natgillin/translations-raw huggingface dataset:
— Alle disse hjælpemidler er som hovedregel endnu ikke standardiseret. I Vesteuropa er det ofte via de faglige sammenslutninger og/eller en fælles arkivuddannelse, at der sker en harmonisering af arkiveringsmetoderne og af hjælpemidlerne til søgning af aktstykker, således som det også er foreslået i kapitlet om informationsudveksling.
• The group expresses the hope that these recommendations will serve as a basis for assessing the allocation of more sizeable budgets to allow their implementation. tion.
— Det forhold, at der kun er et begrænset kendskab til hjælpemidlerne, samt at mange af dem ikke er ajourført, er sandsynligvis de to vigtigste hindringer for benyttelsen af arkiverne.
• The group considers that it would be useful to carry out studies with a view to formulating practical recommendations with regard to access on the level of the Member States.
I Frankrig er katalogiseringen af hjælpemidlerne til søgning i de franske offentlige arkiver standardiseret (oversigter efter geografisk fordeling og emneord, kompatible tesauruser). Sådanne systemer bør støttes og samordnes med henblik på formidling på internationalt plan.
Those spheres which would lend themselves easily to harmonization would be chosen in accordance with four criteria: urgency, the existence of an agreement in principle already ratified by archival practice, correlation with the concerns previously expressed by the ICA, respect for the principle of subsidiarity.
— I flere medlemsstater vanskeliggøres adgangen til arkivalierne af, at der mangler oversigter og endog afleveringsfortegnelser, fordi de nationale arkivtjenester er overbebyrdet med store mængder offentlige arkivalier, som ikke er ordnet og registreret.
With regard to practical access, the following priority areas could be opted for: archival description standards, exchanges of copies of archives, making national computer systems and models compatible.
■ Skal vejledningerne og hjælpemidlerne oversættes?
NATIONAL LEGISLATION AN D ACCESS TO ARCH IVES
Størsteparten af eksperterne mener dog, at man bør tilskynde til udveksling af fortegnelser (om muligt på flere sprog), som er af international interesse.
The legislation of the various Member States places certain limits on free access to administrative documents, by imposing either a general period of delay or specific periods for various categories of archives.
• Flere medlemsstater er rede til at udveksle de fortegnelser, de udgiver, men der er ikke organiseret noget egentlig samarbejde herom på europæisk plan.
In spite of the diversity of archival legislation within the various Member States, they have adopted a general period of delay before access to the archives of 30 years, even less.
Dan­mark »bytter« allerede hjælpemidler til søgning med flere medlemsstater.
This is the case in particular in the Netherlands, which has adopted a narrower period of 20 years.
Ne­derlandene oplyser, at det er muligt også i udlandet at låne de offentliggjorte fortegnelser.
The period of 30 years should thus be considered to be the maximum, namely a ceiling rather than a threshold.
Overalt er der en øget interesse — som absolut bør støttes — for udvekslinger mellem grænseområder.
With regard to access periods for the archives, it is not possible to ignore specific legislation not strictly concerned with archives.
En sådan udveksling kan støttes yderligere på euro­pæisk plan.
Thus the legislation of several Member States explicitly provides that the citizen has free access to administrative documents from the time of their creation.
Et kulturelt fast sammentømret Fællesskab bør overveje at etablere et edb­netværk, ved hjælp af hvilket der kan søges i fortegnelser og kataloger på afstand eller udveksles edb­fortegnelser med brug af fælles deskriptive standar­der og ensartede vilkår for adgangen til data. Samtidig bør der tilstræbes en bedre kompatibilitet i de nationale edb­systemer og ­modeller.
Exceptional dispensations regarding access are granted in several Member States, but they are not always governed by specific legal provisions.
Den idé, som er praktiseret af det franske udenrigsministeriums arkiver, og som går ud på at udarbejde brugervejledninger på to sprog (f.eks. landets eget sprog og engelsk) for nye læsere, som derved får mulighed for at orientere sig og gøre sig bekendt med, hvordan en arkivtjeneste er indrettet, bør overvejes alle steder.
With regard to exceptions to access, each Member State must at least endeavour to draw up a list, as detailed as possible, summarizing the types of document which will only be accessible after the general period prescribed by the law.
Der er i de seneste tiår dukket en række specialvejledninger op, som indeholder henvisninger til alle arkivalier af en bestemt type eller til arkivalier vedrørende et bestemt emne fra samtlige arkiver i et land.
