natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kommissionen var klar over, at det hastede, og at det var vigtigt at løse problemet med barriererne mellem de nationale økonomier og de uensartede nationale regler og omkostningerne derved (af nogle kaldet »the cost of non-Europe« (omkostningerne ved ikke at have et integreret Europa)), hvorfor den i begyndelsen af 1985 udarbejdede en »hvidbog om det indre marked«, hvori den foreslog et handlingsprogram til gennemførelse deraf. Ved topmødet i Milano (juni 1985) gjorde Rådet det til sit.
Aware of the urgency and importance of the problem posed by the compartmentalization of individual economies and the disparities between national regulations and of the associated cost (termed by some as the 'cost of non-Europe'), the Commission prepared a White Paper on the internal market early in 1985, proposing a programme of measures for its realization.
— at smelte de 12 nationale markeder sammen til et stort fælles marked
(i) merging the 12 national markets to form a single enlarged market; (ii) creating an expanding, dynamic market;
— at sikre, at dette marked bliver tilstrækkeligt fleksibelt til, at menneskelige, materielle og økonomiske ressourcer kanaliseres derhen, hvor de kan udnyttes bedst muligt.
(iii) ensuring that such a market was flexible enough to channel human, material and financial resources to those areas where they would be best used.
Som det fremgår, adskiller begrebet »det indre marked« sig fra det mere klassiske »fællesmarked«.
It can be seen that the idea of 'internal market' is not the same as the classic concept of 'common market'.
Man har sagt, at det er mere snævert, fordi det ikke omfatter alle former for fælles politik (navnlig landbrugspolitikken), som i kraft af produktionsfaktorernes frie bevægelighed medvirker til gennemførelsen af et fælles marked.
It is regarded as narrower since it does not embrace the various common policies — in particular the common agricultural policy (CAP) — which, in conjunction with the free circulation of the factors of production, contribute to the creation of the common market.
I virkeligheden er det indre marked imidlertid et bredere begreb, idet det ikke blot forudsætter fjernelse af hindringer, som i øjeblikket anses for lovlige inden for EF-retten, men tillige tilsigter en positiv integration, hvor der også tages hensyn til økonomiske, sociale og retlige sammenhænge.
However, at the same time the internal market goes deeper since it not only assumes the elimination of obstacles which were until now considered lawful in Community law but also aims at positive integration, implying that account must be taken of objectives of economic, social and legislative cohesion.
Kommissionen havde skønnet, at det bliver nødvendigt at vedtage 282 retsakter (forordninger, direktiver mv.) for at gennemføre det indre marked på så vidt forskellige områder som f.eks. finansielle tjenesteydelser, offentlige indkøbs- og entrepriseaftaler, skatte- og afgiftslovgivning samt frie person- og kapitalbevægelser.
The Commission had estimated that 282 measures (regulations, directives, etc.) would be needed to bring about the single market in a wide range of areas — financial services, public procurement, taxation, free movement of individuals, movement of capital, etc.
Disse foranstaltninger faldt i tre grupper, nemlig:
These measures fell into three categories.
— Fjernelse af fysiske hindringer
Elimination of physical frontiers rontiers
Fjernelse af toldstederne ved grænserne er det første, der melder sig i tankerne.
The elimination of customs posts at frontiers was the first idea which came to mind.
Foruden at varetage den nationale sikkerhed havde disse først og fremmest til opgave at opretholde den tekniske og afgiftsmæssige adskillelse mellem staterne.
Apart from questions of public security, the principal reason for the existence of border posts was the tax and technical barriers between countries.
Hvis kontrollen ved grænser ne blev opretholdt, ville de omkostninger og hindringer (formaliteter, forsinkelser), der er en uundgåelig følge af et opdelt marked, fortsat bestå.
The continued existence of such frontier checks perpetuated the costs and disadvantages — the red tape and delays — which unfailingly result from a divided market.
Der blev dog opretholdt visse kontrolforanstaltninger over for personers frie bevægelighed (især identitetskontrol ved grænsen).
Certain checks relating to the free movement of individuals remained in place, however (notably identity checks at frontiers).
I begyndelsen foretrak Kommissionen den fremgangsmåde, der består i at presse medlemsstaterne til at fjerne disse sidste hindringer, i stedet for at indføre bestemmelser f.eks på det lovgivningsmæssige område.
