natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ligelønsprincippet, som er opstillet i EØF-traktatens artikel 119 og præciseret i direktiv 75/117/EØF af 10. februar 1975 om indbyrdes tilnærmelse af med lemsstaternes lovgivninger om gennemførelse af princippet om lige løn til mænd og kvinder, indebærer ikke en forpligtelse til fortsat at give kvindelige arbejdstagere fuld løn under barselsorlov og opstiller heller ikke specifikke kriterier med henblik på fastsættelsen af størrelsen af den ydelse, der udbetales til dem i denne periode, medmindre den fastsættes på et sådant niveau, at formålet med barselsorloven bringes i fare.
Thepincifle of equal pay laid down in Article 1 19 ofthe EEC Treaty and set out in detailin Council Directive75/117\EEC of 10 February 1975 on the approximationof the laws of the Member Sfates relating to theapplication of the principle of equal pay for men andwomen neither requires that women should continueto receive full pay during maternity leave nor lays downspecific criteria for determining the amount of benefitpayable to them during that period, provided that theamount is not sef so low as to jeopardise the purpose ofmaternity leave.
For så vidt som beregningen af disse ydelser bygger på den løn, den kvindelige arbejdstager har modtaget, for barselsorloven begyndte, skal ydelserne imidlertid om fatte lønforhøjelser, der er sket mellem begyndelsen af den periode, referencelønnen omfatter, og slutningen af barselsorloven, fra det tidspunkt, hvor de er trådt i kraft.
Howevef to the extent that it iscalculated on the basis of pay received by a wamanbefore the commencement of maternity leave, theamount of benefit must include pay rises awardedbetween the beginning of the period covered byreference pay and the end of maternity leave, as fromthe date on which they take effect.
Hvad angår spørgsmålet om, hvorvidt kvindelige arbejdstagere under barselsorlov bør modtage en lønforhøjelse, som er sket før eller under barselsorloven, fastslår Domstolen, at når den ydelse, der udbetales under barselsorloven, svarer til en ugeløn, der beregnes på grundlag af den gennemsnitsløn, den kvindelige arbejdstager har oppebåret på et givet tidspunkt, hvor
As to the questionof whether a woman on maternityleaveshouldreceiveapayrise awardedbefore orduringthat periodthe, Courtruledthatthe benefitpaidduring maternityleaveis equivalentot a weeklypaymentcalculatedon the basisof the averagepayreceivedby the worker at the time when she was
EF-Domstolens afgørelser
Caselaw of the European Court of Justice necessaryfor working on staffcouncilsand are heldduringthefull-timeworkinghoursapplicablein the
Dato for dommen: 7. marts 1996.
Date of thejudgment:7 March 1996
Den forelæggende ret finder, at dommen griber ind i princippet om, at hvervet er et tillidshverv, hvilket skal sikre udvalgsmedlemmernes uafhængighed.
Content:Conceptof pay-women workers- ln direc dt is crimination against Compensationfor attendance
Emne: Begrebet løn — forskelsbehandling af kvindelige arbejdstagere — godtgørelse for deltagelse i kurser, der giver personaleudvalgsmedlemmer de nødvendige kundskaber for at varetage deres hverv.
Questions referred to the Court at trainingcoursesprovidingmembersof staffcommitteeswith the knowledgenecessaryforperformingtheirfunctions
Er den godtgørelse, der ydes mandlige eller kvindelige arbejdstagere for deltagelse i en efter loven oprettet arbejdstagerrepræsentation, løn som omhandlet i fællesskabsbestemmelserne om lige løn til mænd og kvinder (EØF-traktatens artikel 119, Rådets direktiv 75/117/EØF af 10. februar 1975)?
1.Doesthe economiccompensationaccordedto amale or female employeein respectof work on astatutorilyestablishedemployeerepresentationbody constitutepaywithinthe meaningof the Europeanprovisionson equalpayfor men andwomen(Article119 of the EECTreatyand Council D i rective 75/1 17 lEEC of 1 0 Februa ry 197 5)?
Sagsøgerne er deltidsbeskæftigede hos sagsøgte, og deres ugentlige arbejdstid er på 18 timer.
The plaintiffsare employedpart-timeby the defendantfor 18 hours a week.
Som medlemmer af personaleudvalget deltog de den 9. til 14. februar 1992 i et seminar af ca. 38 1/2 timers varighed, svarende til den ugentlige arbejdstid for fuldtidsbeskæftigede, som fastsat i den kollektive overenskomst.
