natgillin/translations-raw huggingface dataset:
La Poste henvendte sig derefter direkte til S.W.I.F.T. som den 20. april 1995 bekræftede, at den ikke opfyldte betingelserne for medlemskab: La Poste kan ikke for øjeblikket betragtes som et kreditinstitut (»établissement de crédit«) som defineret i den franske banklovgivning al 24. januar 1984 og 16. juli 1992; det kan heller ikke påvises, at La Poste udforer sin finansielle virksomhed på samme betingelser som andre S.W.I.F.T.-medlemmer.
La Poste does not currently qualify as an "etablissement de credit" as defined and regulated by the Frenchbanking laws of January 24, 1984 and July 16, 1992; nor is it established that La Poste carries out itsfinancial activities under conditions equivalent to other SWIFT members.
Den overvåges nemlig ikke af den franske nationalbank og er derfor ikke undergivet de samme tilsynsregier.
Namely, it is not supervised bythe Banque de France and, therefore, is not subject to the same prudential rules.
La Poste fremførte i sin klage, at ovennævnte to virksomheder havde overtrådt traktatens artikel 85 og 86 ved at nægte den medlemskab.
La Poste alleged in its complaint that, by denying it admission, the two bodies had infringed Articles 85and 86 of the Treaty.
Den 24. marts 1997 indledte Kommissionen en formel procedure over for S.W.I.F.T. ved at fremsende en klagepunktsmeddelelse for overtrædelse af traktatens artikel 86.
On 24 March the Commission initiated formal proceedings against SWIFT for infringement of Article 86 ofthe Treaty and sent it a statement of objections.
GUF var ikke omfattet af proceduren, fordi dens rolle blot var at rådgive S.W.I.F.T. om medlemsansogninger. I klagepunktsmeddelclsen konstaterede Kommissionen, at S.W.I.F.T. er af afgørende betydning for overførsel af elektroniske betalingsmeddelelser, og Kommissionen begrundede dette med to forhold.
GUF was left out of the proceedings because its role wassimply that of advising SWIFT on applications.
For det forste indtager S.W.I.F.T. en monopolstilling på markedet for international overførsel af betalingsmeddelelser.
The Commission based this finding on twoconsiderations.
For det andet betyder et afslag på medlemskab i praksis, at den pågældende virksomhed udelukkes Ira markedet for internationale overførsler.
First, SWIFT occupies a monopoly position on the market in international payment messagetransfer networks.
S.W.I.F.T. er nemlig det eneste net, der kan sikre forbindelser mellem banker overalt i verden.
Second, to deny membership to an entity would in effect be to exclude it from theinternational transfer market, SWIFT being the only network providing connections to banks locatedanywhere in the world.
Kommissionen gjorde gældende, at S.W.I.F.T. havde misbrugt sin dominerende stilling af to årsager.
The Commission took the view that SWIFT had abused its dominant position intwo ways.
For det første var dens adgangskriterier urimelige, fordi de vedrørte de generelle betingelser for ansøgernes finansielle virksomhed og ikke deres deltagelse i betalingssystemer.
First of all, its current membership criteria were unjustified as they related to the overall conditionsunderwhichapplicantspursuedtheirfinancialactivitiesandnottotheirinvolvementinpaymentsystems.
Desuden havde S.W.I.F.T. anvendt disse kriterier på La Poste på en sådan måde, at der var lule om forskelsbehandling.
Secondly, SWIFT applied its membership criteria to La Poste in a discriminatory manner.
S.W.I.F.T. benægtede i sit svar på klagepunktsmeddclelsen af 23. juni 1997, at den skulle være al" afgørende betydning. Den var udsat for stadig skarpere konkurrence fra teleoperatører eller bankernes private net.
SWIFT answered the statement of objections on 23 June. It denied being an essential facility.
