natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For EDI-brugere, som har brug for at sende og modtage store transaktionsmængder, vil FTAM sikkert være den mest formålstjenlige metode.
EDI users who send and receive large volumes of transactions may find FTAM the most appropriate medium.
Disse directories kan også bruges til opslag, ligesom almindelige telefonbøger.
They can also be scanned like traditional telephone directories.
De kan være offentligt eller privat ejet og kan anvendes til lagring af specifikke data om handlende og private, herunder sikkerhedsrelaterede data.
They can be public or private and can also be used to store specific data about trading partners and individuals, including security-related data.
Det er vigtigt, at disse directories sikres, idet der ellers — hvis uvedkommende får mulighed for at foretage indgreb heri — er risiko for, at meddelelser kan gå tabt eller blive dirigeret forkerte steder hen, eller at netfremkommeligheden forringes.
It is very important that directories are secure as any tampering could result in the loss or re-directing of messages, or the reduced network availability.
En af X.500-rekommandationeme — X.509 — tager specielt sigte på brugen af directories i forbindelse med certificering af nøgler. Denne proces er kort beskrevet i punkt 5.2.3.
One of the X.500 recommendations, X.509, deals specifically with the use of directories for certification of keys.
Sikkerhedsordningerog -procedurer
Security mechanisms and procedures
Ved kryptering bearbejdes informationen på en sådan måde, at den bliver uforståelig for uvedkommende.
Encryption is the scrambling of data or messages to prevent them being understood by unauthorized persons or organizations.
Kryptering kan også bruges til at forebygge, at meddelelser manipuleres på en måde, som ellers ikke ville kunne detekteres, og til at kontrollere afsenderens identitet.
It can also be used to prevent undetectable alteration of messages and to check the identity of the creator.
Kryptering er ikke noget nyt — den var kendt selv i det gamle Rom.
It is not new - encryption was used by the Romans.
Den måde, hvorpå de offentlige datakommunikationsnet er vokset gennem de seneste år, betyder, at der kan opnås enorme gevinster ved at manipulere med transmissionsdata eller ved at skaffe sig kendskab til fortrolige data.
The dramatic increase in the use of public data communications networks over the past few years has been mirrored by the realization of the potentially enormous gains from the malicious manipulation or abuse of the confidentiality of the data passing over these networks.
Det indses klart i internationale handelskredse, at revolutionen på teleområdet vil gå i stå, hvis ikke der tages passende skridt til at imødegå denne fare. Den generelle opfattelse er, at den mest effektive beskyttelse er datakryptering. Mange af de farer, der beskrives i kapitel 3, kan afværges med denne teknik.
There is a recognition by the international business community that the telecommunications revolution cannot be completed unless appropriate safeguards are taken against these threats.
Kryptering kan bruges til :
Encrytion may be used for:
— autentificering/kontrol af afsenderen — således at modtageren har sikkerhed for, at den, der står som afsender, faktisk også er det
• user authentication - verification by the receiver that the sender is the genuine sender and not someone masquerading as the sender;
— autentificering/kontrol af meddelelsen — således at det kan fastslås, at der ikke er gået meddelelser tabt, og at der ikke er manipuleret med meddelelser
• message authentication — verification that messages have not been lost or tampered with;
— beskyttelse af fortroligheden — krypterede data kan under normale omstændigheder kun læses af afsender og modtager
• confidentiality - encrypted data cannot normally be understood by anyone other than the sender or receiver;
— detektering af fejl — dvs. kontrol af, at en meddelelse ikke ved et uheld er blevet ændret
• error detection — checking that the contents of a message have not accidentally changed; and
— afsenderbevis — dvs. bevis over for tredjepart af, at meddelelsen faktisk hidrører fra den anførte afsender (dette er forskelligt fra afsenderautentificering, hvor afsenderens identitet eventuelt kun bevises over for modtageren).
• proof of origin - proving to a third party that the message came from the stated sender (this is different from user authentication which may only prove the identity of the sender to the recipient).
— en meddelelse (eller en del heraf) i klartekst omsættes (krypteres) til en uforståelig form (kodetekst) ved hjælp af en række procedurer, der bygger på en krypteringsalgoritme og en nøgle
• a message (or part of a message) in its original form (plaintext) is transformed (encrypted) into an unintelligible form (ciphertext) by a set of procedures known as an encryption algorithm and a variable, called a key; and
— kodeteksten omsættes (dekrypteres) tilbage til klartekst ved hjælp af krypteringsalgoritmen og nøglen.
