natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Andre lande har også reduceret arbejdsgivernes sociale bidrag ved indførelse af offentlige sygesikringsordninger i stedet for sygeforsikringssystemer.
In Belgium, benefits are increased only when the average level of the price index for the last four months is more than 2% above the level when they were last increased.
— ligesom i Holland — hver december efter den forventede prisudvikling det følgende år.
In Portugal, on the other hand—as in the case of the Netherlands — pensions are uprated each December in line with the projected change in prices over the subsequent year.
I Irland bygger den årlige regulering af ydelserne som regel på den forventede inflation det følgende år snarere end inflationen i det forløbne år.
In addition, in Ireland the annual review of benefits tends to be based on expected inflation over the coming year rather than the rate over the past year.
Nedsættelse af udgifterne
Reducing expenditure fforts made to contain or reduce expenditure on social protection
Den langsomme vækst og den høje inflation i 1980'erne satte spørgsmålstegn ved de automatiske indeksreguleringssystemer.
Slow growth coupled with high inflation in the 1980s caused automatic systems of indexation to be called into question.
Der var bred enighed om, at sådanne systemer førte til for store stigninger i de offentlige udgifter med negative følger for inflationen og budgettet.
There was a widespread view that indexation led to excessive increases in public expenditure, with adverse effects on inflation and the budget balance.
Dette førte til en række reformer af forskellig art.
This led to a number of reforms of varying kinds.
I Grækenland blev indeksreguleringsgrundlaget i 1982 f.eks. ændret fra mindstelønnen til priserne, idet regule ringen skulle finde sted tre gange om året med en lavere sats, jo højere ydelsen var.
For example, in Greece, in 1982, the basis for indexation was changed from the minimum wage to prices, with uprating three times a year, at a declining rate the higher the level of benefits.
I Spanien blev reguleringen af pensioner i 1985 ændret fra at være baseret på skøn til at være automatisk, og i 1989 blev der indført mulig hed for at forhandle med fagforeningerne. I Det Forene de Kongerige blev indeksreguleringen af langsigtede ydelser i 1980 ændret fra at være baseret på enten priser eller lønninger, afhængig af hvilken der var den højeste, til alene at være baseret på priser, og i 1983 blev referenceperioden ændret fra det indeværende år til det foregående.
In Spain, in 1985, indexation of pensions was changed from being discretionary to being automatic and in 1989, the possibility of negotiation with trade unions was introduced.
I Tyskland ændredes indeksreguleringsgrundlaget i 1992 fra at være bruttolønningerne til at være nettolønningeme for at undgå, at ydelserne steg hurtige re end nettolønningeme.
In Germany, in 1992, the basis of indexation was changed from gross to net wages in order to avoid benefits rising faster than net wages.
telse har været endnu stærkere.
have been even greater.
Skønt der har været en vis modstand mod at nedsætte de sociale ydelser, i stedet for at opnå en tilsvarende udgiftsreduktion med mere indirekte midler, som f.eks. en begrænsning af retten til ydelser, er der gennemført ned skæringer i flere lande.
Although there has been some resistance to cut ting rates of benefit, as opposed to achieving a similar effect on spend ing by more indirect means such as reducing entitlement, cuts have occurred in a number of countries.
I Holland blev arbejdsløsheds- og invalidedagpengene systematisk nedsat fra 80% af den tidligere indkomst til 70% i årene mellem 1983 og 1987, og i Irland blev arbejdsløshedsdagpenge ne også skåret betydeligt ned i 1983,
In the Netherlands, between 1983 and 1987, disability and unemployment benefits were systematically reduced from 80% of previous earnings to 70%, while unemployment benefits were also cut substantially in Ireland in 1983 and in Belgium in 1987. Family allowances were reduced in
Kapitel 2-De senere års reformer i de sociale beskyttelsessystemer i Fællesskabet ring, og ligesom andre steder er det siden da blevet et fast princip.
Chapter 2 - Recent reforms in social protection systems in the Community
Dagpenge ved arbejdsløshed
Unemployment benefits n periods of high unemployment, unemployment insurance
1980erne begyndte man at betragte pristalsreguleringen som en trussel mod den budgetmæssige konsolidering, og som en inflationsfremmende faktor (se indrammet afsnit s. 32-33).
1980s they had widely come to be seen as a threat to budgetary consolidation and a factor perpetuating in flation (see Box, pp. 32-33).
Den automatiske regulering blev suspenderet i Belgien i 1984, 1985 og 1987, i Danmark fra 1982 til 1985, i Grækenland i 1983 og i Luxembourg i 1984.