This will avoid, in so far as possible, any arbitrariness which may prejudice the rights of the citizen and the ease of research.
Fællesskabet kunne stå for en samling af sådanne vejledninger.
In addition to this work on the openness of each Member State, useful work of alignment could be undertaken within the Community by collecting together the lists of exceptions and possibly adapting them in common within an archival agreement, which would also take into account the problem of copyright, as it exists in the sphere of archives.
Det kunne f.eks. føre til udgivelsen af en »Vejledning om arkiver om Europas historie« (i lighed med de vejledninger, der
Such action would serve to clarify the problem of access periods and to reconcile jointly the right to information and the necessity of protecting certain information for periods as long as 30 years.
Den »Vejledning i diplomatiske kilder om det europæiske samarbejde«, som er udgivet af det italienske udenrigsministeriums arkiver, er et eksempel til efterfølgelse i så henseende.
All the Member States possess laws and regulations (general or specific) which lay down the conditions of public access to archives (see Annex 1).
Disse regler er baseret på den idé, at den nationale arkivtjenestes vigtigste formål er at bevare, og allerhelst at bevare i god stand.
(b) the right of the citizen to consult archives of administrative origin should be legally guaranteed;
Men et aktstykkes skrøbelighed eller risikoen for beskadigelse er ikke tilstrækkelig begrundelse for at nægte adgang til aktstykket i det uendelige.
(c) the development of the law relating to the protection of data, during the course of recent decades, has required that the functions of public archives be legally described as part of the public administration.
Hvis man er nødsaget til midlertidigt at nægte adgang til aktstykket, indtil der foreligger en kopi på et erstatningsmedium, bør brugeren have oplyst, hvornår denne vil være tilgængelig.
The restrictions of the law relating to the protection of data must be offset by special regulations in order to be able to take due account of the reasons and rights of the citizen to use archives, without prejudicing the interests, which merit protection, of the person concerned;
De nationale arkivtjenester skal betjene en stadig større kundekreds og bl.a. instruere dem i adgangsprocedurerne, herunder også brugen af hjælpemidler.
(d) Legal provisions relating to the confidentiality of documents are not only a barrier to their consultation in the archives, but are an obstacle to consultation from the moment of their transmission.
De nationale arkivtjenester bør være i stand til at imødekomme både almindelige brugeres og forskeres ønsker og behov. Det indebærer-følgende:
Legal provisions relating to archives should therefore establish an appropriate balance between the right of access and the right to privacy and to confidentiality for other reasons.
— Skriftlige henvendelser bør besvares rimeligt hurtigt, hvilket dog kan variere afhængigt af de særlige undersøgelser, der i givet fald skal sættes i gang; en henvisning til den pågældende tjenestes arbejdsbyrde er ikke nogen acceptabel undskyldning.
But the definition itself of the word 'archives' varies from one Member State to another, which makes these comparisons difficult.
— Henvendelser fra brugerne på læsesalen (såfremt de vedrører institutionens faciliteter, hjælpemidlerne til søgning eller selve arkiverne) bør besvares på stedet af et dertil uddannet personale (der bør være en fast »vagt« med den fornødne videnskabelige baggrund).
In Spain, France and Greece all documents produced or received by a department, an institution or any organization whatsoever, are equally defined as archives. In these Member States, access to the archives relates not only to documents which are effectively preserved in the archives, but also those which are preserved by the archiveproducing department.
— Alt personale på læsesalen bør uddannes i, hvordan man betjener læserne.
Elsewhere, access to archives only concerns those documents actually preserved in the archive repositories.
De nationale arkivtjenesters læsesale bør være åbne mindst 40 timer om ugen.
This has the logical implication that only documents which are able to be inspected are placed in the National Archives.
Der må dog forventes en øvre grænse på tre arkivenheder pr. henvendelse.
of 30 years from their creation, with exceptions which will be studied later.
Det forhold, at der ikke findes en fuldstændig arkivfortegnelse, bør ikke hindre forskernes adgang til en arkivsamling.
In Belgium, no recent general legislation seems to exist stipulating the conditions of access to archives, but internal regulations and specific legislation for certain categories of documents do exist.
Der opfordres til udveksling af fortegnelser over arkivalier af international interesse.