As membersof the staffcommitteethey, attendeda trainingcoursefrom 9 to14 February1992whichlastedfor approximate38ly.5
I seminarperioden betalte sagsøgte fortsat sagsøgerne deres normale løn beregnet på grundlag af deltidsansættelsen.
lf the answerto question1 isyes:Doesthe factthat, under nationallaw, work on an employeerepresentationbodyis unpaid,being governedessentiallyby the loss-of-payprinciple(Lohnaus-fallprinzp), constitute an objective ground forunequaltreatment whichis in no way connected hours, which arethe weekly working hourslaid downfor full-timeemployeesin the collectiveagreement.Duringthe trainingcoursethe defendanconttinuedtopaythe plaintiffstheir normal wagescalculatedon thebasisof their part-timework.
Under henvisning til tysk ret betalte sagsøgte dem imidlertid ¡kke derudover noget vederlag eller indrømmede dem afspadsering for de seminartimer, der lå ud over deres normale arbejdstid.
Relyingon the Germanlegislationit, did not, howeverg,ivethem any additionalpay,nor did it offerthempaidleavein respecotf thetime spent on the courseoutsidetheir normal working with discrimination again s women?
I dom af 4. jun, 1992 (sag C-360/90, Boetel, Sml.
ln itsjudgment of 4 June 1992, Boetel(Case
3) Såfremt spørgsmål 2) besvares benægtende: Udgør det en sådan objektiv begrundelse for en forskellig behandling, at deltidsbeskæftigede ganske vist kun får udbetalt løn i overensstemmelse med deltidsbeskæftigelsen i forbindelse med deltagelse i et heldagsseminar, men at sådanne arbejdstagere, der normalt udfører overarbejde, til gengæld får dette betalt, også selv om seminarets varighed svarer til den normale arbejdsdag?
Courtruledthat Article 1 19 of the Treatyandthe Directiveprecludenationaleglislationapplicableto a much greaternumberof womenthanmenfromlimitingto theirindividuawolrking hoursthecompensationin, the form of paidleaveor overtimepay,which staff council membersemployedon apart-time basisareto receivefrom their employerforattendingtrainingcourseswhichimpartthe knowledge lf the answertoquestion2 isno. ls it an objectivegroundfor unequatlreatmenotf this kindthatwhereaspart-timeemployeescontinueto receivepayin respecotf their attendanceat an all-daytrainingcourseonlyin accordancewith theirpart-time working hours,employeeswho normallyworkovertime are paid for that overtime even if thedurationof thetrainingcoursecorrespondsto thatof the normal workingday? day?
Hvad det første spørgsmål angår, henviser Domstolen til Lewark-dommen.
Directive 751'l 17\EEC of 10 February 1975 on theapproximation of the laws of the Member Sfafesrelatingto the application of the principle of equalpay for men and women.
Med hensyn til andet og tredje spørgsmål henviser Domstolen endvidere til Boetel-dommen og Lewarkdommen, hvor den har fastslået, at de nationale bestemmelser i princippet indebar en forskelsbehandling af kvindelige arbejdstagere, der var i strid med traktatens artikel 119, men at medlemsstaten dog har adgang til at godtgøre, at lovgivningen er begrundet i objektive forhold, som intet har at gøre med forskelsbehandling på grundlag af køn.
As regardsthe secondand thirdquestionsthe, Courtpointedalsoto its Boefe/and Lewarkjudgmentsin,whichit heldthat the nationalprovisionsat issueinprinciplecauseddiscriminationagainswoment workerscontraryto Article 1 1 9, but thatit remainedopento the Member Statetoprovethatthe legislatlonwasjustifiedby objective factors unrelated to any discriminationongroundsof sex.
Domstolen (Sjette Afdeling) kender for ret:
,r e by rules:
Sag C-13/94 P. MOD S. OG CORNWALL COUNTY COUNCIL
Case C- 131 94 Pv S AND CORNWALLCOUNTYCOUNCIL
Dato for dommen: 30. april 1996.
Date of thejudgment:30 April 1996
1) Er afskedigelse af en transseksuel på grund af et kønsskifte i strid med direktiv 76/207/EØF, hvis formål ifølge artikel 1 er at gennemføre princippet om ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til adgang til beskæftigelse osv?