Initially, the Commission favoured an approach which involved exerting pressure on Member States to dismantle these remaining obstacles before deciding on the measures that needed to be taken, especially in the legislative field.
Men med henvisning til, at Kommissionen overtrådte traktaten og undlod at fremlægge forslag til nødvendige bestemmelser, der sikrede personers frie bevægelighed, indledte Europa-Parlamentet — i overensstemmelse med traktatens artikel 7 A — et passivitetssøgsmål mod Kommissionen den 18. november 1993.
Since the Commission had omitted, in breach of the Treaty, to present the necessary proposals for establishing free movement of individuals in accordance with Article 7a of the Treaty, the Council on 18 November 1993 instituted proceedings against it for failure to act within the prescribed time.
— Fjernelse af tekniske hindringer
Elimination of technical frontiers rontiers
Det er fjernelsen af disse hindringer, der vil give det store marked dets virkelige økonomiske og erhvervsmæssige dimensioner, idet det herved bliver muligt at udnytte de stordriftsfordele, som kan gøre virksomhederne mere konkurrencedygtige.
This provides the single market with its true economic and industrial dimension by permitting the economies of scale which make businesses more competitive.
Det mest typiske eksempel er forskellene mellem de normer og standarder, der gjaldt i de forskellige stater, og som blev begrundet med sikkerheds- og sundhedsmæssige hensyn eller nødvendigheden af at beskytte forbrugerne eller miljøet, men som alt for ofte virkede som tekniske barrierer, der lagde hindringer i vejen for den frie udveksling af tjenesteydelser inden for Den Europæiske Union.
The most typical problem is the differing national standards applied within the Community, which were justified on safety, health, consumer protection or environmental grounds. All too frequently technical barriers also hindered the free provision of services within the European Union.
— Fjernelse af afgiftsmæssige hindringer
Elimination of tax frontiers rontiers
Forskellene mellem de enkelte EU-landes afgiftssystemer var en af grundene til, at det var nødvendigt fortsat at opretholde grænsekontrollen, og de resulterede desuden i prisforskelle og konkurrencefordrejninger.
The discrepancies between tax systems were another reason for the continued existence of frontier checks; they gave rise to discrepancies in prices and distorted the pattern of competition.
Selv om man allerede var nået et godt stykke videre på dette felt (ophævelse af toldskrankerne, indførelse af det fælles momssystem osv.), bestod der dog stadig betydelige forskelle i punktafgifter og moms, både med hensyn til hvilke varer der blev pålagt afgift, og hvilke satser der anvendtes.
A great deal had already been accomplished — the abolition of customs duties and the establishment of the system of value-added tax (VAT) — but substantial differences remained with regard to bases of assessment and rates, in the case of both VAT and excise duties.
I 1991 og 1992 traf Rådet de nødvendige beslutninger for at sikre afskaffelsen af skatteog afgiftsmæssige grænsehindringer pr. 1. januar 1993:
In 1991 and 1992 the Council adopted the measures paving the way for the dismantling of tax frontiers on 1 January 1993.
— Det fælles momssystem blev udvidet og ændret ved et direktiv af 16. december 1991 '). den 14. december 19922) blev der indført en forenkling af momssystemet, og med hensyn til momssatserne blev der indført nye mindsteregler (med en normalsats på mindst 15%, en fakultativ reduceret sats på mindst 5% og mulighed for i en over gangsperiode at opretholde visse nul-satser og særlig lave satser)3).
The common system of VAT was supplemented and amended by a Directive dated 16 December 1991;3 simplification measures were adopted on 14 December 1992;" as regards the rates of VAT, a 'grid' was fixed (standard rate of at least 15%; optional reduced rates of at least 5%; for a transitional period, possibility of retaining certain zero and extra-low rates).5
Denne nye momsovergangsordning fungerer stort set tilfredsstillende.
Generally speaking, the new transitional VAT arrangements are operating satisfactorily.
Nogle af de problemer, der er opstået, skulle kunne løses ved at forenkle ordningen.
Some problems that have been encountered should disappear once the arrangements have been simplified.
I lyset af de erfaringer, der indhentes, skulle Kommissionen inden udgangen af 1994 kunne fremlægge forslag til en endelig momsordning baseret på princippet om beskatning i salgslandet (i overgangsperioden skal afgiften fortsat erlægges i modtagerlandet).
Taking into account the experience gained, the Commission is due to present before the end of 1994 proposals relating to the definitive VAT arrangements, which are to be based on the principle of taxation in the country of origin (under the transitional arrangements, VAT will continue to be charged in the country of destination).
