natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Udover alkohol og kuldioxid dannes der en række biprodukter (glycerol, succinsyre osv.). Under gæringen går en del af alkoholen tabt ved frigørelsen af kuldioxid.
In the practice of fermentation these calculated yields are never reached for two reasons: - In addition to alcohol and carbon dioxide there are also secondary products (glycerol, succinic acid, etc.). - During the fermentation part of the alcohol is lost by the release of carbon dioxide.
Resultater med forskellige gærsorter
Yields given by different yeasts
De forskellige gærsorter giver forskellige mængder biprodukter.
The different strains of yeasts produce different quantities of secondary products.
Det betyder også, at det giver forskellige alkoholudbytter.
This implies that they give different yields of alcohol.
Gæring, der udføres i laboratorier med brug af rene gærsorter, giver mulighed for at måle udbyttet under forhold, hvor man kan se bort fra tabet af alkohol.
Fermentations carried out in the laboratories using pure strains of yeasts, allow the measurement of their yield in conditions in which the loss of alcohol can be neglected.
I et enkelt forsøg gav tre sorter af Saccharomyces cerevisiae udbytter på 16,71 - 16,64 - 16,59, og det er kun minimale forskelle.
In one experiment three strains of Saccharomyces cerevisiae gave yields of 16.71 - 16.64 -16.59, figures which do not differ very much.
Denne forskel skyldes, at en del af sukkeret reagerer med ilt og ikke danner alkohol.
This difference is due to the part of the sugar which is metabolized in an aerobic pathway and does not produce alcohol.
Når gæringen af en druemost opnås med druernes spontane svampenora, kontrollerer vin producenten ikke selv gæren.
When fermentation of a must is obtained with the spontaneous flora of the grapes, the winemaker does not control the yeasts.
Det ligger dog fast, at størsteparten af sukkeret gæres med S. cerevisiae, fordi det er den eneste gær, der er aktiv, når alkoholindholdet er højere end 45% vol. alkohol.
However, it is certain that the larger part of the sugar is fermented by S. cerevisiae, because only this yeast is active when the alcohol content is higher than 45% vol. alcohol.
Sukker, der tilsættes efter, at gæringen er begyndt, vil kun blive gæret med S. cerevisiae.
Sugar added for enrichment after the beginning of the fermentation will be fermented only by S. cerevisiae.
Når der anvendes en kommerciel "pied de cuve" af S. cerevisiae eller & bayanus, elimineres de øvrige gærsorter fra gæringens start. Disse kommercielle gærsorter er udvalgt på grund af deres høje alkoholudbytter. I gæringens sidste fase er udbyttet højere, fordi gærbiomassesyntesen er standset.
When a commercial starter of S. cerevisiae or S. bayanus is used, the other species of yeasts are eliminated from the beginning of the fermentation.
Den kuldioxid, der undslipper fra gæringsbeholderen, indeholder alkoholdamp. Man har beregnet, at én liter druemost på 10% vol. forsvinder sammen med fem liter kuldioxid under gæringen.
In the last phase of fermentation the yield is higher because the synthesis of yeast biomass has stopped.
Eñer at visse vinproducenter har installeret genindvindingsanordninger, er man i stand til at bestemme tabet af alkohol.
Since recuperation devices were installed in some cellars, it has been possible to determine the loss of alcohol.
Man fandt ud af, at der går mere alkohol tabt, hvis gæringstemperaturen stiger.
It was found that more alcohol is lost in case of an increase in temperature of fermentation.
Det skyldes formentlig alkoholens øgede dampspænding.
This could be explained by the increased vapour tension of the alcohol.
Når der bruges åbne beholdere, foregår der direkte fordampning af alkohol udover det, der forsvinder sammen med kuldioxid.
When open tanks are used, a direct evaporation of alcohol occurs in addition to the flushing away by carbon dioxide.
Det samlede tab udgør 0,2% eller endnu mere, hvis temperaturen i beholderen stiger til 37-40° C.
The total loss amounts to 0.2% and even more if the temperature of the tanks goes up to 37 - 40° C.
