natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det drejer sig ganske rigtigt om en lille revolution inden for kvinde filmkunsten, som indtil da har været impliceret i mere polemiske forhold til mænd: "Jeg havde lyst til at nærme mig mændene - at være så tæt som muligt på deres skrøbelighed.
This amounts to a small revolution for women's cinema which until then was caught up in more problematic rela­tionships with them: "I wanted to get closer to men, to their fragility.
Sådan ser jeg i øvrigt ofte på dem, og det er på den måde, jeg holder af at stive dem af1.".
In fact, I often take this perspective of them, and it is then that I like to support them!".
Inden for fransk film er mønstereksemplet på ovennævnte, specielle løbebane Jeanne Labrune.
In France, Jeanne Labrune is an exam­ple of this particular process.
Hun indspillede sin første film, Fenêtre (1976) i samarbejde med INA.
She makes her first film Fenêtre (1976) with the INA.
Hendes stil, der svinger mellem dokumentarfilm, poesi og fiktion, berigede hun yderligere med L'Ile à ma dérive (1979).
Her style borders on documentary, poetry and fiction. She reinforces it with L'Ile à ma dérive (1979).
Hun bevægede sig ud over fjernsynsskærmen, da hun i Cannes præsenterede De Sable et de sang (1988) i kategorien Un Certain Regard (Et bestemt blik).
She makes it to televi­sion, presenting De Sable et de sang in Cannes (1988) in the category A Certain Regard.
Siden da har hun i TV-regi holdt sig til dokumentargenren med Jardins en Chine, Le Rêve anglais, Brèves rencontres dans un parc de Londres, Théâtre passé/présent.
Since then, she has only made documentaries for television: Jardins en Chine, Le Rêve anglais, Brèves rencontres dans un parc de Londres, Théâtre passé/présent.
Resten af tiden helliger hun sig biograffilmene og har instrueret De sable et de sang (1987), Correspondance privée sur uu lieu public (1988) og i 1991 Sans un cri.
The rest of the time she devotes to cinema. She makes De sable et de sang (1987), Correspondance privée sur un lieu public (1988) and, in 1991, Sans un cri.
Nu er Jeanne Labrune dog på vej tilbage i TV med en fik tionsfilm, Jules og Jim, som hun længe har afvist at indspille.
Today, Jeanne Labrune returns to television with the fiction piece, Jules et Jim, which she refused to shoot for a long time.
Ind imellem skriver J. Labrune en masse og arbejder med såvel film som TV.
In between,Jeanne Labrune writes and works indifferently for cinema and television.
Også i Frankrig slog en i begyndelsen spredt tendens sig fast i 80'erne, nemlig skuespillerinder med lyst til at stå på den anden side af kameraet som instruktører.
Again in France, a trend which is first general becomes more apparent in the eighties: actresses wanting to be on the other side of the camera as directors.
Efter at have optrådt i flere film af "Den nye Bølge"s store instruktører (J.L. Godard, J. Rivette m.fl.), instruerede Juliet Berto april, maj, juni 1996 · nr. 43
Juliet Berto (1947­1990), after having acted in several films by well known "Nouvelle Vague" directors (J.L Godard, J. Rivette...), makes Neige (1981) and Cap Canaille (1983). Christine Pascal (born
"Europaritko kvindelige
Text written for the Section
1992 hvad der er ikke er særlig rentabelt eller underholdende.
1992 Critell Festival everything that is not very profitable, every thing that is not entertaining.
Man nedvurderer alt, hvad der er granskende og intellektuelt "forstyrrende".
There is a devaluation of everything that is speculative and intellectually disturbing.
Bortset fra det regner den unge generation alt det, min generation har til kæmpet sig i retning af kvindefrigørelse, for at være et definitivt fremskridt.
Besides that, with regard to feminism, the things that women of my generation acquired through their struggle are now considered by the next generation as definitive.
