natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I undtagelsestilfælde kan det kompetente arbejdsformidlings­kontor eller den kompetente institution forlænge denne frist.
In exceptional cases this time­limit may be extended by the competent services or institutions.
5265 — I henhold til stk. 3 kan retten til bevarelse af ydelser ved arbejdsløshed i tilfælde, hvor den arbejdsløse søger arbejde i en eller flere andre medlemsstater, kun gøres gældende én gang mellem to beskæftigelsesperioder.
5265 — According to paragraph 3, the entitlement to retain unemployment benefit whilst seeking work in one or more other Member States can be made use of only once between two periods of employment.
I modsætning til, hvad Kommissionen havde fremført, var Domstolen af den opfattelse, at den løn, der skulle tages i betragtning, var den løn, som den pågældende faktisk havde oppebåret, og ikke den fiktive referenceløn, der fastsættes I henhold til bestemmelserne i bopælslandets lovgivning.
Contrary to the arguments presented by the Commission, the Court considered that the wage or salary to be taken into account was the one received by the person concerned and not the fictitious reference wage determined under the provisions of the legislation of the country of residence.
5266 — I henhold til stk. 4 generhverver en arbejdsløs, der har ret til ydelser ved arbejdsløshed efter belgisk lovgivning, og som vender tilbage til Belgien efter udløbet af den omhandlede frist af 3 måneder (jf. ovenfor nr. 5264), først retten til ydelser I Belgien, efter at han har været beskæftiget dér i mindst 3 måneder.
No 5264), only recovers entitlement to Belgian benefit after having been employed there for at least three months.
5267 — Forordning nr. 1408/71 fastholder i artikel 69 det i artikel 35, stk. 1, i forordning nr.3 indeholdte princip om bevarelse af ret til ydelser ved arbejdsløshed, når en arbejdsløs, der opfylder betingelserne i én medlemsstats lovgivning, flytter ti I en anden medlemsstats område.
5267 — Article 69 of Regulation No 1408/71 establishes the principle of maintenance of entitlement to unemployment benefit when the unemployed person who satisfies the conditions
— »Artikel 68, stk. 1, i forordning nr. 1408/71 skal på baggrund af Traktatens artikel 51 i dennes formål fortolkes således, at I tilfælde, hvor en grænsearbejder i den i artikel 1, litra b), i nævnte forordning forudsatte betydning er helt arbejdsløs, skal den kompetente institution i den medlemsstat, hvor arbejdstageren har bopæl, og hvis lovgivning bestemmer, at ydelserne beregnes på grundlag af størrelsen af den tidligere Ion, beregne ydelserne ud fra den løn, arbejdstageren modtog " under sin seneste beskæftigelse i den medlemsstat, hvor han havde beskæftigelse, umiddelbart før han blev arbejdsløs.«
Interpreting Article 68 (1), the Court ruled as follows: — Article 68 (1) of Regulation (EEC) No 1408/71, viewed in the light of Article 51 of the Treaty and the objectives which it pursues, must be interpreted as meaning that, in the case of a frontier worker, within the meaning of Article 1 (b) of that regulation, who is wholly unemployed, the competent institution of the Member State of residence, whose national legislation provides that the calculation of benefits should be based on the amount of the previous wage or salary, shall calculate those benefits taking into account the wage or salary
FÆLLESSKABSBESTEMMELSER OM SOCIAL SIKRING
5268­3 — Case 35/77 (Elisabeth Beerens ν Rijksdienst Arbeidsvoorziening — Judgment of 29 November 1977).
5268 — Bestemmelserne I artikel 69, i forordning nr. 1408/71 har givet anledning til fortolkningsproblemer, som Domstolen har truffet afgørelse om I flere domme.
More precise rules have been drafted concerning the mainten­ance of entitlement to benefits so as to avoid the difficulties encountered in applying Article 35 (1) of Regulation No 3 in respect of unemployed persons who only invoked the provisions of that article some considerable time after their transfer of residence.
Efter at have arbejdet i Nederlandene fra den 1. juni 1975 til den 9. juni 1975, på hvilken dato sagsøger ophørte med at arbejde pa grund af sygdom, afskedigede hendes arbejdsgiver hende med virkning fra den 1. august 1975.
After working in the Netherlands from 1 June 1975 to 9 June 1975 when she ceased to be employed because of illness, the plaintiff was dismissed by her employer with effect from 1 August 1975.
