natgillin/translations-raw huggingface dataset:
De to forskellige træthedsreaktioner i de motoriske enheder opfører sig for skelligt, når der endelig er mulighed for hvile.
When the motor units finally have an opportunity to rest, they react in dif­ferent ways depending on how they 'decided' to compensate for fatigue.
Aktiveringen af andre -kraftigere - enheder er restitueret allerede efter cirka 10 minutter.
The activation of other, stronger mo­tor units is compensated for after as little as about 10 minutes.
Forskerne har til deres undersøgelser brugten gruppe forsøgspersoner.
In one of the main shoulder muscles, no less than 95% of the motor units examined were in constant use.
De har siddet med armene løftet lidt ud til siden i en halv time.
This figure is far higher than in the arm muscles, in which only 66% are in use at the same level of strain.
Det svarer til den belastning, som mange med en sidigt gentaget arbejde udsætter de res skuldre for.
There are also far more 'Cinderella fibres' in the shoulder muscles.
- Det er et godt spørgsmål, svarer Bente R. Jensen. En del af forklaringen er den måde, musklerne er bygget til at bruges.
­ 'Firing frequency', on the other hand, has still not returned to nor­mal after half an hour ­ not even when the muscles have only been working at 1 0­1 2% capacity.
Heller ikke, når musklen kun har arbejdet med 10-1 2 % af den styrke, som den faktisk er i stand til at præstere.
This means they do not share the burden, and constant strain may lead to indi­vidual motor units being over­strained.
- Hvor lang tid skal der til, før den er i normal gænge?
­ 'How long does it take for the mo­tor units to recover?'
- Det ved vi ikke, svarer Bente R. Jensen.
­ 'What is the reason for this differ­ence?' ­ 'That's a good question,' says Bente R. Jensen.
Vi har ikke målt længere end den halve time.
'Part of the expla­nation lies in the fact that muscles are intended to be used.'
- Ingen muskler er beregnet til den slags arbejde!
­ 'Are the shoulder muscles there­fore less suited to withstanding constant strain from repetitive
Efter 30 minutter har de fået lov at sænke armene, og derefter er de fortsat blevet fulgt i en halv time.
­ 'We don't know', replies Bente R. Jensen, 'we haven t made any measurements for longer than half an hour.' work, for example?' ­ 'No muscles are designed for this
Undervejs har forskerne foretaget en række målinger på muskler i skulderen. deren.
The research also involved having test subjects sit with their arms slightly raised to the side for ap­proximately half an hour, inducing shoulder strain corresponding to that occurring in many repetitive jobs.
Fuld kraft
Full strength
I løbet af den halve time med let løftede arme er musklerne blevet ud trættede.
After 30 minutes, the test subjects were allowed to put their arms down and were observed for a further 30 minutes.
Det viser både de elektriske signaler, og forsøgspersonerne for tæller det også selv.
Various measurements of the shoulder muscles were made throughout the experiment.
Ved armløftningen bruger skulder musklerne samlet kun 1 01 2 % af den styrke, som de faktisk har.
Raising one's arms uses only ΙΟ­Ι 2% of the total strength of the shoulder muscles.
Men målinger af de enkelte motoriske enheder, som er aktive, viser, at de yder ikke mindre end 30-50 % af, hvad de er i stand til at præstere.
However, looking at the motor units used in this process, it can be seen that these use no less than 30­50% of their to­tal capacity.
Indeholder engelsk summary. Abstracts: Jensen BR, Pilegaard M, Sjøgaard G: Elektromyographie changes at motor unit level during fatiguing contraction and recovery. Book of abstracts. International society of biomechanics, Jyväskylä, pp 432433. Bente R. Jensen: National Institute of Occupational Health, Lerso Parkallé 105, DK-2100 København 0, (+45) 39 29 97 1 1, fax: +45 39 27 01 07.
Includes summary in English.
De tal er også med til at forklare den øgede risiko for overbelastning.
This is part of the explanation for the greater risk of overstrain.
