natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I Luxem­bourg og Storbritannien var fradraget dog under 20% af ar­bejdskraftomkostningerne på et så lavt lønniveau.
(In the Netherlands, the contribution rate also varies with earnings but only to a minor extent on earnings below the average.)
Det er væsentligt mindre end i USA, hvor det ville være ca. 30% i 1993 (eller godt 25%, hvis udgifter til sygeforsikring ikke medregnes).
In total, taking the figures for in­dustry alone, which are most relevant for assessing the potential effects on relative costs of produc­tion, in four countries in Europe, Belgium, France, Italy (probably since data are only available for 1988) and Sweden, indirect labour costs were, on average, around 30% of the total costs of employment in 1992, with the figure in Sweden being just over 31%. Moreover, in
Gennemsnitligt fradrag for en ugift med en løn på 50% af gennemsnitslønnen i EU landene og USA, 1993
Average deduction rate for a couple at the average wage in Member States and US, 1993
Tallet reduceres også i Irland og Storbritannien til under 20%, men er stort set uændret i Grækenland, Spanien, Luxem­bourg og Portugal, hvor de tilsva­rende tal for ugifte arbejdstagere i forvejen er lave.
Section 1 Labour costs, social charges and employment indicates, however, a number of Member States have introduced measures to reduce indirect costs since 1992.)
D Disponibel indkomst ■ Nettoløn ■ Arbejdstagerbidrag + indkomstskat
Spain, they were only slightly lower than this at 28% (Graph 114 ).
I USA er fradraget i arbejdskraft­omkostningerne for en arbejdstager med en løn på det halve af gennem­snittet og en ægtefælle uden egen indkomst også lavere end for en ugift person, nemlig ca. 24%, hvil­ket er mindre end i samtlige
On the other hand, the rate of in­come tax at average male earnings for a single person was considerably high in the latter country than else­where in the Union, at over 42% of labour costs (44% of the gross wage).
Kapitel 1 Arbejdskraftomkostninger, sociale bidrag og beskæftigelse
Section 1 Labour costs, social charges and employment another (without taking account of the indirect taxes paid on what the employee spent out of their disposable income).
I Luxembourg er en arbejdstager på dette lønniveau og med en ægtefæl­le uden egen indkomst desuden be­rettiget til supplerende socialhjælp, selv om den pågældende har lønnet beskæftigelse.
If the analysis is broadened to in clude workers with different family circumstances, with spouses and children, the results are somewhat different, since countries vary considerably in the way they treat dependants from a fiscal point of view.
Det sætter i realite­ten en nedre grænse for den dispo­nible indkomst og betød i 1993 en forhøjelse på ca. 20% af nettoløn­nen, hvilket stort set opvejede alle former for sociale bidrag og indkomstskat.
In all Member States of the Union, families with children are entitled to allowances or benefits at differing rates and in many cases to some tax relief. In all countries, moreover, workers with dependent spouses pay less taxes than single people.
Forskellen i forhold til situationen for en ugift arbejdstager med en gennemsnitsløn er slående.
Ireland, which like Denmark, also has relatively low social contribution rates, had the second highest rate of income tax in the Union for someone on average earnings in 1993, though at 21% of total labour costs, this was half the Danish rate.
I Græ­kenland og Spanien var forskellen mellem arbejdskraftomkostninger­ne og den pågældende arbejdsta­gers disponible indkomst noget nær den mindste i hele EU i 1993, men for et par med to børn og en løn på det halve af gennemsnitslønnen var forskellen noget nær den største.
While in the UK, the other country with low contribution rates, the rate of income tax on average earnings was also above the average in the Union (at 16%), it was, nevertheless, below the rate in Belgium, a country with among the highest rates of social contribution in Europe.
Omvendt gjaldt det i Belgien, Dan­mark og Tyskland, hvor forskellen i første tilfælde var forholdsvis stor, at forskellen i sidstnævnte tilfælde lå omkring EU­gennemsnittet og stort set på linje med USA.
Indeed, the overall payment of tax and social charges in Belgium was significantly above that in most other Member States, almost 55% of the cost of employing someone on the average wage going to the state and only just over 45% going to the employee.
Desuden gælder det i Italien, at et par med en husstandsindkomst un­der gennemsnittet også er beretti­get til en særlig familieydelse, som i 1993 ved et lønniveau på 50% af gennemsnitslønnen ville have for­øget den disponible indkomst med over 7% og dermed reduceret det samlede nettofradrag i arbejds­kraftomkostningerne til under 35%.
Greece is the only country in the Union where family circumstances alter the rate of employers' contributions.
Hvis man også indregner børn i sammenligningen, bliver forskellen endnu større.
