natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kommissionen drog i sin klagepunktsmeddelelse den konklusion, at eksklusivklausuler af den art, som var indeholdt i Unilevers forhandleraftaler, bevirkede en begrænsning af konkurrencen og følgelig var i strid med EF-traktatens artikel 85, stk. 1, idet de afskar de pågældende forhandlere fra at lagerføre andre impulsisprodukter i deres forretning, når detailforretningens frysekumme(r) leveres af en og samme leverandør, og når det hverken er sandsynligt, at kummerne vil blive erstattet af andre kummer (forhandlerens egne eller andre leverandørers), eller kommercielt muligt at installere yderligere kummer.
The Commission found that a majority of all outlets offering impulse ice crcam in Inelmd have onlyone or mor€ Unilever freezer cabine(s) andfulfill the conditions for an infüngernentof Article 85(l).It was thus concluded that the Unilwer freezer cabinet agEements concluded for üose outles had thecombined effect of appreciably restricting competition in the trish impulse ice creammaüt€t. As icecream suppliers are precluded from these outlets irrespective of their geographical loc*ion or tüeorigin of the goods, the Commission found that the cabinet agreements with restrictive effect are likelyto affect trade betrreen Member States to anappreciable erd€nt.
Kommissionen drog den konklusion, at de aftaler om opsætning af Unilevers frysekummer, der blev indgået for disse forretninger, førte til en betydelig begrænsning af konkurrencen på det irske marked for impulsis.
The Commission also found that Unilever is in a dominant position on the Irish impulse ice creammarket, with a market share in 1993 of over 70%o, and, that it was abusingthis position, contrary to
Kommissionen fandt også, at Unilever besad en dominerende stilling på det irske marked for impulsis, med en markedsandel på over 70% i 1993, og at Unilever misbrugte denne dominerende stilling i strid med artikel 86 på to måder: For det første ved at foranledige detailforhandleme til at indgå aftaler om frysekummer indeholdende eksklusivitetsklausuler, og for det andet ved - via inklusivpriserne - at udøve diskrimination mod forhandlere, der ikke havde fået opsat en Unilever-frysekumme, men som ikke desto mindre købte og lagerførte Unilevers isprodukter. Disse forhandlere blev i realiteten tvunget til at medvirke til at betale for de frysekummer, andre forhandlere fik opsat.
Article 86, in two ways: Firstly; by inducing retailers to cnt€r into fieezer cöinet agreements subjectto a condition of exclusivity and, secondly, by discriminating - tfuough its policy of inclusive pricing -against retailers who have not taken a Unilever ft,eezercabinet, but who nonetheless purchase andstock Unilever ice cream; these are effectively obliged to subsidisethe provision of cabinetsto öürer retailers.
I sin klagepunktsmeddelelse afviste Kommissionen desuden Unilevers påstand om, at håndhævelse af konkurrencereglerne under disse omstændigheder ville være ensbetydende med en krænkelse af Unilevers ejendomsrettigheder, hvilket var i strid med EF-traktatens artikel 222, eftersom det ville indebære, at andre fabrikanters produkter kunne opbevares i Unilevers frysekummer.
The Statement of Objections fildrermorc rejec'tedUnilevet's contention that the application of thecompetition rules in lhese circumstancesis tantamount to an interferencewith its property righS, contrary to Article 222 of the EC Treaty, in that it would permit other manufacturers'producß to b€stored in its freezer cabinets. ln Community law, as in the law of all Member Stateq it is r€cognisd that the exerciseofproperty rights may be restricted in the public interest and to the erfteNrt necessaryin that regard. Being fundamental provisions of Community law, Articles E5 and 86 of the EC Treaty serve the public int€rest.
I EU-retten er det ligesom i samtlige medlemsstaters lovgivning anerkendt, at der ud fra almene hensyn kan fastsættes begrænsninger i udøvelsen af ejendomsrettigheder i det omfang, det er nødvendigt af hensyn til disse almene interesser. EF-traktatens artikel 85 og 86 er grundlæggende EU-retlige bestemmelser, som tjener almene hensyn.
