natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Til vedtagelse af lovforslag om en traktat herom kræves et flertal på fem sjettedele at Folketingets medlemmer.
The Constitutional Court said that it should also be referred to if provisions of national law had the object of preventing or impeding the continuous observance of Community law and its core principles.
Hvis et sådant forslag kun opnår det til vedtagelse af almindelige lovforslag nødvendige flertal, forelægges det vælgerne til godkendelse eller forkastelse.
These reservations are not inconsequential from the point of view of the doctrine of supremacy. However, their importance should not be overestimated. '
Den sidstnævnte procedure blev fulgt i 1972 og — med det noksom bekendte resultat — den 2. juni 1992 i forbindelse med Maastricht traktaten.
The fact remains that the Italian Constitutional Court took a difficult and crucial step in its Granita/ judgment.
Som følge af de beslutninger, der blev truffet af Det Europæiske Råd i Edinburgh, og navnlig af den afgørelse, som blev truffet af de dér forsamlede stats- og regeringschefer vedrørende en række spørgsmål, som var blevet rejst af Danmark vedrørende traktaten om Den Europæiske Union, og hvori landets særlige status mht. en række vigtige aspekter i Maastrichttraktaten anerkendes, besluttede Danmark af afholde en ny folkeafstemning om denne traktat den 18. maj 1993.
The Constitutional Court held in a later case — No 389 Provincia di Bolzano (judgments given on 4 and 11 July 1989) — that all those who in the Italian legal order had power to execute legislation (including subordinate legislation), whether in a judicial or in an administrative capacity, were now under an obligation to disapply provisions of internal law that conflicted with Articles 52 and 59 of the Treaty as interpreted by the Court of Justice.
Der er ikke dansk højesteretspraksis af større betydning vedrørende artikel 20.
It is hoped that judgment No 286 of the Constitutional Court of 19 to 23 December 1986, Gazzetta Ufficiale, First Special Series, No 61, 31 December 1986, pp. 35-36, was only a 'hiccup' and not a deliberate retreat from the Granita! judgment.
Men landsretten afviste den 19. juni 1972 en sag (Lars O. Grønborg mod statsministeren), hvor sagsøgeren anfægtede beslutningen om at bringe grundlovens paragraf 20 i anvendelse og kræve de, at reglerne for grundlovsændringer skulle følges.
In this judgment the Constitutional Court accepted jurisdiction to decide whether there was a conflict - in the event it found there was not - between Community law and a law levying a tax on tobacco imported from other Community Member States. The Naples Appeal Court had considered that the law infringed the Treaty (Articles 7, 12, 37 and 95).
Den bestemmelse, der efter en folkeafstemning, der fandt sted den
4 See E. Traversa, op. cit.
') Jf. afgørelse af 9.4.1987, Raymond Crotty mod An Taoiseach & Ors. Page 192
Page 192
Den samme procedure blev fulgt i forbindelse med godkendelsen af Maastrichttraktaten.
This discrimination was an infringement of Article 95 of the EEC Treaty. ' The firm claimed a refund of the wrongly charged taxes.
Li gesom i Benelux-landene kan de franske domstole ikke efterprøve traktaternes forfatningsmæssighed.
Because of its special nature, the legal system it has created is directly applicable to the Member States' nationals and binding on their courts.
Conseil d'État udtalte i en dom af 3. marts 1961 i forbindelse med en sag vedrørende dekretet om offentliggørelse af EØF-traktaten, at det ikke tilkom den at tage stilling til lovligheden af den procedure, der fulgtes ved ratifikationen af internationale traktater ').
Consequently, the Court of Appeal was right, and did not exceed its jurisdiction, to decide that Article 95 of the Treaty was applicable to the case and not Article 265 of the Customs Code, despite the fact that the latter was of later date.'3
Der er imidlertid ved forfatningen af 1958 indført et »Conseil constitutionnel« (forfatningsråd), som præsidenten, premierministeren eller formanden for hvert af Parlamentets to kamre samt visse parlamentsmedlemmer kan anmode om at undersøge, om en inter national aftale indeholder en bestemmelse, der er i strid med forfatningen.