Here, the social charge levied on employers, who directly pay for family support, was higher by just over 7% of labour costs in the case of an employee with a depend ent spouse.
Børneydelser til en arbejdstager med to børn og med en løn på 50% af gennemsnitslønnen reducerede det samlede nettofra­drag til skat og sociale bidrag i 1993 til 20% eller derunder af arbejds­kraftomkostningerne i Belgien, Danmark og Tyskland og endnu mindre i Irland, Luxembourg og Storbritannien, mens tallet i Neder­landene og Italien blev reduceret til under 25%, hvilket er det samme som i Spanien (figur 118).
As a result, the tax burden on such an employee was reduced to a similar extent as in the more developed parts of the Union, though at the expense of increased labour costs for employers.
Det var således kun i Grækenland og Fran­krig det samlede fradrag udgjorde over 25% af arbejdskraftomkostnin­gerne (henholdsvis 34% og 28%) for arbejdstagere i denne situation, og det var de eneste lande i EU, bortset fra Italien og Spanien, hvor fradra­get var væsentligt større end i USA.
(For Greece, disposable income in relation to labour costs is the same for a couple as for a single person be cause of the higher labour costs, but the employee receives more in absolute terms.)
Boligydelser i de fem EU­lande, hvor man har sådanne ydelser, bidrager yderligere til at udjævne forskellen mellem arbejdskraftom­kostningerne og den disponible ind­komst.
Apart from in Belgium, in all Member States, the net earnings received by a single person on the average wage in 1993 amounted to more than half of the cost of their labour, even if in Germany, Italy and the Netherlands, as well as in Denmark, it was only slightly above.
I Nederlandene resulterer de i, at nettofradraget i arbejds­kraftomkostningerne for en ar­bejdstager med en løn på 50% af gennemsnitslønnen i 1993 og med to børn reduceredes til under 20% af arbejdskraftomkostningerne og i
In the three Southern, less developed, countries — Greece, Spain, and Portugal — as well as in Luxembourg and the UK — the country with the lowest combined rate of tax and contributions — it was over 60%.
Gennemsnitligt fradrag for et par med en løn på 50% af gennemsnitslønnen i EU landene og USA, 1993
Taking account of family circumstances also alters comparisons between Europe and the US.
Lavtlønnedes muligheder for at opnå boligydelser har også større virkning for et par end for en ugift og endnu større virkning for par med børn, som normalt også vil have højere boligudgifter.
In the case of an employee with a dependent spouse, tax concessions tend to be higher in the more de veloped and prosperous Member States than elsewhere, which, therefore, serves to narrow the extent of differences in the overall tax/ contribution burden — and in net earnings after tax — across the Union.
Det er normalt lande med højere ind­komstniveauer, der opererer med boligydelser, specielt Danmark, Tyskland, Frankrig, Nederlandene og Storbritannien, men de findes også i Spanien i form af et skatte­mæssigt fradrag i stedet for en kon­tant ydelse (og de er medregnet i ovenstående beregninger med ca. 5% af den disponible indkomst).
Thus, whereas in Belgium, Denmark, Germany and Luxembourg, the effect of a depend ent spouse is to reduce the income tax levied on employees by 6% of labour costs or more, in Greece, Spain and Portugal, it is reduced by only around 2% or less (Graph 113, in which disposable income as well as the net wage is shown; the two are the same in this case, except for Greece, though they will differ if family or other allowances are paid).
D Disponibel indkomst ■ Nettoløn BArbejdstagerbidrag + indkomstskat
This is also the case in the UK, the country with the lowest effective tax burden for a worker without dependants, where income
Fordi disse lande, med undtagelse af Storbritannien, har forholdsvis høje skatteprocenter, vil medreg­ning af boligydelser generelt betyde en yderligere indsnævring af for­skellene mellem landene.
This was also true in the US, where there was a similar division of labour costs between taxes, contributions and take-home pay as in the UK, though with a slightly higher contribution rate and lower taxes.
I Fran­krig reduceredes nettofradraget i arbejdskraftomkostningerne i 1993 til under 30% og i Danmark til godt 25% for et par med en husstands­indtægt på 50% af gennemsnitsløn­nen under forudsætning af, at deres
For the single worker in question, therefore, the deductions from
Kapitel 1 Arbejdskraftomkostninger, sociale bidrag og beskæftigelse
Section 1 Labour costs, social charges and employment labour costs are correspondingly increased relative to those in most European countries.
hvilket gør det vanskeligere for virksomhederne at hæve lønnin­gerne og i visse tilfælde at opret­holde eller skabe sådanne job.
increased further relative to that in Europe as compared with a single worker.
lingsindustrien og med to børn en forøgelse af nettolønnen på over 60%, og medregner man børneydel­ser, var det mere end en fordobling af den disponible indkomst.