Hos moderne vinproducenter er dette tab mere begrænset, fordi der anvendes lukkede beholdere, og temperaturen kontrolleres.
In modern cellars this loss is more limited
Det illustreres i tabel 2 af forsøgene med tilsætning til hvidvin ved forskellige temperaturer (i lukkede beholdere af rustfrit stål på hver 1 030 hl). Tabellen viser, at udbyttet ved gæringen hænger nøje sammen med gæringsprocessens varighed.
Table 2: Yields observed In the because closed tanks are used and the tern- cooperative cellar 'Producteurs de Blanquette'(Limoux, France) perature is checked.
Udbyttet ved gæring af sukker i vinfremstilling
Yield of fermentation of sugar in the oenological practice
Forsøgene blev gennemført i Sovjetunionen af Tiurina (1960).
Determinations were conducted in the Soviet Union by Tiurina (1960).
Alkoholudbyttet for rødvine, fremstillet i åbne beholdere, var 17,86 g druesukker pr. 1% vol. alkohol. For hvidvine, fremstillet i lukkede tanke, var værdien 16,67 g pr. 1% vol. alkohol.
The alcohol yield for red wines produced in open tanks was 17.86 g grape sugar by 1% vol. alcohol: for white wines produced in closed tanks this value was 16.67 g by 1% vol. alcohol.
Hos moderne vinproducenter er udbytterne højere.
In modern cellars the yields are higher.
Ved årets udgang viste saldoen, at der var dannet mere alkohol. Det er bevis for, at 17 g er for høj en værdi.
For example, in the cooperative cellars in the South of France, which produce mainly red wine, the recording was done in hectolitre x degree
De traditionelle tabeller for beregning af det sandsynlige alkoholindhold ud fra refraktionsforholdet eller druemostens densitet benytter en omsætningsfaktor på 17 g for hvidvin.
The traditional tables of evaluating the probable alcohol content from the refractive index or the density of the must, use a conversion factor of 17 g for white wine.
I den nyeste tabel, der er foreslået af professor S. Brun, og som for nylig blev gennemgået af Office International de la Vigne et du Vin (Den Internationale Organisation for Dyrkning og Fremstilling af Vin, OIV), anvendes en omsætningsfaktor på 16,85.
In the new table proposed by Prof. S. Brun, which has recently been examined by the Office International de la Vigne et du Vin (International Organization for Viti- and Viniculture) (O.I.V.) a conversion factor of 16.85 is used.
I Frankrig er de automatiske refraktometre, der anvendes i vinkooperativerne, gradueret med hensyn til det potentielle alkoholindhold på grundlag af en omsætningsfaktor på 17,6 g druesukker pr. 1% vol. alkohol.
In France the automatic refractometers used in the cooperative cellars are graduated in potential alcohol content adopting a conversion factor of 17.6 grape sugar of 1% vol. alcohol.
Disse instrumenter kontrolleres af Service des Poids et Mesures, som har vedtaget denne omsætningsfaktor.
These instruments are controlled by the Service des Poids et Mesures which has adopted this conversion factor.
Sandsynligt gæringsudbytte af tilsat sukker
Probable yield fermentation of sugar added for enrichment
18 g saccharose til 1% vol. alkohol/l ved fremstilling af rødvin, 17 g saccharose til 1% vol. alkohol/l ved fremstilling af hvidvin.
In France oenologists use the following figures to define the enrichment of alcohol: - 18 g sucrose for 1% vol. alcohol/1, for red wine production. - 17 g sucrose for 1% vol. alcohol/1, for white wine production.
Forskellen skyldes, at der ved fremstilling af rødvin bliver en del af alkoholen tilbage i presseresterne fra druerne.
This difference is due to the fact that in the case of red wine production part of the alcohol remains in the marc.
I Tyskland bruger ønologeme tallet 0,24 kg saccharose til 1 g alkohol i 100 1 druemost.
In the F.R.Germany the oenologists use the figure of 0.24 kg sucrose for 1 g of alcohol in 100 1 of must.
Volumenforøgelsen som følge af tilsætningen af saccharose er medregnet i tallet, som svarer til 20 g saccharose pr. alkoholgrad.