Commentators differ about the interpretation of this judgment. Is it Article 55 of the Constitution or the special nature of Community law that founds its supremacy?
Hvis forfatningsrådet erklærer, at dette er tilfældet, kan tilladelse til at ratificere denne aftale ikke gives, før der er sket en forfatningsændring (artikel 54).
This is not the place to attempt to settle the issue.
Der er således alene tale om en form for præventiv kontrol.
What is important is the formal acknowledgment by the highest French court of the supremacy of Community law over later domestic law.
I stk. 15 i præamblen til forfatningen af 27. oktober 1946 hedder det: »Med forbehold af gensidighed accepterer Frankrig at afgive suverænitet i det omfang, det er nødvendigt for fredens bevarelse.« Og i præamblen til forfatningen af 4. oktober 1958 henvises der udtrykkeligt til præamblen til forfatningen fra 1946.
The door had been opened by the Constitutional Council in a 1975 decision concerning legislation on the voluntary termination of pregnancy, in which it had held that its jurisdiction to examine the constitutionality of a statute did not extend to enforcing the principle of the higher authority of treaties.4Procura-
Forfatningsrådet har ved flere lejligheder taget stilling til spørgsmålet om, hvorvidt internationale forpligtelser, der er indgået af Fællesskaberne efter 1958, er forfatningsmæssige.
See supra, Chapter 111, Section 1. Article 55 of the Constitution provides: 'Treaties or agreements that have been duly ratified shall, as soon as they are published, have a higher authority than statute, provided that the treaty or agreement in question is applied by the other party.' Judgment of 24 May 1975 Administration des douanes/Sociétés 'Cafés Jacques Vabre el J. Weigel' [1975] Cah. dr. eur., p. 631.
Den 19. juni 1970 udtalte forfatningsrådet, at Rådets afgørelse af 21. april 1970 angående udskiftning af medlemsstaternes finansielle bidrag med Fællesskabernes egne indtægter og traktaten af 22. april 1970 om Europa-Parlamentets budgetbeføjelser1) var forfatningsmæssige.
On the other hand, the Conseil d'État, the supreme administrative court, long took a position against the supremacy of Community law over later national law.
For så vidt angår Luxembourg-traktaten begrundede forfatningsrådet sin afgørelse med, at denne traktat vedrørte kom petencefordelingen mellem Fællesskabernes organer og ikke berørte magtbalancen mellem Fællesskaberne og medlemsstaterne, samt at de påtagne forpligtelser gjaldt under forudsætning af gensidighed.
First stated in the Semolina case,2this position was confirmed in its judgments on challenges to the first two direct elections to the European Parliament.3For the Conseil d'État to acknowledge the supremacy of the Treaty over later national law involved examining the national law's constitutionality, which both administrative and ordinary French courts had traditionally declined to do.4
Med hensyn til afgørelsen om Fællesskabets egne indtægter udtalte forfatningsrådet, at denne retsakt indgik blandt de bestemmelser, der var truffet med henblik på gennemførelsen af en fælles politik.
The Conseil d'État did not abandon this standpoint until recently, just after a decision of the Constitutional Council on the legality of the election of members of the National Assembly.
Det konstaterede endvidere, at de grundlæggende betingelser for udøvelse af nationale suverænitetsbeføjelser ikke var krænket.
The Constitu tional Council had turned the argument of the Conseil d'État on its head.5Pointing out that in its capacity as arbiter of the fairness of elections the Council did not have to assess the constitutionality of national legislation, the Council had gone on to compare the 1986 Law No 86-825 which lays down the voting procedure in national elections with Additional Protocol No 1 to the European Human Rights Convention.