• the ciphertext is transformed (decrypted) back into plaintext using the encryption algorithm and a key.
Dette kan illustreres således:
A simple illustration of this is given below.
Det offentlige net
Public network
Hvor god en beskyttelse, der kan opnås ved hjælp af kryptering, afhænger af flere ting:
The level of protection provided by encryption may depend upon, among other things:
— antallet af mulige nøgler — kryptering er kun sikker, hvis der er et stort antal heraf
• the size of the keyspace, i.e. the number of possible keys -for encryption to be secure there should be a large keyspace; and
— administrationen af nøgler — dvs. procedurerne for fremstilling, lagring, udveksling, arkivering og destruktion af nøgler.
• the adequacy of key management - the procedures for generating, storing, exchanging, archiving and deleting keys.
Der findes to krypteringskategorier: systemer baseret på privat nøgle og systemer baseret på offentlig nøgle.
There are two main types of encryption — private key systems and public key systems.
Inden for systemer baseret på privat nøgle anvendes samme nøgle til kryptering og dekryptering.
In private key systems the same key is used for encryption and decryption.
Sådanne systemer kaldes ofte symmetriske systemer, fordi den samme nøgle bruges både af afsender og modtager.
Private key systems are also known as 'symmetric' systems because the same key is used on both sides of the process.
Det siger sig selv, at overførslen af nøglen fra afsender til modtager forudsætter en sikker transmissionsmåde. Dette behandles nærmere under punkt 5.2.3.
Obviously the transmission of the agreed key from the sender to the recipient needs to be secure and this is discussed in Section 5.2.3.
Det bedst kendte symmetriske system er sikkert DES-systemerne, der bygger på data encryption standard (DES).
The most well known symmetric system is probably the data encryption standard (DES).
unik, og som kun kendes af afsenderen.
In public key systems there is a public key, which may be known to many people and a secret key, which is unique and known only to the sender.
Eftersom der ikke bruges samme nøgle hos afsender og modtager, kalder man ofte sådanne systemer asymmetriske.
Because a different key is used on each side of the process, public key systems are also known as 'asymmetric' systems.
Det er naturligvis langt nemmere at distribuere nøgler i sådanne systemer, fordi den offentlige nøgle ikke behøver være hemmelig.
The distribution of keys for public key systems is generally much easier because it is not normally necessary to keep the public key secret.
Til gengæld må den private nøgle holdes hemmelig, hvis sikkerheden ikke skal brydes.
The private key, on the other hand, must remain secret or else security is compromised.
Det bedst kendte system med offentlig nøgle er RSA-systemet, der er opkaldt efter de personer, der fandt på det: Rivest, Shamir og Adelman.
The best known public key system is RSA, named after its authors, Rivest, Shamir and Adelman.
Den væsentligste ulempe ved asymmetrisk kryptering er, at kompleksiteten forudsætter ret stor datakraft. Dette betyder, at denne krypteringsform er bedst egnet som autentificeringsmekanisme, mens symmetrisk kryptering er bedre egnet til sikring af datafortroligheden.
The main disadvantage of asymmetric encryptions that its complexity results in it making relatively heavy usage of computer processing power.
I mange lande findes der regulativer for, hvilke former for kryptering der må bruges, for eksempel ved transmission over offentlige net.
In many countries there are regulations governing the use of encryption, particularly when transmitted over public networks.
Digitale underskrifter bygger på asymmetrisk kryptering og giver garanti for meddelelsens oprindelse og i visse tilfælde dens integritet.
Digital signatures use asymmetric encryption to provide assurance of authentication of the origin of a message and, sometimes, the integrity of its contents.
De kan også anvendes til at forebygge, at en afsender nægter at have kendskab til meddelelsen, idet de giver mulighed for at bevise — forudsat at den private nøgle ikke er røbet — at underskriften er identisk med afsenderens.
They can also prevent repudiation as they can be used to prove that, providing the private key has not been disclosed, the signature is that of the sender.
I korte træk fungerer en typisk digital underskrift således :
Very briefly, a typical digital signature works like this:
— En underskrift i form af en kode genereres ved, at hele meddelelsen eller en del heraf bearbejdes ved hjælp af en algoritme (f.eks. RSA, og afsenderens private nøgle).