The increase of volume due to the addition of sucrose is included in this figure which corresponds to 20 g sucrose per degree of alcohol.
Når tilsætningen foretages med saccharose, er de godkendte mængder langt højere end de faktiske mængder.
When enrichment is carried out by sucrose, these accepted figures are much higher than in reality.
Alle tidligere refererede tal vedrører udbyttet af druesukker og ikke af saccharose.
All the figures which were reported previously refer to the yield of grape sugar and not of sucrose.
Det er allerede blevet forklaret, at udbyttet ved gæring af saccharose er 5% højere end ved druesukker.
It has already been explained that the yield of fermentation of sucrose is 5% higher than for grape sugar.
Der er intet, der tyder på, at udbytterne ved tilsat sukker adskiller sig fra udbytterne af det sukker, som er den normale bestanddel i druen.
There is no evidence that the yields of the sugars added for enrichment are different from those of the sugars which are the normal constituent of the grape.
Det måtte forventes, at det sukker, der tilsættes en igangværende gæring, ikke ville blive brugt til at danne cellebiomasse og ville give lidt mere alkohol.
It was to be expected that the sugar added to a fermentation already in progress would not be used to produce cell biomass and would give a little more alcohol.
Når man skal bestemme sammenhængen mellem sukkerindholdet og det potentielle alkohol­indhold, må man vælge en omsætningsfaktor.
To establish a correspondence between the sugar content and the alcohol potential, it is necessary to choose a conversion factor.
Som tidligere nævnt er dette valg noget, der kan diskuteres.
We have already seen that this choice is a matter of opinion.
Derfor må det konkluderes, at forholdet mellem densitet og sandsynligt alkoholindhold kun kan fastsættes approksimativt.
Therefore, it can be concluded that the relationship between density and probable alcohol content can be defined only by approximation.
Der er offentliggjort flere tabeller, som varierer en smule indbyrdes, men som har forårsaget en vis forvirring blandt vinavlerne.
Several tables have been published which vary slightly, but which caused some confusion among the wine growers.
Den kendsgerning, at tabellerne refererer til forskellige parametre, såsom densitet, specifik vægt, refraktionsforhold, Oechsle­grader, alkohol i gram pr. liter, i procentvolumen eller i alkohol­indhold efter Gay­Lussac, har kun gjort forvirringen endnu større.
The fact that the tables refer to different parameters, such as: density, specific weight, refractive index, Oechsle grade, alcohol in g by litre, in % volume, or in alcoholic grade according to Gay-Lussac, only added to this confusion.
I Tyskland er beregningen af det sandsynlige alkoholindhold baseret på druemostens såkaldte Oechsle­grad.
In the F.R.Germany the way of calculating the probable alcohol content is based upon the so-called Oechsle degree of the grape must.
Formlen er følgende :
The formula is:
I bøger om ønologj anfører sammenligningstabeller omsætningsfaktoren for alkohol til druesukker :
In books on oenology tables of correspondence give the conversion factor of alcohol into grape sugar:
Alkoholvægt = 0,47 χ druesukkervægt eller 1% alkoholvolumen = 17 g druesukker.
Alcohol weight - 0.47 * grape sugar weight or 1Z alcohol volume - 17 g of grape sugar
De samme vanskeligheder opstår med tabeller, der anfører det sandsynlige alkoholindhold i koncentreret druemost eller rektificeret koncentreret druemost.
The same difficulties arise with the tables giving the probable alcohol content of concentrated grape must or rectified concentrated grape must.
11986 drøftede OIV refraktometermetoden til bestemmelse af sukkerindholdet i druemost, koncentreret druemost og rektificeret koncentreret druemost.
In 1986 the O.LV. discussed the refractometric method for the determination of sugar in must, concentrated must and rectified concentrated must.
Debatten havde til formål at skabe enighed om en standardisering af analysemetoderne.
These discussions were held in order to come to an agreement as to the standardization of the analytical methods.
Som resultat af disse drøftelser er der nu foreslået bestemte tabeller til brug ved vinfremstilling.