La Poste behøvede heller ikke at være medlem af S.W.I.F.T. for at lii adgang til dens net, for den kunne knytte sig til en bank, der i forvejen var medlem af S.W.I.F.T. og derved fã sine meddelelser sendt gennem S.WI.FT's net.
It could link up witha bank already belonging to SWIFT and thus send messages on the SWIFT network. Of the 400 banksactive in France, only 200 were connected directly to SWIFT.
S.W.I.F.T. understregede således, at kun 200 af de 400 aktive banker i Frankrig var direkte knyttet til S.W.I.F.T. Endelig ville det praktisk talt ikke lã nogen indvirkning på markedet for grænseoverskridende overførsler at give La Poste adgang til nettet, for flere hundrede franske banker var allerede tilsluttet og en aktør mere, selv af La Postes størrelse, ville ikke få nogen mærkbar indvirkning på konkurrencen.
Granting access to La Poste would havevirtually no impact on competition in the downstream market for cross-border transfers, several hundred French banks being already present there. The addition of one player, even as big as La Poste, would nothave an appreciable impact on competition.
Disse argumenter blev ikke drøftet mellem Kommissionen og S.W.I.F.T.
These arguments were not discussed between the Commission and SWIFT.
Efter at der var indgået en mindelig ordning mellem på den ene side La Poste og på den anden side S.W.I.F.T. og GUF, besluttede Kommissionen at godkende det tilsagn, S.W.I.F.T. havde foreslået.
Following the reaching of an amicable agreement between La Poste on the one hand and SWIFT and GUF on the other, the Commission decided to accept an undertaking proposed by SWIFT. In the
»BIC Directory« (registret over de banker, der er tilsluttet S.W.I.F.T; det kan sammenlignes med telefonfagbogen) må ikke for fremtiden skelne mellem de kreditinstitutter, der ikke har nogen aktiepost i S.W.I.F.T. (»Non-shareholding Financial Institutions« ) og medlemmerne.
Access for this category will give access, on an equivalent and non-discriminatory basis, to the networks,products, services, working groups and documentation that are made available to SWIFT members.Future BIC Directories (the directory of banks connected to SWIFT and, from an advertising point ofview, comparable to the yellow pages of a telephone directory) will make no distinction between"non-shareholding financial institutions" and members.
For etableringen af denne nye deltagerkategori indgår S.W.I.F.T. samarbejdsaftaler med alle ansøgere, der opfylder EMI's kriterier.
Before the new category of participants is created, SWIFT will sign cooperation agreements with anyapplicant fulfilling the EMI criteria.
Kommissionen vil kontrollere, at S.W.I.F.T. overholder sit tilsagn.
The Commission will monitor SWIFT's compliance with the termsof the undertaking.
Kommissionen har derfor indstillet proceduren, indtil S.WI.FT's generalforsamling opretter den nye dcltagerkategori i juni 1998.
The Commission has accordingly suspended the proceedings until SWIFT's general meeting creates thenew category of participants in June 1998.
Det skal understreges, at tilsagnets ordlyd er blevet offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende27. Kommissionen fandt det hensigtsmæssigt at offentliggøre dette tilsagn, da sagen tjener som eksempel, og da der findes et stort antal institutter, som er potentielt interesserede i at få adgang til S.W.I.F.T.'s net.
The text of the undertaking was published in the Official Journal of the European Communities.27 The Commission decided to publish the undertakingbecause the case sets a precedent and because a large number of entities are potentially interested inaccess to the SWIFT network.
Vertikale aftaler a)
Vertical agreements a) Exclusive dealing
I maj 1996 modtog Kommissionen en anmeldelse efter artikel 85 af en aftale mellem en ny nederlandsk tv-kanal. Sport 7, og det nederlandske fodboldforbund, KNVB.
An agreement between Sport 7, a new broadcasting channel in Holland, and the KNVB, the Dutchfootball clubs' association, was notified to the Commission under Article 85 in May 1996.
