natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Endvidere fastsættes det i samme artikel, at den fælles ordning skal begrænses til at forfølge de i artikel 39 anførte mål og bør »udelukke enhver form for forskelsbehandling af Fællesskabets producenter eller forbrugere«. Domstolen sørger for, at disse mål respekteres. Domspraksis giver et særdeles karakteristisk eksempel for så vidt angår den politik, som institutionerne følger med henblik på at reducere overskuddet af mejeriprodukter.
However, subsidiarity is often invoked in support of the need to decentralize the application of Community law, even in matters within the Community's exclusive competence.
Købsprisen for dette produkt var tre gange så høj som prisen på de varer, som produktet trådte i stedet for.
The relevant passages are Articles 14 and 15 of the ECSC Treaty, Article 189 of the EEC Treaty and Article 161 of the Euratom Treaty.
Selv om afsnit II om landbruget fastlægger institutionernes kompe tence meget bredt, indeholder traktaten andre eksempler, hvor den ne fremgangsmåde også benyttes.
Under the Coal and Steel Treaty the legislator and decision-maker is the High Authority (Commission). Under the EC and Euratom Treaties, it can be either the Council or the Commission.
Således i afsnit IV om transport, der — efter i artikel 74 at have fastsat, at traktatens mål på dette sagsområde skal søges opnået inden for rammerne af en fælles transportpolitik — i artikel 75 giver Rådet beføjelse til at fastsætte fælles regler for international transport, de betingelser, under hvilke transportvirksomheder har adgang til at udføre interne transporter, og »alle andre formålstjenlige bestemmelser«.
The establishment of the co-decision procedure by the Maastricht Treaty (see paragraph 17, supra) has been the reason for references in several articles to instruments adopted jointly by the European Parliament and the Council (Articles 173 (first paragraph), 177, 184, 189, 191, etc.).
Artikel 113, der er den centrate bestemmelse inden for den fælles handelspolitik, ind skrænker sig til at anføre eksempler på områder, som falder ind under den her omhandlede politik, idet den indrømmer institutionerne et særdeles vidt skøn med hensyn til rækkevidden heraf.
As noted above, the Council may delegate to the Commission authority to issue legislation or decisions that fill in the details of legislation passed by the Council (Article 155, fourth indent, of the EC Treaty).
Endelig skal for en fuldstændigheds skyld nævnes artikel 235, hvis potentielle rækkevidde allerede er belyst i kapitel I.
However, if there is a hierarchical relationship between basic legislation approved by the Council and implementing provisions, of general or individual application, issued by the Commission, this is certainly not reflected in the Treaties.
Forudgående prøvelse af internationale aftaler er endog fastsat i traktaten (artikel 228, stk. 6, efter Maastricht-traktaten).
The Court has tended towards a broad interpretation of delegations of authority to the Commission in enabling legislation.
Ifølge artikel 228, stk. 1, andet afsnit, kan Rådet, Kommissionen eller en medlemsstat forud indhente en udtalelse fra Domstolen om en påtænkt aftales forenelighed med bestemmelserne i traktaten.
It has firmly rejected a literal interpretation, seeking instead the true significance of the authority 'in the light of the scheme and objectives' both of the delegation clause itself and the legislation as a whole. '
Hvis Domstolens udtalelse er benægtende, kan aftalen først træde i kraft efter en traktatændring.
(i) The Coal and Steel Treaty: Decisions and recommendations of individual or general concern
Den udelukker ikke, at Domstolen foretager en legalitetskontrol ').
In all other cases, they shall take effect by the mere fact of publication'.
Proceduren er til en vis grad beslægtet med den, der er fastsat i Euratomtraktatens artikel 103, og fastlægger hvilke regler, medlemsstaterne skal følge i forbindelse med udkast til aftaler med et tredjeland, en international organisation eller en statsborger fra et tredjeland, som kan berøre traktatens anvendelsesområde.
The term 'general decision' is mentioned only in the second paragraph of Article 33, regarding the right of businesses and associations to judicial review of decisions addressed to them, and in substantive provisions (for example, Article 50(2)).
Medlemsstaterne skal meddele Kommissionen sådanne udkast.
Individual decisions are administrative rulings addressed to individuals. viduals.
Hvis et udkast indeholder punkter, som er i strid med traktaten, fremsætter Kommissionen sine bemærkninger her om til vedkommende stat.
General decisions have been defined by the Court as 'quasi-legislative measures adopted by a public authority with legislative effect erga omnes'.'
Denne kan ikke afslutte den påtænkte aftale eller overenskomst, før den har taget Kommissionens betænkeligheder til følge eller har fulgt den afgørelse, som Domstolen som hastesag har truffet med hensyn til de påtænkte bestemmelsers forenelighed med traktatens regler2).
