play its part in ensuring that this happened.
Parlamentet redegjorde for sin holdning i en række beslutninger vedtaget den 11. juli2). Det anførte, hvilke ændringer det ønskede foretaget med hensyn til uden rigspolitik, socialpolitik, miljøpolitik, forskning og kultur, de grundlæggende frihedsrettigheder og Borgernes Europa.
Parliament gave its views in a number of resolutions on 11 July.2It set out the changes which it wished to see in the foreign policy field and in the areas of social policy, the environment, research and culture, fundamental rights and freedoms and a people's Europe.
Det præciserede ligeledes de ændringer, det havde i sinde at arbejde for med hensyn til forbedringen af Rådets beslutningskapacitet, Kommissionens gennemførelsesbeføjelser, Fællesskabets mulighed for at håndhæve sine love samt reformen af Fællesskabets finanser, navnlig ordningen for egne indtægter, og anerkendelsen af Fællesskabets tosidede legitimitet, der finder udtryk i Rådet og Parlamentet.
It also spelled out the changes it would be seeking to achieve in relation to the enhancing of the Council's decision-making capacity, the strengthening of the Com mission's executive powers, the strengthening of the Community's ability to enforce its law, the reform of Community finances, particularly the system of own resources, and recognition of the duality of Community legitimacy represented by the Council and Parliament.
Endvidere bekræftede det sin vilje til at udarbejde et udkast til forfatning for Den Europæiske Union på grundlag af de væsentligste elementer i udkastet til traktat af 19843) samt specifikke retningslinjer.
It announced that it had decided to draw up a draft constitution for the European union on the basis of the main points of the draft treaty adopted in 19843 and specific guidelines.
Europa-Parlamentet udtalte sig desuden til fordel for subsidiaritetsprincippet, idet det ønskede, at der blev taget hensyn hertil, ikke blot ved definitionen af kompetenceområder, men også ved fastlæggelsen af bestemmelserne om udøvelsen af denne kompetence, og at dette princip blev nedfældet i Traktaten og garanteret såvel politisk som retligt.
Parliament went on to give its views on the principle of subsidiarity, which it hoped would be taken into consideration not only as a means of defining powers but also in determining how such powers were exercised ; it considered that the principle should be enshrined in the Treaty and protected by political and judicial guarantees.
Endelig gik det ind for møder med de nationale parlamenter, men fandt det dog ikke hensigtsmæssigt at oprette et »kammer af nationale parlamenter«, idet der så var risiko for, at beslutningsprocessen blev for tung.
Lastly, it spoke out in favour of a meeting with the national parliaments (the 'Assizes'), but considered that there was no point in setting up a 'chamber of national parliaments', which might further complicate the decision-making procedure.
Endvidere har der på Parlamentets initiativ været afholdt fire fællesinstitutionelle møder4) om en hel række emner, der var bragt på bane med regeringskonferen cerne for øje.
On Parliament's initiative, four interinstitutional meetings were held on a number of topics raised in the run-up to the intergovernmental conferences.4
Den italienske regering forelagde den 13. juli et udkast til ændring af Traktaten.
A draft revision of the Treaty was submitted by the Italian Government on 13 July.
Rådet tog på sin samling den 16. og 17. juli5) den tidsplan til efterretning, der er fastsat for forberedelsen af regeringskonferencen, som efter planen skulle indledes i december.
At its meeting of 16 and 17 July the Council took note of the timetable for preparations for the intergovernmental conference scheduled to open in December.5It said that the preparatory work should be based on the four points defined by the Dublin European Council: the overall objective of political union, including its scope; democratic legitimacy ; the efficiency and effectiveness of the Community and its institutions ; and unity and coherence in the Community's international action.
EFT C 77 af 19.3.1984 og Attende Almindelige Beretning, nr. I.
OJ C 77, 19.3.1984; Eighteenth General Report, point 1. Bull.