FREEDOM OF ACCESS TO ADMINISTRATIVE DOCUMENTS
FORSLAG TIL OPFØLGNING
RESTRICTIONS ON THE RIGHT OF ACCESS
Iværksættelsen af ovenstående anbefalinger vil nødvendigvis indebære ekstra udgifter, hvortil der bør tages hensyn ved udarbejdelsen af arkivernes budgetter både på nationalt og regionalt plan.
All national European legislation and regulations contain provisions for restricting access to certain categories of documents, in order to protect certain rights and legitimate interests of persons, authorities, enterprises and the State.
— Gruppen udtrykker ønske om, at disse anbefalinger kan danne grundlag for udarbejdelsen af mere konsekvente budgetoverslag, der giver mulighed for at iværksætte forslagene.
The definition of these categories varies considerably from one Member State to another, which makes comparison of them difficult. They can, however, be grouped under three principal headings.
— Gruppen finder, at der bør gennemføres undersøgelser med henblik på udarbejdelse af konkrete anbefalinger vedrørende adgangsbetingelser i medlemsstaterne.
The legislation of the various German Länder confirms this tendency to standardize access periods around a key period of 30 years.
For så vidt angår de praktiske adgangsbetingelser kan der foreslås følgende prioriterede emner: standarder for arkivregistraturer, udveksling af kopier af arkivalier samt bestræbelser på at gøre de nationale edb-systemer og -modeller indbyrdes kompatible.
By virtue of the BArchG (Bundesarchivgesetz) and the laws relating to archives of the Länder, the 30year period can be prolonged by 30 years at maximum if this is in the public interest. This possibility has never — or very rarely — been used up to now with regard to Federal and Länder archives.
Lovgivningen i de forskellige medlemsstater sætter visse grænser for den frie adgang til administrative aktstykker enten i form af en generel tilgængelighedsfrist eller i form af forskellige frister for forskellige kategorier af arkiver.
Documents containing information of a confidential nature relating to persons can be made available 80 years after the date of the documents.
På trods af den meget forskelligartede arkivlovgivning i medlemsstaterne har disse vedtaget en generel tilgængelighedsfrist for arkiver på 30 år.
• Documents 'relating to physical persons': can be made available 30 years after the death of those concerned, or (if the date of death is not known) 110 years afterbirth.19
I visse tilfælde er fristen mindre, det gælder specielt Nederlandene, som i nær fremtid nedsætter fristen til 20 år. 30-årsfristen bør derfor betragtes som en maksimumfrist.
• Documents 'of which there are reasons to suppose that they may be damaging to the legitimate interests of third parties': period not specified.
I forbindelse med fristen for arkivers tilgængelighed kan man ikke se bort fra en række specifikke love udover den egentlige arkivlovgivning.
• Documents which fall within the scope of Federal legal provisions relating to confidentiality (particularly social and taxation laws): the archives are closed for 80 years.
I flere medlemsstater er det således udtrykkeligt fastsat i loven, at borgerne har fri adgang til administrative aktstykker fra det øjeblik, de oprettes.
Documents relating to the private lives of persons can be made available after advice from the National Archives.
Men samtidig er der visse kategorier af arkiver, som ikke er omfattet af den almindelige lovgivning om tilgængelighed, enten fordi de er undergivet særlige bestemmelser vedrørende beskyttelse af privatlivets fred eller vedrørende statens sikkerhed, eller fordi de er omfattet af særskilte bestemmelser i arkivlovgivningen.
• Documents 'containing personal information of a police, legal or medical nature or other information which could affect the safety of persons, their honour, the privacy of their private and family lives or their personal image': can be made available 25 years after the death of those concerned, or (if the date of death is not known) 50 years after the date of the documents.
Heller ikke procedurerne for klassificering og nedklassificering af visse aktstykker, som betragtes som hemmelige, fremgår klart af lovgivningen i de enkelte medlemsstater.
• Solicitors' documents: 100 years after the date of the documents.
På denne måde kan man i videst muligt omfang undgå vilkårlige skøn, som kan stride imod borgernes rettigheder og forskningsmæssige hensyn.
In so far as legislation on databases which contain personal information is concerned, we refer to Chapter 5, which relates to computer archives (machine-readable data).
