natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Delegationer fra medlemslandene og de daværende ansøgerlande samt medlemmer af Europa-Parlamentet mødtes med en lang række ligestillingseksperter, repræsentanter for internationale organisationer og delegerede fra Øst- og Centraleuropa.
Delegations from the Member States and die (then) acceding countries met along with MEPs, a wide tange of equality experts, representatives from international organisations and delegates from Eastern and Central Europe.
Sideløbende med konferencen blev der afholdt et forum for ikkestatslige organisationer. nisationer.
An NGO Forum was held in parallel with the conference.
Den spanske socialminister, Christina Alberai Alonso talte på Den Europæiske Unions vegne.
Cristina Alberdi Alonso, Minister for Social Affairs, delivered a statement on behalf of the European Union on 15 September 1995.
Hun er klærede, at konferencen var en vigtig historisk begivenhed for alle kvinder og omtalte ligestilling mellem mænd og kvinder som en argørende forud sætning for samfundsudviklingen både med hensyn til at opnå retfærdige vilkår for alle og med nensyn til at skabe økonomisk vækst.
She spoke of'a crucial moment of historical significance for women (in which) equality between women and men is essential to the advancement of society and both a matter of justice and a condition for develop­ment.'
Hun efterlyste en ny form for overenskomst mel lem kønnene og en ny gensidig for ståelse på både det offentlige og det private plan mellem kvinder og mænd og understregede, at Den Europæiske Union længe har arbejdet for ligestilling.
She called for 'a new gender con­tract and a new kind of mutual under­standing at public and private level between women and men' and empha­sised that 'the European Union has long been committed to equality.
Men Beijingkonferencen gav ekstra styrke til at bekræfte og intensivere indsatsen.
However, this Conference provides the impetus to restate and strengthen that commitment.'
0 Ligebehandling af mandlige og kvindelige arbejdstagere og muligheder for at forene
B Equality of treatment between female and male workers; reconciliation of work and family life; β Gender-specific statistics and research;
I løbet af 1994 blev der afholdt fem regionale forberedende konferencer af de respektive regionale FN-Kommissioner, dvs. af ESCAP (Asien og Stillehavsområdet) i Djakarta, af ECA (Afrika) i Dakar, af ESCWA (det vestlige Asien) i Amman og af ECLAC (Latinamerika og Vestindien) i Mar del Plata, Argentina.
During the course of 1994, five regional preparatory conferences were organised by the respective UN regional commissions; by ESCAP (Asia and the Pacific) in Djakarta; by ECA (Africa) in Dakar; by ESCWA (Western Asia) in Amman; and by ECLAC (Latin America and the Caribbean) in Mar del Plata, Argentina.
erhvervsarbejde og familieliv;
• The promotion of solidarity within and between regions and increased participation of women in public life.
0 Kønsspecifikke statistikker og undersøgelser;
Final preparation at the UN level
0 Fremme af solidariteten inden for og mellem regioner og øget deltagelse fra kvindernes side i det offentlige liv.
It was held in Vienna from 17-21 October 1994 and produced, as did the other regional meetings, its own regional plat­form for action7 designed to reflect the particular priorities of the region.
Det forberedende regionale møde på højt niveau, som FN's Økonomiske Kommission for Europa (ECE) afholdt, og som også omfattede Nordamerika og Israel, var det relevante regionale FN-forum for Den Europæiske Unions med lemslande.
The UN Commission on the Status of Women met as a Preparatory Committee (PrepCom) in New York from 15 March to 7 April to discuss the draft Platform for Action for adoption in Beijing.
Mødet fandt sted i Wien den 17.-21. oktober 1994 og resulterede ligesom de øvrige regionale konferencer i en regional handlingsplan17', hvoraf det fremgik, hvilke emner regionen prioriterede højest. Disse emner var fra ECE-regionens vedkommende følgende:
The conference secretariat had prepared this, based on earlier meetings of the CSW, the five regional preparatory conferences and the
(7) Wien: De Forenede Nationer, ECE 1994 (F./F.CF./RW/HLM/18).
1 Vienna: United Nations ECE 1994 (E/ECE/RW/HLM/18).
• Styrkelse af kvinders menneskerettigheder;
• The promotion of women's contribution to the economy;
KOMMISSIONSMEDLEM PADRAIG FLYNNS INDLÆG:
COMMISSIONER PADRAIG FLYNN:
Konferencens sekretariat havde forberedt udkastet på grundlag af FN-kommissi-onens tidligere møder, de fem regionale forberedende konferencer og deres handlingsplaner, nationale rapporter og de mange hørings- og ekspertmøder, der havde været afholdt rundt omkring i verden.