In another case the Court said that a decision was general because 'it establishes a legislative principle, imposes abstract conditions for its implementation and sets out the legal consequences entailed thereby'.2
Domstolen ville undgå, at denne aftale tjente som model for andre, idet »en gentagelse af en sådan fremgangsmåde medfører... risiko for en fremadskridende opløsning af fællesskabssystemet, tilmed på uigenkaldelig måde, når henses til, at det altid vil dreje sig om forpligtelser, der er påtaget over for tredjestater«3).
Recommendations are 'binding as to the aims to be pursued but leave the choice of the appropriate methods for achieving these aims to those to whom the recommendations are addressed' (paragraph 3 of Article 14).
Denne udtalelse er stort set på linje med Domstolens tidligere indtagne standpunkter.
It is clear from the second and third paragraphs of Article 15 that there can be individual and general recommendations.
Næsten 20 år forinden havde EKSF-Domstolen forbudt delegation af beføjelser til organer, der ikke var oprettet ved traktaten, under henvisning til, at artikel 3 i den pågældende traktat opstiller de mål, som Fællesskabets institutioner skal opfylde inden for rammerne af de dem tillagte beføjelser og i den fælles interesse. Den havde videre udtalt:
Unlike directives under the EEC Treaties, of which they are the precursor, recommendations can be addressed to one or more Member States and even businesses.
') Se kapitel I, afsnit 3. ')
Opinions of the High Authority are not binding.
Denne procedure blev første gang anvendt, da den belgiske regering den 7.6.1978 anmodede Domstolen om at tage stilling til Den Internationale Atomenergiorganisations forslag til konvention om beskyttelse af nukleare materialer, anlæg og transpor ter.
In spite of the Court's use of the expression 'quasi-legislative measures', the Coal and Steel Treaty did not offer major scope for legislative activity because the Treaty itself mostly lays down de tailed rules.
Domstolens udtalelse 1/78 af 14.11.1978, Sml. 1978, s. 2151. ')
The position is different in the Treaties of Rome, and especially in the EEC Treaty.
Selv om EF-Domstolen i dag indtager en mindre restriktiv holdning med hensyn til delegation af beføjelser, kan man dog konstatere, at dette spørgsmål til stadighed er omtvistet.
Nevertheless, the provision is of central imporin Article 189 of tance in the Treaty, a fact fully appreciated by national courts which the EEC Treaty attempted to challenge the constitutionality of their laws ratifying the Treaty because of the existence of this provision.2
Domstolens årvågenhed mht. Fællesskabets udøvelse af dets beføjelser udadtil fremgår af de to udtalelser (1/91 og 1/92), som den har afgivet vedrørende aftalen mellem Fællesskabet og EFTA om oprettelse af et Europæisk Økonomisk Samarbejdsområde.
All the measures listed in Article 189 have in common the fact that they concern the accomplishment of the institutions' tasks (see paragraph 1 of the Article) and can therefore be described as functional.
Den fandt den domstolsordning, som påtænktes indført ved aftalen, uforenelig med EØF-traktaten2).
They differ from measures of an internal and organiza tional nature.
Da den nogle måneder senere på ny fik forelagt det genforhandlede forslag, accepterede Domstolen foreneligheden af aftalens bestemmelser om bilæggelse af tvister »for så vidt princippet om, at beslutninger truffet af Det Blandede Udvalg ikke i noget tilfælde må gribe ind i Domstolens praksis, er fastslået i en sådan form, at det binder de kontraherende par ter« 3).
Article 189 is an improvement on Articles 14 and 15 of the Coal and Steel Treaty both in classification and terminology, but the new system does not establish a formal hierarchy between the various types.
Afsnit 2: Den afledte ret
'The regulation is the truly "European" power.
Udtrykket »afledet ret« omfatter alle de retsakter, som institutionerne udsteder med henblik på at virkeliggøre traktaternes mål.
Regulations have general application.
Adjektivet »afledet« benyttes for at angive disse retsakters funktion og for at tilkendegive, at de rangerer under traktaterne.
In a 1962 judgment, the Court held that 'a regulation, being essentially of a legislative nature, is applicable not to a limited number of persons, defined or identifiable, but to categories of persons viewed abstractly and in their entirety'.4
Udtrykket »afledet« foretrækkes frem for udtrykket »sekundær«, eftersom disse retsakter meget ofte udfylder traktaterne og indeholder primære normer svarende til dem, der opstilles ved nationale love.
