natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Der bringes en tak til Hartmut Offele, konsulent i Generalsekretariatet i Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, for hans medvirken under udarbejdelsen af denne udgave.
I would like to extend my thanks to Mr Hartmut Offele, Adviser in the Secretariat-General of the Commission of the European Communities, who helped produce this updated edition.
Deter vanskeligt at give en præcis karakteristik af Det Europæiske Fællesskabs institutionelle system.
The institutional system of the European Communities is difficult to classify.
Fællesskabet er langt mere end en almindelig mellemstatslig organisation. Det har en selvstændig rolle og omfattende beføjelser.
The Community is much more than an intergovernmental organization: it has its own special legal status and extensive powers of its own.
Men Fællesskabet er hel 1er ikke et statsforbund, som de nationale regeringer og parlamenter på nogen måde er underlagt på visse kompetenceområder.
But the Community is not a true federation to which national parliaments and governments are subordinate in the areas reserved to it.
Det må overlades fremtidens historikere at placere EF's institutionelle system i en af de kategorier, som folkeretseksperterne arbejder med, og vi må her nøjes med forsigtigt at sige, at det drejer sig om et »fællesskabs«-system.
Our best course may be to leave it to future historians to find an appropriate label and simply describe it as a 'Community' system.
Det er fire institutioner, Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og Domstolen og end videre det Økonomiske og Sociale Udvalg og Revisionsretten, der gennemfører de op gaver, som er overdraget de tre europæiske Fællesskaber, Det Europæiske Kul- og Stål fællesskab (EKSF, oprettet i 1952), Det Europæiske Økonomiske Fællesskab (EØF eller »fællesmarkedet«, oprettet i 1958) samt Det Europæiske Atomenergifællesskab (Euratom, oprettet i 1958).
The task of achieving the aims of the three Communities —the European Coal and Steel Community (ECSC) (established in 1952), the European Economic Community (EEC) (1958) and the European Atomic Energy Community (Euratom) (1958) — rests with four institutions: the European Parliament, the Council, the Commission and the Court of Justice, with the support of the Economic and Social Committee and the Court of Auditors.
Med Den Europæiske Fælles Akt (der blev undertegnet i februar 1986 og trådte i kraft den 1. juli 1987) er der sket en udvidelse af Fællesskabets kompetenceområder og gen nemført betydelige ændringer i institutioner nes arbejdsgang og i deres indbyrdes for hold.
The Single European Act (which was signed in February 1986 and entered into force on 1 July 1987) has extended the Community's field of competence and brought about significant changes in relations between the institutions and in their operating rules.
Endvidere har Det Europæiske Politiske Samarejde, der siden 1970 har fungeret på grundlag af blot mellemstatslige aftaler, fået tillagt juridisk status.
It also gave formal legal status to European Political Cooperation, which has been operating since 1970 simply on the basis of intergovernmental agreements.
Indtil juli 1967 havde de tre Fællesskaber hver sin eksekutive kommission (for EKSF's vedkommende kaldet Den Høje Myndighed) og ligeledes hver sit ministerråd.
The European Parliament has been elected by direct universal suffrage since 1979.
Europa-Parlamentet, som siden 1979 er blevet valgt ved direkte almindelige valg, består af 518 medlemmer, fordelt på følgende må de: Belgien 24, Danmark 16, Forbundsrepublikken Tyskland 81, Grækenland 24, Spanien 60, Frankrig 81, Irland 15, Italien 81, Lu xembourg 6, Nederlandene 25, Portugal 24, Det Forenede Kongerige 81.
It has 518 members; the breakdown of seats is as follows: France, Germany, Italy and the United Kingdom: 81 each; Spain: 60; The Netherlands: 25; Belgium, Greece and Portugal: 24 each; Denmark: 16; Ireland: 15; Luxembourg: 6.
Siden da har der kun været en Kommission og kun et Ministerråd, der udøver de beføjelser, der tidligere tilkom de gamle institutioner.