• a signature in the form of a code is generated by applying an algorithm, such as RSA, and the sender's private key to some or all of the message contents; and
— Modtageren kontrollerer underskriften ved at kryptere den ved hjælp af afsenderens offentlige nøgle.
• the recipient verifies the signature by decrypting it using the sender's public key.
Administration af nøgler
Key management
Nogleadministration omfatter de procedurer, der skal følges ved fremstilling, lagring, udveksling, arkivering og destruktion af nogler. Enhver sikringsordning baseret på kryptering forudsætter en god administration.
Key management is the procedures for generating, storing, exchanging, archiving and deleting keys and the success of any security mechanism using encryption is heavily dependent on its adequacy.
Administrationen bør fungere sikkert, men bør ikke være urimeligt tung.
Key management must be secure but not overly burdensome.
Inden for symmetriske systemer er det altoverskyggende sikkerhedskrav, at begge de parter, der ønsker at udveksle krypterede data, holder nøglerne hemmelige.
In symmetric encryption systems the overriding security requirement is to keep the keys secret amongst the parties who are transferring enciphered data.
Inden for asymmetriske systemer er det vigtigste, at den dekrypterende part er sikker på, at den offentlige nøgle, som han anvender, faktisk også er afsenderens offentlige nøgle.
In asymmetric encryption systems the overriding need is for the decrypting party to be sure that the public key they receive really is the public key of the encryptor.
Hvis der bruges en forkert nøgle, kan han risikere at basere sine dispositioner på meddelelser fra en falsk afsender.
If they use a false key they may act on messages from a bogus sender.
Generering:
Generation
Nøgler bør genereres under sikre forhold — det bør således ikke være muligt for uvedkommende at finde ud af, hvordan nøgler genereres, idet dette eventuelt kan sætte dem i stand til at fastslå, hvad nøglen er.
Keys should be securely generated - it should not be possible for any unauthorized person to find out how keys are generated as this may enable them to determine what the keys are.
Ideelt set bør igangsættelse og kontrol af nøglegenerering være under dobbelt kontrol, således at ingen alene er i stand til at generere nøgler.
Ideally, the initiation and controlling of the generation should be under dual control, i.e. no one person should be able to generate the keys.
Adgangen til det udstyr og det programmel, der anvendes til nøglegenerering bør ligeledes være under dobbelt kontrol.
Access to the hardware and software used in the generation should also be subject to dual control.
Sikkerheden kan underbygges ved at bruge manipulationssikkert udstyr, dvs. udstyr, som bliver ubrugeligt, hvis det udsættes for manipulationsforsøg.
Tamper-resistant devices, equipment which becomes unusable if an attempt is made to tamper with them, can be used to enhance security.
Sikkerhedskravene i de senere faser afhænger af, om nøglerne distribueres manuelt eller elektronisk, og af om der er tale om offentlige eller private nøgler.
The subsequent security depends on whether the keys are being distributed manually or electronically and whether the keys are private or public.
Nøgler, der skal distribueres manuelt, bør opdeles i to og sendes separat i sikre kuverter (dvs. særligt forseglede kuverter, som ikke kan åbnes, uden at dette kan konstateres) til to forskellige personer.
Manually distributed keys should be split into two parts and sent separately in secure envelopes (special, sealed envelopes which show if they have been opened) to two separate individuals.
På modtagersiden bør kendskabet til de to nøglehalvdele holdes adskilt. Det samme gælder ansvaret for indlæsning af nøglen i krypteringssystemet.
At the receiving end knowledge of each half of the keys should be segregated as should responsibility for the entering of the keys into the encryption system.
Uanset om der er tale om offentlige eller private nøgler, må modtageren stadig kunne sikre sig, at nøglen er ægte — for eksempel ved hjælp af en håndskrevet underskrift.
Regardless of whether a key is public or private the recipient still has to be assured that it is genuine — this may be certified using an individual's written signature.
Private nøgler, der distribueres elektronisk, skal krypteres — det siger sig selv, at man ved at transmittere dem i klartekst udsætter sig for, at uvedkommende får kendskab til dem.
Private keys which are distributed electronically should be encrypted - transmission in plaintext will obviously allow the key to be read by unauthorized parties.
Datakrypteringsnøgler bør sendes i krypteret form ved hjælp af en særlig nøgle.