Ved aftalen gav KNVB Sport 7 eneret til transmission af de nederlandske fodboldklubbers kampe i en periode på syv år.
Under theagreement, the KNVB granted the exclusive broadcasting rights to Dutch football club matches to Sport7 for a period of seven years.
Sport 7 fik tilladelse til at udstede undcrliccnser på transmissionsrettighederne til en række nederlandske tv-stationer.
Sport 7 was authorised to issue sublicences to the broadcasting rights to anumber of Dutch broadcasters.
Ved undersøgelsen af aftalerne efter artikel 85 fandt Kommissionen det især problematisk, at eneretten til transmission gjaldt i syv år, hvilket tilsyneladende var alt for længe, og at aftalerne indeholdt en fornyclsesklausul til fordel for Sport 7, der forekom urimelig.
The Commission's main concerns with the arrangements under Article 85 were the seven-year durationof the exclusive broadcasting rights in the agreement, which seemed too long, and a renewal clause infavour of Sport 7, which seemed to be unjustified.
Kommissionen afsluttede ikke sin undersøgelse af aftalen, fordi det nederlandske økonomiministerium indledte en undersøgelse efter den nationale konkurrenceret af KNVB's kollektive salg af tv-rettigheder til nederlandske fodboldkampe; spørgsmålet om. hvem der er indehaver af" disse rettigheder, blev forelagt for de nederlandske domstole.
The Commission did not conclude a full assessment ofthe agreement because the Ministry for Economic Affairs in the Netherlands began to examine undernational competition law the issue of the collective selling of the television rights to Dutch footballmatches by the KNVB, and the question of ownership of those rights was challenged before the Dutchcourts.
Da det endelige resultat af de nationale sager sandsynligvis ville få indvirkning på de aftaler, der var anmeldt til Kommissionen, forekom det ikke hensigtsmæssigt, at Kommissionen gik videre med undersøgelsen efter artikel 85, før de nationale sager var afsluttet.
As the final outcome of the national cases was likely to have an impact on the arrangementsnotified to the Commission, it did not seem useful for the Commission to comment further on theapplication of Article 85 until the national action had been concluded. In fact, Sport 7 ceasedbroadcasting in December 1997.
ANVENDELSEN AF KONKURRENCEREGLERNE I DEN EUROPÆISKE UNION undersøgelser på dette område har derfor været koncentreret om en eventuel afskærmning af nationale markeder og billetforhandlernes misbrug af deres dominerende stilling.
The Commission's investigationsin this sector have thus concentrated on the possible foreclosure of national markets and the abuse of adominant position by exclusive ticket distributors.
Den 11. juni 1997 anmeldte den franske arrangør af Verdensmesterskaberne i Fodbold 1998 (CFO) en ordning for udvælgelse af de rejsearrangører, der skulle varetage billetsalget i EOS til finalerunden i Verdensmesterskaberne i Fodbold 1998.
On 11 June the Comite Francais d'Organisation de la Coupe du Monde de Football 1998 (CFO) notifiedthe system for selecting tour operators to sell within the EEA tickets for the 1998 Football World Cuptournament.
For at lette udvælgelsesproceduren og de efterfølgende etaper fritog Kommissionen denne ordning den 30. juni 1997.
In order to facilitate the selection procedure and subsequent stages, the Commissionexempted the system on 30 June.
FIFA hur udvulgt Frankrig som værtsland for Verdensmesterskaberne i Fodbold 1998 og udnævnt det franske fodboldforbund (FFF) som ansvarlig for den praktiske tilrettelæggelse af mesterskaberne.
FIFA has chosen France to host the 1998 World Cup and entrusted the task of organising the event to the Federation Francaise de Football (FFF).
FFF har derfor oprettet en lokal arrangorkomité, CFO.
To this end, the FFF set up the CFO as the local organisingcommittee.
CFO skal stå for den logistiske tilrettelæggelse af mesterskaberne, heriblandt billetsalget.
