natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kommissionen havde således ikke hørt den pågældende med lemsstat forud for vedtagelsen af beslutningerne, hvilket påhviler den i henhold til artikel 6, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2950/83.
The Commission had failed to give the Member State concerned any oppor­tunity to comment in advance of the con­tested decisions, as required by Article 6(1) of Regulation No 2950/83.
• Reference: Kommissionens forordning (EØF) nr. 3183/80 om fælles gennemførelsesbestemmelser for import- og eksportlicenser samt forudfastsættelsesattester for landbrugsvarer: EFT L 338 af 13.12.1980.
The applicants had claimed that, in its orig­inal version adopted in 1973, the Directive
Domstolen mente, at den af Kommissionen fulgte fremgangsmåde, hvorefter medlemsstaten først kunne anfægte beslutningen, efter at den var blevet meddelt, ikke var i overensstemmelse med ovennævnte forordning, og at »den udgjorde en tilsidesættelse af formforskrifter, som må medføre annullering af de pågældende beslutninger i betragtning af medlemsstatens
The Court held that the Commission's prac­tice (which gave a Member State the oppor­tunity to object once a decision had been notified to it) was incompatible with the Regulation and constituted an infringement of formal requirements, non­compliance with which meant that the contested decisions had to be declared void, bearing in mind the Member State's central role and the extent of its responsibilities regarding the presentation and supervision of the costs of training courses (ground 21).
Dom af 11. juni 1991, sag Kommissionen mod Rådet.
Judgment of 11 June, Case C-300/ 89 Commission ν Council.
• Reference: Rådets direktiv 89/428/EØF af 21. juni 1989 om fastsættelse af nærmere regler for indbyrdes tilnærmelse af programmer for nedbringelse af forureningen fra affald fra titandioxidindustrien med henblik på at bringe den til ophør: EFT L 201 af 14.7.1989 og EF-Bull. 6-1989, punkt 2.1.115.
Reference: Council Directive 89/428/EEC on procedures for harmonizing the programmes for the reduction and eventual elimination of pollution caused by waste from the titanium dioxide industry: OJ L 201, 14.7.1989; Bull.
Ved sin dom af 11. juni 1991 traf Domstolen afgørelse i overensstemmelse med de principper, der i så høj grad var blevet fremhævet af både Kommissionen og Europa-Parlamentet.
References: Council Regulation (EEC) No 3651/88 imposing a definitive anti-dumping duty on imports of serial-impact dot-matrix printers originating in Japan: OJ L 317, 24.11.1988; Bull.
Den bekræftede, at Rådets direktiv om titandioxid burde være baseret på artikel 100 A og ikke på artikel 130 S, som Rådet havde fastholdt. Som følge heraf annullerede Domstolen direktivet.
EC 11-1988, point 2.2.8 Joined Cases 21/72 to 24/72 International Fruit Company [1972] ECR 1219
d) Endelig minder Domstolen om selve ordlyden af artikel 130 R, stk. 2, ifølge hvilken »kravene med hensyn til miljøbeskyttelse er en vigtig bestanddel af Fællesskabets politik på andre områder«.
The Court, ruling in favour of the Com­mission and Parliament, held that the Council should have based its titanium dioxide-waste Directive on Article 100a and not on Article 130s. The Directive was therefore void.
Den slutter heraf, at en EF-foranstaltning ikke automatisk falder ind under artikel 130 S, blot fordi den også har til førmål at beskytte miljøet.
(1) This was the first time the Court had to consider whether the Community's basic anti-dumping Regulation was compatible with GATT'S anti-dumping code.
Derimod angiver artikel 100 A, stk. 3, med dens henvisning til nødvendigheden af som grundlag at have et højt niveau af miljøbeskyttelse, at de miljøpolitiske mål effektivt kan forfølges ved hjælp af harmoniseringsforanstaltninger truffet med hjemmel i artikel 100 A, som derfor burde have været grundlaget for den pågældende retsakt.
Recalling an earlier ruling that the provisions of the General Agreement were binding on the Community and that this was also true of the anti-dumping code (ground 29), the Court found that the Community's new basic Regulation was compatible with the code (ground 37).
Domstolen konstaterede, at dette direktiv, som fastsatte fælles niveauer for behandling af de forskellige typer affald fra titandioxidindustrien, / kraft af sit formål og indhold er en foranstaltning, der tager sigte på både miljøbeskyttelse og fjernelse af ulige konkurrencevilkår. Dette begrundes med følgende betragtninger:
The Court found, in the first place, that this Directive, which established harmonized levels for the treatment of various types of waste from the titanium dioxide industry, was concerned, by virtue of 'its aim and content', both with the protection of the environment and with the elimination of disparties affecting the conditions of compe­tition.
