natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ethvert omfat­tende projekt på dette område bygger på, i visse til­fælde, omfattende undersøgelser af tilsvarende situa­tioner.
By implication, any major project in this area must have required, in its initial stages, a period of research, sometimes very detailed research, into situations which may have been similar.
De forskellige projekter, har rejst flere problemer end de har løst; men det er sikkert, at de nedlagte områder, især de nedlagte industriområder, på denne måde har sat gang
In recent years, Europe has been criss-crossed by study groups attempting
KONFERENCER i denne forbindelse, f.eks. med hensyn til oprensning af områderne, kan være betydelige, og at der også i denne sammenhæng kræves omfattende udveksling af oplysninger og viden.
CONFERENCES so as to improve the environment. Previous projects have shown that, depending on the specific situation, the prob lems which have to be solved in this connection, e.g. cleaning up soil pollution, may be substantial and once again may require large-scale exchanges of information.
man efter at have studeret nogle få betydningsfulde, men isolerede, tilfælde skal til at træffe foranstaltninger for samtlige eller næsten samtlige de nedlagte om råder.
to find out what is happening in the other countries in or der to prepare their own proposals for declining industrial areas.
De hidtil opstillede projekter har klart vist, hvilken betydning indgreb i de nedlagte industriområder kan have for fornyelsen af hele bykvarterer og arealer.
(iii) Projects prepared in the past have clearly emphasized the important benefits that action in declining industrial areas can have on the environment of whole city and re gional areas.
En for udisciplineret udnyttelse af de nedlagte områder i stærkt overbefolkede og overbebyggede områder bør modvirkes ved at midlerne hertil kræves anvendt efter klarere linjer. De hidtil opstillede projekter har i de for skellige situationer vist, at problemerne, der skal løses
It would not seem unreasonable to contrast the excessively casual use of the areas which are becoming available in heavily congested areas with the need to establish more specific objectives on the use of resources
De nedlagte industriområder bør endelig i højere grad benyttes til at studere og udforske særprægene ved nu tidens boligområder.
(iv) Finally, it would not seem unreasonable to suggest that declining industrial areas might provide a very clear and explicit opportunity for rethinking the nature of today's living environment.
De bør bruges til byplanlægningsog arkitekturkonkurrencer, til initiativer på internationalt plan, til møder, seminarer og udstillinger, til bredt anlagte debatter; de bør med andre ord benyttes som udgangspunkt for en dybtgående ændring i vores op fattelse af byen.
This could then lead to planning and architectural competitions, international schemes, symposiums, seminars and exhibitions, and conferences which are not just restricted to small groups ofspecialists. In other words, this problem could serve as the opportunity for fundamental changes in the attitudes of society.
Sammenfatning af konferencen i Leuven den 26., 27. og 28. oktober 1989
Synthesis of a seminar in Leuven (26 to 28 October 1989)
Arealanvendelsesmønstre i periferien og Kreuzberg i Berlin.
Land-use patteras in the periphery
For at få hold på periferiproblematikken har vi opstillet en typologi over de arealanvendelsesmønstre, man støder på i større regioner omkring bymæssige centre.
To facilitate our study of the periphery, we have developed a typology of the land-use patterns occurring in the area sur rounding urban centres.
Kategoriseringen er ikke udtømmende; den bidrager kun med en første morfologisk og funktionel sondring mellem forskel lige grundformer for udviklingen i arealanvendelsen.
This typology is not an exhaustive classification: it merely makes an initial morphological and functional distinction between various basic forms of physical development.
I praksis vil mange situationer i periferien fremstå som blandingsformer af flere typer.
In practice, many situations in the periphery will be seen to be hybrid forms of several of these types.
De første industriforstæder opstod i 1800-tallet. Fabrikker slog sig ned i udkanten af byen, og omkring dem voksede der arbejderkvarterer frem. Typiske eksempler kan ses i Villeurbaine i Lyon, Levallois i Paris, Vilvoorde i Bruxelles
The first industrial suburbs were created in the nineteenth century: factories were located on the city outskirts and work ing-class communities grew up around them.
Allerede på et forholdsvis tidligt tidspunkt opstod der i Storbritannien forstæder for det bedre borgerskab. Jernbanelinjerne gav de viktorianske suburbs omkring London deres største vækstperiode allerede i anden halvdel af 1800-tallet1).
These nineteenthcentury urban extensions are now characterized by a mixture of older housing stock, largely abandoned factories, warehouses, more recent subsidized housing, etc.