Alle indser ikke klart, at det stadig er nødvendigt at være på vagt.
The need for vigilance is not a "given" for everyone.
For tiden er der ikke andet for begge køn at gøre end at modstå dumheden, en tilbagevenden til tidligere tiders tro eller overtro og denne barnagtige og farlige råhed, der følger af økonomisk tilbagegang og verdensomspændende omstrukturering.
The only thing for men and women to do now is to resist foolishness, the return of beliefs, of superstitions, of all of this child like and dangerous barbarity which accompanies economic recession and world reform.
"Jeg havde ingen forudsætninger for at lave film, men jeg gjorde det alligevel og lærte gradvist at afhjælpe mine mangler, som fra starten næsten var alt, hvad jeg havde på området.
"Nothing predisposed me to make films, and yet that is what happened, I progressively learned to fill the gaps in my knowledge of filmmaking - which were total in the field.
Det vigtigste var det at træffe et valg.
The important thing is that the choice was made.
Jeg begyndte at tilbyde TV-stationerne mine projekter uden at kende nogen.
I started proposing television projects without knowing a soul.
Jeg spurgte om, hvad udstyret var i stand til, idet jeg forsøgte at være så præcis som muligt i mine spørgsmål, så de teknisk sagkyndige kunne hjælpe mig med at lave det, jeg gerne ville, og tilstræbe at afpasse teknikken efter behovene - ikke omvendt.
I asked the technicians about the instruments that we were using, their per formance, I tried to be as precise as possible in my requests so that the others, who had the technical know-how, could help me materialise what I was looking for by find ing the techniques as they were needed, and not the other way around.
Det er ikke den tekniske side, der er problemet ved at lave film.
It is not technique that poses problems in cinema.
Teknikkens opgave er at omsætte de udtryksformer, der skal formidles.
Technique is there to resolve problems of expression.
Jeg har altid fundet forbundsfæller på teknikerholdene. ne.
I have always found willing "co-conspirators" from among the technical teams.
Fransk TV-2 opfordrede mig til at frem lægge endnu et originalt projekt.
The second television channel asked me to propose another original project.
Jeg skrev og instruerede La Digue og derefter La Part de l'autre for TV-1, mens det stadig var statsejet.
I wrote and filmed La Digue, then, for the first channel which was still public, La Part de l'autre.
Sidstnævnte fremviste jeg for Perspektiv-bedømmelsesudvalget i Cannes, og den blev udvalgt.
The latter film I presented to the jury for Perspectives in Cannes.
Jeg følte på det tids punkt, at TV var hærget af opløsning og af den mentale elendighed, vi tydeligt ser i dag, bortset fra en enkelt sjælden udsendelse nu og da.
It was nominated. I felt at the time that television was going downhill, becoming the mental misery that it is today, with the exception of a few very rare programmes.
Det blev mere og mere vanskeligt at komme igennem med originale, ambitiøse projekter.
It became increasingly difficult to make original and ambitious projects.
Når det endelig lykkedes, blev pro jektet mishandlet, forvist til sene aftenudsendelser eller flyttet i programmet med en dags varsel.
When we succeeded, they were mishandled, given a late time slot, taken off the programme from one day to the next.
TV-mentaliteten blev mere og mere jammerlig, kynisk, blottet for intellektuel ambition, nedvurderende og kommerciel.
The environment in television became more and more miserable, cynical, with little ambition intellectually-speaking, contemptuous and commercial.
Jeg kunne ikke rigtig se, hvordan jeg kunne fortsætte med at arbejde dér, og desuden havde jeg lært nok til gerne at ville i gang med mere målrettede og komplekse projekter.
I did not see how I could work there any longer and I had learned enough to want to take on more ambitious, more complex projects.
Jeg havde lyst til at lave 35 mm-film med mere tid til optagelserne.
I wanted to film with 35 mm and have more shooting time.