(1)Havingregardto thepurposeof Direct)ve76/207/EEC which, as statedin Article 1, istoput intoeffecttheprincipleof equaltreatmentfor men andwomen as regardsaccessto employmenettc ...,doesthe dismissaolf a transsexuaforl a reasonrelatedto agenderreassignmenconsttituteabreachof the Directive?
2) Er direktivets artikel 3, som henviser til forskelsbehandling på grundlag af køn, til hinder for foranstaltninger på grundlag af arbejdstagerens transseksualitet?
(2)Whether Article 3 of the Directivewh,ich referstodiscriminationongroundsof sex,prohibitstreat-ment of an employeeon thegroundsof theemployee's transsexuastate l ?
Emne: Ligebehandling af mænd og kvinder — afskedigelse af en transseksuel.
Content:Equaltreatmenfotr men and womenof a transsexual
Indledningsvis bemærker Domstolen, at direktivets artikel 3, hvortil den nationale ret har henvist, vedrører anvendelse af princippet om ligebehandling mellem mænd og kvinder i forbindelse med adgangsvilkår til stillinger. En afskedigelse som den i hovedsagen omhandlede må undersøges i lyset af direktivets artikel 5, stk. 1.
Article 3 of the Directiveto, whichthe Industrial Tr ib un are lf ers , is concernedwith applicationof theprincipleof equaltreatmenfotr men and womeninrespecotf accessto employment A. dismissasuchl, asisat issuein the mainproceedingsmus,t be consideredin the light of Article 5(1) of the Directive.
P. var ansat i en ledende stilling ved en uddannelsesinstitution, der på det for sagen relevante tidspunkt blev drevet af Cornwall County Council, som var den lokale forvaltningsmyndighed. Et år efter sin ansættelse meddelte P. institutionens rektor og administrative leder, S., at han havde til hensigt at gennemgå et kønsskifte.
P usedto work as a managerin an educationalestablishmenoperattedat the materiatlime by Cornwall County Councilthe, competenadmtinistrativeauthorityfor the area.In early April 1992, ayear afterbeingtaken on, P informedS,the Directoorf Studies,Chief Executiveand F in an c i a Dl ir ec to or f the establishment, of the intentionto undergogenderreassign-ment.
Dette skulle indledes med en såkaldt »life test«-periode, hvor P. skulle klæde sig som og agere som kvinde, hvorefter P. ved kirurgiske indgreb skulle opnå ydre fremtoning som kvinde.
This began with a'lifetest', a periodduringwhich P dressedand behavedas a woman,followed bysurgeryto give Pthephysicaalttributesof a woman.
I begyndelsen af september 1992 modtog P., der på det tidspunkt havde gennemgået en kirurgisk behandling af mindre om fang, meddelelse om, at han var afskediget med virkning fra den 31. december 1992.
Atthe beginningof Septembe1992r, after undergoingminor s u rg ic a op el r a tions P , was giventhreemonths' months' noticeexpiringon31 Decembe1992 r
Den endelige operation fandt sted, før afskedigelsen trådte i kraft, men efter at den var blevet varslet.
Thefinalsurgical surgical operationwasperformedbeforethe dismissatookleffect, but after P had beengivennotice.
P. anlagde sag ved Industrial Tribunal mod S. og Cornwall County Council med påstand om, at hun havde været udsat for forskelsbehandling på grundlag af køn. S. og Cornwall County Council gjorde gældende, at afskedigelsen skyldtes, at der var for mange ansatte.
P brought an actionagainst S and C or nw al Coun lt y Council beforethe ln du st r i aT lr ib un a on l thegroundthat she had beenthe victimof sex discrimination S. andthe CountyCouncil maintainedthat the reasonfor her dismissalwas redundancy.
Dernæst bemærker Domstolen, at princippet om ligebehandling »af mænd og kvinder«, hvortil der henvises i direktivets titel, præambel og bestemmelser, indebærer, »at der ¡kke finder nogen forskelsbehandling sted på grundlag af køn«, således som det bl.a. fremgår af artikel 2, stk. 1, og artikel 3, stk. 1.
Handbook on equal treatmentfor women and menin the European Union judgmentsof 15 June 1978, Defrenne Case, 149/77,[1978]ECR1365,paragraphs26 and 27, and of 20
Direktivet giver således på det pågældende område kun udtryk for det lighedsprincip, som er et af fællesskabsrettens grundlæggende principper.