Moreover, the application of Articles E5(l) and 86 in the prese,nt trdingsdoes not concem Unileveds use of its orvn prpperty, but rather the restrictions which it imposes upon olhers to whom it has granted such use, and then only to the extent necessary to ensure thatcompetition in the common market is not distorted.
Desuden berører anvendelsen af artikel 85, stk. 1, og artikel 86 i denne sag ikke Unilevers udøvelse af sine ejendomsrettigheder, men derimod de begrænsninger, Unilever pålægger andre, som har fået lov til at udnytte disse rettigheder, og kun i det omfang, hvor det er nødvendigt at forhindre konkurrencefordrejninger på det fælles marked.
It was nonetheless made clear that the possibility remained open for Unilwerto propose an alteration to its distribution an"[gements for impulse ice cream in lrcland vhich migbtbe capable of being grurted the benefit of an exemptionpußuant to Article 85(3). While naintainingits view as to üre legality of its current distribution atrangements,Unilever oameforward with such proposals:
Kommissionen accepterede dog i sin klagepunktsmeddelelse, at Unilevers aftaler fører til visse forbedringer i distributionen, men fandt, at dette blev opvejet af konkurrencebegrænsningernes skadelige virkninger.
A differential pricing scheme has be C n inüoduced. The scheme allows for the palme,ntof a lumpsum to retdlen stocking Unilever ice crparnbut not taking a Unilever freezer cabineg providedthat rctail€r achievesa minimum annual tumover in Unilever ice cream.This lump sum reflectsthe purchase and maintenancecost savingsto Unilever in not supplying a cabinet to the raailer.
Det blev imidlertid understreget, at Unilever fortsat havde mulighed for at foretage ændringer i sine distributionsaftaler for impulsis i Irland, således at de blev bragt i
Unilever has intnoduce4 as an optional altcmative to its current arrrangernents, a freezer cabinethire-purchase scheme which enablesrctailers to buy their own new cabinet with exclusivif to
Frysekummerne tilbydes til den en gros-pris, Unilever købte dem til, og de kan betales over højst fem år. Vedligeholdelsen varetages af Unilever i hele afbetalingsperioden, og forhandleren har i den periode ret til det faste beløb, der udbetales under den differentierede prisansættelse, med fradrag af vedligeholdelsen.
Finally, as e m€ansof achieving a substantial frreeing up of outlets in the short term, Unilever hasund€rhkcn b €n$rc the sale of an in sitz nfiont of shop" freezer cabinet with "a useful remainitg lfü' to rttailers in a sigrificant number of the outlets in which its cabinets ar€ currently installed.This is being curied out on a "one-off' basis during 195 and 1996.
Kommissionen fandt, at Unilevers tilsagn imødekom de indsigelser, den havde rejst i klagepunktsmeddelelsen, og at de tilsammen ville kunne yde et væsentligt bidrag til at åbne op for markedet for impulsis i Irland.
The Commission considers that the proposals of Unilever meet its concerns as outlined in its Statementof Objectims, and üat, taken together,they will have the effect of opening up the impulse ice oreammadct in Ircland b a considerable degree.
Unilevers hidtidige praksis med beregning af inklusivpriser er blevet opgivet, hvilket ikke alene vil eliminere den nuværende diskrimination over for forhandlere, der sælger Unilever-is fra egne frysekummer, men også mindske deres incitament til at få opsat eller beholde Unilevers frysekummer.
In the first instance, the practice of inclusive pricing hasbe€n abaodmed; this will r€sult not only in the redressing of the curent discrimination againstretailers otrering Unilever products from their own cabinets,but will also reduoethe incentive forretailers b trke or retain Unilever-supplied cabinets.
Den førende producent af impulsis har desuden givet de forhandlere, der ønsker at købe deres egne frysekummer, et reelt alternativ.