In Belgium, automatic indexation was suspended in 1984, 1985 and 1987, in Denmark from 1982 to 1985, in Greece in 1983 and in Luxembourg in 1984.
I og det samme skete i Belgien i 1987.
Belgium from 1982 and in Spain in 1985, while maternity benefits were cut in Ireland in 1984.
Familieydelserne blev i Belgien ned sat med virkning fra 1982 og i Spanien fra 1985, og Irland nedsatte også barselsdagpengene i 1984.1 Det For enede Kongerige blev den offentlige indkomstafhængige pension i 1986 nedsat fra 25% til 20% af den tidligere indkomst (samtidig med at definitionen af tidligere indkomst også blev gjort mindre favorabel), og en kepensionerne blev sat ned fra 100% til 50% af den ansattes pension.
In the UK, the state earningsrelated pension was reduced in 1986 from 25% to 20% of earnings (the definition of which also became less favourable) and widows' (or widowers') pension was cut from 100% of the employee's pension to 50%.
gen typisk af to modsat rettede kræfter: indskrænkning i retten til dag penge og en forlængelse af den tid, hvor det er nødvendigt at udbetale dagpenge.
schemes are typically subject to two opposing forces: a reduction in entitlement to benefit and an increase in the period over which benefits need to be paid.
Flere lande har reageret ved at nedsætte dagpengesatsen samtidig med at de har forlænget dagpengerettens varighed.
A number of countries have reacted to this by reducing the benefit rate while at the same time increasing the duration of entitle ment.
I Tyskland blev den automtiske pris talsregulering af pensionerne pr. 1. januar 1983 udsat til juli, og i 1984 blev basisåret for pristalsreguleringen af pensionerne (og andre langvarige ydelser) i takt med lønningerne ændret for at forsinke virkningen; i 1992 blev den igen ændret for at tage højde for at skatter og sociale bidrag havde langt større virkning på løn ningerne end på de sociale ydelser.
In Germany, the automatic index ation of pensions due on January 1st, 1983 was delayed until July and in 1984, the reference basis for index ing pensions (and other longterm benefits) to wages was changed in order to delay its effects; in 1992, it was changed again to allow for the much greater effect of taxes and so cial contributions on wages than on benefits.
I de sydlige medlemstater har politik ken været rettet mod en begrænsning af retten til sociale sikringsydelser, og ikke mod en nedskæring af satser ne.
In the Southern Member States, in particular, the emphasis of policy has been on restricting entitlement to benefit rather than on cutting the rate.
I Grækenland blev maksimumalderen for familieydelser sat ned i 1983, og i Portugal blev bidragsperioden for at opnå alderspension sat op i 1982.
In Greece, for example, the maximum age for receiving family benefit was reduced in 1983, while the number of years of contributions required to qualify for oldage pension was increased in Portugal in 1982, in Spain in 1985 and in Greece in 1991.
Det samme skete i Spanien i 1985 og i Grækenland i 1991.1 samme periode indførte alle tre lande skærpede definitioner af invaliditet for at begrænse retten til invalidepension. sion.
In the same years in all three of these countries, the definition of invalidity was made more restrictive in order to curb eligibility for benefit.
I Holland blev den automatiske pris talsregulering af sociale ydelser fuld stændig suspenderet i det meste af 1980erne, for til sidst at blive erstattet af et nyt system, hvor regeringen kunne tage hensyn til særlige om stændigheder.
In the Netherlands, the automatic in dexation of benefits was suspended altogether for most of the 1980s and was eventually replaced by a new system allowing the Government to take account of special circumstances.
I Det Forenede Kongerige blev reguleringen af de lang varige ydelser i takt med enten priserne eller lønningerne, afhængigt af hvad der steg mest, i 1980 erstattet af regulering efter priserne alene.
In the UK, the indexation of longterm benefits to either prices or wages, depending on which was in creasing the most, was replaced in 1980 by simple indexation to prices.
Det gjaldt i Holland i 1987, hvor dag pengene blev nedsat til 70% af den tidligere løn. Til gengæld blev det under visse omstændigheder muligt at hæve dagpenge i op til 5 år.
This was true of the Netherlands in 1987, when benefits were cut to 70% of previous earnings, but in certain circumstances it became possible to draw benefit for up to 5 years.
I Tyskland blev dagpengesatsen i 1984/85 nedsat fra 68% til 63% af den tidligere løn, men den maksimale dagpengeperiode blev udvidet til 1 år og i 1987 til 832 dage.
In Germany, the rate of benefit was cut from 68% to 63% of previous earn ings in 1984/85, but the maximum duration was extended to 1 year and in 1987 to 832 days.