1 The expression is taken from the proceedings of the Lower House of the Dutch Parliament on the bill ratifying the EEC Treaty, 1956-57 session, Doc. 4725, No 3,
1954-1964, s. 55 og 97.
2 See infra, Chapter III, Section 2.
2) Udtalelse af 14.12.1991, EFT C 110 af 29.4.1992, s. 1. ') Udtalelse af 10.4.1992, EFT C 136 af 26.5.1992, s. 1.
'French National Assembly, Ordinary Session 1956-57, proceedings of 26.6.1957, Annex No 5266, p. 2365.
Den afledte ret
Derived law
Der vil i dot følgende blive foretaget en nærmere analyse af, hvorledes disse retsakter er underkastet traktaterne, før vi beskriver de vigtigste karakteristika ved de forskellige retsakter, som institutionerne kan vedtage.
It did not matter whether it was possible 'to ascertain with a greater or lesser degree of accuracy the number or even the identity of the persons to which it applies at any given time as long as there is no doubt that the measure is applicable as the result of an objective situation of law or of a fact which it specifies and which is in harmony with its ultimate objective'. '
De kan alene udøve kompetencen, hvor traktaterne indeholder hjemmel hertil.
It is important not to forget the context of such judgments, how ever.
Ofte tilføjes artikel 4, stk. 1, andet afsnit, hvorefter »hver institution handler inden for rammerne af de beføjelser, som er tillagt den ved denne traktat«, men denne bestemmelse tilsigter dog nok snarere en adskillelse af institutionernes funktioner.
The rulings on whether or not a piece of legislation was a regulation were given in applications for judicial review brought by individual firms, which in order to be eligible for review had to show that the measure challenged was of 'direct and individual concern' to them (second paragraph of Article 173).
Til gengæld udtrykker EF-traktatens artikel 3 B, stk. 1, som indført ved Maastrichttraktaten, klart princippet om kompe tencetildeling: »Fællesskabet handler inden for rammerne af de beføjelser og mål, der er tillagt det ved denne traktat. «
It is understandable, therefore, if this or that ruling does not necessarily accord with a strictly logical and theoretical view of the nature of the act in question.
Denne regel om kompetencetildeling er dog ikke ensbetydende med, at institutionerne kun har de beføjelser, som udtrykkeligt er tillagt dem.
A regulation is binding in its entirety.
Den har også anerkendt, at Det Europæiske Økonomiske Fællesskab har implicitte beføjelser i for bindelserne udadtil2).
It follows that a Member State may not, for example, unilaterally grant exemptions from an import levy introduced by a regulation.3
Endvidere modificerer artikel 235 i høj grad reglen om kompetence tildeling 3).
Nor is a Member State entitled not to put a regulation into effect because it expressed strong reservations against it during the passage of the regulation.
1954-1964, s. 189, og sag 25/59, Regeringen for Nederlandene mod Den Høje Myndighed, ibid., s. 191.
808 (paragraph 23); Case 123/77 UNICME [1978] ECR 845, at p. 852 (paragraph 16).
2) Se kapitel I, afsnit 6. ')
Case 100/74 CAM [1975] ECR 1393, at p. 1403 (paragraph 15); Case 88/76 Société pour l'exportation des sucres [1977] ECR 709, at pp. 725-726.
Se kapitel I, afsnit 5.
3 Case 18/72 Granaria [1972] ECR 1163.
Fællesskabets retskilder bende beføjelser '). Som følge af den rolle, som effektivitetsprincippet spiller for Domstolens fortolkningspraksis, og i betragtning af den måde, hvorpå traktaten er affattet, lægger Domstolen mindre vægt på at undersøge, om en retsakt nøjagtigt afspejler på forhånd opstillede regler, end om den blot er forenelig med traktatens bestemmelser. stemmelser.
The sources of Community law the common institutions cannot be modified by reservations or objections which Member States have made at the time the rules were being formulated'.
Af den betydning, som Domstolen tillægger de almindelige princip per, såsom ikke-forskelsbehandling, frihed mv., der ligger til grund for traktaten, og af det forhold, at Domstolen anser sig for kompe tent til at erklære bestemmelser, som krænker disse principper, for ugyldige, fremgår det klart, at den har karakter af en forfatnings domstol3).
'... practical difficulties which appear at the stage when a Commu­nity measure has to be put into effect cannot permit a Member State unilaterally to opt out of observing its obligations', ' and 'a Member State cannot plead the provisions or practices of its internal order in order to justify failure to observe obligations and time-limits arising from Community regulations'.2
Ved traktaten om Den Europæiske Union indføjes der i EF-traktaten en artikel 3 B, hvor subsidiaritetsprincippet er formuleret
They take effect on a date specified in them or, if no date is specified, 20 days after publication (second paragraph of Article 191 of the EC Treaty, as amended at Maastricht).