As a result of these discussions, tables for oenological use have been proposed.
Den arbejdsgruppe, som har arbejdet med AGRJMED-forskningsprogrammet, og som udgav bogen om rektificeret koncentreret druemost (1984), anbefalede at bruge Platos tabel til beregning af sukkerindholdet i rektificeret koncentreret druemost.
The working group acting within the framework of the Mediterranean Agriculture Research Programme (AGRIMED) which edited the book on Rectified Concentrated Must (1984) proposed to use the table of Plato to calculate the sugar content of RCM.
Senere begyndte EF-Kommissionen at yde tilskud til brugen af rektificeret og ikkerektificeret koncentreret druemost.
Later the Commission of the EC started to grant aid for the use of (R)CM in winemaking.
Tilskuddene blev beregnet på grundlag af den mængde alkohol, der blev dannet af den koncentrerede druemost, og derfor var det nødvendigt at vide, hvor stor en mængde koncentreret druemost der var anvendt, og hvor stort sukker indholdet var.
The aid was calculated on the basis of the volume of alcohol produced by concentrated grape must and therefore it was necessary to know the applied volume of CM and its sugar content.
For at administrere disse ting, havde Kommissionens ansatte brug for en omsætningstabel, der både angav sukkerindholdet i den rektificerede og ikkerektificerede druemost og den forventede volumenforøgelse af alkoholen.
To administer these things the officials need a conversion table giving different sugar contents of (R)CM on the one hand and the expected volume increase of alcohol on the other hand.
Det første år, der blev ydet tilskud (1982), brugte hver medlemsstat sin egen omsætningstabel, hvilket medførte mindre forskelle.
In the first year in which aid was granted (1982) each Member State used its own conversion table, which led to small differences.
Derefter udsendte Kommissionen en tabel for at løse disse problemer.
The Commission then issued a table to overcome such problems.
Denne tabel anfører den officielle korrespondens mellem refraktometerværdien i procent af tørstof for 100 gram og den sandsynlige forøgelse af alkoholindholdet i procentvolumen, f.eks. giver gæring af 16,378 g druesukker en 1% forhøjelse af alkoholindholdet pr. liter.
This table gives the official correspondence between the refractometer value in % of dry matter for 100 grammes and the probable alcohol increase in % volume, e.g. fermentation of 16.378 g grape sugar gives an 1% increase in alcohol content per litre.
Tabellen giver også oplysning om gæringen af koncentreret druemost.
The table also gives information about the fermentation of concentrated grape must.
Koncentreret druemost indeholder også andre bestanddele end sukker.
CM contains also non-sugar components.
Tabellen er baseret på den formodning, at en koncentreret druemost med 180 gram sukker pr. liter indeholder 15 gram tørstof af andre bestanddele.
The table is based on the assumption that a concentrated grape must with 180 g sugar per I contains 15 g dry matter of other components.
Det forudsættes, at indholdet af andre stoffer end sukker er direkte proportionalt med indholdet af sukker i koncentreret druemost.
It was assumed that the content of non-sugar parts relates itself proportionally to the sugar in concentrated grape must
Den tabel, der blev offentliggjort i forordning (EØF) 3786/86 af 11. december 1986, anvendes til at beregne, hvor stort et tilskud der skal ydes vinavlerne, og tjener udelukkende et administrativt formål.
The table published in Reg. 3786/86 of 11 December 1986 is used to calculate the amount of aid to be granted to the winegrowers and only serves an administrative purpose.
De mange forskellige former for omsætningstabeller giver indtryk af, at de kompetente myndigheder tøver med at bestemme mængden af sukker i rektificeret og ikkerektificeret koncentreret druemost.
The multiplicity of conversion tables induces the opinion that the competent authorities hesitate to evaluate the quantity of sugar in (R)CM.
De potentielle brugere af mosten betragter dette som en ulempe i forhold til brugen af saccharose.
The potential users of (R)CM consider this an inconvenience compared to the use of sucrose.
Den omsætningsfaktor fra saccharose til alkohol, som er godkendt af de forskellige myndigheder, varierer fra 16,378 gram (EF-normen) til 20 gram (den tyske norm).
