natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det er målet med reformen at forene den fælles landbrugspolitik med EU-borgernes interesser og ambitioner, og det er hensigten med denne brochure at øge forståelsen af den tidligere, nuværende og fremtidige politik, der, selv om den ofte er blevet misforstået, er og bliver en af hovedhjørnestenene i Den Europæiske Union.
The reform is aimed at reconciling the Common Agricultural Policy with the concerns and ambitions of Euro­pean citizens. This brochure is intended as a contribution to a better understanding of the past, present and future of a policy which, while it is often misunderstood, remains one of the cornerstones of the European Union.
Franz Fischler kommissær for landbrug og udvikling af landdistrikter
Franz Fischler Commissioner for Agriculture and Rumi Development
Den praktiske gennemførelse af politikken
Putting policy into practice
I løbet af 60'erne blev der etableret et fælles marked for landbrugsprodukter i det oprindelige Fællesskab, der bestod af seks lande (Belgien, Frankrig, Nederlandene, Tyskland, Luxembourg og Italien).
Throughout its 40 years' history, the Common Agricultural Policy (the CAP) has adapted to changing political and economic circumstances.
Dette indebar i hovedtræk en harmonisering af de eksisterende nationale prisstøttemekanismer og etablering af en fælles toldbarriere for varer fra tredjelande.
In its early years, securing the food supply and helping farmers improve productivity were key concerns.
Politikken blev finansieret af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), der blev etableret i 1962.
Today, the CAP extends over many areas of policy, reflecting the important role agriculture plays in our society.
Den fælles landbrugspolitik er i de fyrre år, den har eksisteret, løbende blevet tilpasset forskellige politiske og økonomiske forhold.
In addition to contributing to the management of agricultural markets in the European Union, the CAP also touches on other policy areas, such as environmental issues, regional and rural development and consumer issues.
I de første år var det væsentligste mål at sikre levnedsmiddelforsyningen og hjælpe landmændene med at forbedre produktiviteten.
In the course of the 1960s, a common market in agricultural products was established in the original Community of Six (Belgium, France, the Netherlands, Germany, Luxembourg, Italy).
I dag strækker den fælles landbrugspolitik sig over mange politiske områder og afspejler således den vigtige rolle, som landbruget spiller i vort samfund.
This chiefly involved harmonising existing national price support mechanisms, and establishing a common customs barrier for goods coming from third countries.
Ud over at bidrage til forvaltningen af land brugsmarkederne i EU berører den fælles landbrugspolitik også andre politiske områder, såsom miljøspørgsmål, regionaludvikling og udvikling af landdistrikter såvel som for brugerspørgsmål.
The policy was funded by the European Agricultural Guarantee and Guidance Fund (EAGGF), set up in 1962.
Den fælles landbrugspolitik var en af de første politikker, der blev vedtaget på fællesskabsplan.
The CAP was one of the first policies to be decided at Community level.
I dag giver den land mænd og industri adgang til et fuldt udviklet indre marked for deres produkter uden handelsbarrierer og med fri kon kurrence.
Today, it offers farmers and industry a mature single market for their products, free of inter nal barriers to trade, where operators can compete on a level playing field.
Der træffes hver dag beslutninger, som berører landmænd, forbrugere, eksportører og alle andre i den lange kæde, der bringer fødevarerne fra jord til bord.
Decisions are taken every day that affect farmers, consumers, exporters and all the other players in the long chain that brings food from stable to table.
Landbrugsstøtten har siden da været baseret på en fælles ordning med institutionelle priser for landbrugsprodukter.
CAP support since then has operated through the establishment of a system of institutional prices for commodities at Community level.
De har i de fleste tilfælde omfattet en "målpris" (den pris, som EU mente ville give producenterne en god mulighed for at opnå en rimelig levestandard) og en 'interventionspris'.
These have included, in most cases, a 'target price' (the price thought by the Community to offer a fair chance for producers to earn a decent living) as well as an 'intervention price'.
Når priserne på det indre marked falder under et vist niveau, indtræder Fællesskabet som en form for opkøber i sidste instans, der køber til lager og placerer varen på interventionslagre over hele EU, og er således med til at stabilisere markederne.
When internal market prices lall below a certain level, the Community acts as a kind of buyer of last resort, buying in stock and placing it in intervention stores across the European Community, thus helping to stabilise markets.
Denne prisordning har sikret, at producenterne altid har kunnet finde afsætning for deres produkter. ter.
The system of institutional prices has ensured that producers always had an outlet for their products.