Når man taler om at være udsat for skadelige stoffer, tænker man normalt på stoffernes optagelse gennem indånding. Men stofferne kan også optages gennem huden og forårsage skader på denne måde. Det er imidlertid noget, vi ved langt mindre om
When we think about exposure to toxic substances, the first thing that springs to mind is usually absorption through inhalation, but substances can also be taken in via the skin and thus cause damage.
Ikke kun gennem indånding grundlag af målinger af stoffets kon­centration i luften.
What is more, the validity of experi­ments involving animal skins re­mains to be proven.
person (dvs. den mængde af det ska­delige stof, der trænger ind i blodet), kan man foretage en biologisk kon­trol.
Not only through inhalation determined by measuring only their concentration in the air.
Kan man fastslå den indre dosis på
What is dermal exposure?
Hvad forstår man ved påvirkning gennem huden?
All this makes reliable evaluation of the risk difficult.
irundlag af en biologisk kontrol, ï an man også effektivt bedømme den potentielle risiko for helbredet.
Exposure via the skin is sometimes seen as the Achilles heel of risk evaluation.
Den sundhedsskadelige virkning kan umiddelbart sættes i forhold til den indre dosis, hvilket ikke altid er tilfældet, hvis man baserer sig på en vurdering af den eksterne eks­ponering.
If sound methods could be devised, they would make it possible, for example, to establish what are known as dermal occupational ex­posure limits (DOELs) for sub­stances whose main access route is the skin. But we have not reached that stage yet.
Når man taler om påvirkning gennem huden, kan det dække over forskelli­ge ting. Det kan f.eks. være optagel­se af stoffer via huden, men det kan også være hudlidelser (dermatosis) el­ler indirekte optagelse gennem infi­ceret hud.
The term dermal exposure can cover various things - not only absorption of substances via the skin, but also skin diseases (dermatoses) or indirect ingestion via contaminated skin.
Denne artikel omhandler udelukkende det første tilfælde, dvs. optagelse gennem huden.
This article deals solely with the first as­pect, i.e. absorption via the skin.
Hvilke stoffer?
Biological monitoring
Vurdering af risikoen
Determining the risks
En kongelig anord­ning af 1 1. april 1995 (offentliggjort i Moniteur Belge 14. juni 1995) om fastsættelse af grænseværdier for eks­ponering for kemiske agenser inde­nolder i bilag II en liste over grænse­værdier for eksponering for kemiske agenser.
Biological monitoring can give an idea of a person's actual exposure (i.e. the amount of toxic substance entering the blood).
I sidste kolonne i denne over­sigt (med overskriften »Classification additionnelle«) er der ud for visse stof­fer anført bogstavet »D«.
This allows us to determine internal (not just external) exposure by measuring the internal dose of the substance concerned.
Det betyder, at det pågældende stof også kan op­tages gennem huden, og det kan ske bade, når det påqældende stof fore­kommer i luften og når det kommer i direkte kontakt med huden.
The internal dose thus measured re resents the amount of toxic su stance absorbed by the body.
Det betyder også, at for de stoffer, der er mærket med »D«, kan eksponerin­gen ikke udelukkende afgøres på
More often than not toxic substances enter the body via the respiratory system.
Den menneskelige hud lader ikke al­le stoffer passere på samme måde.
However for certain sub­stances and under specific condi­tions it would be wrong to ignore other access routes - unprotected skin, for example.
Det afhænger også i vidt omfang af stoffets art: Er det fedtopløseligt eller vandopløseligt?
Belgian regula­tions take account of this possibility.
Opløsningsmidler og pesticider er f.eks. stoffer, der trænger forholdsvis let ind i blodbanen gen­nem huden.
Annex II to the Royal Decree of 1 1 April 1995 (Belgian Official Journal of 14 June 1995) laying down the limit values for exposure to chemical agents contains a table listing the limit values for exposure to chemical agents.
Klorholdige organiske pes­ticider ophobes let i det subkutane fedt­lag lige under overhuden.