'PARTNERSHIP AS A KEY WORD' resulting Platforms for Action, national reports and the many consultative and expert meetings held around the world.
Det viste sig umuligt at nå til enighed om en del af punkterne i udkastet til handlingsplan, og der blev derfor afholdt en uformel høring i FN fra den 31. juli til den 4. august 1995 i et forsøg på at nå videre med disse spørgsmål.
It proved impossible to reach agreement on some issues in the draft Platform and an informal consultation was held at the UN from 31 July to 4 August to make progress on these issues.
Desuden var der yderligere to dages uformelle drøftelser i Beijing umiddelbart forud for konferencen.
There were another two days of informal discussion in Beijing immediately before the conference.
Forberedelser til Beijingkonferencen i medlemslandene
Beijing at Member
Medlemslandene havde nedsat udvalg, i mange tilfælde flere år tidligere, som skulle stå for forberedelsen af konferencen.
The Member States had formed committees, often several years earlier, to oversee the preparation for the conference.
Udvalgene varierede afhængigt af den lokale prioritering, men et udvalg omfattede typisk i hvert fald nogle af nedenstående parter:
Each varied according to local priorities, but typically a committee would involve some or all of the following:
Kommissionsmedlem Padraig Flynn, som også talte på Den Europæiske Unions vegne, indledte uden omsvøb med at erklære, at fremskridtene på ligestillingsområdet ikke havde været så store, som man havde håbet, da "de fremadskuende strategier" blev vedtaget i Nairobi.
Speaking on behalf of the European Union at Beijing, on 6 September 1995, Commissioner Padraig Flynn opened bluntly with the statement 'Progress towards equality has not been as great as we hoped when we adopted the Nairobi Forward-Looking Strategies.'
Ligesom Christina Alberti fremhævede Padraig Flynn behovet for solidaritet og samarbejde og en ny form for partnerskab mellem de to køn, idet han pegede på, at det måtte indebære lige rettigheder og lige deling af både magt og ansvar.
Like Cristina Alberdi, Mr Flynn emphasised the idea of partnership and a new gender relationship, saying that 'This partnership entails equal rights and equal sharing of both power and responsibility.
Det forudsætter, at kvinders grundlæggende rettigheder respekteres, at de kan deltage fuldt og ligeligt i beslutningsprocessen både på det offentlige og det private domæne, og at de far mulighed for at hævde deres økonomiske selvstændighed og styrke.
It requires the respect of women's fundamental rights, their full and equal participation in the decision-making process in the public and private domains and their economic empowerment.'
• De relevante ministerier (sociale anliggender/kvinders rettigheder, udenrigsanliggender/udviklingssamarbejde, beskæftigelse, undervisning);
As well as these groups being formally represented in the national preparatory process, Member States carried out widespread consultation of NGOs - over 600 were involved in the Netherlands, for example.
• Kendte kvindelige opinionsdannere.
In the European Union, some countries pro duced interesting publications (as well as the for mal national report). For example:
Både i relation til ligeret mellem mænd og kvinder og i forholdet mellem mænd og kvinder indbyrdes, mellem offentlige organer og ikkestatslige organisationer, mellem besluttende organer og mel lem Nord og Syd.
• The Swedish government published 'Men on men', eight Swedish men's personal views on equality, masculinity and parenthood;
Efter anmodning fra FN udarbejdede alle organisationens medlemslande, herunder naturligvis også Den Europæiske Unions medlemslande, en national rapport om kvindernes situation, således som myndighederne i det pågældende land opfat-
• Austria (and many others) extracted key statistics from the national report and published them as 'Women in Austria, 1985-1995';
Handlingsplanen'8' indeholder godt 360 paragraffer.
The Platform for Action8 contains some 360 paragraphs.
Den indledes med en politisk erklæring, hvori regeringerne højtideligt forpligter sig til at gennemføre handlingsplanen med hovedvægten lagt på nogle bestemte områder.
It is prefaced by a political Declaration in which governments commit themselves to implementing the Platform, highlighting particu lar areas.
Kapitel 1 er formuleret som en hensigtserklæring, hvori handlingsplanen beskrives som en "dagsorden for bestræbelserne på at give kvinder selvstændighed og magt" med understregning af spørgsmål som menneskerettigheder, solidaritet og samarbejde med mænd og behovet for en samordnet indsats og en stærk opbakning.
Chapter 1 takes the form of a Mission Statement describing the Platform as 'an agenda for women's empowerment' and highlights the issues of human rights, partnership with men and the need for concerted action and strong commitment.