Until July 1967 the three Communities had separate Councils and executive Commissions (known as the 'High Authority' in the ECSC).
Det sker efter de samme regler og under de samme vilkår, som er fastlagt i de tre fæl lesskabstraktater.
But since then there has been a single Commission and a single Council, which exercise all the powers and responsibilities rested in their respective predecessors by the three Community Treaties.
Derimod har Europa-Parlamentet og Domstolen været fælles for de tre Fællesskaber siden 1958.
By contrast, the European Parliament and the Court of Justice have been common to the three Communities since 1958.
Rådet består af repræsentanter for medlemsstaternes regeringer.
But this idea was not fol lowed through at the time; nor was it taken up again in the negotiations on the Single Act in 1985.
Selv om udenrigsministeren så at sige betragtes som sit lands egentlige repræsentant i Rådet, mødes landbrugsministrene, økonomi- og finansministrene, socialministrene, transport og industriministrene, miljøministrene eller andre fagministre hyppigt i specialiserede Råd og i visse tilfælde sammen med uden rigsministrene.
The Foreign Minister is regarded as his country's 'main' representative in the Council, but Ministers for Agriculture, Transport, Economic and Financial Affairs, Social Af fairs, Industry, the Environment and so on also meet frequently for specialized Council meetings and sometimes sit alongside the Foreign Ministers.
Denne plan er der ikke blevet gjort noget ved siden hen, og den ind gik ikke i forhandlingerne om Den Europæiske Fælles Akt i 1985.
The successive enlargements of the Communities1— with the accession of the
Den gradvise udvidelse af Fællesskaberne ') — den 1. januar 1973 blev de tiltrådt af Det Forenede Kongerige, Irland og Danmark, den 1. januar 1981 af Grækenland og den 1. januar 1986 af Spanien og Portugal — har ikke berørt EF-institutionernes struktur og op
United Kingdom, Ireland and Denmark on 1 January 1973, Greece on 1 January 1981, and most recently Spain and Portugal on 1 January 1986 — have not affected the basic structure or responsibilities of the Communi
På topmødet i december 1974 besluttede stats- (Frankrig) og regeringscheferne at af holde mødermed regelmæssige mellemrum i »Det Europæiske Råd« sammen med Kom missionens formand. Udenrigsministrene deltager i disse møder.
At their December 1974 Summit, the Heads of State (for France) or Government agreed to meet regularly together with the President of the Commission as the 'European Council', accompanied by their Foreign Ministers.
Det Europæiske Råd virker som Fællesskabets Råd for at behandle fællesskabsproblemer, og møderne indgår som led i Det Politiske Samarbejde. Indtil
The European Council meets both as the Council of the Communities (to deal with Community matters) and as a forum for political cooperation.
1985 samledes det tre gange om året, siden 1986 normalt kun én gang hvert halve år.
Until 1985 it met three times a year, but since 1986 it normally meets only twice a year.
Det skal i en lang række tilfælde rådspørges, før man træffer beslutninger.
It must be consulted before decisions are taken on a large number of subjects, and is also free to submit opinions on its own initiative.
Udvalget kan også på eget initiativ fremsætte udtalelser.
When decisions are taken in the Council by majority vote.
I sager vedrørende EKSF bistås Kommissionen af et rådgivende udvalg med 96 medlem mer, der repræsenterer producenterne, arbejdstagerne, brugerne samt kul- og stålforhandlerne.
France, Germany, Italy and the United Kingdom have 10 votes each, Spain has eight, Belgium, Greece, The Netherlands and Portugal five each, Denmark and Ireland three each and Luxembourg two.
Høring af udvalget er obligatorisk i forbindelse med en lang række beslutninger, men også dette udvalg kan på eget initiativ fremsætte udtalelser.
In ECSC matters, the Commission is assisted by a Consultative Committee, which has 96 members representing producers, workers, consumers and dealers in the coal and steel industries.