PÅ VEJ MOD DEN EUROPÆISKE UNION
TOWARDS EUROPEAN UNION
Det Europæiske Råd fik forelagt en ny rapport af ministrenes personlige repræsentanter og bekræftede på sit ekstraordinære møde i Rom den 27. og 28. oktober2) — hvor Det Forenede Kongerige tog forbehold — at det gradvis ville omdanne Fællesskabet til en europæisk union ved at udvikle dets politiske dimension, ved at styrke dets handleevne og ved under den økonomiske integrationsproces at udstrække dets kompetence til at omfatte yderligere arbejdsområder. Det bekræftede behovet for en nærmere definition af det europæiske statsborgerskab og for at udbygge Parlamentets rolle på lovgivnings- og kontrolområdet.
At a special meeting in Rome on 27 and 28 October, the European Council, to which the ministers' personal representatives had submitted a new report, confirmed, with reservations on the part of the United Kingdom, its will progressively to transform the Community into a European union by developing its political dimension, strengthen ing its capacity for action and extending its powers to other supplementary sectors of economic integration.2It declared that European citizenship needed to be defined and Parliament's legislative and monitoring role developed.
Det konstaterede, at der var enighed om at sætte sig en fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik som mål.
It noted that there was consensus on the objective of a common foreign and security policy.
Det Økonomiske og Sociale Udvalg anmodede i en resolution om den politiske union, der blev vedtaget den 20. november3), om at få bekræftet sin rolle som et fuldgyldigt høringsorgan samt om at få bedre mulighed for at give udtryk for sine synspunkter.
The Economic and Social Committee, in a resolution on political union adopted on 20 November, called for the Committee to be confirmed in its role as an institution in its own right, with a consultative role, and for it to be given the means of expressing its point of view on political union.3
Under mødeperioden i november vedtog Parlamentet på grundlag af betænkninger fra Martin (S/UK) og Giscard d'Estaing (LDR/F) to beslutninger om sin egen strategi vedrørende Den Europæiske Union4) og subsidiaritetsprincippet5), som giver beslutningerne fra juli en juridisk udformning6).
At its November part-session Parliament adopted two resolutions on reports by Mr Martin (S/UK) and Mr Giscard d'Estaing (LDR/F) — on its own strategy for
I december7) afgav det med udgangspunkt i en betænkning fra Colombo (PPE/I) udtalelse om Den Europæiske Unions forfatningsmæssige grundlag.
European union into legal terms. In December, acting on a report by Mr Colombo (EPP/1), it passed a resolution on the constitutional basis of European union.7 The content of these three resolutions was largely endorsed by the President of the Commission, who also support ed Parliament's being given a degree of joint decision-making power.
Kommissionens formand støtter hovedlinjerne i disse tre beslutninger og har ligeledes udtalt sig til fordel for, at Parlamentet tillægges en vis beskyttende myndighed. Efter forsikringer fra Rådets
Following assurances from the President of the European Council, particularly as regards its involve ment in the work of the conferences, Parliament also delivered a favourable opinion on the holding of the conferences.8
10-1990, punkt 1.1.5; dokumentet kan rekvireres fra Kontoret for De Europæiske Fællesska
EC 10-1990, point 1.1.5; available from the Office for Official Publications of the European Communities. Bull.
Fællesskabets parlamentskonference afholdtes i Rom den 27.-30. november2). I den endelige erklæring anbefales et større samarbejde mellem de nationale parla menter og Europa-Parlamentet gennem regelmæssige møder mellem særudvalg, udveksling af oplysninger og afholdelse af parlamentskonferencer, når der er vigtige anledninger som f.eks. regeringskonferencerne.
The conference of Community parliaments took place in Rome from 27 to 30 November.1Its final declaration pleaded for greater cooperation between national parliaments and the European Parliament through regular meetings of specialist com mittees, exchanges of information and the holding of conferences between parliaments on important occasions, particularly when the intergovernmental conferences were being held.