I Spanien blev den maksimale dagpengesats nedsat fra 220% af mindstelønnen til 170% i 1984 og dagpengeperioden blev for længet fra 18 måneder til 2 år (i 1992 blev dagpengesatsen nedsat fra 80% af den tidligere løn til 70% og fra 70% til 60% efter seks måneder).
In Spain, the maximum benefit rate was reduced from 220% of the minimum wage to 170% in 1984 and the duration of entitlement was increased from 18 months to 2 years (in 1992, the benefit rate was cut from 80% of previous earnings to 70% and from 70% to 60% after six months).
I en række medlemsstater blev udvidelsen af dagpengeperioden specielt anvendt for ældre. Dette gjaldt:
In a number of Member States, the extension of the period of entitlement to benefit was applied, in particular, to older people.
Pristalsreguleringen af ydelserne er også kommet under pres.
However, the tightening of entitle ment conditions has by no means been confined to the South.
Den blev indført i de fleste lande i 1960erne og 1970erne for at beskytte ydelsernes realværdi mod inflationen, men i
In Belgium, for example, the earnings from employment which could be combined with receipt of oldage pension have been reduced, while in Den mark, the period which people need to work in order to qualify for oldage pension has been increased and in France as well as Belgium, limits have been imposed on the total in come receivable from multiple pensions. sions.
Trods disse begrænsninger har den automatiske pristalsregulering af de sociale ydelser i størstedelen af Fællesskabet overlevet de sidste ti års pres, og reguleringen ser nu ud til at være blevet forankret som et grund princip i de sociale systemer.
The indexation of benefits has also come under pressure.
Rent faktisk blev der i løbet af 1980erne indført pristalsregulering i Spanien og Portugal, hvor man ikke tidligere havde anvendt automatisk regule
Introduced in most countries during the 1960s and 1970s to protect the real value of benefits in the face of inflation, by the
- I Frankrig i 1981, og der blev også indført en særlig ydelse sidst i 1985 for personer hvis dagpengeret var udløbet (ordningen blev i 1990/91 forbedret ved
• in France in 1981, where a special benefit was introduced later in 1985 for those who have ex hausted their right to benefit (improved in 1990/91 by the addition of a special retraining
Kapitel 2-De senere års reformer i de sociale beskyttelsessystemer i Fællesskabet tere beskæftigelse i den offentlige sektor i 30 timer om ugen for en løn svarende til dagpengene.
Chapter 2 - Recent reforms in social protection systems in the Community benefit at the end of the period of entitlement); for a wage equal to the unemployment benefit.
- I Spanien hvor lønmodtagere over 55 år i 1984 fik ret til dag penge indtil pensionsalderen (hvilket også gælder i Danmark og Belgien);
• in Spain, where in 1984, workers over the age of 55 became en titled to receive benefits up to the age of retirement (which also applies in Denmark and Belgium);
- I Grækenland hvor dagpengeperioden i 1990/91 blev udvidet for alle over 50 år.
• in Greece, where in 1990/91 the period of benefit entitlement was extended for those aged 50 or more.
Andre foranstaltninger omfatter bl.a. en tilskyndelse til arbejdsløse til at starte egen virksomhed (f.eks. i Ir land i 1983, Belgien i 1984, Danmark i 1985 og Italien i 1991); ordninger hvor man overtaler industrien til at indgå i samarbejde om uddannelse og til at tilbyde de uddannede arbejde ved afslutningen af uddannelsen (Frankrig i 1987); ordninger der stil ler deltidsansatte bedre for at gøre deltidsbeskæftigelse mere tillokkende for arbejdsløse (i Belgien og Frankrig); og indførelse af en særlig mobilitetsydelse for at gøre det lettere for lønmodtagere at skifte fra en virksomhed til en anden (Italien i 1991/92).
Other measures adopted include en couraging the unemployed to set up in business for themselves (eg in Ireland in 1983, Belgium in 1984, Den mark in 1985 and Italy in 1991); persuading industry to cooperate in training schemes and to offer jobs on completion of training (France in 1987); improving the position of parttime workers in order to make such employment more attractive to the unemployed (in Belgium and France); and introducing a special mobility allowance to make it easier for workers to move from one enter prise to another (Italy in 1991/92).
Imidlertid har indsatsen i de mindre udviklede medlemstater været koncentreret mere om at forbedre dag pengesystemerne end om at begrænse dem, efterhånden som de viste sig utilstrækkelige under den stigende arbejdsløshed.
