natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I årenes løb har Domstolen i en lang række tilfælde fortolket rækkevidden af ligelønsprincippet i fællesskabsretten.
Over the years the ECJ has been instrumental in explaining the scope of the principle of equal pay contained in Community law.
Den har f.eks. givet en bred fortolkning af begrebet løn.
It has, for example, given a broad interpretation of the con­cept of pay.
En af de mest markante afgørelser vedrører Barber-sagen(4), hvori Domstolen slog fast, at ydelser udbetalt i henhold til en erhvervstilknyttet pensionsordning er omfattet af traktatens artikel 119.
One of the most significant rulings is the Barber case4 where the Court ruled that ben­efits paid under an occupational pension fell within the scope of Article 119 EC.
Denne afgørelse har resulteret i mange tvister på dette felt.
This has led to much litigation in this area.
I en protokol til traktaten om Den Europæiske Union redegøres der for de tidsmæssige konsekvenser af denne afgørelse.
A Protocol annexed to the Treaty on European Union explains the temporal effects of this ruling.
Det har for anlediget Kommissionen til at offentliggøre et
As a result the Commission has issued a proposal amending the Council Directive on the imple­
KVINDERS MULIGHEDER FORAT HÅNDHÆVE DERES RETTIGHEDER
ENABLING WOMEN TO EXERCISE THEIR RIGHTS
Den 27. marts 1996 fremsendte Kommissionen en meddelelse til Rådet og Europa­Parlamentet om fortolkningen af Kalanke­dommen(8); heri fremsatte den det synspunkt, at kvoteordninger, som ikke er ufleksible og automatiske, er lovlige.
On 27 March 1996 the Commission issued a Communication to the Council and the European Parliament on the interpretation of Kalanke* putting forward the view that quota systems which fall short of being rigid and automatic are lawful.
Medlemslandene og arbejdsgiverne kan således frit anvende alle andre former for positiv særbehandling, herunder fleksible kvoteordninger.
Member States and employers are thus free to have recourse to all other forms of positive action, including flexible quotas.
Det er Kommissionens opfattelse, at en lang række positive særforanstaltninger, der har til formål at give medlemmer af det underrepræsenterede køn lettere adgang til beskæftigelse og forfremmelse, fortsat vil være lovlige.
It is the opinion of the Commission that a wide range of actions to promote access to employment and promotion of mem­bers of the under­represented sex continues to be legal.
For at illustrere dette indeholder meddelelsen en liste over positive særforanstaltninger, der betragtes som lovlige, f.eks.:
To illustrate this, the communication comprises a list of positive action measures which are considered to be lawful, such as:
• Kvoter i tilknytning til de kvalifikationer, der kræves til det pågældende arbejde, så længe de tilla­der, at der tages hensyn til særlige omstændigheder, som i et givet tilfælde kan berettige en afvigel­se fra princippet om at give fortrinsstilling til det underrepræsenterede køn.
• Quotas linked to the qualifications required for the job, as long as they allow account to be taken of particular circumstances which might, in a given case, justify an exception to the principle of giv­ing preference to the under­represented sex.
• Planer om at forfremme kvinder med angivelse af antallet af kvinder og den frist, inden for hvil­ken antallet af kvinder skal øges, men uden at indføre en regel om automatisk fortrinsstilling, når der træffes individuelle beslutninger om ansættelse og forfremmelse.
• Plans for promoting women, prescribing the proportions and the time limits within which the number of women should be increased but without imposing an automatic preference rule when individual decisions on recruitment and promotion are taken.
• Principiel forpligtelse for en arbejdsgiver til først og fremmest at ansætte eller forfremme en person af det underrepræsenterede køn; i så tilfælde får ingen enkeltperson en individuel ret til at fa for­trinsstilling.
• An obligation of principle for an employer to recruit or promote by preference a person belonging to the under­represented sex; in such a case, no individual right to be preferred is conferred on any person.
• Nedsættelse af bidragene til social sikring for virksomheder, når de ansætter kvinder, der vender til­bage til arbejdsmarkedet, til at udføre opgaver på områder, hvor kvinder er underrepræsenteret.
• Reductions in social security contributions which are granted to firms when they recruit women who return to the labour market, to perform tasks in sectors where women are under­represented.
• Statsstøtte til arbejdsgivere, som ansætter kvinder på områder, hvor de er underrepræsenteret.
• State funding granted to employers who recruit women in sectors where they are under­repre­sented.
• Andre positive særforanstaltninger, der fokuserer på uddannelse, erhvervsvejledning, omlægning af arbejdstiden, børnepasning osv.
