natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Denne rapport, der er udarbejdet af tjeneste for "Meningsmålinger, Undersøgelser og Analyser" under Generaldirektoratet for AV-sektoren Information, Kommunikat ion og Kultur, er et internt arbejdsdokument fra EF-Kommiss ionen.
This report, which was drawn up by the "Surveys, Research, Analyses" Unit of the Directorate-General for Audiovisual, Information, Communication, Culture, is an internal document for the Commission of the European Communities.
Nogle af de resultater, der forelægges her, blev allerede offentliggjort den 2. maj 1991.
Some of the results presented here have already been distributed by the publication of the Early Release (2nd May 1991).
De dele eller afsnit af denne rapport, hvis resultater allerede er offentliggjort, er markeret med i margenen.
The sections and paragraphs of this report which have already been published are annotated in the margin by the sign ®.
Tidligere blev der to gange om året offentliggjort en række detaljerede tabeller vedrørende langtidstendenser, nogle af dem helt tilbage fra 1974, i et bilag B til bind II af EUROBAROMETER.
Detailed tables on a series of trend variables, some of which go back to 1974, were published as Appendix Β or Volume II of the EUROBAROMETER report, twice a year.
Fremover vil der én gang om året uafhængigt af EUROBAROMETER blive offentliggjort en mere udførlig udgave, der ligeledes beskæftiger sig med udviklings­tendenserne pá kort og mellemlangt sigt.
An extended version, also incorporating a series of short and medium term trends, will hitherto be published independently once a year.
Det første særskilte bind af "EUROBAROMETER TRENDS" udkom i marts 1991.
The first volume of "EUROBAROMETER TRENDS" appeared in March 1991.
EF-spØrgsmals betydning og indflydelse Borgernes opbakning omkring EF Det luxembourgske formandskab Kommissionens image
1.1 Importance and influence of European affairs 1.2 Public support for the European Community 1.3 The Luxembourg Presidency 1.4 Image of the Commission
FREMTIDENS EUROPA
THE "EUROPE OF THE FUTURE"
Det indre marked og den sociale dimension Reformen af den fælles landbrugspolitik Pá hvilke områder bør henholdsvis EF og de nationale regeringer træffe beslutning? Europæisk statsborgerskab Den Økonomiske og Monetære Union Virkningen af den tyske genforening Fæl lesskabets udvidelse
2.1 The Single Market and the Social Dimension 2.2 Reform of the Common Agricultural Policy 2.3 EC and National policy domains 2.4 European citizenship 2.5 Economic and Monetary Union 2.6 The impact of German unification 2.7 The enlargement of the Community
UDENRIGS-. SIKKERHEDS- OG FORSVARSPOLITIK
FOREIGN POLICY, SECURITY AND DEFENCE
Golf-krigens virkninger for EF Kompetence pá det udenrigs- og forsvarspolitiske område Tilli den t i I russerne og arner i kanerne Økonomisk hjælp til USSR
3.1 The effects of the Gulf War on the European Community 3.2 Competence in foreign policy and defence matters 3.3 Trust in Russians and Americans 3.4 Economic assistance to the Soviet Union
EUROPA-PARLAMENTET OG DETS FREMTID
THE EUROPEAN PARLIAMENT AND ITS FUTURE
DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB I LAG
THE EUROPEAN COMMUNITY TODAY
Blokaden mod Irak, Golf-krigen og dennes konsekvenser var de begivenheder, der havde størst indvirkning pá verdenspolitikken i perioden umiddelbart forud for denne EUROBAROMETER-undersØgelse.
The embargo against Iraq, the Gulf War and its consequences have been the events that have most noticeably marked the political world during the period immediately preceding this current EUROBAROMETER survey.
Hen imod slutningen af 1990 udfoldede flere europæiske stater diplomatiske bestræbelser for at undgå en væbnet konflikt med Irak.
Towards the end of 199Ö, many European States had made diplomatic moves to try to avoid armed confrontation with Iraq.