March 1984, Razzouk and Beydounv Commission, JoinedCases 75 / 82 and 117/82,[1984]ECR1509, 17/82,[1984]ECR1509, paragraph16).
Det fremgår af forelæggelseskendelsen, at selv om der rent faktisk var for mange ansatte i institutionen, var den reelle årsag til afskedigelsen P.'s planer om at gennemgå et kønsskifte.
The Court, herebyrules: ln view of the objective pursued by Council Directive 76/207/EEC of 9 February 1976 on the implementation ofthe principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training and promotion, and working conditions, Article 5(l) of the Directive precludes dismissal of a transsexual for a reason related to a gender reassignment.
Håndbog om ligebehandling af kvinder og mænd i Den Europæiske Union stolen skal sikre overholdt, ¡kke at blive udsat for forskelsbehandling på grundlag af køn (jf. dom af 15. juni 1978, sag 149/77, Defrenne, Sml.
lf there has been a breachof Directive79/7lEEC, canthe directeffect of that Directivebe reliedon tosupporta claimfordamagesfor periodspriorto the
En sådan forskelsbehandling finder ifølge Domstolen nemlig væsentligst, hvis ikke udelukkende, sted på grundlag af den pågældendes køn.
Case C-228194STANLEYCHARLESATKINSv date of the Court s judgment bypersonswho have
Dato for dommen: 11. juli 1996.
OF OF not priorto that date brought legal proceedings or
Emne: Det materielle anvendelsesområde for direktiv 79/7 — nedsatte takster for benyttelse af offentlige transportmidler til personbefordring — forbindelse med pensionsalderen.
Content:Scope of Directive 79/7lEEC - Concessionary fares
Charles Atkins mener, at han er blevet udsat for forskelsbehandling på grundlag af køn, ¡det han i en alder af 63 år er blevet nægtet ret til at benytte de offentlige transportmidler til den nedsatte takst, som gælder efter den af Wrekin District Council anvendte ordning, hvorimod en kvinde på samme alder blev indrømmet ret hertil. Den ordning, Wrekin District Council har indført, omfatter handicappede samt mænd over 65 og kvinder over 60 år, hvilke to aldersgrænser svarer til den lovbestemte pensionsalder i Det Forenede Kongerige for tildeling af alderspensioner.
The Courtpointedout firstlythat, accordingto Article3(1Xa), Directive79/7isto applyto statutoryschemeswhich provideprotectionagainstthe risksof sickness,invalidityo,ld age,accidentsat work and occupationaldiseasesand, un employ men Accord t. ingto Article3(1Xb)i,t is alsoto applyto sociaasslistancein, sofar assuch assistanceisintendedto supplemenotr replacethe schemesreferredto in Article3(1Xa) Thus,in orderto fall withinthe scopeof Directive79/7, a benefitmustconstitutethe whole orpart of a statutoryschemeprovidingprotectionagainstone of the specifiedrisks,or a form of socialassistancehavingthesameobjective sameobjective
Det gælder endvidere, at selv om de nærmere regler vedrørende udbetalingen af en ydelse ikke er afgørende for, hvorledes den skal kvalificeres i relation til direktiv 79/7, skal ydelsen dog for at være omfattet af direktivets anvendelsesområde direkte og faktisk være forbundet med beskyttelse mod en af de i artikel 3, stk. 1, opregnede risici (jf. førnævnte dom i Richardson-sagen, præmis 9).
Mr Atkinsconsidersthathe has been discriminatedagainsont the groundof his sex becausea,t the age of63, he was refusedpublictransporttravelconcessionsunderthe schemeoperatedby Wrekin D is tr ic Coun c ti l, whereas a woman of the same age would have beenentitledto such concessions The . schemeimplemented graph 8). Also, althoughthe way in which a benefitisgrantedisnot decisivefor thepurposesof Directive79/7, the benefit must,in orderto fall withinits scope,bedirectlyand effectivelylinkedto theprotectionprovidedagainsonet of the risksspecifiedin Article3(1)(Richardsonjudgment,cited above,paragraph9).
1) Er den ordning med rejseydelser, der administreres af første sagsøgte, en ordning, som falder inden for anvendelsesområdet for artikel 3 i direktiv 79/7/EØF?
afford directand effectiveprotectionagainstone of theriskslistedin Article 3(1) of Directive79/7.