The final column ('Additional classification') of this table contains the letter 'D' against some sub­stances.
I fastepe­rioder (eller under slankekure) kan dis­se stoffer frigøres fra fedtvævet og forårsage en forgiftning af central­nervesystemet.
This means that the sub­stance in question can also be ab­sorbed by the skin, mucous mem­branes and eyes, due both to its presence in the air and direct con­tact with the skin.
Der er en lang række problemer for­bundet med at vurdere risikoen for optagelse gennem huden.
A number of problems are encoun­tered when determining the risk of absorption via the skin.
Der findes i realiteten ikke anerkendte analy­semetoder, der giver mulighed for præcist at måle hudens gennem­trængelighed. Det er der flere gode grunde til.
No tried-and-tested evaluation methods exist for measuring skin permeability pre­cisely, and there are a number of good reasons for this.
For det første er det me­get svært at efterligne hudens gen­nemtrængelighed ved hjælp af in vi­tro­tests.
To begin with, it is difficult to simulate skin permeability by means of in vitro testing.
Desuden kan forekomsten af andre stoffer samtidigt (f.eks. op­løsningsmidler) fremme optagelsen af et ganske bestemt stof.
Furthermore, the simul­taneous presence of other sub-
I visse tilfælde kan huden være eks­tremt gennemtrængelig.
Therefore, the potential health risk can be effectively gauged by ascer­taining the internal dose through biological monitoring.
Under­søgelser' har vist, at hvis begge hæn­der (svarende til 5 % af hele kroppens overflade) holdes nede i toluen eller methanol i ganske kort tid (under 5 minutter), nar koncentrationen af dis­se stoffer i udåndingsluften op på langt større værdier, end hvis den påqældende person blev udsat for stofret i TLV­koncentration (dvs. op til den tilladte grænseværdi) i luften.
Damage to health can then be immediately cor­related to the internal dose, some­thing not always possible by evalu­ating external exposure alone.
Man ved at for visse stoffers ved­kommende i forbindelse med gan­ske bestemte anvendelser i industri­en er optagelse gennem huden oven
Human skin does not allow all sub­stances through to the same degree.
Dette gør det vanskeligt at bedøm­me risikoen tilstrækkeligt nøjagtigt.
How much is taken up greatly de­pends on the nature of the substance - whether it is soluble in fat or in water, for instance.
Optagelsen gennem huden anses i visse tilfælde som det svageste punkt ved risikovurderingen.
Solvents and pesticides, for example, are sub­stances which easily find their way into the circulatory system via the skin.
Hvis man kun­ne udvikle nogle effektive metoder, kunne man f.eks. for de stoffers ved­kommende, som først og fremmest optages gennem huden, fastsætte nogle såkaldte »DOEL«­værdier (Der­mal Occupational Exposure Limits).
Organochlorine pesticides readily accumulate in the subcuta­neous fatty tissues just below the epi­dermis.
For visse stoffer er huden en vigtig »indfaldsvej«. Handsker vil normalt yde effektiv beskyttelse.
Skin easily absorbs certain substances.
Desuden er hudens gennemtrængelighed forskellig fra person til person.
However, data on absorption via to tal skin exposure in the event of accidents - following a fall into a degreasing bath at a metal treatment and coating installation, for example - are obviously also of crucial importance. portance.
Til gengæld er det i ulykkestilfælde -f.eks. hvis en arbejdstager falder ned i et rensebad i et metalbehandlingsanlæg - uhyre vigtigt at kende op tagelsen ved en total eksponering af huden.
hands (making up 5% of total body surface) are immersed in toluene or methanol for a short period (not more than five minutes), the concentration of such substances in a per son's breath can greatly exceed the concentration caused by exposure to the threshold limit values (TLVs) in the air.
Vurdering af eksponermgsniveaueme
The degree of absorption via the skin depends not only on a sub stance's physicochemical properties, but also on the part of the body ex posed.