The leading producer of impulse ice cream has furthermore inüoduced a real alternative for thoseretailers conffiplating the purchase of their ovyn froezer cabinets.
Det må de fleste forhandlere antages at have råd til at gøre, og de kan da selv vælge, hvilke fabrikanters is de vil sælge. Det vil sammen med den omgående frigørelse af et stort antal af de forretninger, hvor der for øjeblikket findes Unilever-frysere (ca. 15% af alle forretninger, der sælger impulsis i Irland), hvoraf de fleste udelukkende har solgt Unilever-is, resultere i en kraftig stigning i antallet af forhandlerejede frysekummer.
The cost of purchasing the cabinetshould be affordable to most retailers, giving them the choice of stocking the ice cream of whateverproducers they choose.This, in combination with the immediate opening up of a large number of theoutleb whcrc Unilever cabinetsare currently installed (about I 5% of all outlets offering impulse icecrean in helmd) and most of which have been e:rclusively offering Unilever ice cream, shouldcmsoque,ng r-euh in a substantial increase in the number of retailer-ownedfreezer cabinets.
De konkurrerende fabrikanter vil herigennem få lettere adgang til markedet, og det vil også give forbrugerne fordele i form af bedre adgang til flere fabrikanters produkter.
Accessto tbe market by competing producen will thereby be rcndered easier, and consumers should likewisebenefit frm the increased availability of a variety of manufacturers'products' products'
De nye distributionsaftaler blev anmeldt til Kommissionen, og et resumé af dem blev offentliggjort i EF-Tidende. De forekommer umiddelbart at opfylde betingelserne for fritagelse efter artikel 85, stk. 3.
The new distibrfion anangementshave been notified to the Commission and a summary thereofpublished in the Official Journal; they appear,on first view, to meet the conditions required for thegrantingof m exernpion undo Article 85(3).
Ud over tilsagnet angående det irske marked har Unilever også afgivet tilsagn om at indføre ikkediskriminerende prisordninger i aile andre EU-lande i løbet af 1995.
In addition to ib undertakings in relation to the Irish markeg Unilever has also committed itself toinüoducing nondiscriminatory pricing schemes in all other EU Member States during the course of1995.
Det vil hjælpe med til at eliminere konkurrencefordrejningerne på markederne for impulsis, og Kommissionen har derfor stillet sig positivt over for dem.
This will help to rcdresscompetitive distortions in impulse ice cream markets throughout the Community md, as such, is welcomed by the Commission.
PMI og DSV
OF COMPETITION
Med hensyn til disse klausuler havde Kommissionen fremsendt en ny klagepunktsmeddelelse til parterne, som gik med til at ophæve dem eller bringe dem i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 85.
RULES IN THE EUROPEAN UNION objections from the Commission, and tüe signatory associations agreed to delete them or to ameNrd them in such a way as to make tte contract compatible with Article 85 of the EC Treafy.
Kommissionen meddelte derfor negativattest til denne aftale, efter at have fastslået, at den ikke faldt ind under forbuddet i traktatens artikel 85 eller forbuddet i artikel 86 mod misbrug af en dominerende stilling, og klagerne blev således imødekommet.
The Commission accordingly granted the contrastnegstive clearance,finding that the agecrnent donot fall under the ban on agreements between undertakings laid down in Article 85 of the Treaty orunder the prohibition of abusesof dominant position in Article 86 of the Treaty, and meeting therequirements of the complainan! the gmunds for whose complaint have now beenrcmoved. rcmoved.
Afviste klager
Reiection of comphints
Pelikan, som er en tysk fabrikant af bl.a. tonerkassetter til printere og fotokopieringsmaskiner, havde indgivet klage mod den japanske fabrikant af computerprintere, Kyocera.
This case arosefrom a complaint by Pelikan, a German mnnufacturer of, inter alia, toner cartridgesfor printers and photocopiers, against Kyocera a Japanese manufücturcr ofcomputer printers.
Pelikan fremstiller og sælger tonerkassetter til brug sammen med Kyoceras printere i direkte konkurrence med de kassetter, Kyocera selv fremstiller.