Principperne i den fælles landbrugspolitik blev fastsat i Romtraktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab i 1957, og er: • at forøge landbrugets produktivitet • at sikre landbrugsbefolkningen en rimelig levestandard • at sikre forsyningerne • at stabilisere markederne • at sikre forbrugerne pålidelige forsyninger til rimelige priser.
The principles of the CAP were decided in the Treaty of Rome that set up the European Community in 1957: • to increase agricultural productivity; • to ensure a fair standard of living for the agricultural community; • to secure the food supply; • to stabilise markets: • to provide consumers with reliable supplies at reason able prices.
Den øgede stabilitet, der skyldtes et stærkt indre marked samt tekniske fremskridt, førte til store produktionsstigninger.
The increased stability brought about by a strong inter nal market, as well as technical progress, led to big increases in production.
I 70'erne var Det Europæiske Fællesskab selvforsynende inden for nøglesektorer.
By the 1970s, the European Community was self-sufficient in key sectors.
I nogle sektorer var det mere end selvforsynende, og der var her tale om overskudsproduktion.
In some sectors, it was more than self-sufficient, and was moving into surplus.
Disse overskud blev opbevaret på interventionslagre, og nogle af dem blev frigjort til eksport.
These surpluses were held in inter vention stores, and some released for export.
Forskellene mellem de lavere priser på verdensmarkedet og priserne på det indre marked betød, at eksporten måtte støttes ved hjælp af eksportrestitutioner (der havde til formål at udligne forskellen mellem de to prisniveauer).
The differences between the lower prices on the world market and those on the internal market meant that exports needed to be subsidised by means of export refunds (designed to bridge the gap between the two price levels).
Der skal også tages hensyn til: • landbrugserhvervets særlige karakter, der følger af land brugets sociale struktur og af de strukturelle og naturbetingede forskelle mellem de forskellige landbrugsområder der
It also stated the need to take into account: • lhe particular nature of' agricultural activity, which results from the social structure of agriculture and from structural and natural disparities between the various agricultural regions; • the need to effect the appropriate adjustments by degrees; • the fact that in the Member States agriculture constitutes a sector closely linked with the economy as a whole.
4 * Europæisk landbrug
4 < European agriculture Page 5
1972 · nye foranstaltninger til fremme af moderniseringen af landbruget, faglige kvalifikationer for landmænd og etableringsstøtte til unge landmænd.
1972 · new measures to promote modernisation of agriculture, professional qualifications for farmers and start-up assistance for young farmers.
1975 det første støtteprogram for bjergområder og områder med naturbetingede ulemper.
1975 · first assistance programme for mountainous regions and areas with natural handicaps.
1979 · der indføres en medansvarsafgift, som landmændene skal betale som bod for alvorlig overproduktion i mejerisektoren.
1979 · 'co-responsibility' levy requires farmers to pay a penalty for serious over-production in the dairy sector.
1984 · mælkekvoteordningen etableres med henblik på at kontrollere produktionsmængden.
1984 · milk quota system set up to control the volume of production.
1988 · ved budgetmæssige retningslinjer lægges der loft over den fælles landbrugspolitiks budget.
1988 · budgetary guidelines set a maximum ceiling for the CAP budget.
1992 · prisstøtten beskæres for nøgleprodukter for at tilnærme dem til verdensmarkedspriserne - landmændene modtager direkte udligningsstøtte.
1992 · price supports are cut for key products to bring them closer to world market prices - farmers receive compensatory direct payments.
• ¡ord 'udtages' af landbrugsproduktionen for at ligge brak eller anvendes til produktion af nonfoodprodukter, såsom biobrændstof.
In the 1970s, attention began to focus on specific Com­munity policy initiatives to speed up the structural adjustment of the European farm sector.
Der ydes økonomisk støtte til mindre intensive landbrugsmetoder.
A few years later, initiatives were taken to pro­vide assistance to farmers working in difficult condi­tions, such as hill farmers.
• der indføres tre nye foranstaltninger til ledsagelse af 1992-reformen: ordninger for landbrugsmiljøforanslaltninger og skovrejsning samt en forbedret førtidspensionsordning for landmænd på over 55 år.
• introduction of three new measures to accompany the 1992 reform: the agri-environment and afforesfafion schemes and an improved early retirement scheme for farmers aged over 55.
I 80'erne var markedet ved at gå op i sømmene som følge af den stadigt voksende produktion.
By the 1980s, the market system was straining at the seams in the face of ever­growing production.
Rent faktisk stimulerede de priser og garantier, der blev givet via interventions- og produktionsstøtten, produktionen i en takt, der hurtigt overgik markedets evne til at opsuge den.