• Other positive action measures focusing on training, professional orientation, the reorganisation of working time, childcare.
For at få afsluttet usikkerheden omkring de juridiske konsekvenser af positiv særbehandling beslutte­de Kommissionen at ændre formuleringen af artikel 2, stk. 4, i ligebehandlingsdirektivet, således at det tydeligere afspejler den rette lovmæssige situation, men samtidig fortsat tillader visse former for posi­tiv særbehandling.
In order to end the uncertainty surrounding the legal scope of positive action the Commission decid­ed to propose an amendment of the wording of Article 2(4) of the Equal Treatment Directive so that the text will reflect the proper legal position, whilst continuing to permit some forms of positive action.
Det var Kommissionens opfattelse, at Domstolen kun havde anfægtet de særlige for­hold ved Bremen­loven, som består i, at kvinder far absolut og ubetinget ret til udnævnelse eller for­fremmelse. Kommissionen foreslog følgende fortolkende ændring:
The Commission considered that the Court had condemned only the special feature of the Bremen law namely: giving women absolute and unconditional right to appointment or promotion.
Dette direktiv berører ikke foranstaltninger til fremme aflige muligheder for kvinder og mænd, særligt ved at afhjælpe de eksisterende uligheder, som påvirker det underrepræsenterede køns muligheder på de i artikel 1, stk. 1, anførte områder.
This Directive shall be without prejudice to measures to promote equal opportunity for women and men in particular by removing existing inequalities which affect the opportunities of the under­rep­resented sex in the areas referred to in article 1(1).
Tilladte foranstaltninger omfatter fortrinsstilling for så vidt angår adgang til beskæftigelse og forfremmelse til et medlem af det underrepræsenterede køn, under forud­sætning af at sådanne foranstaltninger ikke udelukker en vurdering af de særlige omstændigheder i et individuelt tilfælde.
Possible measures shall include the giving of pref­erence, as regards access to employment or promotion, to a member of the under­represented sex, provided that such measures do not preclude the assessment of the particular circumstances of an individual case.
1 Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa­Parlamentet om fortolkning af Domstolens dom af 17.10.1995 i sag C­450/93 Kalanke mod Freie Hansestadt Bremen. KOM(96) 88 endelig udg. af 27.3.1996, s. 93.
'Communication from the Commission to the European Parliament and Council on the Interpretation of the.
I artikel 2, stk. 4, i direktivet om ligebehand­ling står der, at direktivet ikke er til hinder for foranstaltninger til fremme aflige muligheder for kvinder og mænd, særlig ved at afhjælpe de eksi­sterende uligheder, som påvirker kvindernes muligheder i forbindelse med beskæftigelse, her­under forfremmelse, erhvervsuddannelse og arbejdsvilkår og ­ under specifikke betingelser ­social­sikring.
ENABLING WOMEN TO EXERCISE THEIR RIGHTS employment, including promotion, vocational training and working conditions and, under cer­tain specific conditions, social security.
Det er generelt blevet fortolket således, at positive særforanstaltninger var tillad­ te.
This has been generally interpreted as meaning that posi­tive action measures were permitted.
Domstolens afgørelse gjorde det klart, at natio­nale bestemmelser, som garanterer kvinder abso­lut og ubetinget fortrinsstilling i forbindelse med ansættelse og forfremmelse, går længere end til at fremme lige muligheder og overskrider begræns­ningerne for positive særforanstaltninger i den i i artikel 2, stk. 4, i direktivet fastsatte betydning.
The Court's ruling made it clear that national rules which guarantee women absolute and unconditional priority for appointment or pro­motion, go beyond promoting equal opportuni­ties and overstep the limits of the positive action exception provided for in Article 2 (4) of the Directive.
Ordningen blev ved en tysk ret indklaget for at medføre indi­rekte forskelsbehandling ­ som er omfattet af Rådets direktiv 79/7/EØF ­ fordi den ramte flere kvindelige arbejdstagere end mandlige arbejdsta­gere.
On 30 April 1996 the Court of Justice deliv­ered a landmark ruling in the Cornwall case9 by creating indirect discrimination ­ which is cov­ered in Council Directive 79/7/EEC ­ since it affected more female workers than male workers.
Det offentlige hævdede, at ordningen var berettiget, fordi der var et socialt behov for, hvad der blev betegnet som "småarbejde", som kun kunne fremmes ved at være undtaget fra den obli­gatoriske forsikringsordning.
The state argued that the scheme was justified on the basis that there was a social demand for what was termed 'minor employment' which could only be fostered by excluding it from compulso­ry insurance.