Pelikan manufacturesand sells toner cartridges for use with Kyocera's'printerc which compete directly withthe cartridges produced by Kyocera itself.
Pelikan hævdede i sin klage, at Kyocera på forskellige måder forsøgte at trænge Pelikan ud af dette marked, og at der bestod konkurrencebegrænsende aftaler mellem Kyocera og dennes forhandlere og/eller misbrug af dominerende stilling fra Kyoceras side.
Pelikan's complaint alleged a number of practices by Kyocera to drive Pelikan out ofthis marftet and alleged that these constitrted restrictive anangernents between Kyocera and its dealers and/or abusesofa dominant position by Kyocera.
Disse påstande var baseret på, at Kyocera havde fastsat begrænsninger for sin garantidækning, hvis skaden på printerne skyldes brug af andre tonerkassetter end Kyoceras egne, og på de store rabatter, Kyocera gav forbrugere, der købte Kyoceras tonerkassetter sammen med Kyoceras "drum-kits" (et andet produkt, der bruges i en laserprinter, og som ikke fremstilles af Pelikan).
These allegationscenfred on limiß placedby Kyocera on its warranty if damagewas caused to its printers through the use ofnon-Kyocera toner cartridges,and on large discounts offered by Kyooera to consumers whobought "bundlesnof Kyoccra-made toner cartridges and Kyocera-made udrum kits" (a drum kit is another consumable used in a laserprinter, and not manufactured by Pelikan).
Ved beslutning af 22. september 1995 afviste Kommissionen Pelikans klage.
By a decision of 22 September 1995 this complaint was rejected.
Kommissionen fandt, at Kyoceras politik og udtalelser angående garantiordninger ikke var i strid med artikel 85, da der alene var tale om nægtelse af at dække skader, som udelukkende kunne tilskrives brug af produkter ikke fremstillet af Kyocera.
The Commission found that Kyocera's policy and sbrtementswith respoctto warrantieswere not a brcach of Article 85, as theyonly amountedto refirsing to cover damagearising purely from the use ofnon-Kyocera consumables.With respect to Article 86 the Commission found that Kyocera did not enjoy a dominant position onany relwant market and that even if it did there was no evidence of behaviour that could then beconsidered abusive, It is of particular interest to note that the Commission did not find that Kyoceraenjoyed a dominant position in the market for consumablesfor Kyocera printers despite its large mar{ < etshalt on this market.
Med hensyn til artikel 86 fandt Kommissionen ikke, at Kyocera indtog nogen dominerende stilling på noget relevant marked, og selv om det var tilfældet, var der intet belæg for en adfærd, der kunne betegnes som misbrug.
This was because Kyocera was subject to intensecompetition on the"prim & ry" market - that for printers- and circumstanceson the market were such that this competitionalso reshained is behaviour on the "s@ondary" market for printcr consumables.
At Kommissionen ikke fandt, at Kyocra havde en dominerende stilling på markedet for produkter til Kyocera-printere til trods for selskabets store markedsandel, skyldtes, at Kyocera var udsat for hård konkurrence på det "primære" marked, dvs.
This analysis obviously implies that there are circumstanc€swher€ a manufacturer may enjoy adominant position in a secondarymarket for consumablesor services for its own primary productse.
Kommissionen har truffet en række foranstaltninger, der har belyst dens holdning til to spørgsmål af central betydning i postsektoren, nemlig terminalafgifter og interception af post mellem EU­lande.
The Commission hasoken a number of steps which clarifr its approach to two issues which are ofvital imporhce in the postal sector, namely terminal dues and interception of cross-border intraCommunity mail.
Disse spørgsmål blev rejst i en klage, som Kommissionen modtog fra International Express Carriers Conference (IECC), som er en sammenslutning, hvis medlemsvirksomheder bl.a beskæftiger sig med "remair'­tjenester. Remail­virksomheder er virksomheder, der indsamler post fra en afsender i land A og sender det til et andet land, land B, hvor den af det almindelige postvæsen udbringes til den endelige modtager i land Β eller et hvilket som helst andet land, herunder også afsenderlandet A. Nogle offentlige posttjenester så åbenbart fremkomsten af disse virksomheder som en trussel rettet mod deres egne aktiviteter.