Såvel Det Økonomiske og Sociale Udvalg som Det Rådgivende Udvalg for EKSF giver fagforeninger og erhvervsorganisationer mulighed for aktivt at øve indflydelse på udviklingen i Fællesskabet.
It too must be consulted before decisions are taken on a large number of subjects and it can also submit opinions on its own initiative.
Det kvalificerede flertal er på 54 stemmer (af 76).
A qualified majority means 54 votes out of a total of 76.
Rådet bistås af De Faste Repræsentanters Komité, og af talrige arbejdsgrupper, som er sammensat af ambassadører, der er de sam me som medlemsstaternes faste repræsentanter ved Fællesskaberne.
Through the Economic and Social Commit tee and the Consultative Commitee, the various i merest groups concerned are active ly involved in the development of the Community.
Komitéens vigtigste opgave er at forberede Rådets drøftelser på de forskellige fagområder.
The Council is assisted by a Permanent Representatives Committee which comprises the Permanent Representatives (ambassadors) of the Member States to the Communities.
Der findes en række arbejdsgrupper, som er underlagt De Faste Repræsentanters Komité.
Its main task is to prepare the ground for Council meetings. A large number of working parties operate under its authority.
Revisionsretten har tolv medlemmer, der er enstemmigt udpeget af Rådet efter høring af Parlamentet.
The Court of Auditors has 12 members appointed by unanimous decision of the Council after consulting Parliament.
Revisionsretten, der trådte i funktion i oktober 1977, reviderer regnskaberne for Fællesskabet og for ethvert organ, der oprettes af Fællesskabet, efterprøver lov ligheden og den formelle rigtighed af ind tægterne og udgifterne og sikrer sig, at den økonomiske forvaltning har været forsvarlig.
It began operating in October 1977.
Den afgiver beretning til Fællesskabets institutioner. tutioner.
It audits the accounts of the Community and of Community bodies, examines whether revenue and expenditure have been properly and lawfully received and incurred, checks that financial management has been sound, and reports back to the Community institutions.
Kommissionen består af 17 medlemmer, der udnævnes efter fælles aftale af regeringerne.
The Commission consists of 17 Members, appointed by agreement between the member governments.
I hele deres mandatperiode (fi re år) skal Kom missionens medlemmer handle i fuld uafhængighed såvel af den enkelte regering som af Rådet. Rådet kan ikke bringe deres mandater til ophør.
Throughout their four-year term of office Members must re main independent of the governments and of the Cou nei I. The Cou nei I cannot remove any Member from office.
Kun Parlamenteter i stand til at fremkalde Kommissionens automatiske af gang ved at vedtage en mistillidserklæring (i hvil ket tilfælde den fortsætter til ekspedition af løbende sager, indtil den er blevet afløst).
Parliament, however, can passa motion of censure compelling the Commission to resign as a body (in which case, it would continue to handle everyday business until its replacement).
Fællesskabsretten er med virkning fra denne dato blevet gældende i dette område med undtagelse af en række tilfælde, hvor der af Fællesskabet er blevet vedtaget overgangsbestemmelser.
With the unification of Germany on 3 October 1990, the Community was enlarged to include the territory of the former German Democratic Republic (GDR) and Community legislation came into force there subject to various temporary derogations.
Det forenede Tyskland bevarer den samme re præsentation i de forskellige institutioner.
Germany's representation in the various Community in stitutions remains unchanged.
Den assisteres af seks generaladvokater. I 1989 blev der i tilknytning til Domstolen oprettet en Før steinstansret.
The Court of Justice, composed of 13 judges appointed for six years by agreement among the governments, ensures that implementa
Det er først og fremmest på Kommissionens foranledning, at Rådet griber ind i EKSF's be­slutningsprocesved at afgivealmindelige ud­talelser eller samstemmende udtalelser, der er nødvendige for vedtagelsen af visse af Kommissionens retsakter.
The Council acts in ECSC affairs mainly at the request of the Commission, either stating its opinion on particular issues or giving the as­sent without which, in certain matters, the Commission cannot proceed.
