natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Professor Dr. E. Grundmann, næstformand for Udvalget, direktør for Pathologisches Institut der Universität Münster, Tyskland.
Professor Dr. E. Grundmann, Vice-President of the Committee, Director of the Pathologisches Institut der Universität Münster, Germany.
Professor Umberto Veronesi, næstformand for Udvalget, generaldirektør for Istituto Nazionale per lo Studio e la Cura dei Tumori, Italien.
Professor Umberto Veronesi, Vice-President of the Committee, Director-General of the Istituto Nazionale per lo Studio e la Cura dei Tumori, Italy.
Dr. Stomatis Vassilaros, rådgiver for Ministeriet for Sundhed og Forsorg, Grækenland.
Doctor Stomatis Vassilaros, Adviser to the Minister for Health and Social Welfare, Greece.
Dr. Alberto Costa, Generalsekretær for Den Europæiske Skole i Oncologi, Italien.
Doctor Alberto Costa, Secretary-General of the European School of Oncology, Italy.
Hvor skal man henvende sig?
Whom to contact in the different countries
Der er mange foreninger og ligaer mod kræft.
There are numerous associations and leagues against cancer.
Blandt medlemmerne af Europa­Kommissionens Udvalg kan for Danmark nævnes Kræftens Bekæmpelse, Rosenvængets Hovedvej 35, 2100 København 0.
Among those which are members of the European Commission's Committee are the following:
Π Programmet »Europa mod kræft«, forslag fra Europa­Kommissionen, De Europæiske Fa/lesskabers Tidende nr. C 50, 26. februar 1987.
Cancer Education Coordination Group, Greater Glasgow Health Board, Ruchill Hospital, Glasgow G20 9NB.
D »Europæerne og forebyggelse af kræft«, undersøgelse gennemført i foråret 1987 af »The European Omnibus Survey« for Europa­Kommissionen.
Imperial Cancer Research Fund, PO Box 123, Lincoln's Inn Fields, London WC2A 3PX. Cancer Research Campaign, 2 Carlton House Terrace, London SW17 5AR.
De ovenfor nævnte tekster og de i teksten til denne brochure nævnte film kan fås ved henvendelse til Europa­Kommissionens Presse­ og Informationskontorer, hvis adresser findes på sidste side i dette hæfte.
Ireland: Irish Cancer Society, 5 Northumberland Road, Dublin 4.
De ti europæiske bud til forebyggelse af kræft
European Commandments for cancer prevention
Antal personer ud af 100, der kender og (med fremhævet skrift) følger reglerne')
Knowledge and (bold type) application (per 100 persons questioned) '
Ryg ikke
Do not smoke
Nedsæt forbruget af alkohol
Moderate consumption of alcoholic drinks
Undgå overdreven solbadning
Avoid excessive exposure to the sun
Undgå overvægt
Eat sufficient cereals high in fibre
Gå til læge, hvis en skønhedsplet bløder, ændrer form eller farve
See a doctor if a beauty spot bleeds or changes size or colour
Gå til læge, hvis De tager voldsomt på, bløder unormalt meget, har varig hoste, eller stemmen ændrer sig
See a doctor for any unusual weight gain, abnormal bleeding, persistent cough or change in voice
1 ) Kilde: »Europæerne og forbyggelse afkræft«, en undersøgelse foretaget af »The European Omnibus Survey« for Europa­Kommissionen mellem den 17. marts og den 8. maj 1987(11651 personer over 15 år fordelt i
Source : 'European and cancer prevention', survey carried out by the European Omnibus Survey for the Commission of the European Communities, from 17 Marchio 8 May 1987 (11 651 persons aged 15 years or over questioned in the 12 Community countries).
Den fremhævede skrift angiver antallet af personer, der svarer, at de sørger for »ofte« at spise frisk frugt.
The figures in bold type are the percentages for persons who 'often' pay attention to the consumption of fresh fruits.