These issues arose in a complaint lodged with the Commission by the International Eryress Canicrs Conference (ECC), a grouping of companies whose members are arrong otherac'tivities involvod in nremail" services: the provider of a remail service collects bulk mail fiom asender in one cormtry A andremails it in a second country B for delivery by the ordinary post to finddescinations in county B or any other country, including the country oforigin, A. Certain public postal op€rdüs @FOs) appuently sew the emergenc€of such services as a threat to their own activities.
Som led i sin behandling af denne klage fremsendte Kommissionen i 1993 en meddelelse af klagepunkter efter EF­traktatens artikel 85 og 86 til syv offentlige posttjenester10.
In the conb < t of this complain! the Commission in 1993 issued a statement of objections under Articles t5 and 86 ofthe EC Treaty against seven public postal operators (PPOs)to.
Formålet hermed var at få afklaret a) om visse offentlige posttjenester havde overtrådt EU's konkurrenceregler ved med overlæg at forsøge at udelukke konkurrencen fra remail­virksomheder ved at indføre en bestemt grundtakst for beregning af såkaldte terminalafgifter, dvs. den udligningsmetode, posttjenesterne benytter for udbringning af indgående grænseoverskridende post til endelige modtagere (på grund af de nationale posttjenesters monopol kan en posttjeneste i land A ikke udbringe post fra land A til modtagere i land B) b) om visse offentlige posttjenester havde handlet i strid med konkurrencereglerne ved at interceptere, tilbagesende eller kræve ekstra frankering af breve indgivet til postvæsenet i et andet land end afsenderens.
The aim oftbisaction vas to establishwhether: whether: a) c€rtain PFOs had infringed the EC competition rules by deliberately seeking to eliminatecompetition from reinailing companies by introducing a certain basis for the calculation of socalld lerminal dues, i,e. the compensation method used by PPOsto deliver incoming oossboder mail to the final customers (in view of the postal monopolies, the originating PPO in aountry A can not deliver the mail fiom country A to final destinationsin country B); b) c€rbin PPO5 had infringed the competition rules by intercepting, returning or charging e:crapostag€ on letters which had been posted in a country other than that ofthe sender.
Efter klagepunktsmeddelelsen oprettede flere europæiske posttjenester en arbejdsgruppe, der fik til opgave at udforme et nyt system med fælles gebyrer for behandling af indgående international post.
Following the s t aEr n ent ofobjections, several European PPOs formed a group to design a new systefirof mufual charges for dre processing of incoming international mail.
Deres arbejde mundede ud i en "Agreement for the Remuneration of Mandatory Deliveries of Cross­Border Mail", den såkaldte "Reims­aftale", ifølge hvilken terminalgebyrer skal knyttes til den
Their work has culmina@din in the "Agreement fc the Rernunerationof Mandatory Deliveries of Cross-BorderMail", the so'called"RF.rl\t-S" schemg which will provide a link between terminal dues and the domestic tariff strucU[€' thus allowing individual PPOsto reflect their costs in the long term.
Se Kommissionens beslutning af 8. december 1977, Hugin/Liptons, EFT L 22 af 27.1.1978, s. 23. Det belgiske, det franske, det tyske, det britiske, det finske, det svenske og det schweiziske postvæsen ­ se også IP(93)264 af 7. april 1993.
A problem related to ttre discrepancybetween terminal dues and the real delivery costs of certain PPO s has been the intercepion of inta-Community incoming cross-border mail.