The CFO's work consists in the logistics of the World Cup, including ticket sales.
Den globale ordning for billelsalg (pris, fordeling og salg) skal godkendes af FIFA.
The overallsystem for selling tickets (prices, distribution and sale) must be approved by FIFA.
Billetsalget uden for Frankrig varetages af to typer mellemmænd, nemlig de nationale fodboldforbund og rejseselskaber.
Tickets on sale outside France are marketed by two types of intermediary: national federations and touroperators.
Ifølge FIFA's regler skal 20% af samtlige billetter til Verdensmesterskaberne være forbeholdt de nationale forbund. De øvrige billetter sælges afrejseselskaber i EØS og i resten al" verden.
FIFA's rules stipulate that 20% of all World Cup tickets are to be reserved for national federations.The other tickets sold outside France are to be sold by tour operators in the EEA and elsewhere.
For at give rejseselskaberne mulighed for at sælge deres billetter til alle endelige forbrugere overalt i EU, samtidig med at der tages hensyn til sikkerheden og organisationen, som beror på, at de enkelte rejseselskaber får stillet et vist minimum af billetter til rådighed, besluttede CFO at udvælge et begrænset antal rejseselskaber på grundlug af strenge udbudsbetingelser. De europæiske rejseselskaber blev udvalgt uafhængigt af deres nationalitet på grundlag af bl.a. deres ry, afsætningsmetoder, geografiske dækning og erfaringer.
To enabletour operators to sell their tickets to any end-user throughout the European Union, and for reasons ofsafety and commercial good sense based on the existence of a critical mass of tickets per tour operator,the CFO has decided to select a limited number of tour operators on the basis of stringent specifications.The European tour operators have been selected regardless of nationality according to selection criteriarelating to their reliability, reputation, marketing methods, geographical coverage and experience.
Desuden begrænsede CFO antallet af rejseselskaber i EØS til fem.
Thenumber of tour operators in the EEA thus selected comes to five.
Det selektive distributionssystem, som CFO foreslog, kunne lã konkurrencebegrænsende virkninger, der var forbudt efter EF-truktatens artikel 85, stk. 1, nemlig begrænsningen i del antal rejseselskaber, der kunne varetage billetsalget til Verdensmesterskaberne 1998. Kommissionen var dog af den opfattelse, at det selektive system som helhed stod i forhold til CFO's målsætninger, nemlig at give det størst mulige antal mennesker adgang til Verdensmesterskaberne gennem et omfattende billetreservationssystem, og samtidig holde tilhængerne adskilt af sikkerhedsårsagcr.
The selection system proposed by the CFO, being in the nature of a selective distribution network, is likelyto have restrictive effects caught by the prohibition in Article 85(1) of the EC Treaty, namely a limitation onthe number of tour operators responsible for selling tickets giving access to the 1998 World Cup.Notwithstanding this, the selection system as a whole is considered by the Commission to be proportionateto the objective pursued by the CFO, namely that of making the World Cup accessible to the largest possiblenumber of people by setting up a vast ticket reservation network while taking care, for safety reasons, not tomix supporters from different countries.
Med dette udvælgelsessystem kan det sikres, at billetterne sælges af professionelle, der hur kompetence og stor erfaring inden for turismen, samtidig med at konkurrencen skærpes mellem de udvalgte rejseselskaber til fordel for de endelige forbrugere.
The selection system makes it possible to ensure that tickets aredistributed by competent professionals with extensive experience of tourism while allowing increasedcompetition between the selected tour operators, to the benefit of end-users.
Begrænsningen i antallet afrejseselskaber skyldes selve arrangementets art og det produkt, det omfatter.
Restricting the number of touroperators is justified by the very nature of the event and of the resulting product.
Arrangementet varer kun en måned, og antallet af billetter er begrænset i forhold til stadiernes kapacitet og arrangementets varighed.
Ticket availability islimited by the event's duration of only a month and by stadium capacity.