Senere deltog de i den militære indsats, der skulle tvinge Irak ud af Kuwait i henhold til FN's resolutioner.
They also contributed afterwards to the military effort to force Iraq to leave Kuwait in compliance with the resolutions of the United Nations.
De enkelte lande tog selv initiativet hertil, enten inden for rammerne af EF's politiske samarbejde, i FN-regi eller i medfør af deres forpligtelser inden for Vestunionen.
These initiatives have been undertaken by each European state, either within the framework of European Community political cooperation, by virtue of their solidarity within the UN, or by carrying out their obligations towards the treaty Of the Western European Union.
Da der ikke findes en fælles udenrigspolitik eller et fælles sikkerheds- og forsvarssystem, der forpligter samtlige medlemsstater, var det ikke muligt for EF som sådant at gribe effektivt ind, hverken i den diplomatiske fase eller under selve konflikten.
In the absence of a common foreign policy and a common system of security and defence binding all the Member States of the European Community, it saw itself unable to intervene effectively as such during the period of diplomacy and the conflict itself.
Derimod fik EF mulighed for at yde en meget betydelig humanitær hjælp til de mange, der flygtede fra Kuwait, og Økonomisk hjælp t i I de nabolande, der var hårdest ramt af FN's blokade mod Irak.
It was able, nevertheless, to grant very important humanitarian aid to many refugees fleeing Kuwait and economic assistance to neighbouring countries most affected by the embargo imposed by the United Nations against Iraq.
Halvdelen (50%) siger, at de ville blive "meget kede af det", hvis EF blev opløst; 35% ville vere ligeglade, og kun 6% ville feile sig "meget lettede" (Tabel 6).
Half (50%) say they "would be very sorry" if the European Community was scrapped; 35% would be indifferent and only 6% "would be very relieved" (Table 6).
Det er er Spanien, Portugal og Danmark, at man samlet kan notere den største stigning i de fire indikatorer, der afspejler opbakningen omkring EF.
Spain, Portugal and Denmark have the most significant rises overall in the four indicators supporting "Europe".
Set i forhold til meningsmålingen i efteråret 1990, er der nu 10% flere portugisere, 9% flere spaniere, 7% flere nederlændere og luxembourgere og 4% flere danskere og briter, der mener, at medlemsskabet af EF er "en god ting" (Diagram 2.a.).
Compared to the Autumn 1990 survey, the idea that EC membership is "a good thing" is shared by +10% of Portuguese, +9% of Spaniards, +7% of Dutch and Luxembourgers, and + 4% of Danes and British (Figure 2.a).
I de to lande, der senest har tiltrådt Fcllesskabet, er det nu en meget udbredt opfattelse, at deres land har haft fordel af medlemsskabet af EF. I Portugal, hvor der straks fra starten var en stor procentdel, der opfattede det som en fordel, ligger tallet nu pá 82% (+8).
The two latest countries to have joined the Community now have a very high opinion of the benefits that EC membership has brought them.
I Spanien gav borgerne fòrst fra 1989 udtryk for deres tilfredshed med fordelene ved medlemsskabet, dvs. tre år efter tiltrædelsen.
In Spain, its citizens were not convinced of the rewards brought by membership until 1989, three years after joining.
Fra sommeren 1989 til efteråret 1989 steg antallet af personer, der mente, at Spanien havde haft fordel af medlemsskabet af EF, fra 31% til 51%.
From the summer to the autumn ofthat year, the number of Spaniards saying their country had benefited from EC membership changed from 31 % to 51 %.
Antallet steg yderligere I foråret 1990 (57%), faldt sá i efteråret 1990 (51%), men der er nu sket en stigning pá 9 points til 58%.
They increased again in Spring 1990.(57%) and then fell in Autumn 1990 (51%). They have now increased by 9 points and stand at 58%.
Uden at ná op pä niveauet i Irland (83%), Portugal (82%) eller Holland (77%), nærmer Spanien sig EF­gennemsnittet (59%).
Spain's result is now close to the European average (59%), without reaching the levels of Ireland (83%), Portugal (82%) or the Netherlands (77%).