Afgørelsen afdramatiserer således de forelagte spørgsmål ved at bagatellisere rækkevidden af de pågældende retsakter.
The Council expressly referred to Article 55 of the Constitution. It had already ruled in an earlier case that the rule laid down by Article 55 was binding even when the law was silent and that the various bodies of state, each within their respective provinces, had a duty to
Samtidig med, at forfatningsrådet erklærede, at Rådets afgørelse og akten af 20. september 1976 ikke indeholdt bestemmelser, der var i strid med forfatningen, anlagde det en lidet overbevisende sondring mellem begrænsning af suverænitetsbeføjelserne, som var tilladt, og overførsel af suverænitetsbeføjelser, som ikke var tilladt2).
Judgment of 15 December 1975 Bouhaben von Retnpis [1976] Cah. dr. eur., pp. 455 et seq., with a note by J. Mertens de Wilmars.
I senere afgørelser af 30. december 1977 3) beskrev forfatningsrådet i præcise vendinger fællesskabsforordningernes retsvirkning i henhold til artikel 189, stk. 2, hvoraf det følger, at »den bindende
3 CE, Union démocratique du Travail, AJDA, 20.1.1980, pp. 39-40; Rottjansky and Others, AJDA, 20.4.1985, pp. 223-224.
Forholdet til national ret karakter, som er knyttet til de i forordningen indeholdte bestemmelser, ikke forudsætter en intervention fra medlemsstaternes myndig heder, herunder det franske parlament; disse myndigheder skal blot fastsætte de gennemførelsesforanstaltninger, som fællesskabsforordningerne overlader dem«.
Relationship to national law ensure that international agreements were applied. '
Der var her tale om »virkningerne af kompetencefordelingen mellem Fællesskabets institutioner og de nationale myndigheder« som følge af en traktat, og dette var derfor ikke uforeneligt med forfatningen.
This suggests that the Council would strike down legislation enacted in open defiance of the supremacy principle.
I sine senere afgørelser ') har forfatningsrådet ikke længere foretaget den omstridte sondring mellem henholdsvis begrænsning og overførsel af suverænitetsbeføjelser.
In a judgment delivered in October 1989 {Nicolo), the Conseil d'État finally recognized the supremacy of international treaties over statute law, even of later date.
I overensstemmelse med den allerede i 1970 fulgte fremgangsmåde har den undersøgt, om den forelagte retsakt berørte »væsentlige forhold i forbindelse med ud øvelsen af de nationale suverænitetsbeføjelser«2).
While the judgment placed the EEC Treaty on the same footing as an ordinary treaty and based supremacy on different grounds than those established in the caselaw of the Court of Justice, it nevertheless represents a major step for ward. 2
Det var på dette grundlag, at forfatningsrådet den 25. juli 1991 fastslog, at loven af 14. juni 1985 om ratificering af konventionen til gennemførelse af Schengen-aftalen ikke var forfatningsstridig3).
3 It has been argued that this was only to be expected since an earlier judgment4had already stated that Community regulations were to be treated in the same way as international agreements.5 The rule in Nicolo has since been extended to directives by Rothmans and Philip Morris, both judgments being given on 28 February 1992.6
Efter at have konstateret, at kravet om gensidighed mellem forpligtelserne — som følge af den efter traktatens artikel R nødvendige enighed mellem medlemsstaterne om traktatens ikrafttræden — var opfyldt, og at borgernes rettighe der og friheder var sikret ved traktatens artikel F uf· punkt 92 a) og
When one thinks back to the situation around the end of the 1960s, the rapid clarification of such an unquestionably difficult issue is impressive. These developments augur well for the response of courts in the countries which joined the Community in 1973, 1981 and 1986 if they have to decide a real conflict, i.e. one not amenable to the traditional methods of inter pretation.