Dette system medfører en betydelig forbedring af billetsalget i forhold til det system, der blev anvendt under Verdensmesterskaberne i Italien i 1990.
The limited number of touroperators has made it possible, moreover, to resolve the constraints linked to the safety issue by using a
Anvendelse af gruppefritagelsesforordningen vedrørende salg af motorkøretøjer30
Monitoring of the block exemption Regulation on motor vehicle distribution30
MCC foretog en række ændringer og forelagde i april 1997 Kommissionen en ændret standardforhandleraftale, derer i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1475/95.
After several amendments, MCC submitted tothe Commission in April 1997 an altered standard distribution contract which is in conformity with Regulation (EC) No 1475/95.
Kommissionen skal især understrege, at den seneste version af den anmeldte aftale er i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1475/95 på følgende punkter:
The Commission would particularly like to point out that the latest versionof the notified contract complies with Regulation 1475/95 in the following respects:
Der benyttes en uvildig sagkyndig i tilfælde af uenighed om minimumssalg, lagre og demonstrationsvogne ((artikel 4, stk. 1, nr. 35) og i tilfælde af, at aftalen opsiges før tiden (artikel 5, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1475/95).
"Smart" dealers are allowed to market different makes (Article 3(3) of Regulation 1475/95);"Smart" dealers may sell spare parts which compete with contract goods if they are of matchingquality (Article 3(5) of Regulation 1475/95);"Smart" dealers are free to seek customers outside their contract territory by advertising, except bypersonalised advertising (Article 3(8) of Regulation 1475/95);recourse to an expert third party is provided for where there is disagreement over sales targets, stockrequirements and the keeping of demonstration vehicles (Article 4(1)(3) to (5)) and in case of earlytermination of the agreement (Article 5(3) of Regulation 1475/95).
Kommissionen afsluttede sagen med en administrativ skrivelse, hvorved den meddelte MCC, at aftalen i den seneste version var i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1475/95.
The Commission has closed the case by way of a comfort letter informing MCC that the latest version ofthe agreement is in conformity with the Regulation.
- Fords serviceaftale'2
- Ford Service Outlet Agreement12
I juni 1996 anmeldte Ford en standardserviceaftule, der vil blive unvendt i alle medlemsstater undtagen Det Forenede Kongerige og indgår som led i Fords omlægning af sit europæiske forhandlernet.
In June 1996 Ford notified a standard service outlet agreement ("the Agreement"). The Agreement, whichwill be implemented in all Member States except the United Kingdom, forms part of Ford'sreorganisation of its European dealer network.
I folge aftalen skal de mindste Ford-forhandlere, der kun udfører service og sælger meget få biler (30-50 om året), ikke længere være Ford-forhandlere, men servicevirksomheder.
The Agreement provides that the smallest Ford dealers, who mainly do servicing and sell very few cars(30 to 50 vehicles a year), will cease to be Ford dealers and instead become service outlets. The service
Kommissionen har derfor indstillet sagen ved en administrativ skrivelse.
Joined Cases T-528/93, T-542/93, T-543/93 and T-546/93 European Broaadcasting Union [ 1996] ECR11-649.
Best Western International (»BWI«), der er en hotelkæde i USA, opnåede fritagelse for sin franchiseaflale (Best Western Affiliation Agreement (»AA«)), der har til formål ut indføre Best Western som et fælles internationalt marketingnavn i forskellige EU-lande ved at give tilsluttede organisationer, de såkaldte Affiliated Organizations (»AO«), licens på anvendelse af visse forretningskendetegn, såsom firmanavne og varemærker, som de kan give hotellerne underlicens på.
Best Western International (BWI), a US hotel organisation, obtained an exemption in respect of itsfranchise agreement, the Best Western Affiliation Agreement, the aim of which is to establish Best Western as a single international marketing identity in different countries in the European Union bygranting licences to so-called Affiliated Organisations ("AO") to use certain identifying symbols, such astrade names and trade marks, which they can sublicense to hotels.