I forbindelse med de sundhedsmæssige aspekter af arbejdsmiljøet er det først og fremmest eksponeringen af hænder og arme, især underarme, man skal være opmærksom på.
And in the case of certain sub stances and industrial applications absorption via the skin even constitutes the main source of exposure (e.g. PCBs, glycol ethers, polycyclic aromatic hydrocarbons, etc.).
Desuden gælder det, at jo lavere grænseværdierne for eksponeringen i luften er, io større relativ betydning får optagelsen gennem huden. Benzen er et godt eksempel.
Furthermore, permeability from person to person.
Den første officielle TLV-værdi for benzen var 100 ppm.
Company health measures should focus on exposure of hands, arms and forearms.
Brugen af personlige værnemidler vil normalt give effektiv beskyttelse som en sidste forebyggende foranstaltning.
As a last resort, use of personal protective equipment usually makes for effective protection.
Man har dog ved at gøre in ficeringen af huden synlig ved fluorescering fundet ud af, at i visse tilfælde er selv brugen af beskyttelsesudstyr ikke nok tilat undgå enhver form for eksponering af huden.
However, it has been discovered - through using fluorescence-based techniques to ex amine skin contamination - that in some situations even wearing protective equipment cannot rule out skin exposure completely.
Påvirkningen af huden kan endog blive for stærket, hvis det farlige stof trænger ¡gennem huden inden i handsker. I et sådant lukket miljø optages det farlige stof endnu lettere og mere va rigt.
And exposure may even be amplified when a toxic substance manages to get in side gloves, where - being in a closed environment - it is resorbed even more readily and more durably.
Brugen af personlige værnemidler må derfor kun betragtes som en sidste udvej.
Therefore, use of PPE should be seen only as a last resort.
Også her er det vigtigt at respektere rækkefølgen af forebyggelsesforanstaltninger og gøre alt Tor i videst muligt omfang at be grænse eksponeringen.
Here, too, the hierarchical sequence of prevention measures must be respected and everything done to keep exposure down to a minimum.
Denne edb-model giver mulighed for at måle en eventuel inficering af huden, når hænderne kommer i kontakt med det pågældende stof.
At such concentrations in the air the rate of absorption via the respiratory system is in the order of 200 mg/n, which is far above the rate of absorption via the skin, so much so that the relative importance of the latter was deemed negligible.
På trods af edb-modellens mange be grænsninger har den i hvert fald den enorme fordel, at den tager hensyn til eventuel optagelse gennem huden ved maksimal kontakt mellem hænder/underarme og inficerede over flader.
However, now that the limit value for benzene has been reduced to 0.1 ppm for most sectors of activity, absorption via the skin has become just as important -if not more so in certain working conditions - than uptake via the respiratory system.
Huden er således - i hvert fald for vis se stoffers vedkommende - en vigtig »indfaldsvej«.
'Application of toxicokinetic models to establish biological exposure indicators', Fiscrova-Bergerova V., Ann.
Hudens tykkelse (specielt hornlaget, som er den første vigtige barriere), blodgennemstrømningen i huden, sur
Dr Dirk Steen, General Counsellor to the Administration de l'Hygiène et de la Médecine du Travail (Occupational Medicine and Hygiene Administration).
REDEGØRELSE VEDRØRENDE ARBEJDSULYKKER INDEN FOR SUNDHEDSSEKTOREN
ACCIDENT TRENDS IN THE HEALTH CARE SECTOR
Inden for rammerne af en mere om­fattende samlet forskning i ulykker, specielt inden for sundhedssektoren har den medicinske tjeneste ved det lokale sundhedscenter i Assisi (Peru­gia) foretaget en dybtgående un­dersøgelse på grundlag af indberet­ningerne om de ulykker, der har ramt de 456 medarbejdere (397 i hospi­talssektoren og 1 27 uden for denne) i afdelingen Valle Umbra Nord, der hører under centret, i 1992, 1993 og 1994.