Detdrejedesig I det pågældende tilfælde om en arbejdstager, der henviste til sin egenskab af »grænsearbejder« med henblik på I henhold til artikel 71 i forordning nr. 1408/71 at opnå arbejdsløs­hedsunderstøttelse efter lovgivningen i bopælsstaten. De Europæiske Fællesskabers Domstol mente, at ovennævnte fortolkning gjorde spørgsmålet om anvendelsen af forordning nr. 1408/71 i det pågældende tilfælde overflødigt.
5268­1 — In Case 27/75 (Bonaffini and Others ν Istituto Nazionale della Previdenza Sociale — Judgment of 10 July 1975), the Court of Justice ruled that 'Article 69 of Regulation (EEC) No 1408/71 is intended solely to ensure for the migrant worker the limited and conditional preservation of the unemployment benefits of the competent State even if he goes to another Member State and this other Member State cannot, therefore, rely on mere failure to comply with the conditions prescribed under that article to deny the worker entitlement to the benefit which he may claim under the national legislation of that State'.
Da sagsøger i hovedsagen ikke opfyldte betingelserne i den nederlandske lov om tvungen forsikring for arbejdstagere mod økonomisk følge af ufrivillig arbejdsloshed (»Werkloosheids­wet«), modtog hun dog fra den 1. oktober 1975 ydelser ved arbejdsløshed I henhold til den nederlandske lov om offentlige tilskud til arbejdsløse arbejdstagere (»Wet Werkloosheidsvoor­ziening«, herefter benævnt W.W.V.).
As she did not fulfil the conditions required under the Dutch Law on compulsory insurance of workers against the financial consequences of involuntary unemployment ('Werkloosheids­wet'), she received as from 1 October 1975, the benefit provided for under the Dutch Law laying down rules for public allowances for unemployed workers ('Wet Werkloosheidsvoorziening', WWV).
Hun modtog disse ydelser indtil den 14. juli 1976, på hvilken dato hun flyttede til Belgien, fordi hun havde indgået ægteskab med en belgisk statsborger.
She received those benefits until 14 July 1976, when she took up residence in Belgium on the occasion of her marriage to a Belgian national.
Samme dato lod hun sig registrere som arbejdssøgende ved den belgiske Rijksdienst voor Arbeidsvoorziening (Statsligt Kontor for Arbejdsanvisning) og ansøgte om ydelser ved arbejdsloshed fra denne myndighed.
On registering with the Belgian Rijksdienst voor Arbeidsvoorziening she applied to it for unemployment benefit relying on the provisions of Article 69 of Regulation No 1408/71 accordlrg to which 'a worker who is wholly unemployed and who satisfies the conditions of the legislation of a Member State for entitlement to benefits and who goes to one or more other Member States in order to seek employment there shall retain his entitlement to such benefits" under the conditions and within the limits indicated in that article.
Ved indgivelsen af denne begæring påberåbte hun sig artikel 69, i Rådets forordning nr. 1408/71, hvorefter »en helt arbejdsløs arbejdstager, der opfylder de i en medlemsstats lovgivning foreskrevne betingelser for ret til ydelser, og som rejser til en eller flere andre medlemsstater for at söge beskæftigelse dér, bevarer sin ret til ydelser« under og inden for de i denne artikel angivne betingelser og grænser.
In this particular case, the worker concerned argued that because he was a frontier worker he was entitled to the unemployment benefits provided by the legislation of the country of residence by virtue of Article 71 of Regulation No 1408/71. The Court of Justice considered that in view of the interpretation given above, the question ofthe application of Regulation No 1408/71 in the case in question was no longer relevant.
Se første del III, Domme afsagt af De Europæiske Fællesskabers Domstol, sag 27175.
Communities, Case 27175.
Åbner den nederlandske lov, hvorefter disse ydelser var blevet tilkendt, mulighed for påberåbelse af artikel 69, i forordning nr. 1408/71, når denne lov i Nederlandene ikke eren lov om social sikring men om social forsorg?
Regulation No 1408/71 if that law was one on social assistance and not social security?
5268-2— I sag 40/76 (Slavlca Kermaschek mod Bundesanstalt für Arbeit, Nürnberg) varder rejst det spørgsmål, om en ægtefælle til en statsborger i en medlemsstat kunne kræve ydelser i anledning af arbejdsløshed i henhold til artikel 67 og 70, i forordning nr. 1408/71, når ægtefællen ikke var statsborger i en medlems­stat, og retten til ydelser var erhvervetfør ægteskabets indgåelse.
5268­2 — In Case 40/76 (Slavica Kermaschek ν Bundesanstalt für Arbeit — Judgment of 23 November 1976), the question was whether the spouse of a national of a Member State could apply for unemployment benefits in accordance with Articles 67 and 70 of Regulation (EEC) No 1408/71 even though she was not a national of a Member State and the potential entitlement to benefit had been acquired before marriage.