I andrevesteuropæiske lande tog udviklingen afboligforstæder først rigtig fart omkring århundredskiftet og frem for alt (under indflydelse af privatbilismen) efter anden verdenskrig.
These areas are losing their inner cohesion owing to the decline of old-established industries; the workers are no longer employed in the nearby fac-
En særlig form for byvækst ser man omkring historiske byer, hvis centrum har en så klart defineret og afgrænset form, at bystrukturen ikke tåler indføjning af infrastruk­turfunktioner i stor skala.
The Victorian suburbs around London experienced their greatest period of growth in the second half of the nineteenth century following the construction of the railways.1 In other West European countries, the development of residential suburbs really got under way at the turn of the century, and more particularly (owing to the rise in car ownership) after the Second World War.
Sådanne funktioner (stationer, oplagspladser, motorgader...) lokaliseres da i byens ud­kant, hvor de bliver udgangspunkt for dannelse af en sup­plerende bydel.
There are now extensive residential areas, varying in so cial status from lower-middle to upper class, around most European cities.
Et stort antal tilflyttere til en eksisterende bykerne i en vis afstand af et primærcenter resulterer i en anden type sa­tellitby, pendlerkvarteret.
Satellite towns are urban sprawls, planned or otherwise, situated at some distance from the city centre.
Ved en proces af denne art har mange småbyer og landsbyer omkring et større center gen­nemgået en voldsom vækst.
There is a physical break between the two builtup areas, but the satellite towns are functionally highly dependent on the centre.
Det gælder f.eks. kommu­nerne langsjernbanen Bruxelles­Charleroi.
Planned Satellite towns are frequently designed by the public authorities as large-scale, low-rent housing projects.
De har på den måde fundamentalt skiftet karakter. Fra relativt selvbe­roende samfund har de udviklet sig til afhængige sovebyer.
The French 'grands ensembles' such as Sarcelles, the Bijlmermeer in Amsterdam, the Märkisches Viertel in Berlin, among many others, are perhaps the most eloquent examples.
Når pendlertrafikken af en eller anden grund tager af, kan der opstå problemer.
The draw backs of these projects are, however, well known: inadequate amenities, high maintenance costs, an unpleasant, monotonous living environment and a lack of common identity with the city.
Der er ikke læn­gere sammenhængende bebyggelse ind til bymidten, men funktionelt er satellitbyen udpræget afhængig af centret.
Such amenities (stations, storage depots, motorways, etc.) are located on the city outskirts, giving rise to a complementary urban district.
Planlagte satellitbyer anlægges ofte af det offentlige som store sociale boligbyggerier.
In time, owing to its good accessibility and the lack of space in the city centre, this area attracts other functions, such as administrative services, hospitals and shopping centres.
Efterkrigstiden kunne frem­vise en eksplosiv vækst af denne art. I overensstemmelse med CIAM­ideerae om adskillelse afbyfunktionerne blev
A good example of this is Siena, where most of the activity of a modern society takes place in the area out side the city walls, which forms a complement to the well-preserved inner city.
I områder med stor tæthed og svag planlægningstradition har man allerede længe kendt fænomenet båndbebyg­gelse.
Many small towns and villages in the vicinity of a large centre, such as the communities along the Brussels-Charleroi railway, have grown significantly by just such a process.
På begge sider af udfaldsveje og vigtige landeveje møder man uregelmæssige tjavser af boligbebyggelser og småvirksomheder.
Their character was substantially transformed as a result: from relatively self-contained communities to dependent dormitory towns. If
Lignende udviklingsforløb kan dog også resultere i netværklignende konstellationer: Flercentermønstre med aktivitetskoncentrationer påveldefinerede steder, som virker strukturerende på deres omgivelser.
However, such developments can also give rise to network configurations: polynuclear structures with activities concentrated at well-defined points which lend a structure to their surroundings.
Nye attraktionspoler
New poles of attraction
På det seneste har der også udviklet sig handelsstrøg af samme art. Større og mindre handelsvirksomheder (hypermarkeder, møbelpaladser, havecentre, tekstilforretninger, skobutikker, bilværksteder osv.) slår sig stadig hyppigere ned langs vigtige forbindelsesveje. Industrielle og administrative komplekser følger denne udviklingslinje.
A recent development is commercial strips. More or less large-scale commercial enterprises (hypermarkets, furniture centres, garden centres, textile stores, shoe shops, garages, etc.) are setting up on sites alongside major roads.