Det næste kapitel udgør den overordnede ramme. Heri beskrives udviklingen siden Nairobi-konferencen og de tilbageværende problemstillinger og udfordringer sat ind i en større international kontekst.
The next chapter is the Global Framework It describes developments in the period since Nairobi and the problems and challenges that remain, in the context of the wider international situation.
Kapitel 3, der omhandler de vigtigste problemstillinger, opregner de tolv områder, der danner grund lag for det centrale kapitel 4 om strategiske målsætninger og aktioner.
Chapter 3, the Critical Areas of Concern, lists the 12 areas that form the basis of the core of Chapter 4, Strategic Objectives and Actions.
I kapitlet om strategiske målsætninger og aktioner redegøres der detaljeret for de vigtigste aktioner, som skulle gennemføres af de forskellige aktører, herunder nationale regeringer og internationale organisationer.
The chapter on Strategic Objectives and Actions details the key actions which the conference agreed should be undertaken by a range of players, including national governments and inter national agencies.
Selv om det er svært at gengive et så fortættet og detaljeret dokument ganske kort, kan der dog uddrages følgende hovedpunkter:
Although it is difficult to summarise such a dense and detailed document, the following is a very brief outline.
Afsnit A: Kvinder og fattigdom.
Section A: Women and poverty.
Det omhandler den stigende fattigdom blandt kvinder og kræver bl.a. adækvate socialsikringsforanstaltninger, hensyntagen til kønsaspektet i den økonomiske beslutningstagning, nye og flere ressourcer til fattige kvinder, afhjælpning af de negative virkninger af strukturtilpasningsprogrammer og beskyttelse af rettighederne for migrantkvinder og andre sårbare grupper af kvinder. der.
Discusses the féminisation of poverty and calls for, inter alia, adequate social security provision; the use of a gender perspective in economic policy-making; new and additional resources for women in poverty; a reduction in the negative impact of struc tural adjustment programmes; protection of the rights of migrant women and other vulnerable groups of women.
Afsnit B: Lige adgang til uddannelse.
Section B: Ensure equal access to education.
Afsnittet indeholder krav om afskaffelse af forskelsbehandling inden for uddannelse, adgang for alle til grundskoleuddannelse, afskaffelse af analfabetisme blandt kvinder, bedre adgang til erhvervsuddannelse og omskoling, bevilling af de nødvendige ressourcer til at give kvinderne bedre uddannelsesvilkår.
Calls for the elimination of discrimination in education; universal access to primary education; the eradication of illiteracy among women; better access to training and re-training; the allocation of adequate resources to improve education for women.
Afsnit C: Kvinder og sundhed.
Section C: Women and health.
Der er tale om en konsolidering og udbygning af resultaterne fra konferencen i Kairo om befolkning og udvikling, og der lægges vægt på kvinders menneskeret til selv at bestemme over deres seksualitet og tage ansvaret for deres reproduktive adfærd.
Consolidating and developing the Cairo conference on population and development, this section stresses women's human rights to control their sexuality and reproductive behaviour.
Der opfordres til at gøre sundhedsoplysningskampagner og forebyggende sundhedsprogrammer mere kønsspecifikke.
It calls for gender-sensitive health care information and preventive health programmes.
Afsnit D: Vold mod kvinder. Heri defineres vold som "enhver kønsbaseret voldshandling, som resulterer i eller kan forventes at resultere i fysiske, seksuelle eller psykiske skader eller lidelser for kvinder".
Section D: Violence against women.
Der kræves foranstaltninger med henblik på at forebygge og afskaffe denne vold, mere forskning i vold og afskaffelse afhandel med kvinder.
It calls for measures to prevent and eliminate such violence; studies of violence; the elimination of trafficking in women.
Afsnit E: Kvinder og væbnede konflikter.
Section E: Women and armed conflict.
Heri redegøres der for, hvordan kvinders menneskerettigheder kan krænkes i situationer, hvor der opstår væbnede konflikter, og der opfordres til at lade kvinderne spille en øget rolle i konfliktløsnings- og fredsbevarende bestræbelser, nedskære militærudgifterne, arbej de for ikke-voldelige konfliktløsninger og yde støtte til kvindelige flygtninge.
Spells out the ways in which women's human rights can be violated in situations of armed conflict and calls for a strengthening of women's role in con-
'"' New York: De Forenede Nationer, Informationsafdelingen, ekstern, 1996.
8 New York: United Nations, Department of Public Information, 1996.
RESULTATERNE AF BEIJING­KONFERENCEN
THE ADVANCES OF BEIJING flict resolution and in promoting peace; a reduction in military expenditure; the promotion of non-violent forms of conflict resolution; the provision of support for refugee women.