In the less developed Member States, however, the concern has been to improve benefit systems exposed as being inadequate by rising unem ployment rather than to tighten them.
Spanien indførte et bidragsbaseret dagpengesystem i 1980 og udvidede dækningen i 1984, me dens Portugal skiftede over fra dag penge med et fast beløb til en ind komstafhængig ordning i 1985.
Spain established a contributory un employment benefit scheme in 1980 and extended its scope in 1984, while Portugal changed from flat rate to earningsrelated benefits in 1985.
Samtidig er dagpengeretten i nogle lande, bl.a. Frankrig, Belgien og Portugal — blevet udvidet til også at omfatte unge der forlader uddannelsessystemet, som var uforholdsmæssigt hårdt ramt af arbejdsløshed i be gyndelsen af 1980erne, og som blev anset for at være en særlig problem gruppe.
At the same time, in some parts of the Community — in France, Belgium and Portugal, for example — benefit entitlement has been extended to school-leavers, who were hit disproportionately hard by unemployment in the early 1980s and who were seen as a particular problem group.
Samtidig er der indført efterlønsordninger i mange europæiske lande med henblik på at tilskynde ældre til at frigøre arbejdspladser til de yngre arbejdsløse.
At the same time, pre-retirement benefits have been introduced in many European countries with the aim of encouraging older workers to free up jobs for the younger unem ployed.
Ordningerne blev først indført i Frankrig og Belgien i 197475 da arbejdsløsheden begyndte at stige, og ordningen blev senere ind ført i Spanien i 1981, i Irland i 1985 og i Italien og Portugal i 1991. I Tyskland blev ordningen i 1991 ind ført specielt for selvstændige i de nye delstater.
These originated in France and Belgium in 1974-75 when un employment first began to rise and were later adopted by Spain in 1981, Ireland in 1985 and Italy and Portugal in 1991, as well as by Germany specifically for the selfemployed in the new Länder in the same year.
Antallet af langtidsledige, som steg voldsomt op igennem 1980erne, har været et andet politisk problem, og i mange områder af Fællesskabet er der udviklet særlige programmer for at hjælpe ledige, der har været uden beskæftigelse i mere end et år.
Longterm unemployment, which in creased dramatically during the 1980s, was another focus of policy and, in many parts of the Community, special programmes were developed to assist those who had been out of work for a year or more.
Senest har f.eks. Det Forenede Kongerige i
Most recently, in the UK, for example, it became compulsory in
1991 gjort det obligatorisk for alle langtidsledige at følge "ny start" kurser, og i Belgien og Frankrig er der i 1992 indført særlige vejledningsprogrammer for at få de langtidsledige integreret på arbejdsmarkedet igen.
1991 for all longterm unemployed to follow "Restart" courses, while in Belgium and in France, special guidance programmes were introduced in
I begyndelsen af 1990erne viste der sig imidlertid tegn på ændringer i holdningen til disse ordninger i man ge dele af Fællesskabet, og under presset af den demografiske udvikling, som havde tendens til at forøge omkostningerne, begyndte nogle lande, deriblandt Danmark, at hæve al deren for retten til efterløn.
By the early 1990s, however, there were signs of a change in attitude towards such programmes in many parts of the Community and, under pressure from demographic trends which were tending to push up their cost, a number of countries, such as Denmark, began to raise the minimum age at which people became eligible for pre-retirement benefit.
Familieydelser en faldende fødselshyppighed i dele af Fællesskabet har vakt
Family allowances oncern about falling birth rates in parts of the Community has
Mere generelt blev der i de fleste lande indført en række særforanstaltninger i 1980erne for at nedbringe arbejdsløsheden, specielt målrettet mod de unge og ofte med støtte fra Fællesskabet, f.eks. ordninger der fokuserede på uddannelse.
More generally, in most countries, a range of special measures were implemented in the 1980s to reduce un employment, targeted especially on the young and, often with the support of the Community, focused on training.
Foranstaltningerne har ikke nødvendigvis betydet større udgifter, og faktisk var formålet til dels at nedbringe udgifterne til den sociale beskyttelse, men udgifterne er blevet flyttet fra social bistand til jobskabelse.
These measures did not necessarily add to expenditure — indeed their purpose was partly to reduce outlays on social protection — but shifted spending from income sup port to job creation.