■ HVORLEDES OPFYLDER RÅDET OG KOMMISSIONEN NU DERES OPGAVE IFØLGE BESTEMMELSERNE I PARIS­ OG ROM­TRAKTATERNE?
■ HOW DO THE COUNCIL AND THE COMMISSION DISCHARGE THEIR DUTIES UNDER THE PARISAND ROME TREATIES?
I henhold til Paris­Traktaten kan Kommissio­nen vedtage beslutninger, rette henstillinger og afgive udtalelser.
When acting under the Paris Treaty (ECSC), the Commission can take decisions, make recommendations or issue opinions.
Henstillingerne er bin­dende med hensyn til de opstillede mål, hvad angår formålet med henstillingen, men overlader til dem, de er rettet til, at vælge de egnede midler for at opnå disse mål. Udtalel­serne er ikke bindende.
Deci­sions are binding in their entirety; recom­mendations are binding as to the ends but not as to the means; opinions are not binding.
For at opfylde deres opgaver efter Rom­Trak­taterne udsteder Rådet og Kommissionen for­ordninger og direktiver, vedtager beslutnin­ger samt retter henstillinger og afgiver udta­lelser.
When acting under the Rome Treaties (EEC and Euratom), the Council and Commission issue regulations, directives, decisions, recommendations and opinions.
Forordninger er almengyldige. De er bindende i alle enkeltheder og gælder umid­delbart i hver medlemsstat.
Regula­tions are of general application: they are binding in their entirety and applicable inali Member States.
Direktiver er bin­dende for enhver medlemsstat, som de rettes til, hvad angår det tilsigtede formål, men det overlades de nationale myndigheder at be­stemme form og midler for gennemførelsen.
Di rectives are bi ndi ng on the Member States to which they are addressed as regards the result to be achieved, but leave the form and methods of achieving it to the discretion of the national authorities.
Beslutninger kan være rettet til en regering, et erhvervsforetagende eller en enkeltper­son. En beslutning er forpligtende i alle en­kelheder for dem, den angiver at være hen­vendt til.
Deci­sions may be addressed to a government, an enterprise or a private individual; they are binding in their entirety on those to whom they are addressed.
Sprogbrugen er altså forskellig i Paris­ og Rom­Traktaterne hvilket kan virke forvirren­de.
The discrepancy in terminology between the Paris and the two Rome Treaties is perhaps confusing.
EKSF­»henstillinger« svarer i virkelighe­den til EØF­ og Euratom­»direktiver« — det er en forpligtende retsakt — medens EØF­»hen­stillinger« ikke er bindende og således ud fra dette synspunkt ikke adskiller sig fra en sim­pel udtalelse.
An ECSC recommendation is a bind ing enactment corresponding to the EEC and Euratom directive, whereas an EEC recommendation is not binding and is no stronger than an opinion.
Det påhviler først og fremmest Kommissio­nen at få EKSF­Traktaten til at fungere (selvom man ikke må undervurdere Rådets rolle, hvad angår de vigtigste områder).
The Commission is the driving force behind the ECSC (though the Council's role in con­nection with issues of special importance must not be underrated).
I EØF og Euratom er tandem­parret Kommission­Råd centralnerven i hele det institutionelle sy­stem og måske dets mest origi naie side.
Under the EEC and Euratom Treaties, on the other hand, we have what is perhaps the most novel feature of the whole institutional system, with the Com­mission and the Council operating in tandem to provide the motive power.
Kom­missionens politiske autoritet, uden hvilken den ikke vi I le være i stand til at spille sin rolle fuldt ud over for Rådet, beror på, at Kommis­sionen kun er ansvarlig over for Parlamentet.
Here the Commission derives the political
Siden ikrafttrædelsen af Den Europæiske Fælles Akt har Parlamentet desuden fået en mere betydende rolle i Fællesskabernes lov­givningsproces (den såkaldte »samarbejds­procedure«).