Det er i Spanien, Portugal og Danmark, at der er sket den kraftigste stigning i antallet af personer, der ville blive kede af det, hvis EF blev opløst: henholdsvis +9, +6 og +7.
The number of people who would be sorry if the EC was scrapped rose the most in Spain (+9), Portugal (+6) and Denmark (+7).
Kun tyskerne i det tidligere DDR giver udtryk for en vis skuffelse set i forhold til den overdrevne begejstring, de følte over for EF i forbindelse med foreningen af de to Tysklande.
Only Germans from the former GDR show some disappointment after the boundless enthusiasm displayed towards the European Community at the moment of German unification.
Selv om de stadig er blandt de mest positive, er deres støtte, der lá uscdvanlig højt i efteråret 1990, nu faldet, formodentlig som følge af en mere realistisk indstilling til EF. åledes er f.eks. procentdelen af personer, der giver udtryk for støtte til foreningen af Vesteuropa ("helt for"), faldet fra 44% til 31% (­13), medens procentdelen af dem, der anser medlemskabet af EF for at vere "en god ting", er faldet fra 87% til 79% (­8).
Still remaining among the highest, their level of support, exceptionally strong in Autumn 1990, has now suffered a fall, probably because of a more realistic appraisal of the EC.
Procentdelen af personer, der mener, at medlemskabet er en fordel, er faldet fra 78% til 67% (­11), og procentdelen af personer, der ville vere kede af det, hvis EF blev opløst, er faldet fra 72% til 57% (­Ιδ)1).
Thus, for example, the percentage of people showing support for Western European unification ("for - very much") changed from 44% to 31% (-13); people who consider EC membership "a good thing", 87% to 79% (-8); those who recognise the benefits of membership, 78% to 67% (-11); and the percentage of those who would be very sorry if the EC was scrapped, 72% to 57% (-15)1.
Den positive opfattelse af et lands medlemsskab af EF findes hovedsagelig hos personer med en forholdsvis lang uddannelse og høj indkomst samt blandt opinionsledere (Tabel 7).
People who had studied the longest, those with the highest incomes and opinion-leaders hold the most positive perceptions about their country's membership of the Community (Table 7).
1) Jf. specialrapporterne "The European Community and United Germany" fra marts 1991, der vedrører EB34, og "Det Europeiske Fællesskab og det forenede Tyskland i marts 1991" vedrørende EB35.
See the special reports "The European Community and United Germany", March 1991 concerning EB34, and
Begge rapporterne kan fås i EF­Kommissionens tjeneste for "Meningsmålinger, Undersøgelser og Analyser".
"The European Community and United Germany in March 1991" concerning EB35, available from the "Surveys, Research, Analyses" Unit of the Commission of the European Communities.
Det luxembourgske formandskab
1.3 The Luxembourg Presidency
Otte ud af ti luxembourgere (82%) havde via aviser, radio eller fjernsyn hørt noget om, at deres land varetog formandskabet for Ministerrådet i første halvår af 1991 (Tabel 8, Diagram 4).
Eight Luxembourgers out of ten (82%) have "read in the newspapers or heard on the radio or television" something about the Presidency of the Council of Ministers assumed by their country during the first half of 1991 (Table 8, Figure 4).
I den tid, spørgsmålet har veret stillet, synes Luxembourgs seneste formandskab at have været genstand for don mest massive mediedækning, kun overgået af dækningen af Storbritanniens formandskab i 1986.
Since the time the question was first asked after the UK Presidency in 1986, Luxembourg seems to have had the highest media coverage.
Tidligere havde kun danskerne vist et næsten lige så stort kendskab til deres lands formandskab, nemlig i andet halvår af 1987 (79%).
Beforehand, only the Danes had reached almost as high a awareness figure (79%) for their Presidency (VII-XII 1987).
Og formandskabet tillægges stor betydning.
The importance attributed to this Presidency is equally considerable.
75% af luxembourgerne mener, at denne begivenhed er "meget vigtig" eller "vigtig" for deres land.