') 22.5.1985, AFDI, 1985, s. 868, indlæg af L. Favoreu; 23.7.1991, Revue du droit public, 1991, s. 1504; 25.7.1991, ibidem, 1991, s. 1517, og 9.4.1992, ibidem, 1992, s. 608, med indledning af F. Luchaire: »L'union européenne et la Constitution«, ibidem, s. 589. Jf. også J.-P. Jacqué: »La décision du Conseil constitutionnel n. 92/308 DC du 9 avril 1992 (traité sur l'Union européenne)«, Rev. trim. dr. eur., 1992, s. 251-264.
So far no such cases of conflict have arisen before the courts of Denmark or Ireland. In the United Kingdom, the dicta of Lord
— at det i artikel 8 B, stk. 1, indeholdte princip om at give statsbor gere fra andre medlemsstater valgret ved kommunale valg var i strid med forfatningen
In Macarthys Ltd ν Smith,3the Court of Appeal held that Article 119 of the EEC Treaty overrode the Equal Pay Act passed before the United King­dom's accession to the EEC and the Sex Discrimination Act passed afterwards.
— at der på den anden side ikke fandtes nogen bestemmelse eller noget forfatningsmæssigt princip, som var til hinder for den i artikel 8 B, stk. 2, omhandlede valgret for unionsborgere ved valg til Europa-Parlamentet, da dette ikke udøver sine beføjelser inden for rammerne af den franske forfatnings bestemmelser, men på de betingelser og i de øjemed, der er fastsat i traktaterne
However, in the same judgment Lord Denning said: 'If the time should come when our Parliament deliberately passes an act with the intention of repudiating the Treaty or any provision in it or intentionally of acting inconsistently with it and says so in express terms then I should have thought that it would be the duty of our courts to follow the statute of our Parliament.'
— at iværksættelsen af en fælles penge- og valutakurspolitik ville berøve Frankrig visse af dets beføjelser på et område, hvor der er tale om væsentlige vilkår for udøvelsen af den nationale suverænitet rænitet
In two subsequent cases the House of Lords depart­ed from the usual English practice of literal construction and ap­plied a teleologicai construction technique — which was also in conformity with the case­law of the Court of Justice — to legislation implementing Community law.5
— at bortfaldet fra den 1. januar 1996 af reglen om enstemmighed i Rådet for De Europæiske Fællesskaber i forbindelse med den i artikel 100 C omhandlede udpegelse af de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af medlemsstaternes ydre grænser, berørte væsentlige vilkår for udøvelsen af den nationale suverænitet.
In Factortame,6the House of Lords followed the case­law of the Court of Justice to the effect that a national court hearing a case that turns on a point of Community law must disapply a rule of national law which debars it from ordering an interim injunction to prohibit application of legislation that conflicts with Community law.7 As some writers have pointed out, the practice of the English courts has evolved as regards the construction techniques applied to national legislation in relation to Community law, but the ultimate foundation for the supremacy of the latter remains the European
Bemyndigelsen til at ratificere Maastrichttraktaten kunne derfor først gives efter en forfatningsændring.
' Application des gaz SA ν Falks Veritas Ltd [1974] All ER 51 ; H. P. Bulmer and Another ν J. Bollinger and Others [1974] All ER 1226.
Denne ændring skete ved bekendtgørelse af »loi constitutionnelle« nr. 92-554 af 25. juni 1992, hvorved der i forfatningen indsættes et nyt afsnit XVI, »De Europæiske Fællesskaber og Den Europæiske Union« '), bestående af fire artikler.
2 Court of Appeal, 27 April 1978, Shields ν E. Coombes (Holdings) Ltd [1978] 1 All ER
') JORF af 26.6.1992, s. 8406.
1 This is cited by Kinder­Gest, op.cit., p. 31.
Det skal dog bemærkes, at forfatningsdomstolen ikke anser sig for at være forpligtet til at forelægge EF-Domstolen
It is likely therefore that the Greek courts would not hesitate to give precedence to Community law even over later national legislation, whatever basis they might adduce for this supremacy.