På sit møde i Rom den 14. og 15. december3), lige før indledningen af regeringskonferencerne, drøftede Det Europæiske Råd indgående omdannelsen af Fællesskabet til en politisk union. Det anmodede konferencen om at undersøge, hvorledes den demokratiske legitimitet kan styrkes gennem øgede beføjelser til Europa-Parlamentet, herunder navnlig fastlæggelse af fælles beslutningsprocedurer for retsakter.
At its meeting in Rome on 14 and 15 December, just before the opening of the intergovernmental conferences, the European Council discussed the transformation of the Community into a political union in detail.2It called on the conference to consider ways of strengthening democratic legitimacy by increasing the powers of the European Parliament, particularly through the development of joint decision-making procedures in relation to acts of a legislative character.
Det anbefalede også, at man tog spørgsmålet om de nationale parlamenters rolle i Fællesskabet op.
It also recommended giving thought to the role of national parliaments in the Community.
For så vidt angår den gradvise fastlæggelse af en fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik på grundlag af generelle mål, der opstilles i Traktaten, anbefalede det følgende tiltag: oprettelse af et fælles beslutningscenter (Rådet), harmonisering af det forbe redende arbejde, indførelse af et fælles sekretariat, styrkelse af Kommissionens rolle gennem en ikke-eksklusiv initiativret, hensigtsmæssige fremgangsmåder til høring og underretning af Parlamentet samt foranstaltninger, der skal gøre det muligt for unionen at tale med én stemme i international sammenhæng. Beslutningsprocessen skal baseres på reglen om konsensus ved fastlæggelsen af de generelle retningslinjer og muligheden for afstemning med kvalificeret flertal, når allerede vedtagne politikker skal føres ud i livet.
As regards the development of a common foreign and security policy, through a process of evolution and on the basis of general objectives defined in the Treaty, it urged the setting-up of the following institutional framework : a single decision-making centre — the Council ; the harmonization of preparatory work ; a unified secretariat ; a strengthen ing of the Commission's role through a non-exclusive right of initiative ; proper proce dures for consulting and informing Parliament ; and arrangements whereby the union would be able to speak with one voice in the international arena.
Det gik ind for at give unionen kompetence i forsvarsspørgsmål inden for Atlantpagten og med forbehold af andre medlemsstaters traditionelle holdninger.
It called for the union to have powers in the area of defence, within the Atlantic Alliance and without prejudice to the traditional positions of other Member States.
Det Europæiske Råd overvejede at gøre europæisk statsborgerskab til et konkret begreb ved i Traktaten at stadfæste rettigheder som deltagelse i valg til Europa-Parlamentet og kommunalvalg i bopælslandet, fri bevægelighed og opholdsret for europæiske borgere samt fælles beskyttelse af Fællesskabets borgere uden for dets grænser.
It looked forward to the concept of European citizenship being given practical form by enshrining in the Treaty such rights as the right to take part in European and local government elections in the country of residence, freedom of movement and freedom of residence for European citizens, and common protection for Community citizens outside its borders.
Det anbefalede ligeledes udnævnelse af en EF-ombudsmand.
It also recommended the institution of an office of Community ombudsman.
Det over vejede eventuelt at inddrage visse nøgleområder såsom indvandring, visapolitik, asylret, narkotikabekæmpelse og bekæmpelse af organiseret kriminalitet, der hen hører under indenrigsministerierne og retsvæsenet, under unionens ansvarsområde.
12 for the transfer within the scope of the union of certain key areas such as internal affairs and justice in relation to immigration, visas, the right of asylum and combating drugs and organized crime.
Det erkendte betydningen af subsidiaritetsprincippet og af at tildele unionen de nødvendige midler for at man kan nå de mål, man har sat sig.
It recognized the importance of the principle of subsidiarity and of allocating to the union the resources needed to attain the objectives which it had set itself.