75% of Luxembourgers consider this event "very important" or "important" for their country.
Uden helt at ná op pá niveauet i Spanien i 1989 (78%), anser borgerne i Luxembourg alle spørgsmål vedrørende EF for at være af stor betydning.
Without reaching the level of Spain in 1989 (78%), the citizens of Luxembourg rank very highly everything to do with the European Community.
Kommissionens image i modsætning til, hvad der gælder for "EF som helhed", er borgernes kendskab til dets udøvende organ, Kommissionen, blevet mindre og mindre, siden spørgsmålet første gang blev stillet i 1987 (43%).
Contrary to "the European Community as a whole", public awareness of its executive organ, the Commission, has not ceased declining since the question was first asked in 1987 (43%).
39% af de adspurgte siger, at de via aviser, radio eller fjernsyn for nylig har hørt noget om EF-Kommissionen I Bruxelles.
39% of people questioned said they had "recently seen or heard in the papers, on the radio or on television anything about the European Commission in Brussels".
55% har ikke hørt noget (Tabel 9, Diagram 5).
55% had not seen or heard anything (Table 9, Figure 5).
Til sammenligning kan nævnes, at Europa-Parlamentet er mere "synligt" i massemedierne, skønt også kendskabet til Parlamentet er faldet siden sidste undersøgelse, nemlig med 5 point (Tabel 30).
By comparison, the European Parliament is more "visible" in the mass media, despite also undergoing a 5 point fall in people's awareness of it (44%) in the present survey (Table 30).
I foråret 1991 faldt kendskabet til Kommissionen i alle EF-lande, mest markant i Irland (- 10 point til 43%), det tidligere DDR (- 9 point til 43%) og i Frankrig (- 8 point til 37%).
In Spring 1991, awareness of the Commission fell again in all countries, especially -10 (43%) in Ireland, -9 (43%) in exGDR and -8 (37%) in France.
Naturligvis er kendskabet til Kommissionen fortsat stort blandt personer, der til stadighed benytter sig af de tre store medier: aviser, radio og TV.
It is evident that awareness remains highest among people who are frequent users of the three media: newspapers, radio and television.
Blandt de flittige mediebrugere har 50% via disse medier hørt noget om Kommissionen.
Frequent media users are 50% likely to have seen, read or heard anything about the Commission.
Blandt personer, der kun af og til bruger medierne, har 75% overhovedet ikke hørt noget om den (Tabel 10, Diagram 6).
Occasional users are 75% not likely.to be informed about it at all (Table 10, Figure 6).
Det Indre marked og den sociale dimension
2.1 The Single Market and the Social Dimension
Efter at opbakningen omkring gennemførelsen af det indre marked var aftaget ret kraftigt i 1989, kunne der ved den seneste meningsmåling i efteråret 1990 konstateres en ret betydelig stigning i procentdelen af personer, der anså det indre marked for at vare en "god ting".
After a quite spectacular fall in 1989 in people's favourable opinion towards the completion of the Single Market, the belief that it was "a good thing" had increased appreciably at the time of the last survey in Autumn 1990.
Og procentdelen ligger i den her beskrevne undersøgelse pá nøjagtig samme niveau.
It now remains at the same level as then.
Halvdelen af EF-borgerne (51%) mener, at gennemførelsen af det indre marked i 1992 vil vere "en god ting" for "folk som dem selv".
Half of all European Community citizens (51%) think that the completion of the Single Market in 1992 is a "good thing" for "people like them".
Én ud af ti (9%) er af den modsatte opfattelse, og én ud af tre (31%) anser det for at vere en "hverken god eller dårlig ting" (Tabel 12, Diagram 7).
One out of ten (9%) is of the opposite view and three out of ten (31 %) see it as "neither a good or bad thing" (Table 12, Figure 7).
I de fem nye tyske delstater synes tilliden til det indre marked at vere aftaget noget.
Confidence in the Single Market seems to have a fallen a little in the five new German Länder.