Afsnit F: Kvinder og økonomi.
Section F: Women and the economy.
Der redegøres for de eksisterende uligheder mellem mænd og kvinder og kræves en indsats for at fremme kvinders økonomiske uafhængighed og selvbestemmelsesret, give dem samme adgang som mænd til ressourcer, beskæftigelse, markeder og handel, yde støtte til især lavtlønne­de kvinder, afskaffe kønsdiskrimination på arbejdspladsen, gennemføre foranstaltninger med henblik på at gøre det muligt at forene erhvervsarbejde og familiemæssige forpligtelser samt anerkende ulønnet arbejde.
Details the current situation of inequality between women and men and calls for the promotion of women's economic independence and autonomy; the facilitation of their equal access to resources, employment, markets and trade; support, especially for lower-paid women; the elimination of sex discrimination at work; the promotion of measures to help the reconciliation of work and family responsibilities; the recognition of unremunerated work.
Afsnit G: Kvinder ved magten og i beslutningstagningen.
Section G: Women in power and decisionmaking.
Dette afsnit indeholder krav om, at kvin­der skal have lige adgang til og mulighed for fuld deltagelse i magtstrukturer og beslutningsprocesser samt uddannelse til ledende stillinger.
Calls for 'women's equal access to, and full participation in, power structures and decision-making'; training for leadership.
Afsnit H: Institutionelle mekanismer til forbedring af kvinders vilkår.
Section H: Institutional mechanisms for the advancement of women.
Afsnittet indeholder krav om indførelse af nationale mekanismer også på de højeste niveauer, integrering af kønsaspektet i lovgivning, planlægning og programmer samt bedre og mere fyldestgørende kønsspecifikke data og statistikker.
Calls for national machineries to be sited at the highest levels; the integration of a gender perspective into legislation, policy and programmes; better and fuller gender-disaggregated data.
Afsnit I: Kvinders menneskerettigheder.
Section I: Human rights of women.
Det slås fast, at kvinders rettigheder er menneskerettigheder.
Essentially reaffirms that women's rights are human rights.
Der henvises til konferencen i Wien om menneskerettigheder, og afsnittet indeholder krav om iværk­sættelse af eksisterende traktater og aftaler om menneskerettigheder, afskaffelse af alle former for for­skelsbehandling både i retlig henseende og i praksis samt foranstaltninger til at sikre, at kvinder kender og har mulighed for at håndhæve deres lovfæstede rettigheder.
Refers back to the Vienna conference on human rights and calls for the implementation of exist ing human rights treaties and agreements, non-discrimination under the law and in practice; measures to ensure that women know and can exercise their legal rights.
Afsnit J: Kvinder og medierne.
Section J: Women and the media.
Der efterlyses en afbalanceret og ikke­stereotyp præsentation af kvinder i medierne samt større indflydelse til de kvinder, der arbejder i medierne.
Looks for a balanced and non-stereotyped presentation of women in the media and an increase in the influence of women working in the media.
Afsnit K: Kvinder og miljø.
Section K: Women and the environment.
Der peges på, hvordan kvinderne kan yde et afgørende bidrag til en bære­dygtig udvikling, og afsnittet indeholder krav om, at kvinder får lov at deltage aktivt i den politiske beslutningstagning, der vedrører miljøet, og at kønsaspektet indarbejdes i miljøpolitiske beslutninger og programmer.
Notes the essential contribution of women to sustainable development and calls for women's active participation in policy-making affecting the environment and the insertion of a gender perspective into such policy-making and pro grammes.
Afsnit L: Pigers vilkår.
Section L: The girl child.
Dette afsnit understreger pigernes dårlige vilkår og indeholder krav om afskaf­felse af forskelsbehandling og negative holdninger til pigebørn i familien og i relation til almen­ og erhvervsfaglig uddannelse, arveret, sundhed og ernæring samt på arbejdsmarkedet; desuden forlanges der en effektiv indsats mod vold imod piger og forbedring af pigers status generelt.
Pointing out girls' disadvantaged situation, this section calls for the elimination of discrimination and negative attitudes against girl children in the family and in education and training, inheritance, health and nutrition, the labour market; the eradication of violence against girl children; the promotion of girl children's status.
Kapitel 5 i handlingsplanen drejer sig om institutionelle ordninger.
Chapter 5 is on Institutional Arrangements.
Der peges på, at selv om regerin­gerne har hovedansvaret for handlingsplanens gennemførelse, har også andre institutioner på internatio­nalt plan såsom FN selv og den offentlige og private sektor samt ikke­statslige organisationer en vigtig rolle.