På det tidspunkt besluttede jeg at indstille mit TV-arbejde, så længe jeg havde lavet min første biograf-spillefilm. Som sagt så gjort.
That is when I decided not to work for television again until I had made my first full-length film for cinema.
Jeg skrev drejebogen til De Sable et de sang, der modsvarede et oprigtigt ønske, og jeg var tre år om at gøre den færdig.
I wrote the screenplay for De Sable et de sang which ful filled a true desire, and I took three years to make it.
Religionerne og derefter ideologierne har haft deres storhedstid.
There was the period of religions, then that of ideologies.
Ideologiernes sammen brud er en god ting, men på denne baggrund er der ikke mange, der forstår at bevæge sig videre i frihed og ved egen hjælp, kaos til trods, skarpsindigt og så rationelt som muligt søge at skabe sig en løbebane i denne meget indviklede og forjagede verden.
The collapse of ideologies is a good thing, but faced with that, few people know how to freely and consciously, despite the disarray, go about making their own way as rationally as possible in a very complex, very agitated world.
Mange har brug for "helgener" at støtte sig til og brug for at få vished, måtte den end være illusorisk og falsk.
Many need saints to whom they can confess, need certitude even if misleading or false.
Så vender man tilbage til religionerne, de bestialske, fascistiske holdninger, national egoisme, klasseskel, konformisme og moralisme.
And so we return to religions, to beastly, fascist attitudes, to national egoism, class reactions, conformism, moralism.
Nu for tiden tør kun få sige det, de mener, og tør kun at tænke for så vidt, at den dominerende værdinorm består i social succes, og at opportunisme i den sammen hæng er vigtigere end mod og oprigtighed.
At the moment, few people dare say what they think, dare think anything, insofar as the dominant value is social success which attributes more importance to opportunism than to courage and sincerity.
Social succes er ikke noget negativt men hel ler ikke - Uge så lidt som anseelse - noget prisværdigt i sig selv.
Social success is not contemptible, but it is not a merit in itself either, nor is recognition.
Hvad jeg beundrer er klogskab, mod og følsomhed - de kvaliteter, der i dag ses ned på til fordel for kynisme, durkdrevenhed og styrke.
What I admire is intelligence, courage, sensitivity. Those qualities are currently looked down upon in favour of cynicism, authority, power.
Vi springer påny ud i kulturfjendtligheden i samme øjeblik, vi af videnskaben får åbenbaret noget usædvanligt, eller som vores evner tidobles ved hjælp af ny teknik.
We are once again falling into obscurantism at a time when science is helping us to discover extraordinary things, when new technology is increasing our capabilities tenfold.
Hvad kan man stille op ud over at stå imod, forsøge at holde stand mod den tåbeligste pragmatisme, forsøge at bevare en smule skarpsindighed og mod til at holde af det, man gerne vil, til ikke at holde af det, man ikke kan lide - og til at turde sige det.
What can we do but not give in to foolish pragmatism, try to keep a clear mind and have the courage to love what we love, not to love what we don't love and have the courage to say so.
Heriblandt finder vi feminismen.
Among these things are feminism.
I dag at indrømme, at man går ind for kvindesagen, er mistænkeligt ligesom noget, der er gået af mode.
Today, to say that we are feminist is suspect, like something that has gone out of fashion.
Jeg bliver stædigt ved med at sige, at jeg er kvindesagsforkæmper, og med at handle i overensstemmelse dermed.
I continue to say, obstinately, that I am a feminist and consequently act as such.
Jeg ved ikke, hvad fremtiden vil bringe.
I don't know what the future holds.