De ti europæiske bud til forebyggelse af kræft specielt vedrorende kvinder
European cancer prevention commandments which specifically concern women
Regelmæssig brystundersøgelse
Check their breasts regularly
Europæernes mening om Kommissionens tanker om foranstaltninger i kampen mod tobaksmisbrug
The opinions of Europeans on the measures to fight tobacco recommended by the European Commission
Rygeforbud i offentlige
Prohibition of of tobacco sales to under-16s
Forbud mod salg al tobak til
Prohibition of smoking in public places
Forbud mod salg al tobak
Prohibition of tobacco advertising
') Kilde: »Europæerne og forbyggelse af kræft«, 1987.
Source: Survey 'Europeans and cancer prevention', 1987.
2) Tegnene +/ —/ ?/ angiver den procentdel af de adspurgte, som henholdsvis tiltrådte, misbilligede eller ikke svarede.
The signs +/ —/ ?/ correspond respectively to the percentages of persons questioned who 'approved', 'did not approve' or did not answer.
Indholdet af denne publikation gengiver ikke nødvendigvis Fællesskabets institutioners officielle meninger. Eftertryk tilladt.
The Europe Against Cancer programme, proposals by the European Commission, Officia/Journal of the European Communities No C 50 of 26 February 1987.
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
'Europeans and cancer prevention', survey carried out in spring 1987 by the European Omnibus Survey for the Commission of the European Communities.
Informationskontoret for Danmark*) Højbrohus, Østergade 61, Postbox 144, DK­1004 København K Tlf. (01) 14 41 40 Ansvarshavende redaktør: Hans Jørn Hansen
Information offices (countries fully or partially English speaking*) Ireland 39 Molesworth Street, Dublin 2 - Tel. 71 22 44
*) Der findes ligeledes kontorer i andre lande og U.a. i alle EF­landene.
* Offices also exist in other countries including all Member States.
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers ISSN 0379­315X Officielle Publikationer L ­ 2985 Luxembourg Katalognummer: CC­AD­88­006­DA­C
Office for Official Publications of the European Communities L - 2985 Luxembourg
Stats­ og regeringscheferne har pá et møde i Det Europæiske Råd gjort 1988 til »Jean Monnet­året« til minde om en af Det Europæiske Fællesskabs fædre,
1988-EUROPEAN JEAN MONNET COMMEMORATIVE YEAR re Heads of State or Government of the Community countries, meeting in the European Council, have declared 1988 'Jean Monnet Year'.
Han står for mere end målet. Han står også for metoden, men hans budskab er mere aktuelt end nogensinde i dag, da Fællesskabet bestræber sig på at gøre Det Fælles Marked til en realitet og til et »Borgernes Europa«, vigtige nye etaper på vejen til en egentlig Europæisk Union1).
Jean Monnet was a man with a method, a man whose message is now more relevant than ever, as the Community is working to establish a large internal market without frontiers and a 'People's Europe', further steps, as they are on the path to European Union.1
En europæer, 1888-1979
A man of Europe, 1888-1979
Der var en uendelig strøm af fremmede mennesker og nye tanker, og en lang række personlige kontakter, som var med til at gøre forretningen menneskelig«, har Jean Monnet skrevet om sin bardom i Cognac.
There were constant exchanges of people and ideas, and there were personal ties which had a particularly humanizing effect on trade.'
»Da jeg første gang — som 18­årig blev sendt til udlandet, sagde min far til mig: »Tænk ikke på bøgerne. Ingen kan tænkefor dig.
"When, at the age of 18,1 went away on my first long trip, my father said to me: "Don't bring any books with you.
Se på folk, tal med folk og læg mærke til, hvad de gør og siger«. «
Look through the window, speak to people. Pay attention to whoever is beside you." '
□ Bordeaux, september 1914: Da den første verdenskrig kom, blev Jean Monnet kasseret af helbredsgrunde, men han forstod straks, hvad der var hans opgave: »Det var klart, at der ville rejse sig et enormt problem for de allierede, og at de ikke var forberedt på at løse det: Koordinering af parternes indsats i krigen'. (...)