Blandt Østtyskerne er der 46%, mod 56% ved den foregående undersøgelse, der betragter det indre marked som noget positivt.
East Germans are 46% positive about it, compared to 56% at the time of the last survey.
Men i 8 af de 12 medlemsstater er der en svag stigning I antallet af personer med en positiv opfattelse.
But, 8 out of 12 Member States register a slight increase in positive opinions.
I Danmark er man nået op pá et rekordhøjt niveau : 46% (+2).
Denmark achieves a record level: 46% (+2).
I Irland og Portugal har stigningen veret pá henhol dv i s +7 og +6.
In Ireland and Portugal, increases are +7 and +6 respectively.
I de tolv medlemsstater har de personer, der går mest Ind for EF's indre marked, følgende profil (Tabel 13): de er mel lem 15 og 39 år de har en videregående uddannelse eller er stadig under uddanne I se det er dem, der bruger medierne mest^2) de tilhører efter deres egen opfattelse de mellemste og højere socialgrupper(3) de tilhører de liberale erhverv, er selvstendige erhvervsdrivende, ledere eller kontorfunktionerer de er opinionsledere og personer, der giver udtryk for en positiv holdning over for EF*4) de har "post-materielle" verdi normer < 5)
15-34 years old those with higher education or still studying high media users2 middle and upper social class3 employed and independent professionals, general managers and office workers opinion-leaders and those expressing positive attitudes towards the European
De forskellige måder at anskue det indre marked pá omfatter bl.a. en undersøgelse af, hvilke forhåbninger, det vekker hos medlemsstaternes borgere.
Various opinions about the opportunity of the Single Market are enriched by the feeling of hope generated by the citizens of Member States.
Den frygt, der blev givet udtryk for fra slutningen af 1989 til slutningen af 1990, er nu forstummet, og tilliden er igen så småt begyndt at stige.
Fears felt from the end of 1989 to the end of 1990 are now less obvious as a surge of confidence becomes clear.
To tredjedele af EF-borgerne (65%) ser pá det indre marked med "store forhåbninger" eller "visse forhåbninger".
Two thirds of Europeans (65%) are "very hopeful" or "rather hopeful" about the Single Market.
Det er en stigning pá 5 point i forhold til efteråret 1990.
This is an increase of 5 points compared to Autumn 1990.
Dem, der ser pá det indre marked med "en vis frygt" eller "stor frygt", udgør fortsat 25%.
The percentage of those who are "rather fearful" or "very fearful" remains at 25%.
Forøgelsen af førstnevnte procentsats forklares af, at der er sket en tilsvarende nedgang i procentdelen af personer, der Ikke giver udtryk for nogen holdning, nemlig fra 16% til 10% (Tabel 14, Kort 2).
The difference is made up from those without an opinion, whose percentage dropped from 16% to 10% (Table 14, Map 2).
I alle EF-lande er der sket en stigning I antallet af personer, der imødeser det indre marked med "store forhåbninger".
The numbers of those "very hopeful" about the Single Market increased in all Community countries.
De største stigninger er konstateret i Irland (+11), Belgien og Portugal (+10) og Greken I and (+8).
The most spectacular increases took place in Ireland (+11), Belgium and Portugal (+10) and Greece (+8).
I det tidligere DDR er der en mere tøvende holdning, både over for det indre marked og institutionerne.
In former GDR, the Single Market is perceived with more reticence, just as Community institutions are.
Antallet af personer, der giver udtryk for frygt, er steget fra 12% til 23%.
Fears climbed from 12% to 23%.
I de andre lande er frygten blevet mindre.
In other countries, fears decreased.
I Frankrig f.eks. er procentdelen faldet fra 40% til 35%.
In France, for instance, they went from 40% to 35%.
(5) Efter Indekset for verdlnormer "Materialisme - post-materialisme' der defineres i bilaget.
According to the indicator "Typology of European Attitudes" as in the Annex
EF-borgerne betragter nu Igen den sociale dimension ved det indre marked i 1992 som noget centralt.