De hoteller, der er involveret, horer fortrinsvis til i kategorien tre- til firestjernede hoteller. Best Western-hoteller i et givet land danner en AO, som de ejer. kontrollerer og driver.
The hotels involved are predominantlyin the segment of three to four star hotels.
Der er en AO i hver medlemsstat i EU. bortset fra Luxembourg.
There is an AO for every Member State within the EU, with the exception of Luxembourg.
AO kun ikke eje. udministrere, leje elier kontrollere noget hotel eller anden indkvarteringsmulighed.
The AO may not own, manage, lease or control any hotel or other lodging facility.
Systemet giver også hotellerne adgang til BWI's internationale reservationsnet.
Thesystem also provides hotels with access to BWPs global reservation network.
Kommissionen mente, at aftalen faldt ind under franchiseforordning nr. 4087/88 og sendte den 20. januar 1997 Best Western en administrativ skrivelse derom.
The Commission took theview that the agreement fell within the scope of Regulation 4087/88 on franchising. A comfort letter wasissued to Best Western on 20 January.
Videospillene Sega og Nintendo
Video games: Sega and Nintendo
Som led i de sager, Kommissionen indledte på eget initiativ i juni 1995. og på baggrund af" Segas anmeldelse i marts 1996 af sine licensaftaler om udvikling afspil, der er kompatible med »Saturn«konsollen, har Kommissionen undersøgt Segas og Nintcndos standardlicensaftaler. Disse to virksomheder, der hører til de største leverandorer af konsoller til videospil og kompatible spil, hatudarbejdet en licensordning, der giver uafhængige virksomheder mulighed for ut udvikle og udgive spil, der er komputible med deres konsoller.
In the follow-up to cases opened on its own initiative in June 1995 and the notification by Sega in March 1996 of its licensing agreements for the development of games compatible with its "Saturn"console, the Commission investigated the standard licensing agreements of both Sega and Nintendo.These two firms, which are leading suppliers of video game consoles and compatible games, have set uplicensing schemes enabling independent software companies to develop and publish games,compatiblewith their consoles.
Kommissionen fremførte i sin klugepunktsmeddelelse til Nintendo og Sega i 1996, al licensaftalerne om udvikling af' spil, der er kompatible med Nintendos konsoller »Game Bov«, »Nintendo Entertainment System« og »Super Nintendo Entertainment System« og Segas konsoller »Game Gear«, »Master System«, »Mega Drive«, »Mega CD« og »Saturn«, begrænsede konkurrencen og påvirkede samhandelen mellem medlemsstaterne mærkbart.
In statements of objections sent to Nintendo and Sega in 1996, the Commission stated that the licensingagreements for the development of games compatible with the Nintendo "Game Boy", "Nintendo Entertainment System" and "Super Nintendo Entertainment System" consoles and the Sega "Game Gear", "Master System", "Mega Drive", "Mega CD" and "Saturn" consoles were restrictive ofcompetition and affected trade between Member States to an appreciable extent.
Ved de pågældende aftaler fik de to virksomheder især ret til al godkende ethvert spil. der var udviklet af en licenstagcr. før det blev markedsført, og licenstageme vatkontraktligt forpligtede til at lade licensgiverne eller et begrænset untai anerkendte fabrikanter være underleverandorer ved produktionen af de pågældende spil.
Under the agreements,the two firms enjoyed in particular the right to approve any game developed by a licensee prior to itsbeing marketed, and licensees were under the contractual obligation to subcontract games production tothe licensors or to a limited number of approved manufacturers.
Desuden forbod de fleste al' aftalerne licenstageme at markedsføre mere end et bestemt antal spil om året.
In addition, most of the agreementsprohibited licensees from releasing more than a certain number of games each year.
IV/35.824 og IV/36.238.
OJL 145,29.6.1995.1V/35.824 and 1V/36.238.