Derved skabes der et særegent mikromiljø: Vejen har ikke længere kun den funktion at forbinde to byer; den frem kalder også bymæssige aktiviteter.
This is giving rise to a special type of micro-environment. The road no longer has the sole function of linking towns, but increasingly generates urban activities.
Efterhånden som den gennemgående trafik generes mere og mere af brugerne af de tilgrænsende faciliteter, kommer den lokale og den gen nemgående trafik i konflikt.
As through-traffic is increasingly hampered by users of the adjacent amenities, local and longer-distance traffic increasingly come into conflict.
Dette kan gøre det nødvendigt at fordoble vejforbindelsen (f.eks. ved at bygge en parallel motorvej).
This can result in the necessity to build more roads (e.g. a parallel motorway).
Diffus bebyggebe og netbebyggelse
Nebulae and networks
Vigtige infrastrukturelle knudepunkter - motorvejskryds, lufthavne, superlyntogsstationer o.l. - giver anledning til, at der etablerer sig en række andre funktioner.
Major infrastructure nodal points - motorwayjunctions, air ports, major rail terminals, etc. - result in the development of specific amenities.
Hoteller, kongrescentre, udstillingshaller, butikscentre, biludlejningsfirmaer osv. ynder sådanne lokaliseringer.
Hotels, congress centres, exhibition halls, shopping centres and car-hire firms, etc. are attracted to these locations.
Reelt er der her tale om, at der dannes et sekundært center, som udfylder en række supplerende funktioner i forhold til den indre by (internationale forbindelser, anlæg til massebegivenheder), men som ogå kan udvikle sig til et stærkt konkurrerende center. En lignende udvikling kan ventes om kring store forlystelsesparker, som påregnes at tiltrække et millionpublikum.
This is tantamount to the arise of a secondary centre fulfilling a number of complementary functions in re spect of the inner city (international links, facilities for mass events), but which can also enter into strong competition with it.
Byens udflyttere gnaver løs af dem: individuelt opførte boliger, boligrelaterede faciliteter, håndværksvirksomheder og småindustrier.
They are being gradually eroded by urban sprawl: privately built houses, residential services, craft industries, small industrial estates. Agri
Store dele af Vesteuropa indgår imidlertid i storbysystemer og præges ikke længere af denne traditionelle struk-
The nature of physical development in the periphery also de pends on the regional structure of the surrounding area. In
KONFERENCER dercentre og de mellemliggende »perifere« områder kan ofte ikke længere underordnes et bestemt center.
Amsterdam, Utrecht) and a network of their respective interconnections. The dichotomy between the centre and the periphery is no longer evident from the map of such a structure.
Denne »interurbane periferi« (»mellemlandet«) har så at sige op­nået sin egen centralitet og autonomi: Afhængigheden af et bestemt bycenter er aftaget og den perifere beliggenhed kan være blevet central i forhold til flere byer.
The structure is multilayered, with various centres and subcentres, and the peripheral zones in between frequently can not be attributed to a specific centre. The interurban periphery has, as it were, acquired its own centre and autonomy.
På landsplan fører et sådant supercenter med flere bykerner ofte til ud­polarisering af en ny periferi i de områder, som ligger uden for det primære netværk og dermed ikke har del i den cen­tralitet, dette frembringer.
On the scale of the State as a whole, such a multiple super-centre sometimes results in polarization of a new periphery in the areas which are outside the bounds of the primary network, and thus excluded from the centrality generated by it.
I Europa finder vi to forskellige slags storbysystemer.
Metropolises differ from small towns in their com plexity, population, heterogeneity, the hustle and bustle of ur ban life, etc.2 There are two different types of metropolitan system in Europe.
Den radial-koncentriske metropol (»spindelvævsmetropolen«) breder sig i koncentriske cirkler omkring et enkelt over­ordnet bycenter (gerne en hovedstad). Paris, Rom, Athen og Madrid er eksempler på dette mønster.
Spiderweb metropolises extend concentrically around a dominant (capital) city of the first order.
Netværksmetropoler bygger på flere bycentre, der indgår i en netstruk­tur. Denne type findes bl.a. i England (London­området, Manchester, Leeds), i Nederlandene (Randstad­området), i Belgien (trekanten Bruxelles­Gent­Antwerpen) og i Tyskland (Ruhr­Rhin­området og den øvre Rhin­dal).
Network metropolises are based on a network structure of different towns.