In 1993, the total amount paid out of labour costs in these forms was higher in the US than in five European countries — Spain, Ireland, Luxembourg, Portugal and the UK — and only slightly lower than in Germany and France.
I Storbritannien er lavtlønnede ar­bejdstagere med familie også beret­tiget til et særligt forsørgertilskud, som har til formål at bringe deres disponible indkomst op på et accept­abelt niveau.
Belgium, putting these at a similar level as in Italy and the Netherlands and below those in Greece (Graph 115).
I 1993 ville denne ydelse for den pågældende arbejds­tager have forhøjet den disponible indkomst med ca. 25%, så den kom til at ligge et godt stykke over det beløb, arbejdsgiveren skulle betale for den pågældendes arbejdskraft.
In the latter, because of the additional social con­tributions payable by employers — in this case, almost 35% of labour costs, 53% of the gross wage paid to the employee — labour costs are in­creased.
Som det er tilfældet med bolig­ydelser, udbetales denne ydelse dog ikke automatisk, men er noget, der skal søges om. Det anslås, at ca. 25% af de berettigede rent faktisk ikke ansøger.
The total amount paid from labour costs in the form of taxes and social contributions was, therefore, higher in Greece for a worker with two children than any­where else in the Union, at over 47%.
Det vil med andre ord sige, at EU­lan­dene i langt højere grad end USA er tilbøjelige til at forhøje ind­komstniveauet for de lavtlønnede.
Including children in the calcula­tions changes the comparative results even more.
Resultatet er, at de til en vis grad har fritaget arbejdsgiverne for an­svaret for at sikre acceptable løn­ninger.
As in the case of tax concessions for dependent spouses, employees with children tend to receive more disposable in­come relative to gross earnings in the more prosperous Member States than in the less developed ones, through higher tax relief and/or more generous child allow­ances.
Samtidig er de bidrag, som arbejdsgiverne skal betale for lavtlønnede arbejdstagere, fortsat relativt høje mange steder i EU,
In other words, the effective government take from labour costs is in general reduced by more in the former countries when there are children than in the latter.
I 1993 betød det for en ar­bejdstager med en løn på det halve af gennemsnitslønnen i fremstil­
Taking account of child allowances changes the comparative picture even more.
Som bekendt tjener kvinderne ge­nerelt mindre end mændene, og selv om forskellen er blevet mindre med tiden, til dels som følge af lov­givning om ligeløn, er den fortsat ganske stor i hele EU.
These vary significantly in amount across the Union, from over 4,500 ECU a year for someone with two children on average earn­ings in Luxembourg, if school allowances are included, to nothing in Spain and relatively low amounts in the other countries with income per head below the Union average, apart from Greece, where they amount to around 20% > of disposable income. In 1993, the total deductions out of labour costs for a worker with a spouse and two children on average earnings were, for example, re­duced to 46% of labour costs in
Formålet her er ikke at undersøge, hvorfor der eksisterer en sådan forskel — i hvilket omfang den skyldes det for­hold, at kvinder tjener mindre end mænd for den samme type arbejde, eller at kvinderne udfører andre job end mændene med lavere vær­ditilvækst — men at se på de gennemsnitlige omkostninger ved at beskæftige kvinder frem for mænd i de forskellige EU­lande og de relative niveauer for den dispo­nible indkomst, når skat og sociale bidrag er fratrukket.
Moreover, because of the additional health care costs which are likely to be paid by employers in the US (though on a voluntary rather than statutory basis), combined with a relatively small amount of tax relief, the overall tax plus social contribu­tion payment out of labour costs for workers with children in the US is
Gennemsnitligt fradrag for et par med 2 børn og en løn på 50% af gennemsnitslønnen i EU landene og USA, 1993
Average deduction rate for a couple with 2 children at the average wage in Member States and US, 1993
Analysen er til en vis grad begrænset af, at den skat­temodel, der er anvendt, ikke ud­trykkeligt tager højde for de skatteregler, der gælder for gifte kvinder, idet de i visse tilfælde kan adskille sig fra de regler, der gæl­
There is a an additional factor to be taken into account in France. Here,
I Storbritannien, Luxembourg og Irland er de gennemsnitlige om­kostninger ved at beskæftige kvin­der i forhold til mænd således lavere end andre steder i EU, og den andel, der går til staten, er også mindre, dermed får kvinder­ne lov at beholde mere af, hvad de tjener.