Den nærmeste fremtid ser måske sort ud - det ved jeg ikke noget om". ·
Perhaps the near future will be dark. I just don't know." ·
Det kvindelige åndsværk lider i dag under samme problem som hele nutidens skaber kunst, nemlig den konsekvente nedvurdering af alt, hvad der er intellektuelt ambitiøst, alt
Feminine creation is suffering today from the same thing that every creation suffers from today: the systematic devaluation of everything that is intellectually ambitious,
Når man ser tilbage på denne historiske oversigt om kvinder i den europæiske filmverden, gør man sig det bedre klart, at de lige fra begyndelsen konstant har været til stede på alle poster inden for filmkunsten, også under selve dens tilbliven.
In analysing this historical review of the role of women in European cinema, it becomes clear that from the very begin ning women have always been present at every level of the art of film-making, including its invention.
Kvinder smigrede som filmstjerner men holdt sig i den kommercielle produktion og blev længe holdt på afstand af instruktørstolen.
Adulated as stars, they were long denied access to directing by big commercial production.
I mangel af at opnå succes har de her skabt sig en tradition for uafhængighed og for hele tiden at betragte deres omgivelser fra en anden synsvinkel. vinkel.
Consequently, they gained a tradition of independence and the persistence of another perspective of the world around them.
indbefattet lande, hvis filmindustri har udviklet sig sent - kan frembyde mellem tre og fem afslagsen. Vi har i vor kortfattede gennemgang måttet udelade store kapitler af den kvindelige filmskaberkunst (eksperimentalfilm, tegnefilm, dokumentarfilm osv.) og en række lande som for eksempel Schweiz, Holland, Norge, Rusland og SNG-landene.
This brief review, which has omitted entire categories of women's film creation (experimental cinema, animation cinema, documentary...) and certain countries like Switzerland, the Netherlands, Norway, Russia and the countries of the CIS..., does not claim to be complete, even in its own framework.
Målet har altså ikke været at give en udtømmende fremstilling, selv inden for de givne rammer, men at give nogle holdepunkter og at med virke til, at kvinders betydning for europæisk filmkunst bliver anerkendt som fortjent. ·
Its aim is to provide a guide and to spark the true acknowledge ment of women's role in European cinema. ·
I alle lande med en stærk filmtradition (Frankrig,Tyskland, Sverige m.fl.) kan man i dag opregne 10-15 betydelige, kvindelige instruktører i aktivitet. De øvrige nationer - april, maj, juni 1996 · nr. 43
In each country with a strong film tradition (France, Germany, Sweden...) ten to fifteen major women filmmakers are presently active.
Milepæle, der markerer kvindelige instruktørers eksistens i europæisk filmhistorie 1895-1995
the milestones marking the existence of women film directors in the history of of European cinema 1895­1995
Milepæle, der markerer kvindelige instruktørers eksistens i europæisk filmhistorie i8gyigg^
The milestones marking the existence of women film directors in the history of of European cinema 1895­1995
Milepæle, der markerer kvindelige Instruktørers eksistens I europæisk filmhistorie 1895-1995
the milestones marking the existence of women film directors in the history of of European cinema 1895­1995 i
Billedtekster
Table of photographs
En gennemgang, nogle holdepunkter og enkelte omveje som en værdig markering affilmkunstens ioo-års-jubilæum
An itinerary, landmarks and a few detours to celebrate with dignity the centenary of cinema
­ Stumfilmepoken og talefilmens indtog
­ The silent film era and the arrival of talkies
­ Hollywoods uimodståelige tiltrækningskraft
­ The irrisistible Hollywood appeal
­ De vanskelige år
■ The difficult years
­ Og Gud skabte Kvinden...
­ And God created Woman...
­ 60'erne og de temperamentsfulde instruktørkvinders comeback
■ The 60s, or the return of women directors with personality
­ Maj 68 og kvindesagsfilmens opståen
­ May '68 and the emergence of feminist cinema
Interview: Anita Perez, ledende klipper
Interview: Anita Perez, chief editor, Frame
­ Indvandrernes filmkunst
­ Emigration cinema
Interview: Maria De Medeiros, ¡mtmktor og skuespillerinde, Portugal
Interview: Maria De Medeiros, director and actrice, Portugal
­ 80'erne
­ The eighties
Milepæle, der markerer kvindelige instruktørers eksistens i europæisk filmhistorie 1895-1993
Filmography the milestones marking the existence of women film directors in the history of European cinema ¡893­^93
Europas Kvinder ­Temahæfte m. 44 ­"Informationssamfundet: også kvinders sag" findes på alle officielle EU­sprog.