The Social Dimension of the 1992 Single European Market is prominent once again in the interest of Europeans.
Procentdelen af dem, der betragter den som "en god ting", når igen op på niveauet i foråret 1989.
The numbers of those who think it "a good thing" returned to the levels of Spring 1989 (69%).
Kun 7% har en negativ holdning til spørgsmålet (Tabel 15, Kort 3).
Only 7% consider it in a negative way (Table 15, Map 3).
Ganske vist vedrørte det spørgsmål, der er blevet stillet siden foråret 1989, "Socialpagten" elier erkleringen om "Den europeiske pagt om grundleggende arbeJdmarkedsmessige og sociale rettigheder".
It is true that the question asked since Spring 1989 dealt with the "Social Charter" or the Declaration constituting a "Community Charter of Fundamental Social Rights".
Denne gang vedrører spørgsmålet den "sociale dimension", der skal gennemføres samtidig med det indre marked, idet det forklares, at den består af et "grundleggende set af regler vedrørende rettigheder og pligter for arbejdstagere og arbejdsgivere i medlemslandene".
It talks this time of a "Social Dimension" complementing the Single European Market, mentioning specifically that it consists of "a basic set of rules concerning the rights and duties of workers and employers in all the member countries".
I Storbritannien derimod har tilslutningen til denne politik veret sterkt faldende (-11).
By contrast, support for this policy in the United Kingdom has collapsed (-11).
For nu at gå over til et helt andet emne, så mener et stort flertal af borgerne, at personers fri bevegelighed i Europa år 2000 vil vere en kendsgerning. 62% af dem mener, at de selv eller deres børn til den tid vil kunne studere, arbejde eller bo i et hvilket som helst EF-land pá samme måde som de i dag gør det i deres eget land (Tabel 24, Diagram 12).
In another context, a big majority of citizens think that the free circulation of peoples will be a given fact in Europe in the year 2000.
Reformen af den feiles landbrugspolitik
2.2 Reform of the Common Agricultural Policy
Landbruget er, bortset fra kul- og stálomrádet, det område, hvor EF først indførte en feiles politik for samtlige medlemslande.
Agricultural production is, after coal and steel, the oldest of the domains in which the European Community has a common policy among all its members.
Reglerne på dette område, den feiles landbrugspolitik, er gennem arene blevet ændret flere gange.
Since the start of the regulations known as the Common Agricultural Policy (CAP), it has undergone many changes.
Den seneste reform, fra 1988, skulle fjerne produkt Ionsoverskuddene og dermed formindske de meget store landbrugsudgifter, der afholdes over EF-budgettet.
The last reform, put into place in 1988, aimed to eliminate production surpluses to reduce the very high level of agricultural expenditure within the Community budget.
Ned I egn ing af landbrugsjord, omlægning til ikke-støttet produktion, der kan udnyttes af industrien, godtgørelse til landmænd, der ophører med landbrugsvirksomhed, fremme af deltidslandbrug osv. var blandt de foranstaltninger, der blev indført.
Letting land lie fallow, encouraging non-subsidised production useful for industry, compensation for farmers taking retirement, encouraging part-time farming, etc. constitute some of the measures applied.
Resultaterne af disse reformer er nu slået igennem, og EF's landbrugsbudget er blevet reduceret betydet igt.
Their entrance into force have had their effect and have considerably diminished the Community's agricultural budget.
For at dekke denne overskudsproduktion har det veret nødvendigt at øge landbrugsbudgettet for 1991 med 20% 1 forhold til 1990.
To deal with this over-production, an increase in the agricultural budget of 20% is required for 1991 compared to 1990.
For Øjeblikket går 80% af EF's landbrugsstøtte til 20% af landmændene, der producerer 75% af EF's landbrugsproduktion. Dette anses nu for at vere både socialt og Økonomisk uacceptabelt.
At present, 80% of Community agricultural subsidies benefit 20% of farmers who produce 75% of Europe's agricultural products.
Der foreslås derfor en ny landbrugsreform.
A new agricultural reform is proposed.