It points out that while governments have the prime responsibility for implementing the Platform, other institutions at international level, like the UN itself and the public, private and NGO sectors, have their part to play.
Der kræves et styrket mandat til Kommissionen for Kvinders Status samt oprettelse af en stilling på højt niveau med kvindespørgsmål som arbejds­område i FN's generalsekretærs kontor.
A strengthened mandate for the CSW is called for as well as a high-level post in the office of the secretary-general of the UN.
Kapitel 6 omhandler finansielle ordninger.
Chapter 6 is concerned with Financial Arrangements.
Det understreges, at der er behov for stor politisk opbak­ning for at få skaffet de nødvendige ressourcer på nationalt, regionalt og internationalt plan.
It notes the need for political commit ment to make the necessary resources available at national, regional and international level.
RESULTATERNE AF BEIJING-KONFERENCEN tede den. Disse rapporter udgør tilsammen en enestående samling af statistikker og andre oplysninger om kvinders vilkår ved udgangen af det 20. århundrede.
THE ADVANCES OF BEIJING instrument which can be applied in a whole series of different cultural, social and economic envi­ronments and leads to new commitment to equal opportunities and women's advancement.'
• Østrig (og flere andre lande) tog uddrag fra de vigtigste statistikker i den nationale rapport og offendiggjorde dem under forskellige tider, som f.eks. Kvinder i Østrig, 19851995;
• Belgium produced a booklet explaining the his­tory of UN conferences for women, the preparatory process at UN and national level, the role of the Platform for Action and the Belgian national report;
Europæiske Unions bidrag; beslutningen var baseret på en betænkning om forberedelserne til konferencen (Groner-betænkningen).
• The French coordination committee produced a regular bulletin in the run­up to the confer­ence;
• det franske koordineringsudvalg udsendte regelmæssigt nyhedsbreve i perioden op til konferencens start;
• Spain produced and brought to the conference a report on the situation of Spanish women;
SELVE KONFERENCEN
THE CONFERENCE ITSELF
• Tyskland offendiggjorde rapporterne fra de arbejdsgrupper, som det nationale forberedelsesudvalg havde nedsat.
• Germany published the reports of the working groups formed by the national preparatory committee.
De Europæiske Fællesskabers Statistiske Kontor, Eurostat, udgav før konferencen i samarbejde med Kommissionen publikationen
The Statistical Office of the European Community, Eurostat, published, in cooperation with the Commission, 'Women and men in the European Union: a statistical portrait'9 before the conference.
Den indeholder oplysninger om befolkningen, herunder data om gennem snitslevealder og sundhed, familieliv, arbejdsliv og deltagelse i beslutningstagningen, hvilket alt sammen beskriver kvindernes vilkår i de tolv EU-lande i begyndelsen af 1990'erne.
It contains information on: popula­tion including data on life expectancy and health; family life; working life and participation in deci­sion­making ­ all describing the situation of women living in die 12 Member States of the Union in the early 1990s.
De enkelte medlemslande sendte delegationer til konferencen, og Den Europæiske Union var også repræsenteret.
Member States had delegations at the confer­ence, and the European Union was also represent­ed.
På selve konferencen holdt Den Europæiske Union koordineringsmøder i hvert fald dagligt og nogle gang oftere.
Again, the Union held coordination meetings on at least a daily basis and sometimes more.
Formandskabet ledede disse møder, briefede de ikkestatslige organisationer på Den Europæiske Unions vegne og ajourførte med jævne mellem rum det dokument om Den Europæiske Unions holdning, som blev brugt i forhandlingerne om handlingsplanen.
The European Presidency chaired European Union meetings, briefed NGOs on behalf of the European Union and regularly updated the European Union position paper used in negotiat­ing the Platform for Action.
Resultatet var, at Den Europæiske Union kunne markere sig klart og tale med én stemme: Unionen optrådte med stor myndighed og indflydelse og fungerede som
As a result, the Union was able to speak clearly and with a single voice: it functioned as a force of real influence and authority and could act as broker in some difficult and delicate areas of debate.
191 Luxembourg, Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer, 1995.
Luxembourg: Office for Official Publications of the European Communities, 1995.
1101 Luxembourg, Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer, 1995. Katalog nr. CC-90-95-
10 Luxembourg: Office for Official Publications of the European Communities, 1995. Catalogue no. CC­90­95­
1,21 B4-1194/95 (Mødereferat af 21.9.1995).
12 B4­1194/95 (Minutes of sitting 21.9.1995).