Dom af 11. juni 1991, sag C-51/89, C-90/89 og C-94/89, Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland mod Rådet, Frankrig mod Rådet, Forbundsrepublikken Tyskland mod Rådet.
Judgment of 7 May, Cas C-338/89 Organisationen Danske Slagterier ν Danish Ministry of Agriculture.
a) Domstolen bekræftede, at det »marked«, der er omhandlet i artikel 8 A, forudsætter, at der ikke forekommer konkurrenceforvridning.
(a) The Court confirmed that the 'market' envisaged in Article 8a presupposed fair conditions of competition.
Heraf følger at til gennemførelse af de grund læggende friheder, der er anført i artikel 8 A, bemyndiger artikel 100 A Fællesskabet til at træffe foranstaltninger med henblik på samordning — ikke blot for at fjerne handelshindringer — men også når der er risiko for, at forskelle i de nationale lovgivninger skaber eller opretholder konkurrenceforvridende betingelser.
It followed that, to implement the fundamental freedoms referred to in Article 8a, Article 100a empowered the Community to adopt har­monization measures, not only to remove barriers to trade but also where there was a risk that disparities in national legislation would create or maintain distortions of competition.
Selv om Kommissionen fra begyndelsen har fastholdt dette princip, er det første gang, at det bekræftes af Domstolen.
Although the Commission had held this view from the outset, this was the first time that it had been confirmed by the Court.
Dom af 30. maj 1989, Kommissionen mod Rådet, sag 242/87: Samling af Domstolens Afgørelser, s. 1425.
Reference: Commission Regulation (EEC) No 3183/80 laying down common detailed rules for the application of the system of import and export licences and advance fixing certifi­cates for agricultural products: O J L 338, 13.12.1980
I denne dom afviste Domstolen de søgsmål, der var anlagt af Det Forenede Kongerige, Frankrig og Tyskland med påstand om annullation af afgørelse 89/27/EØF om COMETT II-pro- b) Domstolen understregede, at Europa-Parlamentets deltagelse i lovgivningsprocessen afspejler — på EF-plan — et grundlæggende demokratisk princip, ifølge hvilket befolkningen deltager i magtudøvelsen via en repæscntativ forsamling.
(b) The Court stressed that Parliament's involvement in the legislative process was the reflection at Community level of a fun­damental democratic principle whereby the people participate in the exercise of power through a representative assembly.
Den mente endvidere, at det var et væsentligt
It was an essential part of the cooperation procedure that the Council should act by a qualified majority when accepting parliamentary
• fastlog, at såfremt fællesskabsretten ikke indeholder undtagelsesbestemmelser, vil direktivet finde anvendelse, sålænge der ikke er afstået rettigheder af aktionærerne og de normale selskabsorganer.
Community lawcourts amendments which the Commission had incorporated into its re­examined proposals but should, on the other hand, act unani­mously if it was amending a re­examined proposal or if the Parliament had rejected the common position.
• fastslog det princip, at anerkendelsen af et generelt forbehold i forbindelse med undtagelsesvise situationer ud over de særlige tilfælde, der er omhandlet i Traktaten og i det 2. direktiv, ville kunne modvirke fællesskabsrettens tvingende karakter og ensartede anvendelse.
(c) The Court consequently ruled out recourse to a dual legal basis where the one Article referred to the cooperation pro­cedure and the other required unanimity, since this would call in question the very purpose of the cooperation procedure and render it devoid of any substance.
Domstolen henviste til, at et programs praktiske karakter og dets budgetmæssige konsekvenser ikke forhindrer anvendelse af artikel 128 som hjemmel (jf. dom af 30. maj 1989, Kom missionen mod Rådet, sag 242/87, Samling af Domstolens Afgørelser, s. 1425), og konkluderede, at COMETT II ikke går ud over rammerne for faglig uddannelse.
The Court, noting that neither the oper­ational nature of a programme nor its budgetary consequences prevented the use of Article 128 as a legal basis (cf.
Den omstændighed, at programmet tager sigte på samarbejde inden for Fællesskabet mellem virksomheder og universiteter omkring grundlæggende uddannelse og efter- og videreuddannelse på teknologiområdet, sikrer udelukkende uddannelses sammenhæng med de forskningsområder, der søges fremmet gennem de øvrige fællesskabspolitikker. litikker.
Case 242/87 Commission ν Council), ruled that Comett II did not extend beyond the field of vocational training; the programme in question, which provided for intra­Com­munity cooperation between universities and industry regarding basic and ongoing technological training, merely ensured that the training provided was consistent with and complementary to the forms of research receiving assistance under other Com­munity policies.