Den endelige ordning skal i princippet træde i kraft i 1997.
In principle, the definitive arrangements should come into force in 1997.
') Rådets direktiv 91/680/EØF af 16. december 1991 om tilføjelse til det fælles momssystem og ændring af direktiv 77/388/EØF med henblik på afskaffelse af de afgiftsmæssige grænser, EFT L 376 af 31.12.1991. ')
Council Directive 91/680/EEC of 16 December 1991 supplementing the common system of VAT and amending Directive 77/388/EEC with a view to the abolition of fiscal frontiers (OJ L 376, 31.12.1991).
Rådets direktiv 92/11 l/EØF af 14. december 1992 om ændring af direktiv 77/388/EØF og forenkling af momssystemet, EFT L 384 af 30.12.1992. ')
Council Directive 92/111/EEC of 14 December 1992 amending Directive 77/388/EEC and introducing simplification measures with regard to VAT (OJ L 384, 30.12.1992).
Rådets direktiv 92/77/EØF af 19. oktober 1992 om tilføjelse til det fælles momssystem og ændring af direktiv 77/388/EØF (indbyrdes tilnærmelse af momssatserne), EFT L 316 af 31.10.1992.
Council Directive 92/77/EEC of 19 October 1992 supplementing the common system of VAT and amending Directive 77/388/EEC (approximation of VAT rates) (OJ L 316, 31.10.1992). Directive 92/12/EEC of 25 February 1992 (OJ L 76, 23.3.1992).
Endelig vedtog Rådet også en forordning om samarbejde mellem de enkelte EU-landes afgiftsmyndigheder3).
A framework for cooperation between national tax administrations in the Community was also adopted by the Council. '
For at de vedtagne systemer skal kunne fungere tilfredsstillende, skal disse administrative myndigheder have et godt samarbejde.
The smooth functioning of the systems set in place depends on effective cooperation between those administrations.
Harmonisering af de nationale lovgivninger blev i mange år betragtet som en naturlig forudsætning for åbning af markederne, idet man mente, at grænserne ville blive lukket op af sig selv, når først lovgivningerne var blevet harmoniseret.
For a long time, the harmonization of national legislation was regarded as a natural prerequisite for the opening-up of markets: once legislation was coordinated, it was argued, frontiers would open up unaided.
Denne fremgangsmåde har givet mange gode resultater, men har dog også vist sig at have sine begrænsninger. I betragtning af de enkelte landes ofte meget forskellige praksis er en egentlig harmonisering vanskelig at gennemføre, og det er tillige tidkrævende og forbundet med mange usikkerhedsmomenter.
This approach had some notable successes, but also revealed its own weaknesses; harmonization is difficult to attain because of the frequently divergent local practices in different countries; it is a lengthy and uncertain undertaking.
Det var derfor klart, at gennemførelsen af det indre marked var så stort et projekt og krævede så mange foranstaltninger, at der var behov for nytænkning.
The scale of the project — completing the internal market — and the number of measures required meant that a different approach was needed.
Den valgte strategi hvilede på to principper, nemlig:
The strategy adopted combined two approaches.
— Gensidig anerkendelse
Mutual recognition
Gensidig anerkendelse bygger på den opfattelse, at det må være muligt for hver enkelt medlemsstat at anerkende foranstaltninger truffet af de øvrige medlemsstater som værende ligeværdige med dens egne, også selv om der kan være visse forskelle i forhold til dens egen lovgivning. Grundtanken er her, at de forskellige nationale lovgivninger altid forfølger samme mål.
This is based on the assumption that it should be possible for each Member State to recognize the equivalence of corresponding measures taken in the other Member States, even when there are discrepancies between these measures and its own legislation, the thinking being that each Member State's national legislation has similar aims.
Da det overordnede mål er at få grænserne lukket op, kan man nøjes med at sætte ind på de områder, der har afgørende betydning herfor, og således koncentrere sig om at harmonisere de væsentlige elementer i lovgivningerne.
Since the priority objective is the opening-up of markets, what should be aimed at is no more than the conditions which are indispensable for that purpose, i.e. ensuring only the harmonization of essential legislative measures.
Direktiverne 92/78/EØF—92/84/EØF af 19. oktober 1992, EFT L 316 af 31.10.1992.