Forholdet til national ret præjudicielle spørgsmål '), og det kan således — trods Fotofrost­dommen (se punkt 26) — tænkes, at førstnævnte udtaler sig, uden at sidsnævnte har haft mulighed for at tage stilling til gyldigheden af en fællesskabsretsakt.
Article 96(1) of the 1978 Spanish Constitution provides that 'duly concluded international treaties shall form part of the national order, as soon as they are officially published in Spain.
Den portugisiske forfatnings artikel 8, stk. 3, således som den fremtræder efter vedtagelsen af den forfatningsretlige lov nr. 1/82, indeholder en bestemmelse om, at de »retsnormer, der fastsættes af de kompetente organer for internationale organisationer, som Por­tugal er medlem af, er direkte gældende i den interne retsorden, hvis det er udtrykkeligt fastsat i de traktater, hvorved disse organisatio­ner er oprettet«.
No exceptions may be made from their provisions and they may not be amended or suspended except in accordance with the procedures laid down in the treaties themselves or with the general provisions of . international law'.
Herved anerkendes lovligheden af en afgivelse af lovgivningskompetence til internationale institutioner.
This provision and Article 5(1) of the Civil Code, as amended by a 1974 decree, are generally taken as the basis for the supremacy of international treaties over national law.
Ændrin­gen blev godkendt af parlamentet den 17. november 1992.
Thus, the caselaw of the Court of Justice on supremacy is supported by provisions of domestic Spanish law.
Den nye grundlov nr. 1/1992 af 25. november 1992 føjer til Grund­lovens artikel 7 et betydningsfuldt nyt afsnit, nemlig stk. 6, der lyder således: »Portugal vil, under forhold, som bærer præg af gensidig­hed, med respekt for subsidiaritetsprincippet og i betragtning af virkeliggørelsen af økonomisk og social samhørighed, være bemyn­diget til at samle den magtudøvelse, som er nødvendig for opbygnin­gen af Den Europæiske Union.«
The Spanish Constitutional Court has given an important judgment on an action brought against the law governing elections to the European Parliament, which provided for a single nationwide con stituency and prohibited simultaneous membership of the European Parliament and the Parliament of any of the Spanish autonomous communities.
Den portugisiske forfatningsdomstol er — i modsætning til den spanske — af den opfattelse, at den er bundet af forpligtelsen til at forelægge EF­Domstolen præjudicielle spørgsmål2).
The applicants argued that this provision was contrary to Article 5 of the Council Decision organizing elections to the European Parliament. ment.
Eur., 1991, s. 587 ff., særligs. 617­618.
Eur., p.
'■) Dom af 23.3.1990, Rev. Dir. Eur., 1991, s. 545. !)
237, with note by A. Mangas Martín at p. 587.
197 flere tilfælde er EF-Domstolens retspraksis blevet suppleret med afgørelser truffet i medlemsstaterne.
Page 197
Anderledes forholder det sig i Belgien, hvor tidligere retspraksis anså traktaten som værende »ligestillet med loven« (dvs. havende samme værdi) og gav en yngre regel forrang.
It was not possible to argue that every violation of Community law was a per se violation of Articles 93 and 96 of the Constitution, relating to the transfer of powers to international organizations and to the primacy of international treaties.
I det foreliggende tilfælde havde Belgien efter EØF-traktatens ikrafttræden i strid med stand-still-reglen i artikel 123) indført særlige afgifter ved indførsel af mejeriprodukter.
The grounds given for the judgment of 14 February 1991 call for comment on a number of points.
EF-Domstolen havde erklæret, at de pågældende forskrifter var i strid med de i traktaten fastsatte forpligtelser4).
We have seen' that the Constitu tional Court does not consider itself bound to obtain a preliminary ruling from the Court of Justice.