The conversion factor of sucrose to alcohol that is accepted by the different authorities varies from 16.378 g (the EC standard) to 20 g (the F.R.Germany standard).
Det kan give anledning til at tro, at der er tvivl om alkoholudbyttet af rektificeret koncentreret druemost.
This leads to the opinion that the alcohol yield of RCM is doubtful.
Dette er ikke tilfældet ved tilsætning af saccharose, fordi produktet ikke indeholder vand.
This consideration does not hold for the enrichment by sucrose, because the product does not contain water.
Det udbytte, som er godkendt af myndighederne, på 18 gram eller endog 20 gram pr. 1% alkohol, er gunstigt for brugeren.
The yield which has been accepted by the authorities of 18 g or even 20 g for 1% alcohol is favourable for the user.
Det udbytte på 16,38 gram, som anvendes af EF over for brugere af rektificeret koncentreret druemost, er mindre gunstigt.
The yield of 16.38 g which is applied by the EC to the users of RCM is less favourable.
Eftersom der ikke foretages nogen systematisk bedømmelse af tilsætning af saccharose, tror vinproducenterne, at man har fuld kontrol med tilsætningen af saccharose, og at alle usikkerhedsmomenterne vedrører tilsætning af rektificeret og ikkerektificeret koncentreret druemost.
Because no systematic balance on enrichment by sucrose is performed, winegrowers believe that enrichment by sucrose is perfectly mastered and that all the uncertainties are linked to enrichment by (R)CM.
Den nøjagtige beregning af tilsætningen foretages ved anvendelse af følgende formel, der tager hensyn til : den fortynding, der sker ved tilsætning af koncentreret druemost eller rektificeret koncentreret druemost, sukkerindholdet i koncentreret druemost eller rektificeret koncentreret druemost, sukkerindholdet i den druemost, hvortil tilsætningen foretages.
The precise calculation of enrichment is done by application of the following formula which takes into account: - the dilution produced by the addition of CM or RCM. - the content of sugar in CM or RCM. - the content of sugar in the must to be enriched.
Den mængde druemostkoncentrat, der skal til for at forhøje alkoholindholdet, afhænger direkte af Brix-tallet.
The amount of must concentrate needed to increase the alcoholic strength depends directly on its Brix number.
Dette tal angiver, hvor mange gram sukker der skal bruges pr. 100 gram af produktet. Brix-tallet bestemmer det potentielle alkoholindhold ud fra én af de førnævnte tabeller.
This is the number of grammes of sugar per 100 grammes of product This Brix number determines the potential alcoholic strength with reference to one of the tables already examined.
Den mængde rektificeret eller ikkerektificeret koncentreret druemost, der skal til for at opnå en given forhøjelse af alkoholindholdet i druemosten, beregnes ved hjælp af følgende formel :
The amount of (R)CM needed to achieve a certain increase in the alcoholic strength of grape must is calculated by means of the following formula:
= = den mængde druemost, hvortil tilsætningen foretages (hl) alkoholindholdet efter tilsætning naturligt alkoholindhold før tilsætning d2d,
- required quantity of (R)CM (hi). =quantity of grape must to be enriched (hi).
Hvis vi f.eks. bruger en rektificeret eller ikke­rektificeret druemost på 67° Brix, svarende til 54,4% vol. alkohol, skal vi tilsætte : lx(9­8)
For example, if we use a (R)CM of 67° Brix, corresponding to 54.4% vol. alcohol, we must add:
= 2,201 for at forhøje alkoholindholdet i 1 hl fra 8% vol. til 9% vol. og
2.20 1 to enrich 1 hi from 82 vol. to 92 vol. and
= 2,411 for at forhøje alkoholindholdet i 1 hl fra 12% vol. til 13% vol.
2.41 1 to enrich 1 hi from 122 vol. to 132 vol.
I Tyskland er beregningen af tilsætningen baseret på mostens potentielle alkoholindhold målt i Oechsle­grader og omregnet til g/l alkohol.
In the F.R.Germany the calculation of enrichment is based on the potential alcohol of the must measured in Oechsle degrees and converted into g/1 alcohol.