Med hensyn til unionens effektivitet erklærede Det Europæiske Råd sig enigt i fortsat at spille rollen som den, der giver politiske impulser, og henstillede til konferencen at undersøge, om det er nødvendigt at styrke denne rolle.
As regards the effectiveness of the union, the European Council agreed to continue to act as a political driving force and asked the conference to consider whether that role should be strengthened.
Det overvejede endvidere muligheden af at gøre flertalsbeslutninger til den generelle regel i Rådet med et begrænset antal undtagelser.
It envisaged the possibility of making majority voting the general rule in the Council, subject to a limited number of exceptions.
Endelig anbefalede det en styrkelse af Kommissionens rolle og navnlig af dens gennemførelsesbeføjelser.
It also recommended reinforcing the role of the Commission, particularly its executive powers.
Regeringskonferencen blev indkaldt af det italienske formandskab den 4. december og indledtes i Rom den 15. december under forsæde af Rådets formand De Michelis og under overværelse af Kommissionens formand, J. Delors, og dens næstformand, F. Andriessen.
The intergovernmental conference, which was convened by the Italian Presidency on 4 December, opened in Rome on 15 December, with Mr De Michelis, President of the Council, in the chair, and in the presence of Mr Delors and Mr Andriessen, President and Vice-President respectively of the Commission.
Den 3. oktober genvandt Tyskland sin enhed.
On 3 October 1990 Germany was united once more and the German people thus regained their rightful place in Europe and the world.
Hermed fik det tyske folk atter sin rette plads i Europa og verden og virkeliggjorde således et inderligt ønske, der blev kraftigt støttet af Fællesskabet og dets medlemsstater.
This marked the achievement of a fervent ambition consistently supported by the Community and its Member States.
I den erklæring, der blev offentliggjort samme dag1), understregede Kommissionen betydningen af denne historiske begivenhed, der ville kunne give et stærkere og mere forenet Fællesskab ny fremdrift med henblik på gennemførelsen af Den Økonomiske og Monetære Union og den politiske union.
In a statement issued at the time, the Commission stressed the significance of this historic event, which would give a new impetus for a stronger and more united Community as it moved towards economic and monetary union and political union.1
Alle Fællesskabets institutioner har mobiliseret deres kræfter for, inden for de frister, der er fastsat i forbindelse med Tysklands forening, at gøre den tidligere Tyske Demokratiske Republiks integrering i Fællesskabet så let som muligt.
The Community institutions had all done their utmost to help the integration of the former German Democratic Republic into the Community to proceed as smoothly as possible within the timescale set by the pace of unification.
Kommissionen har lige fra begyndelsen været af den opfattelse, at denne udviklingsproces kunne gennemføres skridt for skridt og uden ændring af Traktaterne.
From the outset the Commission took the view that the process could be carried out in stages without any need to amend the Treaties, and it began considering the necessary practical arrangements immediately after the first free elections in March, which it warmly welcomed.2 A blueprint for integration was submitted to the European Council and adopted at the special meeting in Dublin on 28 April,3 where the Heads of State or Government agreed that, subject to the necessary transitional provisions, the integration of the territory of the German Democratic Republic would take effect without any revision of the Treaties as soon as unification was legally established.
Allerede dagen efter de første frie valg i marts, hvis resultat Kommissionen hilste med glæde2), undersøgte den de nærmere enkeltheder desangående.
They also asked the Commission to submit proposals for transitional measures to the Council, as part of a comprehensive report.
Europa-Parlamentet glædede sig over Det Europæiske Råds uforbeholdne støtte til den tyske samlingsproces4), og det deltog, navnlig via det midlertidige
Welcoming the European Council's wholehearted support for the unification process,4 the European Parliament, and in particular its specially constituted temporary
41990, punkt 1.5 og 1.6. 4) EFT C 149 af 18.6.1990 og EF-Bull. 51990, punkt 1.7.
EC 4-1990, points 1.5 and 1.6. OJ C 149, 18.6.1990; Bull.