Domstolen understreger hermed forskellen fra ERASMUS-progmmmet, som specielt tager sigte på foranstaltninger til videnskabelig forskning gennem samarbejde mellem universiteter.
The Court distinguished between Comett II and the Erasmus programme, which specifi­cally provided for cooperation between uni­versities on scientific research programmes.
Fri udveksling af tjenesteydelser — Udøvelse af offentlig myndighed — Konkurrence — Rådgivning vedrørende ansættelse af virksomhedsledere
Lastly, the Court took the view that, although Article 128 was concerned with a common vocational training programme, it made no distinction between initial training and ongoing or continuous training (ground 31).
Endelig er det Domstolens opfattelse, at artikel 128 omhandler den fælles politik for faglig uddannelse, uden at der sondres mellem grund uddannelse og efter- og videreuddannelse (præmis nr. 31).
(d) Lastly, the Court referred to the word­ing of Article 130r(2) itself, which states that 'environmental protection require­ments shall be a component of the Com­munity's other policies'.
Medlemsstaternes overholdelse af deres forpligtelser
Company law — Second Directive — Direct effect — Precedence — Companies in difficulties
Dom af 30. maj 1991, sagerne C-19/90 og C-20/90, M. og N. Karella mod det græske Ministerium for Industri, Energi og Teknologi og Det Offentlige Organ for Genopretning af Virksomheder.
Judgment of 30 May, Joined Cases C­19/90 and C­20/90 M. Karelia and N. Karellas ν Minister of industry, Fmergy and Technology (intervener: Organismos Anas­inkrotiseos Epikhiriseon).
En domstol i München forelagde Domstolen en række præjudicielle spørgsmål vedrørende for tolkning af artikel 90 i EØF-Traktaten.
References: Council Decision 89/27/EEC adopting the second phase of the Comett II programme (1990­94): O) L 13, 17.1.1989; Bull.
En sådan offentlig virksomhed er derfor undergivet Traktatens konkurrenceregler, sålænge det ikke kan påvises, at anvendelsen af disse regler er uforenelig med virksomhedens opgave, jf. artikel 90, stk. 2.
EC 12­1988, point 2.1.159 Case 242/87 Commission ν Council [1989] E CR 1425
Dette var ikke tilfældet i det foreliggende tilfælde, idet arbejdsformidlingskontoret åbenbart ikke var i stand til at efter komme efterspørgslen på markedet og tolererede, at private ansættelsesvirksomheder gik ind på det område, hvor den har eneret.
Reference: Council Directive 77/91/EEC on coordination and safeguards which, for the protection of the interests of members of others, are required in respect of the formation of limited liability companies and the mainten­ance or alteration of their capital: OJ L 26, 31.7.1977
Og Dom stolen konkluderede, at alene den omstændighed, at en virksomhed opnår en dominerende stilling på grund af tildeling af eneret, ikke er uforenelig med artikel 86; derimod er tildeling
The importance of this judgment lies in the fact that the Court:
• for første gang udtalte sig om den direkte virkning af det andet selskabsretsdirektiv 77/91 /EØF om beskyttelse af selskabsdeltager
(i) ruled for the first time on the direct effect of the second company law Directive (Directive 77/91/EEC);
Domstolen og Retten i Første Instans artikel 56, der ikke giver mulighed for afvigelser. Eventuelle forstyrrelser, som skyldes et begrænset antal til rådighed stående kanaler, kan ikke være en begrundelse, såfremt den pågældende konkurrerende sender kun anven der et begrænset antal af de til rådighed stående kanaler.
Community lawcourts exclusive right to a particular State agency was contrary to Article 90 in conjunction with Article 86 if it led to a situation where the provision of such services, by private­sector companies was rendered illegal, to the detriment of those seeking such services since the agency holding the exclusive right was unable to satisfy the market demand, provided that it could be shown that the agency's abuse of its position was likely to affect intra­Community trade.
af eneret til en offentlig virksomhed i modstrid med artikel 90 set i sammenhæng med artikel 86, hvis den fører til, at en tjenesteydelse fra private virksomheders side bliver ulovlig og er til skade for parter, der efterspørger denne tjenesteydelse, fordi den virksomhed, der har eneret på ydelsen, ikke kan efterkomme efter spørgslen på markedet, og såfremt det kan påvises, at virksomhedens misbrug af rettigheden kan påvirke samhandelen mellem medlemssta ter.