Det må imidlertid efter Domstolens opfattelse fastslås, at en ydelse, som består i, at der indrømmes nedsatte takster for benyttelse af offentlige transportmidler til visse persongrupper såsom personer, der har nået den lovbestemte pensionsalder, visse unge eller handicappede personer samt andre persongrupper, der fast lægges ved ministeriel bekendtgørelse, ¡kke sikrer en direkte og faktisk beskyttelse mod en af de risici, som er opregnet i artikel 3, stk. 1, i direktiv 79/7.
; fact that the recipieno tf a benefitis, as a matter of fact,in one of the situationsenvisagedby Article 3(1) of Directive79/7 does not lf the answertoquestion1 is yes, does Article7(1Xa)of Directive79/7lEECapplyin the circumstancesof this case?
Formålet med
Page 260
2) Såfremt første spørgsmål besvares bekræftende, finder artikel 7, stk. 1, litra a), i direktiv 79/7/EØF da
On a proper interpretation of Article 3(1) of CouncilDirective 79/7/EEC of 19 December 1978 on theprogressive implementation of the principle of equaltreatment for men and women in matters of socialsecurity a scheme such as that provided for in section
Domstolen kender for ret:
Date of thejudgment:24 October1996
Artikel 3, stk. 1, i Rådets direktiv 79/7/EØF af 19. december 1978 om gradvis gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring skal fortolkes således, at en ordning som den, der er fastsat i § 93(7) i Transport Aet
Reference: [1996]ECRt-s223 lnitially, however, parttime workers employed for 40 o/oor lessof the ordinaryworking hours were excludedfrom thepensionschemea, restrictionwhich wasliftedwith effectfrom 1 January1991in orderto bringtheschemeintoline with the requirementsof Council Directive861378/EECof 24 July1986 on the implementationof theprincipleof equaltreatmentfor menand womenin occupationasoclialsecurityschemes(OJL225, 12.8.1986p, 40).At the sametime,transitionalarrangementswereintroducedwherebynotionalin-suranceperiodscould be attributedto employeespreviouslyexcludedfrom thepensionschemein orderto build uppensionrights. On 2 Decembe1992r, Mrs Dietzinitiatedproceedingsbeforethe Rotterdam
Dato for dommen: 24. oktober 1996.
K an to ng er ec hc t la
Emne: Traktatens artikel 119 — begrebet løn — ret til at være omfattet af en erhvervstilknyttet pensions ordning — pensionsrettigheder — deltidsbeskæftiget — begrænsning af de tidsmæssige virkninger af dommen i sag C262/88, Barber.
Content:Article 1 19 of the Treaty-Conceptofpay-Righttojoinan occupationapenslionscheme-Rightto paymentof a retiremenpenstion:Part-time workers-Limitationof the effectsin time of thejudgment in Case C-262/88Ba
Imidlertid var arbejdstagere på deltid, der arbejdede 40 % af normal aroejdstid eller mindre, indledningsvis udelukket fra pensionskassen. Denne begrænsning blev ophævet med virkning fra den 1. januar 1991 for at bringe ordningen i overensstemmelse med de krav, som stilles i Rådets direktiv 86/378/EØF af 24. juli 1986 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder inden for de erhvervstilknyttede sociale sikringsordninger (EFT L 225, s. 40).
Facts and procedure agreemenwtith Thuiszorgfor voluntaryretiremenshetwas not awareof the forthcomingchangesto thepensionschemeandthat, had she been so, she wouldhave postponedearlyretiremenint orderto be entitledto a pensionunderthe transitionaalrrangements.Thuiszorgwh,ich had been awareof the forthcomingchangesough,tto haveinformedherof them.
I forbindelse med denne ændring blev der gennemført en over gangsordning, hvorefter de arbejdstagere, der tidligere havde været udelukket fra medlemskab af pensions kassen, fik tildelt en pension på grundlag af et fiktivt antal forsikringsperioder.
She alsoclaimedthat under Article119 of the Treatyshe shouldbe entitledto apensionbasedon her periodsof employmenatfter 8 April 1976,the date of the Defrennejudgment(Case43/75, [1976] ECR455) or, alternative ly af
Thuiszorg, som var vidende om den forestående ændring, burde have oplyst hende herom.