Danmark er nået længere end andre lande i be stræbelserne på at fremme beskæftigelsen, idet alle arbejdsløse under 25 år garanteres et job med tilskud inden for 2 uger efter at de har søgt om økonomisk støtte, og i 1992 pålagde man de arbejdsløse pligt til at accep
Denmark has probably gone further than other countries in promoting employment, guaranteeing all the unemployed under 25 a subsidised job within two weeks of application for benefit and, in 1992, imposing an obligation on the unemployed to accept public sector employment at 30 hours a week
Det Forenede Kongerige har været førende i indførelsen af skærpede be tingelser for dagpengeretten ved arbejdsløshed, specielt i årene 1988 til 1990, men har trods alt ikke været alene om denne politik.
While the UK has been the leader in imposing stricter conditions on entitlement to unemployment benefit, particularly during the period 1988 to 1990, it has by no means been alone in pursuing this policy.
De fleste lande har nedsat antallet af dagpengeberettigede siden 1980 ved at forlænge den periode hvor der skal bidrages til bekymring og ført til en række for bedringer og forhøjelser af ydelserne til familierne, særligt i Frankrig, hvor
Most countries have reduced the numbers led to a series of improvements and increases in family benefits. This has
Kapitel 2-De senere års reformer i de sociale beskyttelsessystemer i Fællesskabet politikken har været rettet mod at opmuntre familierne til at få flere børn, og hvor tilskuddene blev sat op både i 1981 og 1982, hvorefter de for en familie med tre børn svarede til 1/3 af gennemsnitslønnen.
particularly been the case in France where policy has been directed at encouraging larger families and where benefit rates were increased in 1981 and again in 1982, when for a family of three children they amounted to one third of the average wage.
Det gjaldt også i Belgien, hvor der i 1987 og 1989 blev indført yderligere forbedringer af et system som i forvejen var det mest generøse i Europa.
It was also true of Belgium, where further improvements to a system already among the most generous in Europe were made be tween 1987 and 1989.
50% af mindstelønnen for alle, der holder op med at arbejde for at passe et barn, og ydelsen kan udbetales ind til barnet er 3 år.
In France, an allocation parentale d'éducation, at a rate of 50% of the minimum wage, was introduced in 1982 for anyone interrupting employment to take care of a child, payable up to the age of three.
Ordningen blev forbedret i 1985 og igen i 1987, hvor der blev indført en særlig ydelse for at hjælpe udearbejdende mødre med betalingen for børnepasning i hjem met, 'allocation de garde d'enfant à domicile'.
This was improved in 1985 and again in 1987, when a special allowance was introduced to help working mothers pay for child care at home (allocation de garde d'enfant à domicile).
I Luxembourg blev der indført en forældreydelse i 1989.
In Luxembourg, an education benefit was introduced in 1989.
Som helhed var det i 1980erne en højt prioriteret målsætning at lette presset på arbejdsmarkedet for at skaffe flere arbejdspladser, og i det meste af Fælleskabet blev der indført nye førtidspensionsordninger.
In general, the objective of relieving pressure for jobs on the labour market was accorded priority in the 1980s, with early retirement schemes being introduced over much of the Community.
På det seneste er indsatsen imidlertid blevet rettet langt mere mod at begrænse pen sionsudgifterne, og i en række lande satser man nu på at nedbringe antallet af pensionister.
More recently, how ever, concern has shifted much more towards the cost of pensions, and in a number of countries the emphasis has switched to reducing the number of pensioners.
Samtidig er der også sket forbedringer i familieydelserne i de mindre udviklede dele af Fælleskaberne, dog mere for at afhjælpe problemerne i store familier end for at tilskynde familierne til at få flere børn.
At the same time, improvements have also been made in family allow ances in less developed parts of the Community, but more to alleviate the problems of large families than to encourage people to have more children.
I Irland blev tilskuddet til det femte barn sat opi 1989, og til det fjerde barn i 1991, og i Grækenland blev ydelserne for det tredje barn sat op i 1990/91.
In Ireland, benefits were in creased for the fifth child in 1989 and the fourth child in 1991, and in Greece, payments were increased for the third child in 1990/91.
Modsat har der også i nogle lande været en tendens henimod en rationalisering og begrænsning af familieydelserne.
On the other hand, there has also been an opposing tendency in some countries to rationalise family benefits and reduce their scope.
I Holland er maksimumalderen for børnetilskud nedsat til 18 år.
In the Netherlands, the maximum age for receipt of benefit has been reduced to 18.
I Spanien er børnetilskud ved fødslen og familieydelserne for gifte afskaffet i 1985, hvor også beløbet på familieydelsen blev fastfrosset, og der blev indført skattemæssige fra drag som den væsentligste tilskudsform.
In Spain, birth grants and family benefits for spouses were abolished in 1985, the rate of family benefit was frozen and tax allowances were in troduced as the main means of assist ance.