(ii) held that, in the absence of a dero­gation under Community law, the Directive applied as long as matters had not been taken out of the hands of the shareholders or usual management bodies of the com­pany; this would certainly be the case with straightforward restructuring operations involving public bodies or private­sector companies where members' right to com­pany capital or to decision­making powers within the company was at issue (ground 30);
Enerettigheder til radio- og fjernsynsspredning — Frie varebevægelser — Konkurrenceregler
Exclusive radio and television broadcasting rights — Freedom to provide services — Competition rules
Dom af 18. juni 1991, sag C-260/89, »ERT« mod »DEP« og Kouvelas.
Judgment of 18 June, Case C­260/ 89 ERT v DEP and Kouvelas.
I overensstemmelse med tidligere retspraksis vedrørende fri bevægelighed for personer, fast slog Domstolen i denne dom, at EF-borgere ikke er forpligtet til at besvare spørgsmål fra de tjenestemænd, der er ansvarlige for kontrollen ved grænseovergangen, om formålet med og varigheden af opholdet samt om de økonomiske midler, de er i besiddelse af, inden de indrejser til en medlemsstats område (præmis nr. 16).
(iii) stated the principle that a general derogation for exceptional situations which were not covered by the specific terms of the Treaty or the second Directive was liable to detract from the binding nature and the uniform application of Community law.
Domstolen fik lejlighed til at udtale sig om foreneligheden mellem fællesskabsretten og til deling af et fjernsynsmonopol, i forbindelse med et præjudicielt spørgsmål angående det forhold, at et græsk selskab havde indledt udsendelse af fjernsynsprogrammer, hvorved det krænkede det græske radio- og fjernsynsselskab ERT's eneret hertil.
The Court was asked for a preliminary rul­ing on the compatibility of a television mon­opoly as such with Community law, DEP having broadcast programmes in breach of ERT's monopoly.
Endvidere udtalte den, at et fjernsynsmonopol ikke i sig selv er i modstrid med princippet om varers frie bevægelighed. lighed.
Freedom to provide services — Exercise of official authority — Competition — Personnel consultants for business executives
Dom af 7. maj 1991, sag C-340/89, I. Vlassopoulou mod Justititsministcriet og Ministeriet for Forbunds- og EF-anliggender i Baden-Württemberg.
Judgment of 23 April, Case C­41/ 90 Höfner and Eiser ν Macrotron.
• Reference: Dom af 15. oktober 1987, sag 222/86, Heylens: Samling af Domstolens Afgørelser, s. 4097.
(a) The court reaffirmed that the Treaty provisions did not prevent the Member States, on non­economic grounds involving the public interest, from awarding to one or more undertakings the exclusive right to transmit radio and television broadcasts and that a television monopoly as such was not contrary to the principle of free move­ment of goods.
b) Dog bør monopolet ændres, såfremt den tildelte eneret på både indenlandske og uden landske programmer fører til diskrimination med hensyn til den frie bevægelighed for varer og tjenesteydelser.
(b) Where the free movement of goods and services were concerned, however, the arrangements would have to be changed if the exclusive rights thus conferred led to any discrimination between national and imported products.
c) I denne forbindelse kan en lov, hvorved en enkelt virksomhed får eneret til fjernsynsspredning og til at transmittere programmer af enhver art, give denne virksomhed mulighed for at favorisere sine egne programmer og begrænse transmission af andre medlemsstaters program mer, hvorved der er risiko for, at den frie udveksling af tjenesteydelser hindres.
In response to a request from a Munich court to give a preliminary ruling on the interpretation of Article 90 of the EEC Treaty, the Court held that the Bundesan­stalt für Arbeit (Federal Employment Office), which has the exclusive right to put job­seekers in contact with employers and to administer unemployment benefits, was an 'undertaking' for purposes of Articles 85 and 86 of the Treaty when it engaged in placement activities.
Diskriminerende regler kan kun begrundes i hensynet til den offentlige orden, den offentlige sikkerhed eller den offentlige sundhed, som det fremgår af
A public agency of this kind was therefore subject to the Com­munity rules on competition until such time as it was shown that their application would obstruct the performance of its duties, in accordance with Article 90(2).
Den minder i denne forbindelse om, at nationale betingelser for kvalifikation, også selv om disse anvendes uden nogen diskrimination med hensyn til nationalitet, kan forhindre, at borgere fra andre EF-landc kan nyde den etableringsfrihed, som de garanteres i medfør af Trak-
Discriminatory rules could be justi­fied only on grounds of public policy, public security or public health, as provided in Article 56, which had to be strictly con­strued. Any disturbances arising from the
Det Økonomiske og Sociale Udvalg medlemsstat og for hver virksomhed, bestående af en basiskvote (A-kvoten), der alt i alt nogen lunde svarer til forbruget i Fællesskabet, og en særkvote (B-kvoten), der normalt går til eksport eller anvendes i tilfælde af en dårlig høst.