Data encrypting keys should be sent in ciphertext utilizing key encrypting keys.
Til autentificering af offentlige nøgler kan der udpeges en certificeringsmyndighed, dvs. en tredjepart, som både afsender og modtager har tillid til.
Third parties, trusted by senders and receivers, called certification authorities, can be used to certify the authenticity of public keys.
Dette er nødvendigt for, at modtageren kan være sikker på, at en afsenders offentlige nøgle er ægte, dvs. at den ikke tilhører en bedrager.
This is required because a recipient needs to be certain that a sender's public key is genuine, and not that of an impostor.
Certificering kan ske elektronisk ved at certificeringsmyndigheden sender afsenderens offentlige nøgle til modtageren i en forseglet meddelelse, som myndigheden har underskrevet med sin egen digitale underskrift. Alternativt kan afsenderen inkludere certificeringen i sin underskrevne meddelelse.
The certification can be done electronically with the certification authority transmitting the sender's public key to the recipient in a sealed message signed with its own digital signature.
Modtageren kan så kontrollere certificeringsmyndighedens digitale underskrift, inden han accepterer afsenderens nøgle som ægte.
The receiver then checks the certification authority's digital signature before accepting the sender's . key as genuine.
X.509, der indgår i X.500-rekommandationerne, beskriver, hvordan directories kan bruges til certificering af en afsenders offentlige nøgle.
Part of the X.500 recommendations, X.509, sets out how directories can be used to certify the public key of a sender.
Denne tjeneste forudsætter, at directory-systemets administration, dvs. certificeringsmyndigheden, har parternes fulde tillid.
The credibility of this service is dependent upon the operator of the directory, the certification authority, being trusted by all the parties.
Når en meddelelse indløber, anmoder modtageren certificeringsmyndigheden om afsenderens offentlige nøgle.
When the message is received the recipient requests the sender's public key.
Myndigheden sender afsenderens offentlige nøgle til modtageren.
The certification authority sends the public key of the sender to the recipient.
Denne meddelelse underskrives af certificeringsmyndigheden, således at modtageren kan fastslå, om certificeringen er ægte.
This message is itself signed by the certification authority to allow the recipient to verify that the certificate is genuine.
I tilfælde, hvor kryptering bruges til autentificering, er det særlig vigtigt, at de forskellige nøgler arkiveres på sikker måde.
Where encryption has been used for authentication it is particularly important that the various keys used are securely archived.
De må fortsætte med at stå til rådighed, således at autentificeringen kan gentages, hvis det senere skal kunne fastslås, om meddelelsen er ægte.
They must be available for re-use so that the authentication process can be re-run to prove the authenticity.
Udfyldning af huller i trafikstrømmen med fingerede data praktiseres for at forhindre uvedkommende i at analysere trafikstrømmen over en kommunikationsforbindelse.
Traffic padding is the transmission of dummy traffic to prevent an eavesdropper analysing the flow of encrypted traffic on a communications link.
Der krypteres fingerede meddelelser, således at derved aflytning af forbindelsen ikke kan skelnes mellem fingeret og ægte trafik.
The dummy messages are themselves encrypted so they appear to the eavesdropper to be identical to real messages.
Trafikudfyldning er mest effektiv, når omfanget af den fingerede trafik er af samme størrelse som det højest forventede volumen af ægte trafik.
Traffic padding is most effective if the volume of dummy messages is around the same as the highest expected volume of real messages.
Denne teknik er bekostelig og kun påkrævet, når der kræves et meget højt sikkerhedsniveau.
It is expensive to implement and is only necessary where very high levels of security are required.
Formålet med rutestyring er at sikre, at meddelelser ikke passerer via kommunikationsforbindelser med lavt sikkerhedsniveau. Rutestyring kan for eksempel bestå i, at alle meddelelser — uanset niveau — dirigeres uden om en bestemt netoperatør, hvis sikkerhedsniveau er for lavt, eller omvendt i, at meddelelser, som kræver en meget høj grad af sikkerhed, dirigeres via en særlig rute.
Routeing control is used to make sure that messages are not directed via communications links which have insufficient security.
Dette svarer til den nuværende manuelle notarregistrering, der finder almindelig anvendelse i international handel, når der skal føres bevis for, hvem der er ophavsmand til et dokument, eller om et dokuments indhold er ægte.
This is the equivalent of the present manual notarization system extensively used in international trade as proof of identity of the initiator of documents and that their contents are genuine.