(ii) Judgments by the Court of Justice of the European Communities have stressed the need for harmonization of legislation.9
') Forordning (EØF) nr. 218/92 af 27. januar 1992, EFT L 24 af 1.2.1992.
' Regulation (EEC) No 218/92 of 27 January 1992 (OJ L 24, 1.2.1992). ' See Section 3.3 below.
— Hvis man generelt kun satser på gensidig anerkendelse uden at søge en harmonisering, vil resultatet kunne komme til at fremstå som en forringelse af sikkerhedsnormer og krav til miljø- og forbrugerbeskyttelse, hvilket de enkelte landes politiske myndigheder nok ville have svært ved at acceptere.
(iii) General application of the principle of mutual recognition with no attempt at harmonization might have appeared to lead to lower standards of protection or safety and would certainly have been hard for the Member States' political authorities to accept.
Den europæiske fælles akt (»EF-pakken«)
The Single European Act
Baggrunden for den europæiske fælles akt, der blev undertegnet i februar 1986, var ønsket om, at de nødvendige ændringer af traktaterne om oprettelse af De Europæiske Fællesskaber og foranstaltningerne til styrkelse af det europæiske politiske samarbejde blev samlet i en fælles akt, således at dette samarbejde blev en fast bestanddel af EF-medlemskabet.
Signed in February 1986, the Single European Act owes its name to the fact that it reflects the wish to bring together in a single instrument, firstly, provisions amending the Treaties establishing the European Communities and, secondly, measures to strengthen European political cooperation, making it one of the component elements of membership of the Community.
I fællesaktens artikel 1 fastslås det, at De Europæiske Fællesskaber og det europæiske politiske samarbejde har som fælles målsætning at bidrage til konkrete fremskridt i forbindelse med den europæiske sammenslutning.
Article 1 of the Single Act states that the objective of the European Communities and of European political cooperation is the making of concrete progress towards European unity.
De ændringer, der med fællesakten blev foretaget i EØF-traktaten, tog først og fremmest sigte på at forbedre beslutningsprocessen i EF og på at få traktatfæstet hvidbogens grund læggende idéer.
The amendments to the Treaty of Rome enacted in the Single European Act were aimed principally at improving decision-making procedures within the Community and confirm ing in the Community's basic charter the underlying ideas of the White Paper.
Formålet med fællesakten var altså at give EF-midlerne til at virkeliggøre dette mål.
The Single European Act aimed in this way to provide the Community with the means to achieve its objective.
»Det indre marked indebærer et område uden indre grænser med fri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital i overensstemmelse med bestemmelserne i denne traktat.«
'The internal market shall comprise an area without internal frontiers in which the free movement of goods, persons, services and capital is ensured in accordance with the provisions of this Treaty.'
Medlemsstaterne var dog her meget omhyggelige med ikke at gå ud over traktatens rammer.
Nevertheless, the Member States took care not to trespass beyond the Treaty.
Det store antal foranstaltninger, der skulle træffes, og de stadig større vanskeligheder med at skabe enstemmighed blandt medlemsstaterne om de fremsatte forslag gjorde det
The large number of measures required, and the increasing difficulty in obtaining the unanimous approval of Member States on any given proposal, had rendered the adoption of a new procedure essential if the internal market was to be completed within any foreseeable time-limit.
nødvendigt at få indført nye beslutningsprocedurer, hvis det skulle lykkes at gennemføre det indre marked inden for en overskuelig fremtid.
The other essential change is in the instrument used.
Ved den europæiske fælles akt (artikel 100 A) blev der indført følgende ændring i proceduren: »Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal ....vedtager de foranstaltninger med henblik på de indbyrdes tilnærmelser af medlemsstaternes ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser, der vedrører det indre markeds oprettelse og funktion«.
Whilst Article 100 of the Treaty provided only for the use of directives, the new Article 100a gives the Council a choice of means, so that regulations (which apply directly in Member States) can now be used.
Medens der ifølge traktatens artikel 100 kun kunne benyttes direktiver, giver den nye artikel 100 A Rådet valgfrihed. Rådet kan således nu også benytte forordninger, der er umiddelbart gældende i medlemsstaterne.
Three guarantees were incorporated in order to dispel the fears of certain Member States that the harmonization measures, decided by a qualified majority, might result in a lowering of standards of protection:
— Kommissionens forslag inden for sundhed, sikkerhed, miljøbeskyttelse og forbrugerbeskyttelse skal bygge på et højt beskyttelsesniveau.