D Bordeaux, September 1914: when the war started, Jean Monnet was turned down by the army for health reasons,' but he very quickly understood what he had to do: 'It was clear that the Allies were going to face a major problem and were unprepared to solve it: the coordination of the war effort. ...
Det krævede en organisation uden fortilfælde. (...)
Organizational structures without any precedent had to be invented. ...
Jeg havde under mine rejser lært, at økonomiske kræfter ikke er blinde kræfter, men at de kan måles og styres, og at virkelig indflydelse ligger, hvor der er organisation.«
I had learned, during my travels, that economic forces were not blind forces, that they could be measured and guided, and that, in particular, wherever there was organization, there was real power.'
Den franske regering havde på det tidspunkt forladt Paris og slået sig ned i Bordeaux.
The French Government had left Paris and established itself in Bordeaux.
Det lykkedes Jean Monnet at få Konseilspræsidenten, Viviani, i tale. Han gav et konkret eksempel: Det drejede sig om prisen på havre (som dengang
Jean Monnet succeeded in meeting Viviani, the President of the Council, and gave him a concrete example: the rise in the price of oats (of great importance at the
') Dette hæfte udgives som Europanole nr. 9/88 af Europa­Parlamentets og Europa­Kommissionens informationsafdelinger i fællesskab.
Published jointly by the information services of the European Parliament and the Commission of the European Communities, this is issue No 9/88 of European File.
var særdeles vigtig af hensyn til hærens heste).
It was not the oats themselves which were costing more, but the freight.
Jean Monnet påpegede, at det ikke var selve havrens pris, der steg, men derimod fragtomkostningerne — og at fragtomkostningerne steg, fordi den britiske og den franske efterspørgsel efter skibstonnage pressede fragtkvoterne i vejret.
This cost had risen because the merchant fleets of France and the United Kingdom were competing with each other.
Han kom til at spille en afgørende rolle i forbindelse med etablering af en række koordineringsorganer, som havde til opgave at rationalisere og samordne de allieredes økonomiske aktiviteter.
There he played a decisive role in setting up various committees charged with coordinating and rationalizing the Allies' economic activities.
Takket være denne mand, der som 29­årig blev udnævnt til chef for den franske handels­ og transporttjeneste, holdt franske og britiske intendanturer op med at rivalisere, de nationale forestillinger veg pladsen for de fælles interesser. Havren blev købt i fællesskab, transporten administreret af en pool, som også sørgede for en effektiv beskyttelse mod ubådsangreb.
Thanks to this man, appointed head of the French delegation for trade and transport at the age of 29, the French and British services stopped behaving as rivals, the concept of the national interest gave way to that of the common interest, wheat was jointly purchased, maritime transport was pooled and an effective counter-attack to the submarine war was mounted.
Hvad enten det drejede sig om Saar­områdets status, Østrigs økonomi­ske genopbygning eller polsk­tyske uoverensstemmelser om delingen af Øvre Schlesien, anvendte han den samme metode: »Analyserede problemet i dets helhed og i lyset af de fælles interesser«.
Whether the question was the status of the Saar, the economic recovery of Austria or contention between Germany and Poland over Upper Silesia, he applied the same method: 'Consider the problem as a whole and in the light of the general interest'. However, he quickly noticed the limitations and scant efficacy of international cooperation.
D Cognac, Paris, Shanghai...: Efter krigen vendte Jean Monnet for en tid tilbage til Cognac for at tage sig af familieforetagendet. Han gik ind i den internationale bankverdens bestræbelser for at genopbygge en lang række lande, der var hærget af krigen og den efterfølgende krise.