In effect, the prices and guarantees provided through interven­tion and production aids stimulated output at a rate increasingly beyond the market's absorptive capacity.
Fra 1973 til 1988 steg EF's landbrugsproduktion med 2% om året, Mens efterspørgslen på det indre marked voksede med 0,5% om året. Som følge heraf voksede overskudslagrene, og det samme gjorde omkostningerne i forbindelse med intervcntionsopkøb og eksportstøtte.
Between 1973 and 1988. the volume of agricultural production in the Community increased by 2% a year while internal demand grew by 0.5% per year.
Øgede mængder af støttede eksportprodukter på verdensmarkederne førte til kritik fra handelspartnerne, da de bidrog til at sænke priserne på verdensmarkedet.
Growing volumes of subsidised exports on world markets drew criticism from trading partners, as these contributed to depressing world prices.
80'erne var således præget af ogede handelstvister, et voksende landbrugsbudget og øget offentlig opmærksomhed omkring vinsøer og smørbjerge samt de intensive produktionsmetoders skadelige virkninger på de naturlige ressourcer og miljøet.
Thus, the 1980s were characterised by increasing trade disputes, a growing farm budget, and increasing public concern about wine lakes and butter mountains, as well as the damage to natural resources and the envi­ronment being caused by intensive forms of produc­tion.
Udbyttet af den fælles landbrugspolitik nåede ikke dem, der havde behov for det: det produktionsbaserede system kunne ikke levere tilstrækkelig støtte til det overvældende flertal af små og familiedrevne land brug.
The benefits of the CAP were failing to reach those who needed it: the production­based system was failing to deliver sufficient support to the vast majority of small and family­run farms.
Europæisk landbrug
European
sionsordning og to nye ordninger, der skulle tilskynde til mindre intensive produktionsmetoder, mere miljøvenligt landbrug og skovrejsning på marginal landbrugsjord.
Initial measures were taken in the course of the 1980s, notably through the introduction of milk production quotas and budget stabilisers, leading in 1992 to more fundamental reform.
De første foranstaltninger blev truffet i løbet af 80'erne, bl.a. ved indførelsen af mælkekvoter og budgetstabilisatorer, og dette førte i 1992 til en mere grundlæggende reform.
These included an improved early retirement scheme and two new schemes to encourage less intensive forms of production, more environmentally friendly farming, and the development of afforestation of marginal farm land.
Fokus på udvikling af landdistrikterne
Focusing on rural development
Formålet med reformen i 1992 var at etablere bedre balance mellem udbud og efterspørgsel på det indre marked.
The 1992 reform aimed to bring a better balance between supply and demand on the internal market.
Det opnåede man ved at beskære interventionspriserne for kornafgrøder og animalske produkter og således tilnærme dem verdensmarkedspriserne og udligne ind komsttabet med en række direkte støtteforanstaltninger for landmændene. Denne støtte blev betalt pr. hektar i korns ektoren og pr. dyr i husdyrsektoren.
It did so by cutting intervention prices for cereals crops and animal products, thus bringing them closer to those on the world markets, and by compensating loss of income with a series of direct aids to farmers.
Beløbene blev fastsat under hensyntagen til udbyttet (eller antallet af dyr) i en nærmere bestemt referenceperiode.
Amounts were determined by taking account of yield (or, in the case of livestock, numbers of animals held) over a fixed reference period.
Der blev også indført instrumenter til styring af udbuddet.
Supply management in struments were also introduced.
For korns vedkommende drejede det sig om jordudtagningsordningcr, hvor der blev taget jord ud af produktionen mod en passende kompensation til pro ducenten.
In the case o cereals, these involved setaside schemes that took land out of production with due compensation paid to the producer.
Et andet element i reform pakken var "ledsageforanstaltningerne". De omfattede en forbedret førtidspen-
Outside the realm of the CAP, at the end of the 1980s there was a radical shake-up in the way EU assistance to regions suffering from structural handicaps was organised.
1988-reformen af strukturfondene var ind ledningen til en mere integreret tilgang til den regionale udvikling, et politisk skridt med væsentlige konsekvenser for EU's landdistrikter. Der blev kanaliseret støtte til prioriterede regioner via nationale eller regionale programmer, som blev aftalt mellem medlemsstaterne og Kommissionen.
The 1988 reform of the Structural Funds was the beginning of a more integrated approach to regional development, a policy move with important consequences for the Union's rural communities.
Foranstaltningerne til udvikling af landdistrikterne blev integreret i disse pro grammer.