I sin afvisning af klagen fra IECC redegjorde Kommissionen for sin holdning til interception, som er, at interception kun kan accepteres i det omfang, hvor kommercielle remail­virksomheder krænker postmonopolet i et givet land og dermed udgør en trussel for postvæsenets forpligtelse til at varetage offentlig tjeneste i det pågældende land. I denne situation kan interception af remail­post (f.eks. kommerciel ΑΒΑ­post) ikke under de nuværende omstændigheder betragtes som misbrug af dominerende stilling efter EF­traktatens artikel 86'2, særligt når der henses til det omfang den modtagne offentlige posttjeneste ikke modtager tilstrækkelig betaling til at dække udgifterne til levering af post.
The Commission's position with respect to interceptioa as explained in its rejection of the IECCcomplaing is that int€rc€ption is justified only to the extent to which commercial remail companiesviolate tte postal monopoly ofa given country and because ofthat activity, the univenal serviceobligation of the PPO in that country is threatened.In this situation, interception of the rcmailed items when they rq€trter that country (i.e.commercialABA rcmail) is not under the curent circurnstancesan abuse under Article 86 ofthe EC Treatyr2,in particular to the ext€nt that the receiving PPO doesnot rcceive sufficient paym€ntto recover the cost for dclivery.
Den 4. maj 1994 ændrede ORGANON, som er et britisk datterselskab af den nederlandske AKZO­koncern, og som bl.a. har specialiseret sig i fremstilling og distribution af p­piller, det prissystem, det anvendte for salg af to af sine mest solgte produkter, p­pilleme MARVELON og MERCILON.
On 4 May 1994Organon, Organon, a British subsidiary of Akzo (Nethalands), whichspecializes specializes in the manufacüre and marketing of contraceptivepills, changed the price regime applicable to the sale oftwo of its major products,Manelon and Mercilon.
MARVELON er en af de kendteste p­piller i verden.
Marvilon is one of the best-knovm contraceptivepills in the world.
Det samlede salg på verdensplan udgjorde i 1992 500 mio. pakker, hvilket var mere end nogen anden p­pille.
In 1992 ifs worldwide sales amountedto a record 500 million packs.
I ORGANON's nye prissystem blev der foretaget en sondring, alt efter om pillerne skulle sælges i eller uden for Det Forenede Kongerige.
Organon'snew price regime differentiated between pills to be sold in the United Kingdom and thoseintended for export.
Ved salg uden for Det Forenede Kongerige bortfaldt den rabat på 12,5%, som blev ydet for p­piller markedsført til brug i Det Forenede Kongerige.
Pills intended for export no longer qualified forthe 12.5o/o discount applied topills marketed and consum€d in the United Kingdom.
Det bemærkes, at ORGANON aldrig tidligere havde foretaget en sådan sondring, men havde leveret til alle kunder på samme vilkår, med en rabat på 12,5%, uanset bestemmelseslandet.
No distinction of this type had previously beenmade by Organoq which supplied all its customen on the same terms, with tre 12.5o/o discountapplicable to all products, whatever their destination.
ORGANON havde til alle britiske grossister, der eksporterede, sendt en rundskrivelse om det nye prissystem. Grossisterne fik kun rabat på de ordrer, som de kunne bevise var bestemt til Det Forenede
Organon had sent alt British wholesalers involved in export a circular setting out the new price regime.The wholesalers were granted the discount only on orders which they could prove werc intended for the United Kingdom and would not be re'e:rporEd.
Denne beslutning blev indbragt for Førsteinstansretten, sag T­l 10/95.
One ofthenr had acc€dedto this rcquest.
Denne beslutning blev indbragt for Førsteinstansretten, sag nr. T­l33/95.
Organon thus controlled indirect exports of itspoducts from the United Kingdom.
De grossister, som koncentrerede sig om at sælge i Det Forenede Kongerige, fik også et brev fra ORGANON, hvori de blev opfordret til ikke at levere pillerne til den britiske pris med rabat til andre grossister, der ville reeksportere produktet. En af dem havde svaret positivt.
APPLICATIONOF COMPETITIONRULESIN THE EUROPEANUNION withdrawing from it the benefit of immunity from fines conferred by its notifioation of the priceregime.