Section 1 Labour costs, social charges and employment the overall deduction amounted to less than 30% of labour costs, though, in the case of Spain and Portugal, by far the greater part of this deduction fell on employers rather than employees.
Det er det, der afgør, hvor meget af en given lønstigning, arbejdstage­ren får direkte, og derfor også hvor meget arbejdskraftomkostningerne vil stige for arbejdsgiverne ved en given stigning i lønnen, og endelig hvor stor en tilskyndelse der er for den enkelte til at søge et bedre job eller forøge sin arbejdsindsats.
because of relatively generous housing benefits, a worker on average earnings paying a typical level of rent for someone with this income and with two children, is eligible for a sizeable amount in this respect — around 10% or more of their gross wage.
(Et andet vigtigt spørgsmål drejer sig om, hvor stor en tilskyndelse der er for folk til at arbejde frem for at være arbejdsløse eller erhvervsin­aktive.
This serves to reduce net deductions even further and to raise the disposable income of em ployees relative to labour costs.
Det afhænger til dels af den indkomststøtte, der kan opnås un­der de forskellige sociale beskyttel­sessystemer, og det er behandlet forholdsvis detaljeret i Social be­skyttelse i Europa 1995, der er un­der udgivelse).
Indeed, after allowing for the pay ment of housing benefit, the net deduction out of labour costs in France in this particular case was similar to that in the UK in 1993 and lower than in every Member State except Luxembourg.
I 1993 varierede omkostningerne ved at beskæftige en kvinde med en gennemsnitsløn for en kvindelig manuel arbejdstager i fremstil­lingsindustrien fra ca. 85% af om­kostningerne i Danmark ved at beskæftige en mand på en gennem­snitsløn for mandlige tilsvarende arbejdstagere og godt 80% i Fran­krig til godt 70% i Irland og Luxem­bourg og kun 68% i Storbritannien (figur 119).
In Greece, where deductions were also comparatively low at average earnings, the percentage of labour costs deducted at 50% of the average wage, 34%, is only slightly different than at the average wage — by less than 2 percentage points — since most of the deduction consists of social contributions which are proportional to income.
Disse tal er som hoved­regel de samme som forskellene i bruttolønnen mellem mænd og kvinder, men for Storbritanniens vedkommende er forskellen med hensyn til arbejdskraftomkost­ninger på grund af de sociale bi­drags progressive karakter en smule større, og i Danmark samt Nederlandene, hvor de er regressi­ve en smule mindre.
Because the rate of income tax is both very low and only slightly progressive, the tax system in Greece overall is less progressive than any where else in the Union.
Den tilsyneladende komparative omkostningsmæssige ulempe har dog ikke forhindret kvindernes be­skæftigelse i at nå op på højere niveauer i Danmark end i andre EU­lande — men måske er de for­holdsvis høje lønninger i dette land snarere en konsekvens af den høje beskæftigelsesfrekvens end en fak­tor, der afholder arbejdsgiverne fra at beskæftige kvinder.
capable of making a comparatively small contribution to a firm's valueadded, it is the social contributions and taxes levied on the employment of such workers which are the subject of most policy interest at present.
Det relative fradrag i arbejdskraft­omkostningerne er det samme for kvinder med en gennemsnitsløn som for mændene, men i de enkelte EU­lande er det en smule mindre på grund af den lavere indkomst­skat, som skyldes skattens pro­gressivitet.
In most Member States, the amount of these in relation to labour costs is significantly differ ent than for someone on average earnings, largely because of the lower rates of income tax to which they are subject.
Forskellen varierer dog kun fra ca. 0,5% af arbejds­kraftomkostningerne i Græken­land og 1% i Italien til 4% i Luxembourg og Storbritannien og 5% i Irland, mens forskellen i de øvrige lande i de enkelte tilfælde ligger mellem 2% og 3% af arbejds­kraftomkostningerne.
The extent of the difference, moreover, is by no means uniform across the Union, reflecting the marked variations in the schedule of tax rates which exist.
Følgen er, at variationsmønsteret med hensyn til fradraget i 1993 i hele EU var stort set det samme som for mændenes vedkommende, idet godt halvdelen af arbejds­kraftomkostningerne i Belgien gik til sociale bidrag og skatter og 46­47% i Danmark, Italien og Neder­landene, mens det til gengæld var
Nevertheless, in general, countries which have low rates of deduction from labour costs for those on average earnings, also tend to have low rates of deduction for those lower down the pay scale.
Kapitel 1 Arbejdskraftomkostninger, sociale bidrag og beskæftigelse udviklet i Europa, samtidig med at marginalskatten holdes nede. De vedvarende bestræbelser på at ud­vide skattegrundlaget er i vidt om­fang affødt af denne situation.