The Women of Europe Dossier issue no. 44 "The Information Society: a dial­lenne for women" is available in the official languages of the European Union.
Ansvarshavende udgiver og redaktør:
Director of publication/
Cl Trykt med vegetabilsk tryksværte på ikke­klorbleget genbrugspapir.
Printed with vegetablebased inks on unbleached, recycled paper.
Denne publikation tnetlforer ineen juridiske forpligtelser 1er Kommissionen.
lhe Commission does nvt accept legal responsibility lor the opinions expressed in this publication.
Kopiering tilladt multaceli i salgsøjemed 00 under forudsætning al kildeangivelse.
Reproduction is authorised, except lor commercial purposes, provided lite source is acknowledged.
Indholdsfortegnelse på side 2
The Table of Contents is located on page two.
informationssamfundet
the information society
...også kvinders sag.
...a challenge for women
Forord Indledning
Table of Contents J
Kapitel 1 Almen og faglig uddannelse: på vej mod et indlæringssamfund
Chapter 1
Teknologi son indlæringsværktej
Education a JiTFimr towards th
Informationssamfundet ...også kvinders sag
The Information Society ...a challenge for women
I dette øjemed har vi henvendt os til nogle kendte personer, som har studeret emnet med hver sin faglige indfaldsvinkel. De har dog alle bestræbt sig på at fremhæve kønsdimensionen.
To do this, we have called upon a number of prominent figures who have stud­ied this subject from a variety of angles and fields of activity, but with the same concern to emphasise the gender dimension of the issue.
En ting er sikker: vi kan hverken nægte dette sarnfundsfænomen eller vælge at melde os ud af det, selv om det skræmmer os. Ej heller kan vi enfoldigt afvente det hele i uvidenhed om de afledninger, det kan forårsage.
One thing is certain, we cannot deny this social phenomenon, nor decide to skirt round it if it frightens us, or blithely expect everything from it, unaware of the more worrying consequences it may entail.
Selv om informati­onssamfundet i sig selv ikke synes at sætte grænser for et nyt system af moralske, politiske, intellektuelle eller andre værdier, understøtter det i det mindste en uimodståelig kraft, som i betydelig grad forstærker vort nuværende samfunds efterklang og truer med at forværre dets falske toner.
Although the Information Society, in itself, does not seem to define a new system of moral, political, intel­lectual or other values, it does at least constitute a medium of irresistible power which considerably amplifies the resonances of present­day society, and runs the risk of making its dissonances more harsh.
Skræddersyet service i en virtuel verden
Tailored services In a virtual world
Telehelse ­ en ny måde at passa på sig salv
Telehealth: monitoring your own well­being
Fjernsalg
Armchair shopping
..også kvinders sag.
the information society
informationssamfundet
...a challenge for women
Indledning markedsføring, dels give præcise, personlige oplysninger om privatpersoner og hushold­ninger.
Introduction sequence which they have developed to ensure full access to the technology.
nformationssamfundet er et meget brugt og ofte misbrugt udtryk, og der er kun ringe klarhed over, hvad det egentlig dæk­ i ker.
he Information Society is a much used and often abused term with little clari­ty about its true meaning.
Privatpersoner kan hurtigt og billigt få adgang til oplysninger ved at søge på omfattende databaser og derved skaffe sig viden, som før var utilgængelig.
on new disturbing dimensions with sexually explicit material being broadcast into the home without censorship and "virtual" sex made possible.