»Den omstændighed, at en medlemsstat i den i artikel 5, i forordning nr. 1408/71 omhandlede erklæring har angivet en bestemt lov, må anses som bevis for, at ydelser, som tildeles I henhold til denne lov, er sociale sikringsydelser I den i nævnte forordning forudsatte betydning.«
As the relevant law was expressly mentioned in the Dutch declaration specifying, as laid down by Articles 5 and 96 of Regulation No 1408/71, which legislation and schemes referred to in Article 4 (1) and (2) fell within the scope of the regulations, the Court of Justice, after recording that the fact that a national law or regulation had not been specified in the declaration referred to in Article 5 of the regulation was not of itself proof that the law or regulation did not fall within the field of application of the said regulation, ruled, however, that 'the fact that a Member State has specified a law in its declaration under Article 5 of Regulation No 1408/71 must be accepted as proof that the benefits granted on the basis of that law are social security benefits within the meaning of the said regulation'.
5268-4 — Sag 139/78. Giovanni Coccioli mod Bundesanstalt für Arbeit (dom af 20.marts 1979).
5268­4 — Case 139/79 (Giovanni Coccioli ν Bundesanstalt für Arbeit — Judgment of 20 March 1979).
Som følge af den kompetente institutions afslag på at yde arbejdsløshedsdagpenge med den begrundelse, at beskæftigel­sesperioderne ikke var tilstrækkelige til at opnå ret til denne ydelse, afsagde De Europæiske Fællesskabers Domstol, som af en tysk ret havde fået forelagt dette præjudicielle spørgsmål, den 23. november 1976 følgende dom:
The person concerned was a national of the Socialist Federal Republic of Yugoslavia who had married a German worker and who had therefore resigned her employment and her residence in the Netherlands.
»Hovedformålet med artiklerne 67 til 70, i forordning nr. 1408/71 er kun at samordne de krav på ydelser ved arbejdsløshed, som i medfør af medlemsstaternes nationale lovgivninger tilkommer arbejdstagere, der er statsborgere I en medlemsstat.«
She had applied for an unemployment allowance ¡n the Federal Republic of Germany on the grounds that she had to be treated as a German worker as she has married a German national and had resigned her employment in the Netherlands to live with him.
Det drejede sig om en retssag mellem en italiensk statsborger med bopæl i Forbundsrepublikken Tyskland og Bundesanstalt für Arbeit, hvori sagsøgeren vil kendes berettiget til fortsat af have krav på arbejdsløshedsydelser ved en undtagelsesvis forlængel­se af tremånedersfristen efter artikel 69, stk. 2, i forordning nr. 1408/71.
Following the refusal by the competent Institution to grant her an unemployment allowance because the periods of employment did not correspond to a potential entitlement to that benefit, the Court of Justice to which the case had been referred for a preliminary ruling by a German Court, gave the following ruling:
»Sådanne arbejdstageres familiemedlemmer har kun ret til ydelser, der efter disse lovgivninger tilkommer arbejdsløse arbejdstageres familiemedlemmer, ¡det disse familiemedlem­mers nationalitet herved er uden betydning.«
The case was brought by an Italian national residing in the Federai Republic of Germany against the German Office of Employment. The claimant wanted to have his entitlement to maintenance of unemployment benefit recognized by means of an extension of the three­month period provided for under Article 69 (2) of Regulation No 1408/71.
Sagsøgeren havde sidst fået tilkendt arbe.dslohedsunderstottelse (Arbeitslosenhilfe) i henhold til tysk lovgivning, og denne understøttelse havde han fået udbetalt fra den 13. december 1976 til den 18. december 1976.
The person concerned had been awarded unemployment assistance provided by German law which had been paid to him from 13 December 1976 to 18 December 1976.
Dette krav kunne ikke Imødekommes, da de ydelser i anledning af arbejdsløshed, der er erhvervet ret til i en medlemsstat I henhold til artiklerne 67 til 70, ¡forordning (EØF) nr. 1408/71, i dette tilfælde kun kunne »eksporteres« til en anden medlemsstat af arbejds­tagere og Ikke af familiemedlemmer eller efterladte.
'Articles 67 to 70 of Regulation (EEC) No 1408/71 have only one main purpose, namely the coordination of rights to unemployment benefits provided by virtue of the national legislation of the Member States for employed persons who are nationals of a Member State.
I december 1976 vendte sagsøgeren tilbage til Erchi i Italien for at søge beskæftigelse dér; men hverken da han vendte tilbage eller i de følgende uger, havde han udsigt til at finde beskæftigelse pa dette sted.