Rural development measures were integrated into these programmes.
De omfattede etableringsstøtte til unge landmænd, investeringsstøtte til land brugsbedrifter, tilskyndelse til turisme og investering i håndværk og økonomisk støtte til infrastrukturprojekter i landdistrikterne såsom landsbyfornyelsesordninger.
These included start-up assistance to young farmers, investment aid for agricultural holdings, encouragement of tourism and craft investment, and financial aid for rural infrastructure projects, such as village renewal schemes.
I 1993 blev landdistrikternes behov yderligere anerkendt i Maastricht-traktaten, der fastsatte, at "Fællesskabet skulle sigte på at mindske ulighederne mellem de forskellige regioners udviklingsniveauer og de mest ugunstigt stillede regioners og landdistrik ters tilbageståenhed."
In 1993, the special needs of rural areas received further recognition in the Treaty of Maastricht which stipulated that, "...the Community shall aim at reducing disparities between the levels of develop ment of the various regions and the backwardness of the lessfavoured regions, including rural areas''
FÆLLES POLITIK, FÆLLES FINANSIERING: FINANSIERING AF DEN FÆLLES LANDBRUGSPOLITIK
COMMON POLICY, COMMON FINANCE: FUNDING THE CAP
Den fælles landbrugspolitik fastlægges på EU-plan og finansieres af en fælles fond, Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL).
Decided at EU level, the CAP is financed by a common fund, the European Agricultural Guarantee and Guidance Fund (EAGGF).
Den fælles landbrugspolitik udgør også en indtægtskilde for EU budgettet i form af afgifter på handel med landbrugsprodukter og afgifter på sukkerproduktion.
The CAP is also a source of revenue for the EU budget in the form of duties on farm trade and levies on sugar production.
Garantisektionen tegner sig for omkring 88,5% af EUGFL-budgettet, som går til dækning af udgifter til de fælles markedsordninger for de forskellige produkter.
The Guarantee Section represents around 88.5% of the EAGGF budget. It covers expenses arising from Common Market Organisations (CMOs) in the various product sectors.
11988 fastsatte EU's stats- og regeringschefer maksimumsgrænser for stigninger i Garantisektionens budget. Disse såkaldte "landbrugsretningslinjer" begrænser væksten i budgettet til 74% afvæksten i EU's BNP.
In 1988, EU Heads of State imposed maximum limits on the growth of the Guarantee budget.
11997 beløb Garantisektionens budget sig til 40 805 millioner ECU, hvilket er næsten halvdelen af EU-budgeftef eller ca. 0,6% af EU's BNP.
In 1997, the Guarantee budget amounted to ECU 40 805 million, accounting for approximately half the EU budget or around 0,6% of Community GDP.
Tildelingen af ressourcer fra Garantifonden, 1997
Allocation of resources under the Guarantee section, 1997 categorised in four broad types: • costs arising from intervention buying;
De udgifter, der for øjeblikket dækkes af Garantifonden, kan inddeles i fire brede kategorier: • omkostninger i forbindelse med interventionsopkøb • eksportrestitutioner • direkte støtte, der blev indført i 1992 • landbrugsmiljøforanstaltninger, skovrejsning og fortidspensionsordning.
• export refunds; • direct payments introduced in 1992; • agri-environment, afforestation, and early retirement schemes.
Siden 1992 har støtten til landbrugssektoren været fokuseret mindre på prisstøttemekanismer og mere på direkte indkomststøtte til landmændene.
Since 1992, support to the agricultural sector has focused less on price support mechanisms, and more on direct income aid to farmers.
Diagrammet til højre viser, hvordan støtten fra Garantisektionen fordeler sig.
The diagram on the right shows how funds are allocated under the Guarantee Section.
Udviklingssektionen tegner sig for omkring 11,5% af EUGFL-budgettet.
The Guidance Section represents around 11.5% of the EAGGF budget.
Den er en af EU's strukturfonde - de andre er Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Den Europæiske Socialfond (ESF) og Det Finansielle Instrument for Udvikling af Fiskeriet (FlUF).
It is one of the European Union's Structural Funds - the others being the European Regional Development Fund (ERDF), the European Social Fund (ESF) and the Financial Instrument for Fisheries Guidance (FIFG).
11997 beløb Udviklingssektionens budget sig til 4 026 millioner ECU eller ca. 5% af EU-budgettet.
In 1997, the Guidance Fund amounted to ECU 4 026 million, or around 5% of the EU budget.