Belgien ophævede herefter de bekendtgørelser, der indførte disse afgifter, men ved lov af 19. marts 1968 blev de stadfæstet for så vidt angår tiden, der lå forud.
Moreover the Constitutional Court has expressed the opinion, conflicting with the caselaw of the Court of Justice,2that the ordinary courts have a quasi-monopoly of the jurisdiction to enforce the law and of the obligation to disapply national provisions in conflict with directly applicable Community law.
Et firma anlagde sag om godtgørelse af de erlagte afgifter.
It sees no role for administrative bodies here.
Domstolen i første instans gav ikke firmaet medhold.
However, this was obiter and has no status in relation to Community law.
Appeldomstolen i Bruxelles tog derimod sagen under påkendelse, idet den fastslog, at loven af 19. marts 1968 ikke in casu forbød dommeren at anvende fællesskabsreglen.
Finally, the Constitutional Court saw fit to underline the status of Commun ity law as ranking below constitutional law in the hierarchy of norms, even though the participation of a Member State in Community life, by virtue of Article 93 of the Constitution, an enabling provision, constitutes an exception from the standard organization of the exercise of public powers and treaty provisions take precedence over relevant provisions of the Constitution as soon as they are in force.
På grundlag af generaladvokat Ganshof van der Meersch's forslag til afgørelse udtalte kassationsretten, til hvem den
In its judgment of 22 March 1991 the Constitutional Court confirmed a body of caselaw which cannot be accepted unreservedly.3
Det er udviklingen i retspraksis, som har bevirket, at der ikke indføjedes en bestemmelse vedrørende dette spørgsmål i forfatningen fra 1956.
In the view of several writers, the supremacy of international agree ments flows from Article 8(2) of the 1976 Constitution which pro vides that 'the provisions of duly ratified or approved international agreements enter into force in national law after their official publication and to the extent that they are internationally binding on the Portuguese State'.
2) Først R. Hayoit de Termicourt og senere W. Ganshof van der Meersch.
This passage is interpreted as establishing the supremacy of international agreements in the national legal system.
4 mod Belgien og
1 At paragraph 125, infra.
) Ovenfor, afsnit 2. )
2 See paragraph 109, supra.
Med visse terminologiske nuancer, der skyldes ønsket om, at begrundelsen skal være afpasset efter ordvalget i den belgiske forfatning (navnlig artikel 25 og 25 a), er der en slående lighed med EF-Domstolens formulering i Costa/ENEL-sagen.
Relationship to national law to have be fully recognized, because of its specific nature, in Portuguese law.
Endvidere kan der ikke på grundlag af denne dom ved en modsætningsslutning argumenteres imod folkerettens anvendelse.
The uncertainty surrounding the constitutional provision could at least facilitate a solution on these lines. '
En lang række afgørelser — både fra den belgiske kassationsret og fra de lavere domstole — viser, at den løsning, man nåede frem til den 27. maj 1971, i dag er endelig gældende belgisk ret5)·
In any political grouping of States aiming at integration, the supremacy of collectively agreed rules over those of individual members is an essential requirement.
) Dom af 27.5.1971, sagen Fromageries Franco-Suisse »Le Ski«, J.T., 1971, s. 471, med generaladvokat Ganshof van der Meersch's forslag til afgørelse, der også er gengivet i Rev. trim. dr. eur., 1971, nr. 2.
To allow acts by national governments to prevail against commonly agreed rules would undermine the structure the members of the grouping had built up.
3) Generaladvokat Cabannes forslag til afgørelse, citeret i J.T., 1973, s. 695.
Fully understanding this, the Court of Justice has rejected the arguments and established doctrines of national courts which were totally unsuited to the new situation.
) Se navnlig kassationsdomstolens domme af henholdsvis 14.1.1976. Pas., 1, 538, og af 26.9.1978, Pas., 1979, I, 127.
The absolute supremacy of Community law over national constitutions is not everywhere accepted.