Parlamentet udtalte sig med regelmæssige mellemrum3) om de emner, det fandt af interesse, og besluttede i oktober4) at ændre sin forretningsorden, således at Parlamentets formand fik mulighed for at opfordre Forbundsdagen til at udpege observatører fra den tidligere Tyske Demokratiske Republiks område. Antallet af sådanne observatører blev i november fastsat til 18.
GERMAN UNIFICATION number of opinions on matters of concern to the House, ' and in October it decided to amend its Rules of Procedure so as to allow the President to invite the Bundestag to nominate observers from the former German Democratic Republic.2 The number of observers was set at 18.
Kommissionen, der deltog i de drøftelser, som den 18. maj førte til undertegnelsen af traktaten om en monetær, økonomisk og social union (Staatsvertrag) mellem de to lande, som skulle træde i kraft 1. juli, vedtog den 13. juni5) en meddelelse, hvori der redegjordes nærmere for følgerne af denne traktat og som indeholdt en arbejdsplan for de tilpasninger af fællesskabsretten, der var behov for.
Having been involved in the discussions that led to the signing on 18 May of the Treaty (Staatsvertrag) establishing a monetary, economic and social union between the two Germanys with effect from 1 July, the Commission adopted a communication on 13 June spelling out the implications and setting out a timetable for making the necessary adjustments to Community law.3 The assumption was that integration would proceed in stages, beginning with an interim phase prior to unification, followed by a transitional stage during which some waivers to Community law would be authorized, and culminating in the final stage when the legislation would be applied in full.
Denne fremgangsmåde, der indebærer en etapevis integrationsproces med en midlertidig fase i tidsrummet forud for Tysklands forening, en overgangsfase, hvor der tillades fravigelser fra fællesskabsretten, og en endelig fase med fuldstændig anvendelse af fællesskabsretten, følger tre overordnede principper: hurtig integration af Den Tyske Demokratiske Republik med et begrænset antal fravigelser fra fællesskabsret ten hvad angår emne og varighed, bibeholdelse af den nuværende fordeling af visse bevillinger og den prioritering, der er foretaget af Fællesskabets forskellige politik ker, mullighed for at gennemføre integrationen uden traktatændringer.
The approach followed was centred on three main principles : that the integration of the German Democratic Republic should proceed swiftly, with waivers limited both in number and in terms of their scope and duration; that it should not affect the current allocation of budget appropriations nor the priorities defined for the Community policies ; and that it should not require any amendments to the Treaties.
Ved at bringe artikel 23 i den tyske grundlov i anvendelse (tyske områders tiltrædelse af Forbundsrepublikken ved en erklæring) befinder de tyske myndigheder sig i øvrigt uden for anvendelsesområdet for EØF-Traktatens artikel 237, der vedrører tredje landes tiltrædelse.
In the event, the German authorities' use of Article 23 of the Basic Law (accession of the new German Länder to the Federal Republic by declaration) meant that Article 237 of the EEC Treaty, which deals with the accession of new Member States, did not apply.
I juni blev der også6) vedtaget en række bestemmelser om etablering af en »de facto «-toldunion mellem Fællesskabet og Den Tyske Demokratiske Republik i tidsrummet forud for Tysklands forening, hvormed man omgående suspenderede anvendelsen af told og afgifter med tilsvarende virkning samt kvantitative restriktioner og andre restriktive foranstaltninger som led i anvendelsen af instrumenterne i Fællesskabets politik.
Still in June a series of measures were adopted to establish a defacto customs union between the Community and the German Democratic Republic prior to unification;4 customs duties and charges having equivalent effect were suspended, as were quantitative and other restrictions imposed by Community policy instruments.
En forordning af tilsvarende omfang vedrørende samhandel inden for landbrug og fiskeri blev vedtaget i juli7).
A similar regulation for trade in agriculture and fishery products was adopted in July.5