På den anden side kan pornografi frit florere og tage et nyt, generende omfang i og med, at mate­riale af udpræget seksuel karakter uden censur sendes ud i hjemmene, og at "virtu­el" sex gores mulig.
Is it little more than an update to the tele­phone system or is it as radical a change to the movement of information as the printing press proved to be. heralding a new society with even basic interactions like shopping being restructured.
og få direkte adgang til den mest avancerede teknik. Herved udelades de mellemliggende stadier, som mere teknologisk orienterede, økonomiske systemer har fulgt.
In employment, the application of telecommunications in teleworking can offer a flexible solution allowing individuals more balance between home and work, more choice in location and time.
For eksempel anvender indfødte australiere i dag video­konference til at kommunikere med hinan­den og til at sælge deres kunsthåndværk til Sotheby's, selv om de aldrig har brugt en telefon.
A univer­sal Information Society is only realisable if there is a far greater spread of the necessary infrastructure and accompanying equipment.
Selv om de måske ikke kan læse, kan de bruge tastaturet ved at følge en farvekodet sekvens, som de har udviklet, og dermed sikre sig den fulde adgang til teknologien.
When large numbers of the world's popula­tion have never used a tele­phone it is difficult to conceive of a true world wide access. A global
Der findes ikke nogen bestemt definition af informationssamfundet og heller ikke nogen afgrænset vision om det.
There is no one definition of the Information Societv and no one vision of it either.
Ifolge Europa­Kommissionens definition er begre­bet opstået gennem kombinationen af infor­mationsteknologi (computere, robotter osv.) og telekommunikation (telefonnet, ISDN­kabelkommunikation mv.).
The European Commission has defined the Information Society as coming into being when Information Technology (Computers.
Det er netværket af information, som danner samfundsbegre­bet.
Robotics etc.) is combined with Telecommunications (telephone net­works.
Europa­Kommissionen har en ledende rolle med at udforme perspektiverne for informationssamfundet i Europa.
The European perspective on the Information Society is being guided by the European Commission.
I december 1993 diskuterede Kommissionen for første gang definitionen af begrebet i relation til telekommunikation.
The Information Society as linked with the telecommunica­tions definition was first discussed by the European Commission in December 1993.
Det Europæiske Råd på Korfu fastslog i juni 1994 behovet for poli­tisk handling for at få iværksat informations­samfundet.
In June 1994 the European Council in Corfu stated there was a need for political action to launch the Information Society.
Det resulterede i Kornmissionens handlingsplan på området. Senere samme år oprettede GD III (Industri) og GD XIII (Telekommunikation) institutionen ISPO (Information Society Policy Office). Kommissionen lagde vægt på informations­samfundets internationale karakter, og i 1995 blev der i Bruxelles afholdt en G7­konferen­ce om emnet.
The result was a Commission Action Plan.
"Ved informationsmotorveje torstar vi den verdensomspændende bevægelse af vægtløse bits med lysets hastighed.
"The information super­highway is about the global movement of weightless bits at the speed of light.
Mens den ene erhvervsgren efter den anden ser sig i spejlet og sporger om sin fremtid i en digital verden, afhænger denne fremtid næsten 100% af, hvor godt vedkommende firmaer formår at omsætte sine produkter eller tjenesteydelser i digital form". (1)
As one industry after another looks at itself in the mirror and asks about its future in a digital world, that future is driven almost 100 per­cent by the ability of that company's product or services to be rendered in digital form." (1)
Enhver ny udviklings potentiale afhænger af, hvor meget privatpersoner vælger at udnytte nyskabelsen.
The European Commission's direction and accompanying actions are developed in three key documents: the Delors' white paper on Growth Competitiveness and Employment which emphasised that Europe had to com­pete globally and needed to adapt to the Information Society, the report by Martin Bangemann on the Information Society which focused on economic and technolog­ical innovation, and the Action Plan which is based on the Bangemann Report and focus­es on eleven main areas.