During the month of December the claimant returned to Erchi in Italy in order to find work there. Neither at the time of his return nor in the ensuing weeks did there exist any prospect of him finding employment in that area.
Den 16. marts 1977 blev han syg og blev erklæret uarbejdsdygtig fra den 16. marts til den 14. maj 1977.
On 16 March 1977 he fell ill and was declared incapable of work from 16 March to 14 May 1977.
Bortset fra spørgsmålet om tilkendelse af ydelser i anledning af arbejdsløshed er denne dom af betydning, fordi den i præmisser­ne indeholder en definition af den retlige karakter og omfanget af dels arbejdstagernes dels familiemedlemmernes og de efterlad­tes respektive rettigheder i henhold til forordning (EØF) nr.1408/71.
The members of the family of such workers are entitled only to benefits provided by such legislation for the members of the family of unemployed workers and it is to be understood that the nationality of those members of the family does not matter for this purpose.'
Den 15. maj 1977 vendte han tilbage til Forbundsrepublikken Tyskland og anmodede den 16. maj arbejdsformidlingskontoret i Göttingen om at få tilkendt arbejdsløshedsunderstøttelse, ¡det han hævdede, at han på grund af sin sygdom havde været forhindret i at vende tilbage til Forbundsrepublikken inden for den foreskrevne frist på tre måneder. Arbejdsformidlingen afslog
On 15 May 1977 he returned to the Federal Republic of Germany and on the 16th of the same month he requested the German Office of Employment that he be paid unemployment assistance, claiming that by reason of his illness he had been prevented from returning to the Federal Republic within the three months
»En arbejdstager, som vender tilbage til den kompetente medlemsstat efter udløbet af tremåneders fristen i artikel 69, stk. 1, litrac), er I henhold til artikel 69, stk. 2, 1. punkt, ikke længere berettiget til ydelser i den kompetente stat, medmindre fristen er forlænget i henhold til artikel 69, stk. 2, 2. punkt.« Se nr. 722.
— A worker who returns to the competent State after the expiry of the period of three months referred to in Article 69 (1) (c) of Regulation (EEC) No 1408/71 may no longer claim entitlement, by virtue of the first sentence of Article 69 (2), to benefits as against the competent State unless the said period is extended pursuant to the second sentence of Article 69 (2).
5269-5270 åben.
5269 and 5270 not used.
ansøgningen, idet den fandt, at en undtagelsesvis forlængelse af tremånedersfrlsten i artikel 69, stk. 2, 2. pkt., i forordning nr. 1408/71 ikke var mulig, fordi hans ophold i Italien, allerede før uarbejdsdygtigheden indtrådte, ikke kunne begrundes med søgen efter beskæftigelse, idet der ikke var udsigt til at opnå beskæftigelse på det sted, hvor han var rejst hen for at søge arbejde, og idet han, når han af andre grunde forlængede sit ophold i Italien, måtte løbe risikoen for, at der indtraf en uforudselig hændelse, som kunne hindre ham I at vende tilbage til Forbundsrepublikken Tyskland på det ønskede tidspunkt.
prescribed. The Employment Office rejected his claim arguing that an exceptional extension of the period of three months within the meaning of Article 69 (2), second sentence, of Regulation No 1408/71 was not possible; the stay ofthe claimant had ceased to be justified in respect of the search for work, long before the occurrence ofthe incapacity for work; it was recognized that there was an absence of any possibility of finding work in the area to which he had gone to look for work and that by extending, for other reasons, his stay in Italy, the claimant would have to accept the risk of unforeseeable events occurring which might prevent him from returning within the right time to the Federal Republic.
Pa grundlag af følgende præmisser:
The Court adopted the following reasoning:
5271 — Arbejdsløshedskontrollen foretages efter de regler, der er fastsat i lovgivningen i det land, hvortil den arbejdsløse er rejst.
5271 — The procedure for checking on the unemployed person is carried out according to the methods laid down by the legislation of the country to which the unemployed person has gone.
Det påhviler Institutionen i det nævnte land at underrette den kompetente Institution om datoen for den arbejdsløses tilmelding og for den første udbetaling af ydelser samt om ethvert forhold, der må antages at kunne berøre retten til ydelser.