D Cognac, Paris, Shangai...: Jean Monnet returned for a while to Cognac to look after the family business and then devoted himself to international banking activities to restore and develop the economies of many countries in difficulty due to the war and then the recession.
Man kunne i de år finde ham i Paris, Warzava, Bukarest, San Francisco, Stockholm og Shanghai.
He was to be found in Paris, Warsaw, Bucharest, San Francisco, Stockholm, Shangai.
D Washington, 1938: Jean Monnet forhandlede på Frankrigs vegne med Roosevelt om køb af krigsfly.
D Washington, 1938: Acting on behalf of the French Government, Jean Monnet negotiated the purchase of warplanes with Roosevelt.
Disse forhandlinger fik afgørende indflydelse på historiens gang, fordi de gav den amerikanske præsident anledning til endeligt at sætte den amerikanske våbenindustri igang, for at den kunne være forberedt på den uundgåelige krig.
This was a historic moment because the order was the occasion for the President of the United States to set American arms production in irresistible motion in anticipation of an inevitable war.
Forhandlingerne fik også direkte historisk indflydelse, fordi hovedparten af flyene aldrig blev leveret til Frankrig, men brugt i slaget om London, og således var med til at afgøre krigens udfald.
It was historic also because the great majority of those planes, which France was unable to use, served in the Battle of Britain and made a decisive contribution to the outcome of the war.
Få måneder senere — da det så sortest ud — tog han sit livs dristigste beslutning: Han foreslog en total forening af de to allierede lande, Frankrig og Storbritannien.
Several months later, in the darkest hour, he took the boldest initiative of his life: he proposed the complete union of two allied countries, France and the United Kingdom.
Dette forslag, som var uden fortilfælde i historien, men som blev accepteret af såvel Churchill som de Gaulle, havde andre formål og virkninger end at give et psykologisk chok.
The unprecedented proposal was immediately approved by Churchill and de Gaulle.
Det havde strategiske, økonomiske og politiske virkninger med betydelig række­vidde. Selv om Frankrig var besat, kunne landet ikke betragtes som besejret.
It was not merely aimed at causing a psychological shock; it had incalculable strategic, economic and political implications.
Ressourcerne fra de to landes kolonier kunne inddrages i den fælles kamp. Den 19. juni kom Monnet til Bordeaux for at føre den franske regering til Nordafrika.
The resources of the colonies of the two countries could have been placed at the service of their joint struggle.
□ Washington, 1941: Fast besluttet på at tjene demokratiets sag ved at forberede generobringen af de besatte lande, tog Jean Monnet til Washington efter britisk opfordring.
□ Washington, 1941: determined to serve democracy by preparing for recovery, Jean Monnet went to Washington at the request of the British.
Han blev øjeblikkeligt modtaget af præsident Roosevelt og blev en af hans fortrolige rådgivere. Hans idé var enkel: USA skulle være »demokratiernes store våbensmedje«.
He was immediately received by Roosevelt and became one of his most heeded advisers.
Han kom til at spille en afgørende rolle i forbindelse med det store militære produktionsprogram »Victory Program«.
He played a decisive role in formulating and setting up the enormous programme of military production known as the Victory programme'.
Den kendte ameri­kanske økonom Keynes skrev om ham, at han under dette besøg i USA uden tvivl havde afkortet krigen med et år...
Keynes, the celebrated economist, was able to write that, by his action in the United States, Monnet had certainly shortened the war by a year.
D Algier, 1943: Jean Monnet blev medlem af Det Frie Frankrigs regering og tog sig af de franske styrkers våbenforsyning.
Π Algiers, 1943: a member of the Free French Government, Monnet worked on the arming of the French forces and prepared for peace.
Samtidig forberedte han freden: »Der bliver aldrig fred i Europa, hvis de enkelte lande vender tilbage til at basere sig på den nationale suverænitet (...)
He wrote: There will be no peace in Europe if States reconstitute themselves on a basis of national sovereignty...