Den rolle, som certificeringsmyndigheder kan spille i forbindelse med administrationen af nøgler, er allerede behandlet under punkt 5.2.3.
The use of certification authorities in key management is discussed in Section 5.2.3.
Certificering er imidlertid ikke begrænset til kun at kunne bruges i forbindelse med administration af nøgler.
But the use of certification is not restricted to key management.
Certificering kan for eksempel også bruges til bekræftelse af, at en virksomhed har bemyndigelse til at konsultere en database indeholdende teknisk information, eller af om en virksomhed er kreditværdig nok til, at der kan afgives er specifik bestilling.
It can be used, for example, to certify that a company has the authority to access a database of technical information, or even that a company is sufficiently creditworthy to place a specific order.
Meddelelser kan »forsegles«, således at man kan se, om indholdet er blevet ændret, forsætligt eller tilfældigt.
Messages can be 'sealed' to show that the contents have not been accidentally or intentionally changed.
Dette gøres normalt ved hjælp af en checksum, som hægtes på meddelelsen, eller som sendes separat.
This is normally done using a checksum which is appended to the message or sent separately.
En checksum er resultatet af en beregning foretaget på dataene i meddelelsen.
A checksum is the result of a calculation which uses data from the message.
Til kontrol af, om dataene er blevet ændret, beregnes checksummen igen ved modtagelsen.
To check that the message has not been altered the checksum is recalculated.
Hvis de data, der indgår i beregningen, er forskellige, bliver resultatet også forskelligt, og dette viser, at »forseglingen« er blevet brudt.
If the data used in the calculation have been changed then the result is different, indicating that the 'seal' has been broken.
De fleste forseglingsformer bygger på kryptering for at gøre checksummens sikkerhed så stor som muligt.
Most seals use encryption to increase the security of the checksum.
Mikroprocessoren i et smart card kan kontrollere, om læsekonsollen er bemyndiget til at aflæse kortet.
A smart card's microprocessor can check that the device reading the card is authorized to do so.
Det er teknisk muligt at omgå kortets sikring, men det er bekosteligt og forudsætter adgang til meget sofistikeret udstyr.
While it is technically possible to compromise the security of the card this is expensive and requires access to very sophisticated equipment.
Det er denne evne til at modstå angreb, som gør et smart card til et nyttigt værktøj inden for datasikring.
It is this resistance to fraud that makes the smart card ¡ useful security tool.
Smart cards kan således bruges til : — identificering og autentificering af EDI-brugere — kontrol af adgangen til data og andre ressourcer — forsegling og underskrivning af transaktioner.
Smart cards can be used for:
Det meste arbejde på at udvikle smart cards har fundet sted i Frankrig, og flere franske banker er nu begyndt at udstede smart cards til deres kunder.
Much of the work on developing smart cards has taken place in France; and French banks are now issuing smart cards to their customers.
I praksis har det imidlertid vist sig, at sådanne disks kun er marginalt mere sikre end traditionelle lagringsmedier såsom magnetbånd.
In practice, however, they are only marginally more secure than traditional storage media such as magnetic tape.
Grunden hertil er, at det er muligt — medmindre WORM-disketter og -diskettedrev underkastes traditionel kontrol, for eksempel i form af kontrol med den fysiske adgang — at læse disketten, ændre og slette data og overføre resultatet til en anden diskette, som så udgives for at være originalen.
This is because, unless traditional controls, such as physical access security, are exercised over the WORM disks and drives, the disks can be read, data added, altered or deleted, and the result written onto another disk which is presented as the original.
Biometri bygger på, at personlige attributter kan udnyttes til identificering og autentificering af personer med en høj grad af sikkerhed.
Biometrie techniques use unique human attributes to provide high levels of assurance of identity and authentication.
Ved attributter forstås i denne sammenhæng stemme-, hånd- og fingeraftryk.
These attributes include fingerprints, voice, and hand shape.
Visse former for biometri er først blevet brugt inden for militæret, hvor der kræves en meget høj grad af sikkerhed.
Some biometrie techniques originate from military applications where very high levels of security are required.
De fleste systemer er imidlertid fortsat på forsøgsstadet, og de store implementerings- og administrationsomkostninger gør dem mindre attraktive.
At present most techniques have only been pilot tested in commercial applications and the high cost of implementing and administering them lessens their attraction.