Udviklingssektionen samfinansierer foranstaltninger til udvikling af landdistrikter og foranstaltninger til strukturtilpasning af landbrugsbedrifter.
The Guidance Section provides co-financing for rural development measures and measures to assist the structural adjustment of agricultural holdings.
De omfatter investeringsstøtte, etableringsordninger for unge landmænd, udligningstilskud til ugunstigt stillede områder, faglig uddannelse og infrastrukturprojekter for landdistrikter, for bare at nævne nogle få.
These include investment aid, schemes to help young farmers set up for the first time, compensatory allowances for lessfavoured areas, training activities and rural infrastructure projects, to name but a few.
Foranstaltningerne er inkluderet i de flerårige programmer, som medlemsstaterne udarbejder i samarbejde med Kommissionen.
The measures are included in multiannual programmes drawn up by the Member States in partnership with the Commission.
I visse ugunstigt stillede områder koordineres disse foranstaltninger sammen med EFRU og ESF.
In certain disadvantaged areas, these measures are co-ordinated with the ERDF and the ESF.
De tre fonde finansierer også LEADER, der er et fællesskabsinitiativ, der sigter på at fremme 'bottom-up'-tilgange til spørgsmål omkring udvikling af landdistrikter.
The three Funds also finance LEADER, a Community Initiative aimed at promoting bottom-up approaches to rural development issues.
Frugt og grøntsager: 1 679 7. Fåre- og gedekød: 1 447 nf en Inknl nktinnsnninnp. Hp.r hfistår nf nrsPArnd < ;rp.nr;mp.nlnnter
Fruit and vegetables: 1.679
Europæisk landbrug
European Agriculture
EU forbereder sig på det 21. århundrede
Shaping up for the 21
EU står over for en række betydelige udfordringer i de næste par år.
The European Union faces a considerable set of chal­lenges over the next few years.
I marts 1998 indledtes tiltrædelsesforhandlinger med Polen, Ungarn, Tjekkiet, Slovenien, Estland og Cypern.
In March 1998, acces­sion talks started with Poland, Hungary, the Czech Republic, Slovenia, Estonia and Cyprus.
Yderligere fem ansøgerlande venter ude på sidelinjen.
A further five candidate countries are waiting in the wings.
Herudover har EU brug for at etablere nye finansielle rammer for EU-budgettet for perioden 2000-2006.
In addi­tion, the Community needs to establish a new financial framework for the EU budget for the period 2000­2006.
Desuden vil den nuværende generation af strukturfondsprogrammer udløbe i 1999, og der er brug for nye strukturer til den næste programmeringsperiode.
Furthermore, the current generation of Structural Fund programmes comes to end in 1999, and new structures are needed for the next programming period.
Endelig starter der en ny runde af multilaterale forhandlinger under Ver denshandelsorganisationen (WTO) i slutningen af næste år.
Lastly, a new round of multilateral trade talks starts at the end of next year under the auspices of the World Trade Organisation (WTO).
• Risiko for voksende overskudslagre Uden en yderligere reform af den fælles landbrugspolitik peger aktuelle prognoser på, at der omkring århundredeskiftet vil være nye overskud på de indre markeder inden for en række nøglesektorer.
• The risks of growing surpluses Without further reform of the CAP, current forecasts point to new surpluses on internal markets in a num­ber of key sectors around the turn of the century.
De begrænsninger i anvendelsen af eksportstøtte, som blev vedtaget ved den sidste runde af de internationale handelsforhandlinger, betyder, at voksende overskud vil kunne føre til større interventionslagre og følgelig til pres på den fælles land brugspolitiks budget.
Re­strictions on the use of subsidised exports, agreed during the last round of international trade talks, mean that growing surpluses could lead to increases in intervention stocks and consequently to pressures on the CAP budget.
Der bør gøres yderligere bestræbelser på at bringe udbuddet i overensstemmelse med efterspørgslen på det indre marked samt på at fremme det europæiske landbrugs eksportpotentiale.
Further efforts need to be made to align supply and demand on the internal market, as well as to boost the export potential of European agri­culture.
Mens disse bestræbelser omfatter elementer af priskonkurrence, er der behov for at undersøge og udnytte andre konkurrenceaspekter, såsom kvalitet, udvalg, sundhed og sikkerhed.
While these efforts include elements of price competition, other aspects of competitiveness need to be explored and exploited, such as quality, choice, health, and safety.
• Nyt liv i landdistrikternes økonomi Selv om landbrugets økonomiske rolle er væsentlig i landdistrikterne, er den svindende.
• Revitalising rural economies While important, the economic role of agriculture in rural areas is on the decline.