Hvis denne form for beskæftigelse skulle være dækket af en obliga­torisk ordning, ville det resultere i omgåelser og en forøgelse af sort arbejde.
Coverage of such employment within a compulsory scheme would lead to an increase in unlawful employment and circum­venting devices.
Dette argument blev accepteret af Domstolen, fordi de valgte foran­staltninger afspejlede en legitim social­ og arbejdsmarkedspolitik i den pågældende med­lemsstat, hvis hele lovgivning i modsat fald ville blive anfægtet, og de pågældende foranstaltninger blev betragtet som både hensigtsmæssige og nød­vendige i den forbindelse'17'.
This defence was accepted by the Court since the measures chosen reflected a legit­imate social policy on the part of the Member State whose legislation was at issue and the mea­sures taken were appropriate to that end and were necessary.
ved at slå fast, at afskedigelse af en person, som var blevet ansat, mens den pågældende var en mand, men som efterfølgende havde gennemgået en række kønsskifteoperationer og var blevet en kvinde, var forskelsbehandling på grundlag af køn og dermed omfattet af bestemmelserne i lige­behandlingsdirektivet.
17 ruling that to dismiss a person who had been hired whilst a man but had subsequendy under­gone a number of sex­change operations and become a woman was discrimination on the grounds of sex, falling within the scope of the Equal Treatment Directive.
Lovpligtige sociahikringsordninger
Statutory social security schemes
På samme måde skulle den nederlandske rege­ring i sagen D.B. Laperre mod Bestuurscommis­sie beroepszaken i de provincie Zuid­Holland'18' begrunde en socialsikringsordning, som var udformet med henblik på at garantere modtager­ne en indkomst på det sociale minimumsniveau.
Similarly the Laperre case18 required the gov­ernment of the Netherlands to justify a social security scheme which was designed to guarantee beneficiaries income at the level of the social min­imum.
I ordningen indgik en række betingelser om tid­ligere beskæftigelse og alder, uanset om den pågældende havde nogen økonomiske ressourcer.
The scheme was subject to conditions relating to previous employment and age, irre­spective of whether the claimant had any resources.
Selv om det blev fastslået, at ordningen havde uri­melige konsekvenser for kvinder, blev det accep­
Even though it was established that the
Rådets direktiv 79/7/EØF indeholder de grund­ teret, at regeringen havde påvist, at ordningen var læggende retsregler for gennemførelsen af princippet nødvendig for at opfylde et socialpolitisk mål, om ligebehandling af kvinder og mænd med hensyn til socialsikring.
Council Directive 79/7/EEC provides a legal scheme had a disparate impact upon women, it framework for the implementation of the principle was accepted that the government had shown of equal treatment for women and men in statutory that the scheme was necessary in order to attain a social security schemes. social policy aim unrelated to any discrimination on grounds of sex.
'" Sag C­13/94 Ρ mod S og Cornwall CC, endnu likke regi­streret. '"» Sag 150/85 Drake mod Chief Adjudication Officer [1986] Sml. 1995. "" Sag C­137/94 The Queen mod Secretary of State for Health, ex parte Cyril Richardson [1995] Sml. 1­3407. "»
Case C­13/94 Ρ ν S and Cornwall CC nyr.
Domstolen er af den opfattelse, at direktivet også omfatter en socialsikringsydelse, der udbetales til personer, som har påtaget sig en plejeopgave'10', og fritagelse for receptgebyr til det britiske sund­heds­væsen for personer over pensionsalderen'11'. Der er afgjort en sag om gratis transport finansi­
The Court considers that the Directive includes within its ambit a social security benefit paid to carers,10 and free prescriptions under the United Kingdom health service available to people over the pension age.11 A case has been decided con­cerning free transport allowances granted by local
eret af lokalforvaltninger'
However, housing benefit paid to
Fællesskabsrettens bestemmeher vedrørende graviditet og barsel
Occupational social security schemes
Rådets direktiv 92/851EØF indeholder de grund læggende retsregler for beskyttebe af arbejdstagere, som er gravide, som lige harfødt, eller som ammer.
The Council Directive 92/85/EEC of 19 October introduced measures to encourage improvements in the health and safety at work of
Rådets direktiv 86/378/EØF indeholder de grundlæggende retsregler for gennemføreben af prin
Council Directive 86/378/EEC provides a legal pregnant workers and workers who have recently framework for the implementation of the principle of
forbedring af sikkerheden og sundheden under arbejdet for arbejdstagere, som er gravide, som lige har født eller som ammer'23'.
23 given birth or are breastfeeding.
I december 1996 vedtog Rådet et forslag om ændring af direktivet'1".
equal treatment for women and men in occupation­al social security schemes.