»På de områder, som ikke hører ind under dets enekompetence, handler Fællesskabet, i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, kun hvis og i det omfang målene for den påtænkte handling ikke i tilstrækkelig grad kan opfyldes af medlemsstaterne og derfor, på grund af den påtænkte handlings omfang eller virkninger, bedre kan gennemføres på fællesskabsplan« (artikel 3 B, stk. 2).
The direct applicability of a regulation means that it has the force of law automatically without the interposition of national legislation and, therefore, confers rights and imposes duties on Member States, government agencies, and private individuals in the same way as does national law.
Subsidiaritetsprincippet nævnes — sikkert for første gang i en fællesskabstekst — i Kommissionens udtalelse om Den Europæiske Union5). Senere optræder det i artikel 12, stk. 2, i Europa-Parlamentets udkast til traktat om oprettelse af Den Europæiske
'By reason of their nature and their function in the system of the sources of Community law, regulations have direct effect and are, as such, capable of creating individual rights which national courts must protect.'3
') Se f.eks. dom af 5.10.1978, sag 26/78, Viola, Sml.
Case 39/72 Commission ν Italy [1973] ECR 101, at p. 115 (paragraphs 20 and 22).
1978, s. 1771 (vedrørende social sikkerhed for arbejdstagere, som flytter inden for Fællesskabet), præmis 7.
Case 30/72 Commission ν Italy [1973] ECR 161, at p. 172 (paragraph 11); Case 93/71 Leonesio [1972] ECR 287, at p.
2) Dom af 9.3.1978, sag 106/77, Sml. 1978, s. 629 ff.
295 (paragraph 19).
den nedenfor citerede artikel af W. Van Gerven. ) EF-Bull. Suppl.-5/75, citeret af J.-P. Jacqué i »Cours Florence«, op. cit., s. 310.
990 (paragraph 8); Case 65/75 Tasca [1976] ECR 291, p.
Den omstændighed, at regeringskonfe­rencen i sidste øjeblik valgte at indføje princippet i traktatens dispo­sitive del og ikke i præamblen, kunne tyde på, at det efter forhand­lernes opfattelse burde være en »juridisk bindende grundregel«.
'All methods of implementation are contrary to the Treaty which would have the result of creating an obstacle to the direct effect of Community regulations and of jeopardizing their simultaneous and uniform application in the whole of the Community.' '
Traktaten indeholder bestemmelser, der har karakter af en programerklæring, som f.eks. artikel 110, som vedrører retningslinjerne for den fælles handelspolitik, eller artikel 138 A, som understreger de politiske partiers betydning på europæisk plan som »integrationsfaktor inden for Unionen« og deres bidrag »til en europæisk bevidstgørelse og til at udtrykke unionsborgernes politiske vilje«.
This rule was taken up and developed in other preliminary rulings.2 The Member States may enact only that legislation required by the regulation, and, barring express provision to that effect, the exercise of individual rights may not be suspended until after the legislation is introduced.3
Selv i tilfælde af, at Domstolen tilkender princippet juridisk gyldighed, kan den kun føre en margi­nal kontrol med åbenlyse tilfælde af fejl eller misbrug 3).
It is common practice to refer to regulations made by the Council under the procedure laid down in the relevant Treaty provisions as 'basic regulations', as distinct from 'implementing regulations' made by the Commission on the Council's authority under Article 155 or by the Council itself.
Der er således næppe tvivl om, at princippet først og fremmest er af politisk karakter4), selv om det også har juridisk betydning.
The Court of Justice has endorsed the possibility of the Council making its own regulations to implement basic regulations.
) Jf.
293 (paragraph 6).
J.­P. Jacqué: »Cours Florence«, op. cit., s. 313; endnu større forbehold tages af W. Van Gerven, op. cit., s. 1246.
4 Case 38/70 Tradax [197\] ECR 145, at p. 155 (paragraph 10).
Fællesskabets retskilder bejde og solidaritet mellem de forskellige myndighedsniveauer, bliver det til en uadskillelig bestanddel af enhver føderativ struktur.
The sources of Community law nal is 'for information' only, as in the case of all legislation or decisions other than regulations.
I så fald må Domstolen træffe afgørelse.
Article 191 was rewritten at Maastricht.
Subsidiaritetsprincippet finder ikke anvendelse på områder, der er omfattet af enekompetence, men de påberåbes undertiden for at begrunde en nødvendig decentralisering i forbindelse med gennem førelse af fællesskabsretten, selv i anliggender, der henhører under Fællesskabets enekompetence.