As part of wider­ranging research to investigate in detail the occurrence of accidents in the health care sec­tor, the occupational medicine ser­vice of the local health unit (Unità Sanitaria Locale) in Assisi (Perugia) carried out an in­depth survey on the basis of accident notifications relat­ing to 456 employees (397 from the hospital sector, 117 from the non­hospital sector] in the area in ques­tion (Valle Umbra Nord) during the years 1992­94.
Efter undersøgelsen er der foretaget statistisk bearbejdning af de indsam­lede oplysninger. Under bearbejd­ningen er ulykkerne blevet inddelt i følgende kategorier:
The survey was followed by statisti­cal processing of the data collected, examining the distribution of acci­dents in terms of:
• den sektor, den pågældende tilhører (hospital, ikke hospital)2_BAR_
• occupation (doctor, paramedic, technician, auxiliary, other);' • sector (hospital, non­hospital);2 • site of injury; • type of injury; • circumstances of the injury; • length of time off work.
• den legemsdel, skaden har ramt knusningsla æsioner (17,3%), infektio­ner (8,9%. og skader som følge af overbelastning (7,9%).
lower limbs (13.5%) and the spine (8.8%).
Medarbejderne i hospitalssektoren rammes hyppigere af ulykker (tabel 1) end medarbejderne uden for denne.
In addition, in order to carry out a standard comparison of accident trends in the particular sector stud­ied and in the various categories, in­cluding accident rates, the rate for accidents during the whole of the three­year period in question was calculated (number of accidents χ 100/number of staff).
Skaderne rammer i langt de fleste tilfælde overekstremiteterne (60,2 %], dernæst underekstremiterne (1 3,5 %) og hvirvelsøjlen (8,8%).
Examination of the circumstances and causes of injuries showed that needle punctures (47.2%) were the most frequent, followed by impacts with various bodies or materials (10.3%).
Hvad angår den statistiske hyppig­hed, er hjælpepersonalet den hår­dest ramte gruppe (tabel 2) hvor­efter følger det paramedicinske per­sonale, aet tekniske personale og de øvrige grupper.
With regard to the type of injury, perforating wounds are the mosf fre­quent (48.6%), followed by contu­sions (17.3%), infections (8.9%) and strain injuries (7.9%).
Undersøgelsen af omstændighederne vedrørende skaderne og årsagerne til disse viser, at nålestik er den hyppigst forekommende årsag (47,2 %), hvor­på følger slag eller stød fra forskelli­ge genstande (1 0,3 %).
accidents were reported, most equally split between women 108 (50.9%)) and men (106 (49. and the average time off work was 22.7 days
For så vidt angår læsionerne, er stik­sår den hyppigst forekommende form (48,6%), herefter følger stød­ eller
With regard to the site of injuries, the upper limbs were by far the most affected (60.2%), followed by the
Med henblik på at skabe et ensartet sammenligningsgrundlag, også i hen­seende til omstændighederne i for­bindelse med skaderne, for ulykkerne inden for denne sektor og de forskel­lige medarbejderkategorier er der be­regnet en ulykkesprocent (antal ulyk­ker χ 100/antal medarbejdere) for ulykkerne i samtlige de tre under­søgelsesår.
In general, auxiliary and paramed­¡cafstaff showed a higher rate of ac­cidents resulting from impacts, falls, strains and infections than both med­ical staff, who were affected almost
Antal medarbejdere
Accident rate
I disse tre år blev der registreret 21 4 ulykker, der praktisk taget fordeler sig ligeligt på kvinder (108 eller 50,9%) og mænd (106 eller 49,1 %). Det gennemsnitlige antal fraværsda­ge la på 22,7.
Staff in the hospital sector were af­fected more than those in the non­hospital sector, see Table 1.
Ulykkernes fordeling på erhvervene
1 Paramedics: nurses, midwives, equipment opera­
Antal medarbejdere ulykker
Number uf accidents
11 Paramedicinsk personale: sygeplejersker, ¡ordemødre, personale beskæftige! med vedligeholdelse af instrumentariet.
Accident rate tors; Technicians: radiologists, laboratory technicians; Auxiliaries: cleaners, collectors of special waste; Other: catering and maintenance staff, office staff, drivers.