Bymæssighed uden by
Urbanism without an urban centre
I den radial­koncentriske metropol er centerbyen det rum­lige centrum for et radialt trafiksystem.
In the spiderweb metropolis the core city is the physical centre of a radial system of links.
Det er også mag­tens og indflydelsens centrum, stedet, hvor beslutningerne tages og det kulturelle liv udspiller sig.
It is also the centre of power and influence, the place where decisions are taken and where cultural life takes place.
Her har periferi­problemerne først og fremmest at gøre med mangelen på ligeværdighed — i rumlig og social henseende — mellem centret og det omliggende område.
The problem of the periphery in this case concerns above all a lack of equality - in social and town-planning terms - between the centre and the surrounding area.
Periferien kendetegnes generelt af en diffus tilstede­værelse af bymæssige funktioner parret med fraværet af en sammenhængende bymæssig struktur, som kunne give rumlig sammenhæng og enhed til de forskellige elementer.
The periphery is generally characterized by the diffuse presence of urban functions, combined with the absence of a co herent urban structure which could give the various elements a physical cohesion and unity.
Den traditionelle europæiske by er sammensat af frag­menter med forskellig oprindelse3). Denne tvungne kon­
The traditional European city is a conglomerate of fragments of different origin.3 The enforced confrontation of divergent
Ved netværksmetropolerne er forholdene mere indvik­lede. For eksempel er der ingen entydig centralitet i den nederlandske Randstad. Dette storbyområdes rumlige struktur bestemmes af en ring af byer (Rotterdam, Haag, Amsterdam og Utrecht) og forbindelsesnettet mellem dem.
The matter is more complex in the case of network metropolises.
Denne udvikling går hånd i hånd med brudmomenter og tvivlsomme situationer.
This evolution is accompanied by ruptures and equivocal situ­ations.
Den gamle centervirkning antastes, uden at de nye momenter af centralitet endnu har ud krystalliseret sig i en hensigtsmæssig form.
The influence of the old centre is eroded, while the new elements of centrality have not yet crystallized out in a suitable form.
indføje dem i en overordnet sammenhæng skaber byen en ny enhed, hvis elementer indgår nye og uventede indbyrdes forbindelser.
By bringing heterogeneous ele­ments into contact with each other in an umbrella structure, the city creates a new entity, within which the elements enter into new and unexpected relationships with each other.
Vekselvirkningen mellem de forskellige fragmenter gør byen til en helhed, som er større end summen af dens enkelte dele.
As a result of the interactions between different fragments, the city forms a whole that is more than the sum of its constituent parts.
Ligesom centralitet og centrum ikke mere er sammenfaldende begreber, må man også skelne mellem perifer lokalitet og perifere vilkår.
Where 'centrality' and 'centre' are no longer synonymous, a distinction has to be made between 'peripheral location' and 'peripheral condition'.
En perifer lokalitet er et sted på en vis afstand af et bycenter.
A peripheral location is a location at a certain distance from an urban centre.
Perifere vilkår kendetegnes af fraværet af en retningsgivende og komplementær centralitet.
A peripheral con­dition is characterized by the absence of an orientational, complementary centrality.
Dette fravær kan skyldes, at et eksisterende center har mistet sine centerfunktioner, eller det kan være for årsaget af, at et bestemt område er blevet marginaliseret i forhold til et nyt dominerende center.
This can be the result of the loss of an existing centre, or due to the marginalization of a given area with regard to the emergence of a new, dominant centre.
I byperiferien finder man godt nok også en mangfoldighed af fragmenter, som refererer til helheder af forskellig art (småvirksomheder, butikscentre, boliger, landbrugsjorder osv.). Men disse forskelligartede fragmenter undslipper her enhver vekselvirkning.
There is, of course, also a diversity of fragments in the urban periphery corresponding to entities of different types (enter­prises, commercial, centres, residential areas, agricultural land, etc.), but these divergent fragments do not interact in any way.
De svæver frit i rummet.
They coexist independently.
Den stærke formmæssige struktur, som en virkelig bymæssig sammenhæng skaber, findes ikke her.
The strong morpho­logical structure created by a true urban association is lacking.
Også det stærke præg af historiske vækstlag, som er typisk for byen, er her langt mindre udtalt, fordi der kun er tale om en første runde af bymæssiggørelse. De nye fragmenter lejrer sig på en landlig grundstruktur, hvis komplekse historie har ef terladt sig langt mindre manifeste spor. I periferien er hel heden da også mindre end delenes sum.