It is up to the Institution of that country to notify the competent institution of the date on which the unemployed person registered, of the date of commencement of payment of benefit and of the occurrence of any contingency which may affect entitlement to benefit.
ifølge artikel 69, stk. 2, 2. pkt., I forordning nr. 1408/71 kan det kompetente arbejdsformidlingskontor således »i undtagelsestil­fælde« forlænge den tremånedersfrist, som gælder for fortsat oppebæreise af de i denne bestemmelse omhandlede ydelser;
Having regard to the fact that Article 69 (1) (c) of Regulation No 1408/71 allows a worker who is wholly unemployed and who satisfies the conditions required by the legislation of one Member State for entitlement to unemployment benefits to go to one or more other Member States to search for work whilst maintaining his entitlement to benefits for a maximum period of three months as from the date when he ceased to be at the disposal of the employment services of the State he left, that Article 69 (2), second sentence, of Regulation No 1408/71 allows the competent services or institutions to extend 'in exceptional cases' the threemonth period to which the maintenance of benefit envisaged in the provision is made subject;
Skal ydelsen kun nedsættes, modtager den arbejdsløse fortsat den nedsatte ydelse under forbehold af regulering, når de fornødne oplysninger er modtaget fra den kompetente institution.
If the benefit must only be reduced, the unemployed person shall receive a reduced benefit upon condition that it is regularized after receipt of information from the competent institution.
artikel 69, stk. 2, i forordning nr.1408/71 bestemmer ikke, at anmodningen om forlængelse skal være indgivet Inden fristens udlob;
that Article 69 (2) of Regulation No 1408/71 does not provide that the claim for extension must necessarily be presented before the expiry of the period;
5272 — To el ler flere medlemsstater kan, efter Indhentet udtalelse fra Den Administrative Kommission, aftale andre gennemførel­sesregler.
5272 — Two or more Member States may agree, after consulting the Administrative Commission, on other implementing procedures.
5273-5279 åben.
5273 to 5279 not used.
blandt de »undtagelsestilfælde«, som kan berettige en forlængel­se af fristen, kan visse nemlig være af en sådan art, at de ikke alene hindrer den arbejdsløse i at vende tilbage til den kompetente medlemsstat inden for den foreskrevne frist, men også i at indgive anmodningen om forlængelse Inden denne frists udløb;
that among 'exceptional cases' capable of justifying an extension of the period, some may be of a type which prevent not only the return ofthe unemployed person to the competent State within the period prescribed, but also the submission of a claim for extension before the expiry of the period.
Udbetaling af ydelser samt refusioner det tilkommer de pågældende myndigheder at kontrollere, om arbejdstageres udnyttelse af sin ret efter artikel 69, i forordning nr. 1408/71 er i overensstemmelse med formålet med dens indforelse; det tilkommer derfor de kompetente myndigheder og institutioner i medlemsstaterne I hvert konkret tilfælde at bedømme, om de faktiske omstændigheder, som påberåbes til støtte for en anmodning om forlængelse af fristen efter artikel 69, stk. 2, i forordning nr. 1408/71, kan begrunde et »undtagelsestilfælde«
Having regard also to the fact that it is for the authorities concerned to verify whether the use made by the worker of the right conferred upon him by Article 69 of Regulator No 1408/71 has been in conformity with the purpose for which it was intended ; it is in consequence for the competent services and institutions of the Member States to assess in actual cases the factual circumstances of an 'exceptional case' adduced in support of a claim for extension of the period provided for in Article 69 (2) of Regulation No 1408/71.
5280 — Arbejdsløshedsydelser udbetales I de i artikel 69, stk. 1, omhandlede tilfælde (se nr. 5260) af institutionen i hver af de medlemsstater, hvor den arbejdsløse søger beskæftigelse.
5280 — In the cases referred to in Article 69 (1) (see No 5260), unemployment benefits are provided by the institution of each of the Member States to which the person concerned goes to seek employment.
De refunderes senere af den kompetente institutlon i den medlems­stat, af hvis lovgivning arbejdstageren eller den selvstændige erhvervsdrivende har været omfattet under sin seneste beskæfti­gelse.
They are reimbursed by the institution of the Member State to whose legislation the employed or selfemployed person was subject at the time of his last employment.
Fristen i henhold til artikel 69, stk. 2, i forordning nr. 1408/71 kan forlænges, selv nar anmodningen om forlængelse er indgivet efter fristens udløb.
An extension of the period referred to in Article 69 (2) of Regulation No 1408/71 is permissible even when the claim is made after the expiry of that period.
5281 — I princippet refunderes disse ydelser på grundlag af de faktiske udgifter, som er blevet afholdt af institutionen i den medlemsstat, hvortil den pågældende er rejst for at søge beskæftigelse.
5281 — These benefits are generally reimbursed on the basis of the expenditure actually incurred by the institution of the Member State to which the person concerned went to seek employment.
Refusionsreglerne er fastsat i artikel 98, i forordning nr. 6/4/72.
The rules governing such remibursement are laid down in Article 98 of Regulation No 574/72.