' Ikke­hospitalssektoren omfatter: praktiserende læger, vægtere og tilsynsførende, dyrlæger, miljøteknikere, sygeplejersker, biologer, psykologer, socialarbejdere mv.
The non­hospital sector includes: doctors in local practices, monitoring and inspection staff, veteri­nary surgeons, environmental technicians, nurses, biologists, psychologists, health visitors, etc.
Forskning paramedicinske sektor hyppigere ram­mes af ulykker i form af slag, fald, overbelasfning og infektioner end bå­de lægerne, der næsten udelukkende er udsat for stiksår, og det tekniske og øvrige personale.
Research exclusively by accidental punctures, and technical and other staff.
Oplysningerne vedrørende fraværet viser, at de fleste ulykker (67,3 %) kun bevirker kortvarigt fravær, nemlig i un­der fire dage, medens der kun i 1 0,3 % af tilfældene er tale om over 20 dages fravær.
Examination of the data relating to time off work showed that, for most accidents (67.3%), this was of very restricted duration (less than four days), while only 10.3% exceeded 20 days.
Først og fremmest bør den hyppige fo­rekomst af stiksår i den nuværende fa­se betragtes som et alvorligt forhold, der skal tages i betragtning som et pri­oriteret mal under påvisningen og iværksættelsen af beskyttelsesforan­staltninger.
Above all, the high frequency of puncture injuries must be seen at present as a real emergency, to be treated as a priority when drawing up and implementing preventive measures.
Vel giver disse læsioner ik­ke anledning til længere tids fravær, men de risici for infektioner, der følger af dem, er en faktor af stor betydning, der kræver indførelse af forebyggen­de foranstaltninger, fordi der i dag inden for sundhedsvæsenet kan for­ventes et stigende antal patienter, der lider af farlige smitsomme sygdomme.
In contrast to the short time off work which is characteristic of such injuries, the associated risk of infection is a major threat, calling for the adoption of effective preventive measures, given the likely in crease in the presence in health centres of patients with dangerous transmissible diseases.
I denne forbindelse må det stærkt an­befales, at det forebyggende arbejde, selvom det angår alle de berørte med­arbejdere, differentieres efter de op­gaver, der udføres, og de risikositua­tioner, der er forbundet med dem.
It is therefore strongly recommended that preventive action, while aimed at all staff concerned, be diversified on the basis of occupation and of the associated risk.
Resultaterne af undersøgelsen synes værd at overveje, også på baggrund af den nye lovgivning, der er indført ved transformeringen af EU­direkti­verne på området for forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sund­hed på arbejdspladserne, der inde­holder talrige bestemmelser om fo­rebyggelse af biologiske risici og ulykker i forbindelse med håndtering af byrder.
safety of workers at work, which de vote a great deal of time and effort to the prevention of biological hazards and to injuries resulting from the manual handling of loads.
Mario Alvino Kilde: G. Miscetti m.fl.: »Infortuni sul lavoro dei dipendenti di una USL« ­Arbejderne på den 50. kongres for det italienske selskab for arbejdsmedicin og arbejdshygiejne, Bologna i 995.
general principles of prevention (risk assessment, information and training for workers, environmental improve ment measures, personal protection, behavioural measures, primary prevention, etc.).
Ikke mindre betydningsfuldt er det re­sultat af undersøgelsen, der viser ska­der som følge af overbelastninger.
Equal importance must be attached to the finding that a significant proportion of accidents are the result of what are known as strain injuries.
Og­så i dette tilfælde bekræfter antallet af mulige følger af disse skader, at man bør sætte alt ind på at forebygge dem.
Here, too, all the possible complications arising from such injuries underline how worthwhile it is to make every effort to prevent them.
FARLIGE MATERIALER I BYGNINGER
HAZARDOUS MATERIALS IN BUILDINGS