Kommissionen udarbejdede dette ændringsforslag'20' efter Domstolens
The Council has adopted, in December 1996, an amended proposal of Council Directive19
Direktivet var baseret på traktatens artikel 118 A. De vigtigste bestemmelser går kort fortalt ud på følgende: afgørelse i sagen Barber mod Guardian Royal Exchange Assurance Group og fortolkningen af rækkevidden af denne og seks andre afgørelser fra Domstolen.
A woman is not obliged to perform night work during pregnancy and for a period following the birth to be determined by the relevant national body, conditional only on production of a med­ical certificate stating that this is necessary for the safety or health of the worker concerned.
Kommissionen har også undersøgt problemstillingen omkring individualisering af social-sikringsydelser (se kapitel 3).
The Commission issued a proposal for this amendment, after the ruling in Barber ν GRE and the clarification of the scope of this ruling in Protocol and six rulings delivered by the ECJ.
Den eneste betingelse er, at hun skal kunne fremvise en lægeattest, hvoraf det fremgår, at det er nødvendigt for hendes sikkerhed eller sundhed.
The Commission has also been conducting research on the individualisation of social security benefits (see Chapter 3).
Ligebehandling af selvstændige erhvervsdrivende og deres ægtefæller
Equal Treatment of the selfemployed and their spouses
Kvinder er berettiget til betalt arbejdsfrihed til konsultationer og undersøgelser før fødslen, såfremt disse nødvendigvis må foregå i arbejdstiden.
Women are entitled to paid time off work to attend ante-natal appointments if such examina­tions have to take place during working hours.
Det er forbudt at afskedige en arbejdstager
Dismissal is forbidden on account of pregnancy.
Rådets direktiv 86/613/EØF indeholder de på grund af graviditet.
Council Directive 86/613/EEC provides a legal framework for the application of the principle of after the consent of the competent authority.
En kvinde er beskyttet grundlæggende retsregler for gennemførehen af prin mod afskedigelse i perioden fra begyndelsen af cippet om ligebehandling af kvinder og mænd i selv graviditeten til slutningen af barselsorloven, med stændige erhverv, herunder hndbrugserhverv.
If a equal treatment between women and men engaged worker is dismissed, the employer must state the in a selfemployed capacity including agriculture.
Det mindre der er tale om ekstraordinære tilfælde, indeholder bla. også regler om beskyttebe af kvinder i selvstændige erhverv i forbindelse med graviditet og barsel.
It reasons for dismissal in writing. Contractual includes, inter alia, their protection during preg­nancy and motherhood.
Kvinder på barselsorlov bevarer deres overenskomstmæssige rettigheder.
rights have to be maintained for women on maternity leave.
En kvindelig arbejdstager skal have mindst 14 ugers sammenhængende barselsorlov enten før eller efter fødslen i overensstemmelse med national lovgivning/praksis.
A minimum of 14 weeks continuous period of maternity leave has to be allocated before or after confinement in accordance with national legisla­tion/practice.
Der er dog fastsat en obligatorisk barselsorlovsperiode på mindst to uger før og/eller efter fødslen i overensstemmelse med national praksis. Under barselsorloven skal den
During the maternity leave, either the payment is maintained or an adequate allowance is granted, in accordance with national legislation and/or practice.
""Endnu ikke offentliggjort. ™ EFT L 225/86 af 12.8.1986; berigtigelse til art. 2, stk. 2.
There is, however, to be a compulsory period of maternity leave of at least 2 weeks before and/or after confinement in accordance with national legislation or practice.
Rådets direktiv 86/613/EØF'21' tager sigte på kvinder, hvis erhvervsmæssige status er uklar, især medhjælpende hustruer i familieforetagender, herunder også i landbrugssektoren.
Directive 86/613/EEC21 aims to covet women whose occupational status is unclear, particularly wives working in family businesses, including those in the agricultural sector.
Kommissionen har noteret sig, at direktivet ikke har haft de forventede virkninger for de selvstændige erhvervsdrivende og deres ægtefæller.
The Commission has noted that the Directive has not resulted in the impact on selfemployed and their spouses, which had been expected.
Det gælder især kvinder, som arbejder i en familievirksomhed, og som ikke har nogen erhvervsmæssig status, hverken som lønmodtager eller som forretningspartner, fordi de er gift eller beslægtet med ejeren.
This is the case of women who work in a family enterprise and have no professional status either as employee or as a business partner, because they are married or related to the owner.
Kommissionen er i færd med at undersøge hele problemstillingen med henblik på at frem sætte forslag til et ændret direktiv på dette område i 1997'22'.