With the en­try into force of the Single European Act, Parliament is now more closely involved in the Community's, legislative process, through what is known as the 'cooperation procedure'.
Domstolen fungerer i de tre Fællesskaber (EKSF, EØF, Euratom) ikke blot som garant over for medlemsstaterne og enkeltpersoner for den nøje overholdelse af Traktaterne, og deres gennemførelsesbestemmelser, men spiller også en væsentlig rolle ved at sikre en ensartet fortolkning og anvendelse af fælles­skabsretten, især af de nationale domstole.
In the three Communities (ECSC, EEC and Euratom), the Court of Justice not only af­fords the Member States and individuals the assuranee thatthe Treaties and the legislation implementing them will be fully complied with, but also plays a notable part in ensuring uniform interpretation and enforcement of Community law, particularly through national courts.
Fællesskabets egne indtægter består først og fremmest af afgifter på indførte landbrugs­produkter, af den told, der opkræves ved Fæl­lesskabets grænser, samt af visse andre afgif­ter, derer pålagt i henhold til den fælles land­brugspolitik.
The Community's own resources consist primarily of levies on imports of agricultural produce and customs duties collected at Community borders, plus certain other taxes introduced under the common agricultural policy.
Beslutningen fra 1970 tillagde endvidere Fællesskabeten del af den moms, der opkræves i medlemsstaterne, indtil 1% af bergningsgrundlaget for denne afgift.
The 1970 decision also assigned to the Community part of the value­added tax (VAT) collected in the Member States up to a maximum of 1% of the tax base.
Stig­ningen i Fællesskabets budget har medført, at alle de egne indtægter måtte mobiliseres i 1984 (det var endda nødvendigt at supplere disse midler med forskud fra medlems­staterne).
Owing to the growth of the Community's budget, the full amount of available own resources was called up in 1984 (and even had to be sup­plemented by advances from the Member States).
■ FÆLLESSKABETS FINANSER
■ FINANCING THE COMMUNITY
Budgetterne
The budgets
Efter langvarige forhandlinger og vedtagel­sen af en foreløbig ordning i 1984 blev der i 1988 på Kommissionens foranledning truffet beslutning om, at der med virkning fra den 1. januar 1989 skulle gennemføres en samlet finansiel reform.
In 1988, after lengthy discussions and the adoption of transitional measures in 1984, an overall financial reform was decided on, on the Commission's initiative, and entered into force on 1 January 1989.
Der er hermed skabt sikker­hed forde nødvendige bevillinger til Fælles­skabets virksom hed (herunder bl.a. den fuld­stændige gennemførelse af Den Europæiske Fælles Akt) indtil udgangen af 1992. Refor­men er bl.a. forbundet med følgende nyska­belser:
It guaranteed that the Community would receive the resources necessary to carry out its activities up to the end of 1992 (including the full implemen­tation of the Single European Act) and in­corporated the following novel features:
— Loftet over egne indtægter fastsættes til en procentdel af EF's bruttonationalindkomst stigende fra 1,15% i 1988 til 1,2% i 1992 (be­talingsbevillinger).
(i) the ceiling for own resources was set at a percentage of the Community's GNP, rang­ing from 1.15% in 1988 to 1.2% in 1992 (pay­ment appropriations);
— 1,4% af den moms, der opkræves i med­lemsstaterne, tilfalder Fællesskabet (med for­behold af en korrektion, hvorved der tages hensyn til forskelle i de økonomiske strukturer).
(ii) a proportion of 1.4% of VAT collected in the Member States was al located to the Com­munity (subject to a correction to allow for disparities in the structures of their economies);
— der er indført en ny indtægt (»den fjerde indtægt«), som er baseret på medlemsstater­nes bruttonationalindkomst, med det formål at skabe større overensstemmelse mellem de beløb, der indbetales af de enkelte medlems­stater, og deres bidragsevne.
(iii) a new 'fourth resource' was instituted, based on the GNP of the Member States, to ensure that the amount of resources paid by each Member State is more closely related to its ability to pay;
— Told på EKSF­produkter indgår for fremti­den i egne indtægter.