Udover dette forsøg på at skabe gennemsigtighed i de enkelte medlemsstaters tilgængelighedsregler kan det foreslås, at der
The majority of the Länder laws concerning archives stipulate, without prejudice to the protection period of 30 years which is the norm, shorter periods, namely 10 years after death or 90 years after birth.
En sådan konvention ville bringe større klarhed i problematikken omkring tilgængelighedsfristerne og skabe en vis ensartet sammenhæng mellem retten til information og nødvendig heden af at beskytte visse informationer længere end de normale 30 år.
• Documents of civil status, solicitors' documents, judicial documents: 100 years after the date of the documents.
Det er vigtigt af følgende grunde at basere adgangen til arkiverne på et klart lovgivningsmæssigt grundlag: a) Det er nødvendigt for at sikre bevaringsværdige arkivalier hidrørende fra for skellige myndigheder og dermed hindre, at de eventuelt destrueres.
• Police documents containing information relating to the private lives of persons: 60 years after the date of the documents.
b) Borgernes rettigheder til at søge oplysninger i arkiver af administrativ oprindelse bør være sikret ved lov.
• Tax documents containing information on the wealth or private lives of persons: 60 years after the date of the documents.
c) De seneste tiårs udvikling i lovgivningen omkring beskyttelse af data indebærer, at de offentlige arkivers opgaver defineres rent juridisk som en del af den offentlige forvaltning.
Documents 'which if made available to the public would be damaging or danger ous for living persons', or which contain information on the private lives of persons, or which are likely to provoke defamation proceedings, or which contain information obtained by the authority under the promise of confidentiality: availability period laid down by the certifying officer of the producing department with the approval of the consenting officer in the Department of the Taoiseach; the Taoiseach may authorize exceptions for the consultation of these documents.
Begrænsningerne i loven omkring beskyttelse af data bør opvejes af særlige regler, så der tages skyldigt hensyn til borgernes ønsker om og ret til at benytte arkiverne, uden at det bliver til skade for enkeltpersoners interesser, som bør beskyttes.
• Documents relating to the 'purely private lives of persons': 70 years after the date of the documents.
d) Lovbestemmelserne om hemmeligholdelse af visse dokumenter hindrer ikke blot adgang til de pågældende dokumenter, mens de befinder sig i journalsystemerne, men gør dem også utilgængelige efter det tidspunkt, de afleveres til arkiverne.
• Documents of criminal proceedings: 70 years after the date of the proceedings.
Derfor bør der i lovgivningen vedrørende arkiver etableres en hen sigtsmæssig balance mellem retten til at benytte arkiver og respekten for individet og andre begrundelser for hemmeligholdelse.
Documents of a nature to undermine the honour of individuals or of families: availability period laid down by the Director of the State Archives.
Men selve definitionen af udtrykket »arkiver« varierer fra medlemsstat til medlemsstat, hvilket gør det vanskeligt at foretage sammenligninger. I Spanien, Frankrig og Grækenland defineres alle aktstykker, der er blevet til eller tilvejebragt af en forvaltningsgren, en institution eller et hvilket som helst organ, som »arkiver«.
• Documents to which free access would constitute prejudice to the privacy of persons: their availability is restricted by specific conditions, laid down by the archiveproducing department on the advice of the archivist.
I disse medlemsstater vedrører adgangen til arkiverne ikke blot de aktstykker, der rent faktisk opbevares i arkivtjenesterne, men også de aktstykker, der opbevares af den forvaltningsgren, af hvis virsksomhed det er frembragt.
• Documents of civil status (birth certificates): the period for placing of these archives in the repositories of the National Archives is 100 years.
Andre steder vedrører adgangen til arkiverne kun de aktstykker, som rent faktisk opbevares i arkivinstitutionerne. tionerne.
This period, currently 50 years, will be lowered to 20 years at the beginning of 1995.
I samtlige Fællesskabets medlemsstater er offentlighedens ret til at få adgang til informationer, der er indeholdt i arkivdokumenter, fastsat i loven.
Documents containing judicial, police or clinical records of individuals are not to be communicated.
I syv andre medlemsstater (Tyskland, Danmark, Frankrig, Grækenland, Irland, Portugal og Storbritannien) er aktstykkerne tilgængelige efter udløbet af en perio­de på 30 år at regne fra deres oprettelse, bortset fra visse undtagelser, der vil blive gennemgået senere. Denne 30­årsfrist er baseret på et ønske om at skabe en passende balance mellem retten til adgang til arkiverne på den ene side og beskyttelsen af individets rettigheder, statens interesser og sikkerhed og hensynet til en effektiv forvaltning på den anden side (selv om de to sidstnævnte argumenter i mange tilfælde har mistet meget af deres værdi).