In the six other Member States, the total deduction from labour costs even for someone paid only 50% of average earnings was over 40% in 1993 — in Belgium, as much as 44%.
Marginaltræk ved en gennemsnitsløn arbejdstager fra 66% af arbejds­kraftomkostningerne i Belgien (dvs. næsten to tredjedele af enhver stigning i arbejdskraftomkostnin­gerne som følge af en stigning i løn­nen gik til skatter og sociale bidrag, og kun en tredjedel til arbejdstage­ren), 61% i Irland og ca. 60% i Dan­mark og Nederlandene til 37% i Grækenland og kun 31% i Spanien, hvilket begge steder skyldes, at de sociale bidrag udgør en meget stor del i forhold til indkomstskatten (fi­gur 120, som også viser det margi­nale fradrag i bruttolønnen for arbejdstagerne — dvs. når man udelader arbejdsgivernes bidrag i både tæller og nævner).
As noted above, only in the UK is the rate of social contributions generally paid by employers for someone on a relatively low wage significantly lower than for someone on average earnings, though it is slightly less in Denmark and the Netherlands and, in a number of countries, lower in selected cases (for young people and/or those who have been unemployed), as also noted above.
I Spanien var det marginale fradrag i arbejds­tagerens bruttoløn — det tal er mere relevant for arbejdstageren, som ikke interesserer sig for, hvor meget arbejdsgiverens bidrag va­rierer med lønnen — under 10% i 1993 og i Grækenland under 20%.
In 1993, employers' contributions in the UK for someone on 50% of the average wage of a manual worker in manufacturing was only 6% of labour costs, about the same as in Denmark where contributions are set at a low flat-rate.
essant at forsøge at tjene mere, men hvor stor betydning det har, og spe­cielt hvor vigtigt det er i relation til andre faktorer, er noget, der har været genstand for omfattende de­bat og mange konkrete undersøgel­ser i årenes løb i mange lande, uden at man er nået frem til entydige konklusioner.
Nevertheless, including housing benefits in the estimation raises certain problems.
Alt andet lige bør sta­ten dog forsøge at holde det margi­nale skattetræk nede for at undgå, at det afholder folk fra at forsøge at forbedre deres situation.
In the first place, the amount of benefit entitlement is likely to vary significantly from person to person according to the housing costs incurred.
Men i praksis er alt andet sjældent lige.
Secondly, payment of benefit is not automatic, as is that of tax or social contributions, but has to be claimed.
For det første vil lave marginal­skatter normalt stride imod det ret­færdighedsprincip, at dem, der har bedst råd, også bør betale mere i skat.
Accordingly, it cannot necessarily be assumed that everyone entitled to receive payment will actually make a claim or that claims will be met quickly.
Resultatet er, at indkomst­skattesystemerne er progressive i stort set alle lande.
Thirdly, housing benefit is also payable to someone not in work — as indeed are child allowances.
For det andet er lave marginalskatter også i strid med statens behov for at øge sine indtægter for at kunne finansiere sociale beskyttelsessystemer og kol­lektive serviceydelser. I praksis er det vanskeligt for det offentlige at skaffe tilstrækkeligt mange ind­tægter til at finansiere det omfat­tende sociale serviceapparat, der er
How far a worker takes housing benefit into account when assessing earnings from employ ment and how far it influences their behaviour — in respect of working or not working or seeking to im prove their job — is, therefore, open to question.
Beløbets sammensætning, specielt sondrin­gen mellem sociale bidrag, som nor­malt er ligefrem proportionale med lønnen, og skatten, som normalt er progressiv, har også stor betydning.
In Denmark and France, however, a person on earnings as low as this would probably have been eligible for housing benefit.
Det er især tilfældet for en ugift med en gennemsnitsløn, for hvem tallene ikke kompliceres yderligere af skattelettelser for forsørgerpligt eller særlige ydelser. 11993 variere­de marginaltrækket for en sådan
This would have raised their disposable income by around 10% in France if their rent was at a typical level, reducing net deductions to just over 30% of labour costs, similar to the level in Spain and Portugal — and Ireland and Luxembourg — and with much the same proportion falling on em ployers.
Alle de øvrige EU­lande, bortset fra Portugal og Storbritannien, hvor det marginale fradrag var godt 40%, havde marginaltræk på over 50% af arbejdskraftomkostningerne.
In Denmark, housing benefits might have raised disposable income by 34%, leaving net deductions of tax and social contributions still at some 40% of labour costs.
Marginalfradrag for en ugift med en gennemsnitsløn i EU landene og USA, 1993
Tax and contribution rates on low earnings