The Commission is prepar­ing an assessment of the situation with a view to issuing a revised Directive in this area in 1997.22 pregnancy
(2i endelig udg. af 19.7.1995. ' Tiende særdirektiv i henhold til art. 16, stk. 1, i direktiv 89/391 /EØF. EFT nr. L 348 af 28.11.1992, s. 1.
22 Fourth Medium-Term Community Action Programme on Equal Opportunities for Women and Men COM(95)381 final
ADGANG TLL RETSSYSTEMET pågældende enten oppebære løn eller have udbetalt en passende ydelse i overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis.
Member States are required to introduce into their national legal systems, such measures as will enable all workers to pursue their claims under the Directive by judicial process and/or, in accor­dance with national laws and/or practices, by recourse to other competent authorities.
Adgang til retssystemet er fastslået som et væsentligt retskrav i ligebehandlingsdirektiverne.
Access to justice is enshrined as a substantive law right in the equal treatment Directives.
De fleste ligestillingssager har drejet sig om artikel 6 i ligebehandlingsdirektivet.
The most litigation has revolved around Article 6 of the Equal Treatment Directive.
Medlemslandene skal i deres nationale lovgivning indføre regler, der giver alle arbejdstagere mulighed for at håndhæve deres rettigheder i henhold til direktivet enten ved at gå rettens vej og/eller ved i henhold til national lov og/eller praksis at henvende sig til andre kompetente myndigheder.
Council Directive 96/34 EC implements the framework agreement on parental leave and time off from work concluded by UNICE, CEEP and the ETUC and sets out minimum requirements.
Forældreorlov
A Difettive on parental leave or leave for fami­ly reasons was proposed in 1984.25 It was based
Medlemsstaterne indfører i deres nationale retsorden de nødvendige bestemmelser for, at enhver person, der mener sig krænket ved, at princippet om ligebehandling som anført i artikel 3,4 og 5 tilsidesættes i forhold til den pågældende, kan gøre sine rettigheder gældende for retslige instanser efter eventuelt at have indbragt sagen for andre kompetente instanser.
Member States shall introduce into their national legal sys­tems such measures as are necessary to enable all persons who considered themselves wronged by failure to apply to them the principle of equal treatment within the meaning of Articles 3, 4 and 5 to pursue their claims by judicial process after possible recourse to other competent author­ities.
Adgang til retssystemet erkendes også som værende en grundlæggende rettighed i fællesskabsretten'24'.
Access to justice is also acknowledged as a fundamental right of Community law.24
Sagens emne: En attest udstedt af Secretary of State fast slog, at afgørelser truffet af Chief Constable of Royal Ulster Constabulary ikke kunne prøves ved en domstol eller et andet uafhængigt organ.
Facts: a certificate issued by the Secretary of State declared that decisions taken by the Chief Constable of the RUC were not reviewable by a court or other independent body.
Domstolen fastslog, at denne afgørelse stred imod artikel 6 i ligebehandlingsdirektivet.
The proposal was resur­rected after the Social Policy Agreement came into force.
Domstolen henviste til artikel 6 i Den Europæiske Menneskerettighedskommissions erklæring fra 1951, hvis principper fællesskabsretten måtte tage hensyn til.
The Commission consulted the social partners on 22 February 1995 on the possibilities for action on the question of reconciling work and family life and, on 21 June 1995, on the nature of action to be taken on parental leave.
Domstolen afgjorde, at artikel 6 i ligebehandlingsdirektivet havde direkte virkninger, eftersom en person også ved en national ret skal kunne hævde sine ret tigheder i medfør af direktivet.
On 7 July 1995 UNICE, CEEP and ETUC expressed a desire to enter into negotiations and in turn the Commission suspended its legislative initiative, as of 20 July 1995 for a set period of nine months.
Det blev fremført, at dette krav om retslig kontrol afspejlede et generelt retsprincip, som var dybt forankret i samtlige medlemslandes forfatningsmæssige traditioner.
On 14 December 1995, the social partners signed a framework agreement on parental leave and called upon the Commission to submit it to the Council of Ministers so that the Council could adopt a decision and thereby make the minimum requirements in the agree­ment binding in all the Member States except for the United Kingdom.
Domstolen anførte, at Secretary of State's attest gav den pågældende myndighed mulighed for at afskære et individ fra at hævde sine rettigheder ved en retssag og derfor var i modstrid med artikel 6 i ligebehandlingsdirektivet. lingsdirektivet.
This was a significant occa­sion since the parental leave agreement was the first piece of legislation to be agreed by the social partners under the Social Policy Agreement.