Documents containing 'information obtained under the promise of confidentiality', documents containing 'information concerning persons, the divulgence of which would be prejudicial or dangerous to living persons or their immediate descendants': availability period laid down by the Lord Chancellor upon a proposal from the Keeper of Public Records in England, and in Scotland by the archiveproducing department, after consultation with the Keeper of the Records of Scotland (in practice, from 50 to 100 years, according to the documents).
Det drejer sig dog ikke om en helt fast frist, eftersom den både kan afkortes og forlænges17).
The national laws on the protection of privacy present significant divergences, which have consequences for archival operations.
I Belgien er der tilsyneladende ikke nogen nyere generel lovgivning om adgangs­betingelserne til arkiverne, men der findes en række interne reglementer og særlove for visse kategorier af aktstykker.
The Commission has proposed a draft directive of which the amended version is at the discussion stage by a Council working party.
Den spanske grundlovs arktikel 105 Β sikrer ret til adgang til administrative aktstykker, men der er aldrig udstedt noget gennemførelsesdekret for denne bestemmelse.
It is important that archival preservation is included in the exceptions to this principle allowed in the draft, which provide that 'appropriate guarantees should be provided by the Member States for data of a personal nature which is preserved for reasons of history, statistics or science'.
Disse love omhandler ikke de arkiver, som allerede er afleveret til de nationale arkivtjenester.
Except perhaps in very exceptional and well-specified cases, it is necessary to prevent general national laws on the protection of privacy from prohibiting the preservation of data of a personal nature for archival ends.
I øvrigt er reglerne i disse love med hensyn til adgangen til admini­strative aktstykker meget forskellige fra medlemsstat til medlemsstat, og det sam­me gælder definitionen af de aktstykker, der er tilgængelige.
More extensive consultation of archivists would be necessary in this connection.
BEGRÆNSNINGER I ADGANGSRETTEN
The protection of the interests of the State and public security
Aktstykker, der hidrører fra domstole og notarer: Frigives 100 år efter deres oprettelse.
Documents 'concerning State security and national defence, the fundamental financial and economic interests of the State and other bodies under public law, the maintenance of public order and security, investigations and proceedings relating to punishable actions': periods not specified.
Aktstykker, der indeholder oplysninger om enkeltpersoners private forhold: Frigives 80 år efter aktstykkets oprettelse.
Documents 'concerning State security, the defence of the Kingdom, the protection of the political and economic interests of the State and public enterprises': periods to be laid down by the Director of the National Archives in agreement with the archiveproducing department.
— Aktstykker »vedrørende fysiske personer«: Frigives 30 år efter de pågældendes død eller (hvis dødsdatoen ikke er kendt) 110 år efter deres fødsel19).
Documents of which divulgence 'would constitute a threat to the interests of the Federal Republic or one of its Länder': period not specified; these documents are normally classified 'secret' and can be made available after declassification.
— Aktstykker, der er omfattet af forbundslovgivningens bestemmelser vedrørende hemmeligholdelse (bl.a. sociallove og skattelove): Sådanne arkivalier er utilgængelige i 80 år.
Documents 'which if made available to the public could damage the national interest': period laid down by the Director of the National Archives after advice from the Archives Advisory Council.
) Lovgivningen i de forskellige tyske delstater er et eksempel på denne udvikling i retning af at gere tilgængelighedsfristen ensartet omkring nøgletallet på 30 år. Men i »Thüringische Archivgesetz« er denne beskyttelsesfrist på 30 år også ophævet for DDR-dokumenter, som ikke vedrører personer (artikel 17, stk. 2).
There are no specified periods for documents classified in accordance with the Law of Official Secrets (Ley de Secretos Oficiales) or for documents of which 'the dissemination of its contents could involve risks for the security and defence of the State or with regard to investigating crime', by virtue of Article 57.1.a. of the Law of the Spanish Historical Heritage (Ley de Patrimonio Histórico Español).
I Slesvig-Holsten er en beskyttelsesfrist på 10 år den normole frist.
However, it is possible to ask for an administrative authorization for access to documents which are not freely available.