(i) In its proposals concerning health, safety, environmental protection and consumer protection, the Commission will take as a base a high level of protection.
— En medlemsstat, der ikke har tilsluttet sig en flertalsbeslutning i Rådet om en harmoniseringsforanstaltning, kan anmode om tilladelse til at opretholde nationale bestemmelser, når disse er begrundet i »vigtige« hensyn, som er udtømmende opregnet (den offentlige sædelighed, den offentlige orden, den offentlige sikkerhed, beskyttelse af sundheden mv.).
(ii) A Member State that finds itself in the minority in a vote on harmonization may apply for national provisions to be maintained in force where they are inspired by a limited number of 'major needs' (public morality, public order, public security, the protection of health, etc.).
Kommissionen har bemyndigelse til at bekræfte de pågældende bestemmelser, men kan nægte at gøre det, hvis de er et middel til vilkårlig forskelsbehandling eller skjulte begrænsninger af samhandelen mellem medlemsstaterne.
The Commission has the power to confirm these provisions, but can refuse to do so when they involve arbitrary discrimination or a disguised restriction.
— Ved vedtagelse af harmoniseringsforanstaltninger kan der ligeledes indføjes midlertidige undtagelsesbestemmelser for en medlemsstat i tilfælde af særlige vanskeligheder.
(iii) The Community harmonization measures may also include a clause authorizing Member States to take temporary measures for exemption in the event of any particular difficulty arising.
Hvilke fordele kan man på det økonomiske plan forvente at opnå ved gennemførelsen af det store indre marked?
What economic benefits can be hoped for from the completed single market?
Den fragmentering, som prægede det europæiske marked som følge af mange forskellig artede barrierer (grænsekontrol og hermed forbundne formaliteter, forskellige tekniske normer og forskrifter, protektionistisk praksis for offentlige indkøb, uensartede erhvervslovgivninger ...), medførte omkostninger for den europæiske industri i form af en lang række overflødige udgifter og tabte muligheder.
The fragmentation of the Community market stemming from the existence of numerous barriers (frontier checks and related formalities, differing technical standards and legislation, protectionist public procurement practices, disparate commercial legislation, etc.) was costly for European industry. It resulted in much unnecessary expenditure and led to many missed opportunities.
Kommissionen overdrog opgaven til et forskerhold under ledelse af Paolo Cecchini. En række uafhængige økonomiske eksperter, konsulenter og forskningsinstitutter har med støtte fra Kommissionens tjenestegrene bidraget til projektet.
The microeconomic analysis estimated that the potential gains would come within a range with a mid-point in excess of ECU 200 000 million (for the Community of Twelve at 1988 prices).
Hvilke konklusioner kan man drage af denne undersøgelse ')?
These gains would represent between 4.3 and 6.4% of Community GDP.
Gevinsterne kunne opsummeres således:
The gains were summed up as follows:
— Afskaffelse af barriererne i forbindelse med grænsekontrol ventes at give en gevinst på omkring 0,2-0,3% af Fællesskabets BNP.
(i) The abolition of barriers linked to frontier checks would yield a potential gain of some 0.2 to 0.3% of Community GDP.
— Fjernelsen af barriererne i produktionen (forskelle i normer og bestemmelser, diskriminatorisk praksis inden for offentlige indkøbsaftaler ...) vil have en større effekt og giver mulighed for en gevinst på 2-2,4 % af Fællesskabets BNP.
(ii) The elimination of barriers to production (differences in standards and regulations, discriminatory public procurement practices, etc.) would have a greater impact, yielding a gain between 2 and 2.4% of Community GDP.
— Omkostningsreduktionerne som følge af stordriftsfordele og produktionsforøgelse vil svare til ca. 2% af Fællesskabets BNP; hertil kommer yderligere effektivitetsgevinster gennem en skærpelse af konkurrencen, der anslås til 1,6%.
(iii) The cost reductions attributable to economies of scale and the higher level of production would be equivalent to some 2% of Community GDP; on top of that could come further efficiency gains stemming from increased competition estimated at 1.6% of Community GDP.
Uden ledsageforanstaltninger skønnedes integrationen af EU-markederne at give en stigning i Fællesskabets BNP på ca. 4,5% og at skabe 1,8 millioner nye arbejdspladser. pladser.
Without back-up measures, integrated Community markets would lead to an increase in Community GDP in the order of 4.5% and to the creation of some 1 800 000 jobs.