,ter 17 May 1990, the date of the Barber judgment
I medfør af artikel 3, stk. 1, i Wet betreffende verplichte deelneming in een bedrijfspensioensfonds (den neder landske lov om obligatorisk tilslutning til en erhvervspensionsfond, »BPF-loven«) kan arbejds- og socialministeren efter anmodning fra en af de efter branche opdelte faglige organisationer, som efter ministerens opfattelse er tilstrækkelig repræsentativ, gøre tilslutning til en erhvervspensionsfond obligatorisk for alle ar bejdstagerne eller for visse grupper af arbejdstagere inden for det pågældende erhverv.
In the Netherlandspa,rticipationin an occupationalpensionschemeisin principlevoluntaryfor employersand employeesin the sector concerned A. rticle 3(1) ofthe Wet BetreffendeVerplichteDeelnemingin een Bedrijfspensioensfonds(Lawon compulsoryaffiliation i on scheme he ,r e in aft e 'the r to an occupationapens l
Kantongerecht, Rotterdam, besluttede at udsætte sag en og at forelægge Domstolen de samme præjudicielle spørgsmål som forelagt af Kantongerecht, Utrecht, i Fisscher-sagen, hvori der blev afsagt dom den 28. september 1994 (sag C-128/93, Sml. 1994 I, s. 4583), samt en række tillægsspørgsmål.
Occupation aP en sl ions Law' ) providesthatthe Ministerof Soc i a A lf f air s and Employ men ( t 'the Minister') may,on applicationby an occupationaolr trade association which he deemsto be sufficiently representative make
F. Dietz var i perioden fra den 11. december 1972 til den 6. november 1990 ansat på deltid, nærmere bestemt syv timer ugentligt, som hjemmehjælper inden for ældreforsorgen hos Stichting Katholieke Maatschappelijke Gezinszorg og hos Thuiszorg, der er indtrådt i dennes rettigheder.
Mrs Dietz was employedpart-timefor sevenhours aweek by Thuiszorgand itspredecessorin law,the Stichting Katholieke Maatschappelijke Ge z in s z or gas , ahelperfor the agedfrom 11 Decembe1972rto 6Novembe1990r, when shereachedthe age of 61 andtook voluntaryearlyretiremenbyt a gr ee men w t it h Thuiszorg made on 1B July 1990.
Den 6. november 1990 fyldte F. Dietz 61 år og gik på frivillig førtidspension i henhold til en aftale indgået med Thuiszorg den 18. juli 1990.
Affiliationto thepensionschemewas made compulsoryfor Thuiszorg'semployeesunderthe Occupation aP en sl ions Law.
1a) Gør det nogen forskel for besvarelsen af spørgsmål 1), som stillet af Kantongerecht, Utrecht, i nævnte dom, at det ved vedtagelsen af BPF-loven ved siden af socialpolitiske betragtninger (ved en brancheopdelt pensionsordning bæres omkostningerne af alle branchen tilhørende virksomheder i fællesskab) var ønsket om at modvirke indbyrdes konkurrence inden for branchen, der var den afgørende motivation?
Handbookonequaltreatmentforwomenand menin the European Union consideringthisquestioni,t may be relevanthattthe Can to na Cou l rt has nojurisdictionto hear aclaim basedon unlawfulconduct,sincethe extentof the claim exceedsthe limitsof its jurisdiction In . thiscase,therefore,it is relevantot know whethertheplaintiff may claimagainsthetpensionfund onthe basisof her contractof employment.
Det bemærkes i denne forbindelse, at Kantongerecht ¡kke har kompetence til at træffe afgørelse om, hvorvidt der består et krav som følge af reglerne om erstatning uden for kontrakt, idet kravets værdi medfører, at det falder uden for rettens kompetence. I denne sag har det derfor betydning, om sagsøgeren på grundlag af arbejds aftalen kan rette kravet mod pensionskassen.
(a)if the adoptionof the Netherlands Occupational Pensions Law was basednot only onconsiderationsof socialpolicy(whena pensionschemeis set up for aparticularsectorthecostsare bornejointlyby all undertakingsinthat sector)but also by the desireto preventunfaircompetitionin thatsector? sector?
b) at udkastet til BPF-loven ganske vist indeholdt en sådan tvungen forpligtelse, men at den ikke gik igen i den endelige lov (TK 1948-1949, 785, nr. 6)?
(b)if an automaticobligationtoprovidecover wasprovidedfor in the originadlraft Law but notinthe Law asfinally adopted ( Tw ee de Kamer 1948-1949 785, No 6)?