Directives addressed to all the Member States and those adopted jointly by Parliament and the Council by the co-decision procedure are published in the Official Journal and enter into force, like regulations, on a date specified or 20 days after publication.
Dette må nok ses som udtryk for, at fællesskabsretten foretrækkes for en indirekte forvaltning af denne (jf. punkt 135).
Directives are an indirect form of legislation similar to laws that provide a framework or lay down principles under a federal system, but the analogy is not perfect because directives impose on the Member States an obligation to achieve a specified result.
I den forbindelse skal der henvises til EKSF-traktatens artikel 14 og 15, EØF-traktatens artikel 189 og Euratomtraktatens artikel 161.
In a later judgment, it put the matter more forcefully. The third paragraph of Article 189 meant that 'the choice left to the Member States as regards the form of the measures and the methods used in their adoption by the national authorities depends upon the result which the Council or the Commission wishes to see achieved'.2
Inden for Kul- og Stålfællesskabet er det Den Høje Myndighed (Kommissionen), som udsteder retsakterne.
One even greater distinction between the directive and legislation setting a framework or laying down principles is that the former, unlike the latter, cannot as the caselaw stands engender obligations incumbent on individuals (see paragraphs 105 et seq., infra).
Inden for rammerne af Rom-traktaterne er det Rådet og Kommissionen.
This limits its direct effect — and therefore its efficacity — in practice.
Den ved Maastrichttraktaten indførte procedure for fælles beslutningstagning (jf. punkt 17) er årsag til, at der i en række artikler i traktaten henvises til retsakter, der er vedtaget af Europa-Parlamentet og Rådet i fællesskab (artikel 173, stk. 1, artikel 177, 184, 189, 191 mv.).
Until the entry into force of the Single European Act, the directive was the sole form of Community legislation available for harmonizing national laws (Article 100 of the EEC Treaty), securing freedom of establishment and services (i.e. freedom to set up in business in other Member States and freedom to provide services in other Member States without a permanent business establishment there) and liberalizing capital movements (Articles 54, 57, 63 and 69).
Som bekendt kan Rådet tillægge Kommissionen beføjelser med henblik på gennemførelsen af Rådets retsforskrifter (EØF-traktatens artikel 155, 4. led).
It is mentioned alongside regulations, and occasionally decisions, in other provisions of the Treaty (Articles 43 and 87).
En retlig trinfølge mellem de grundlæggen de regler, som Rådet udsteder, og de af Kommissionen udstedte retsforskrifter eller individuelle forvaltningsakter, kommer på ingen
From 1975 onwards the Commission canvassed the idea that when the Treaty
107 måde til udtryk i traktaterne.
107 was revised the opportunity should be taken to give the institutions a choice between different forms of legislation in cases where hitherto only directives had been prescribed so that the most appropriate instrument could be used; the directive should be reserved for cases in which a degree of diversity between Member States had to be allowed. '
Heri sondres der ikke mellem retsakter ud fra det kriterium, om de er vedtaget af den ene eller den anden af institutionerne, hvilken betegnelse de har, eller hvorvidt de er under kastet domstolskontrol. Domstolen har anlagt en vid fortolkning af de beføjelser, som er tillagt Kommissionen.
Under the new procedure for harmonizing national laws introduced by the Single Act in Article 100a of the Treaty, which applies if the Treaty does not provide otherwise, the Council has a choice of instruments: regulation, directive or decision.
Individuelle og generelle beslutninger og henstillinger re hverken en beslutning eller en generel beslutning.
The draft Treaty establishing the European Union went further.
Dog siges det i artikel 14, at »beslutninger er bindende i alle enkeltheder«, og i artikel 15, stk. 2 og 3, at »såfremt beslutninger og henstillinger er af individuel art, er de bindende for vedkommende, når de er meddelt ham.
It unified the various types of legislation into the categories 'laws' (Article 34) and 'regulations' and 'decisions' which give effect to laws (Article 40).
I andre tilfælde er offentliggørelse tilstrækkelig til, at beslutninger og henstillinger kan bringes i anvendelse«.
It made it a principle that 'as far as possible, [laws] shall restrict themselves to determining the fundamental principles governing common action and entrust the responsible authorities in the Union or the Member States with setting out in detail the procedures for their implementation'.
Udtrykket »generelle beslutninger« er kun anvendt i artikel 33, stk. 2, om virksomhedernes søgsmålskompetence i annullationssøgsmål samt i materielle bestemmelser (f.eks. artikel 50, stk. 2).
A special type of law, the loi organique, requiring a larger majority than ordinary laws, was provided for institutional matters (Article 34(2)).