Til beregning af tilsætningen, før gæringen er påbegyndt, anvendes der gennemsnitligt 0,24 kg saccharose til at forhøje alkoholindholdet med 1 g/l i 1 hl. Denne formel under­bygges af følgende eksempel. Til 1% vol. alkohol (= 8 g/l) er.saccharosemængden 0,24 χ 8 = 1,92 kg saccharose pr. hl. druemost.
For the calculation of the enrichment before fermentation is started 0.24 kg of sucrose are used on average to increase 1 g/1 alcohol to 1 hi.
Derfor må mængden af saccharose forøges med 1,92 χ 1,01194 = 1,94 kg.
For this reason the quantity of sucrose must be increased by 1.92 * 1.01194 = 1.94 kg.
Til beregning af tilsætningen til ung vin efter, at gæringen er påbegyndt, anvendes gennem­snitligt 0,21 kg saccharose til at forhøje alkoholindholdet med 1 g/l i 1 hl. Til 1% vol. alkohol (= 8 g/l) er saccharosemængden 0,21 χ 8 = 1,68 kg saccharose pr. hl druemost.
For the calculation of the enrichment of young wine after the fermentation has started 0.21 kg of sucrose is used on average to increase 1 g/1 alcohol to 1 hL For 1 % vol. alcohol (= 8 g/1) the weight of sucrose is 0.21 * 8 = 1.68 kg sucrose per hi of must.
Eftersom der er sket en volumenforøgelse af opløsningen som følge af tilsætningen på 1,68 χ 0,62 = 1,041¿ er det samlede volumen 1001 (druemost) + 1,041 (opløst saccharose) = 101,041.
Because the volume of the solution has increased due to the enrichment by 1.68 * 0.62 = 1.04 1 the total volume is 100 1 (must) + 1.04 1 (dissolved sucrose) = 101.04 1.
Derfor må mængden af saccharose forøges med 1,68 χ 1,10104 = 1,703 kg.
For this reason the quantity of sucrose must be increased by 1.68 * 1.10104 = 1.703 kg.
Den normale fremgangsmåde ved tilsætning i Tyskland bekræfter disse beregninger.
The usual practice of enrichment performed in the F.R.Germany confirms these calculations.
Ønologerne anbefaler at beregne tilsætningen på grundlag af den maksimale tilladte forhøjelse af alkoholindholdet fratrukket 5­8 g/l for ikke at overskride de i loven fastsatte grænser.
The oenologists recommend to calculate the enrichment on the basis of the
I Frankrig har myndighederne godkendt værdierne på 17 g/l pr. 1% vol. alkohol for hvidvin og 18 g/l pr. 1% vol. alkohol for rødvin til beregningen af tilsætning af saccharose eller rektificeret eller ikke­rektificeret koncentreret druemost uden sondring mellem tilsætnings­tidspunktet (før og efter gæring).
maximum allowed level of enrichment subtracted by 5 - 8 g/1 in order not to exceed the legal limits. In France, the figures of 17 g for 1% vol. alcohol for white wine and 18 g/1 for 1% vol. alcohol for red wine are accepted by the authorities to calculate enrichment by sucrose or (R)CM, without differentiating the time of enrichment (before and after fermentation). on).
Det skal understreges, at vinens volumen ikke er nøjagtigt den samme som druemostens volumen, uanset hvilken type vin der fremstilles.
It must be emphasized that the volume of the wine is not exactly the same as the volume of the must irrespective of the type of wine produced.
Årsagen hertil er rent fysisk.
The reason for this is of a physical nature.
En druemost, der feks. indeholder 170 g/l sukker med en densitet på 1,075 og 75° Oechsle, er sammensat således :
For example, of a must containing 170 g/1 of sugar with a density of 1.075 and 75° Oechsle the composition is as follows:
Før gæring
Before fermentation
Sukker Tørstof Vand
Sugar Extract Water
Vægt Volumen 170 g : 1,57 = 108,28 ml 22 g : 1,57 = 14,01 ml 808 g : 808,00 ml
808.00 ml Water