In addition, the historical stratification characteristic of the city is also much less marked; it is an early urbanization phase, the new fragments are superimposed on a rural structure in which the traces of a complex history are much less in evi­dence.
En ny form for centralitet
A new type of centrality
Centralitet har at gøre med god tilgængelighed og fine tra fikforbindelser.
Centrality concerns accessibility and excellent links.
Sådanne kvaliteter finder man ikke kun i bycentrene, men også i nærheden af trafikknudepunkter og lufthavne.
These qualities are not restricted to the city centre, but also charac­terize the vicinity of transport nodal points or airports.
Nu hvor rejsetiden ikke længere afhænger af den afstand, der skal tilbagelægges, er tilgængelighed ikke nødvendigvis ensbetydende med nærhed.
As journey time is no longer determined by the physical distance, the traditional correspondence between accessibility and proximity is no longer wholly valid.
Centralitet og koncentration i en bykerne er blevet to forskellige ting.
Centrality and concentra­tion in the inner city have become divergent concepts.
Der er en ny form for centralitet under udvikling, hvor mobilitet, ikke nærhed, bliver det afgørende kriterium.
A new form of centrality is developing, based on mobility rather than proximity.
I sidstnævnte tilfælde udgør periferien så at sige byens »bagside«, som er vanskelig at tegne et skarpt billede af (da det er forsiden, der tiltrækker sig opmærksomheden) men ikke desto mindre nøje forbundet med byens skæbne. Michel Cantal-Dupart omtaler Storparis som »la ville à deux vitesses«4) (»to-tempo-byen«).
In the latter case, the periphery is practically the 'backyard' of the city, which is overshadowed by the more prestigious front view, but its fate and that of the city are nevertheless closely linked.
Den første består af Paris inden for le Périphérique (ringmotorgaden) med udløbere til lufthavnen ogvillakvartererne. Dette er magtens og prestigens by. Den er organiseret som en helhed og fungerer i alle sine bestanddele som velsmurt centralitetsmaskine.
The first city is made up of Paris, within the ring motorwaypériphérique with extensions to the airport and villa areas.
Det er denne by, som er genstand for alle mulige afhandlinger om byen — arkitektonisk, kulturelt, politisk.
This is what is meant by all references ­ architectural, cultural, political ­ to Paris.
Den anden by derimod, banlieue 'ernes, forstædernes, periferiens by, den berøres ikke af den førstes centrale leben, den deltager ikke i magtens organisation, i kulturens udvikling. Den an den by er radikalt afskåret fra denne centralitet.
However, the second city, the city of the banlieues, the city of the periphery, is not implicated in the central life of the first, it does not par­ticipate in the organization of authority, or the development of cultural life.
Trods de intime forbindelser, der tilsyneladende bringes til veje af det radiale gadesystem, eksisterer der ingen reel kohærens mellem bymidtens sociale virkelighed, og så periferiens.
Irrespective of the close link apparently created by the system of radial roads, there is nothing like real coherence between the social reality of the central city and that of the periphery.
Første og anden by kommer grundigt ud af trit.
The first and second city are totally out of step.
For mange indbyggere i forstæderne kunne det centrale Paris lige så godt ligge på en anden planet.
For many residents of the suburbs, central Paris is almost as if it were on a different planet: it is remote from their daily life and they do not feel in any way involved in events there.
Det indgår ikke i deres dag lige tilværelse. De føler ikke, at det på nogen måde kom mer dem ved, hvad der foregår der.
Peripheral location and peripheral condition coincide in these suburbs; they are not merely cut off from the centre, but also have a secondary status in other respects.
I disse forstæder falder perifer lokalitet sammen med perifere vilkår.
The secondary status inherent in a peripheral condition can be expressed in various ways.
De er ikke blot rumligt afskåret fra centret, men har også i andre hen seender en sekundær status.
First of all, there is the visual manifestation of peripheral settings: incoherence, chaos and arbitrariness are the external characteristics.
Sammenhængende byvækst og satellitbyer er rumlige mønstre, som følger af det gamle centralitetsbegreb, som var bundet til tilstedeværelsen af et centrum. Begge disse former for byvækst bevarer underordningen under det overordnede bycenter og truer ikke dettes dominans.
Continuous urban extensions and satellite towns are land­use models based on the old concept of centrality as being linked to the centre: they remain subordinate to the core city and do not challenge its dominance.