Court of Auditors restricted number of channels available could not serve as a justification, where the company not holding the monopoly used only a restricted number of the channels available.
Derfor konkluderer Domstolen, at såfremt der ikke er sket gensidig anerkendelse på EF-plan, må medlemsstaterne undersøge de kvalifikationer, der er erhvervet i en anden medlemsstat (præmis nr. 22), idet de er bemyndiget til at tage objektive forskelle i betragtning med hensyn til både de juridiske rammer for erhvervet og dets aktivitetsområde (præmis nr. 18).
Judgment of 30 May, Case C­68 Commission ν Netherlands view, that, where qualifications were not mutually recognized at Community level, Member States were under an obligation to establish a procedure for the examination of qualifications acquired in another Member State (ground 22), although they were auth­orized to take into consideration any objec­tive differences in the legal framework of the profession concerned and in the field of activities covered (ground 18).
Såfremt en sådan sammenligning viser, at der kun er delvis overensstemmelse, påhviler det den pågældende at bevise, at han også besidder den ikke umiddelbart dokumenterede viden og de øvrige krævede kvalifikationer (præmis nr. 23).
If compara­tive examination revealed only partial equivalence, the person concerned could be required to prove that he had acquired the knowledge and qualifications lacking (ground 23).
De kvoter, der fra begyndelsen var blevet fast sat for hver medlemsstat, blev efterhånden betragtet som nationale produktionsrettigheder, hvilket især forhindrede gennemførelsen af et af målene for den fælles landbrugspolitik, nemlig den regionale specialisering. Desuden har der ikke kunnet udvikle sig en produktion af isoglucose, der med tiden kan træde i stedet for roesukkerproduktion i de sydlige regioner af Europa på grund af produktionsomkostningerne. gerne.
In line with its earlier rulings on freedom of movement for persons, the Court held that nationals of one Member State were not required to answer questions put by border officials regarding the purpose and duration of their journey and the financial means at their disposal for it before they were permitted to enter another Member State (ground 16).
Ved sin understregning af begrebet overensstemmelse, for så vidt angår viden og kvalifikationer, begrænser Domstolen således muligheden for skjult diskriminination ved anvendelse af artikel 52, samtidig med at den fastholder sin retspraksis med hensyn til at kræve de nationale regler overholdt.
Stressing the concept of equivalence of knowledge and qualifications and upholding its earlier rulings to the effect that compliance with national rules was a legitimate requirement, the Court thus narrowed the scope for concealed discrimi­nation in the application of Article 52.
Særberetning nr. 4/91 fra Revisionsretten for De Europæiske Fællesskaber om den fælles markedsordning for sukker og isoglucose.
Special report No 4/91 on the operation of the common organization of the market in the sugar and isoglucose sector.
Det Økonomiske og Sociale Udvalg
Reference: Case 222/86 Hevlens [1987] ECR 4097
I sin beretning foretager Revisionsretten en økonomisk vurdering af samtlige EF-regler for den fælles markedsordning for sukker og isoglucose, navnlig under hensyntagen til målene for den fælles landbrugspolitik samt kravene om en styring af landbrugsoverskuddene og de dermed forbundne omkostninger.
The report assesses the economic aspects of the Com­munity system governing the common organization of the sugar and isoglucose market in the light of the objectives of the common agricultural policy and of the need to reduce agricultural surpluses and associ­ated costs.
Denne undersøgelse er foretaget under der fjerde revision af denne ordning, der blev indført i 1968 og har været underkastet periodiske revisioner med henblik på den gradvise gennemførelse af en egentlig fælles ordning for dette marked.
It accompanies the fourth revision of the system, which was introduced in 1968 and has since been revised on a regular baisis with a view to gradually developing a genu­inely common organization of this market.
Der er i de gældende bestemmelser fastsat en maksimalkvote, som EF garanterer for, for hver
By this ruling the Court added to the body of case law on freedom of establishment.
• den økonomiske situation i Fællesskabet medio 1991 (initiativudtalelse) (-» punkt 1.2.1)
Production in excess of the maximum quota (C: sugar) must be exported at the expense of the producer, i.e. it must be sold on the international market at the going rate.
• overvågning af og kontrol med kreditinstitutternes store engagementer (-» punkt 1.2.11)
Fur­thermore, isoglucose, which has all the qualities to supplant sugar beet in southern Europe, has failed to catch on as a result of the high-production costs involved.