(iv) customs duties on ECSC products would from now on be part of own resources.
Nogle tal vil vise størrelsesordenen af bud­gettet og af de forskellige indtægter. Budget­
From the very outset in 1952 (with the ECSC), the Community has been provided with funds not only for its own administrative working but also to finance a variety of operations.
Kul­ og Stålfællesskabet var og er stadig fi­nansieret af en original form for egne indtæg­ter, en afgift på produktionsværdien af kul og stål, der opkræves direkte af Den Høje Myn­dighed (i dag Kommissionen) hos de forskel­ligevirksomheder.
The ECSC is financed in a rather novel way — by a levy on the value of coal and steel pro­duction, paid direct to the High Authority (now the Commission) by the various pro­ducers.
EØFog Euratom blev i be­gyndelsen finansieret ved bidrag fra med­lemsstaterne.
The EEC and Euratom, on the other hand, were originally financed by contribu­tions from the Member States.
Den fuldstændige gennemfø­relse af Toldunionen og iværksættelsen af den fælles landbrugspolitik, der helt igen­nem finansieres på et fællesskabsgrundlag, medførte, at medlemsstaternes stats­ og rege­ringschefer på et møde i Haag (i december 1969) traf principbeslutning om at indføre et system med egne indtægter — en mulighed, som var forudset i Traktaterne — der skulle dække al le EØF'sogEuratoms behov og der­ved supplere EKSF's indtægter.
But with the completion of the customs union and the in­troduction of a common agricultural policy financed entirely on a Community basis, the Heads of State and/or Government, meeting in December 1969 in The Hague, decided to set up a system for the Communities' own resources, as foreseen in the Treaties, which would meet all the requirements of the EEC and Euratom. This own resources system would exist alongside the ECSC system.
Dette system, der blev vedtaget af Rådet i april 1970 og siden godkendt af de seks stif­tende staters parlamenter, blev indført grad­vis fra begyndelsen af 1971.
The following figures will give some idea of the size of the budget and the various sources of revenue. The 1990 budget totalled ECU 46
tet for 1990 beløb sig til 46,7 mia. ECU ') (betalingsbevillinger), som blev finansieret med 2,3 mia. ECU afgifter og andre landbrugsindtægter (4,9%), 11,3 mia. ECU fra told (24,2%) og 28,2 mia. ECU fra moms (60%), 2 mia. ECU (4,3%) fra den »fjerde indtægt«, idet resten udgøres af forskellige andre ind tægter.
In 1990 the United Kingdom received compensation of ECU 2 430 million for the 1989 financial year.
Under henvisning til denne erklæring anmodede den britiske regering i 1979 om, at der blev truffet specielle foranstaltninger til at afløse overgangsbestemmelserne, som ud løb dette år.
700 million , (appropriations for payments). Financing came from ECU 2 300 million in levies and other agricultural revenue (4.9%), ECU 11 300 million in customs duties (24.2%), ECU 28 200 million in VAT (60%), and ECU 2 000 million under the 'fourth resource' (4.3%), the remainder being made up of miscellaneous revenue.
EKSF's aktionsbudget er af væsentlig mindre størrelse435 mio. ECU i 1990, hvoraf de 172 mio. ECU dækkes af EKSF-afgiften (den nu værende sats er på 0,31%), og resten stammer fra renter af investeringer og udlån af EKSF's egne midler.
The ECSC operating budget is far smaller; ECU 435 million in 1990, of which ECU 172 million came from the ECSC levy (at a current rate of 0.31%) and the rest from interest on in vestments and loans made from ECSC own resources.
Oplysninger om de vigtigste kapitler i Fæl lesskabernes almindelige budget findes se nere i denne brochure.
Details about the main chapters of the Community budget are given below.
Det britiske bidrag til Fællesskabernes budget
The Community carries out borrowing and lending operations under the ECSC, EEC and Euratom Treaties.