De europæiske lande erfar små til at sikre deres borgere den nødvendige samfundsmæssige udvikling.
European countries are too confined to ensure prosperity and essential social developments for their people.
Freden kræver at de europæiske lande danner en føderation, en »europæisk enhed« der fungerer som en fælles erhvervsøkonomisk enhed«.
It follows that European States should form themselves into a federation or a "European entity" which would make them a joint economic unit.'
D Paris, december 1945: I forbindelse med Frankrigs genopbygning efter krigen udkastede og gennemførte Jean Monnet den første plan for modernisering og fornyelse af produktionsopvækst, en plan, der forudsatte og skabte en dialog mellem staten, virksomhederne og fagforeningerne.
D Paris, December 1945: to rebuild France, Jean Monnet conceived and imple­mented the first plan for modernization and equipment, which established a permanent dialogue between the State, contractors and trade unions.
Disse samråd blev begyndel­sen til en metode, som han siden fulgte i forbindelse med de europæiske enhedsbestræbelser: At definere målet, organisere samråd, finde frem til punkter, hvor der var overensstemmelse og endelig overdrage det til demokratiske institutioner at forvalte de fælles interesser.
This new method of cooperation followed a principle which he would apply unceasingly in the service of European unity: define the objectives, organize discussion, encourage convergence and, finally, give democratic institutions the task of administering the common interest.
□ 1950 opstod det første Europæiske Fællesskab: I foråret 1950, var krigens allierede — Øst og Vest — på vej ud i »den kolde krig«, som indebar en risiko for en åben krig, hvori Tyskland ville blive stridens genstand »De våben, hvormed denne krig kan bekæmpes i folks tanker, er fantasi og forestillingsevne«, skrev Jean Monnet.
□ 1950, birth of the first European Community: in the spring of 1950, the countries of the East and the West, which had formerly been allies, confronted each other in a 'cold, war' which risked degenerating into an open conflict with Germany as the stake.
Han fostrede den enkle, men fremsynede og modige idé, at kul og stål, som havde været årsag til mange fransk­tyske krige, skulle forvaltes i fællesskab af de europæiske nationer.
'Such a war, which was in the mind, had to be fought with the weapons of the imagination', Jean Monnet would write. He conceived a simple and courageous idea: coal and steel had been the stakes for several wars between France and Germany; why not manage these resources jointly?
Det drejede sig ikke om at oprette et multinationalt kartel og slet ikke et traditionelt internationalt samarbejdsorgan uden evne til at handle.
It was not a question of establishing a cartel, still less of starting an international organization for mere 'cooperation', incapable of taking decisions.
Jean Monnet var mere ambitiøs, mere fremsynet og mere pragmatisk: Frankrig og Tyskland — og andre europæiske lande, som ville slutte sig til, skulle afgive en del af deres suverænitet til en fælles myndighed.
Jean Monnet was more ambitious, both visionary and pragmatic at the same time: it would be necessary for France, Germany and the other European countries which joined up with them to yield some of their sovereignty to a common authority.
Franskmænd, briter og amerikanere skulle mødes den 10. maj for at drøfte den tyske industris fremtid. Frankrig skulle udarbejde forslagene, men turde man vove at basere sig på sådanne utraditionelle forestillinger, eller ville man blot fortsætte rivaliseringen?
The French, British and Americans were to meet on 10 May to examine Germany's industrial future.
Jean Monnets idé blev forelagt den franske udenrigsminister, Robert Schuman. Han traf den afgørende beslutning i løbet af en week­end: »Jeg er med«, sagde han, og Monnets luftige ide var dermed blevet en politisk realitet.
Robert Schuman, the French Minister for Foreign Affairs, examined Jean Monnet's project over a weekend and took the fundamental decision: 'I am going ahead', he said, with one stroke moving the abstract idea into the realm of concrete policy.
I den følgende
During a further week, the text of the 'Schuman plan' was
Møde med Jean Monnet som formand i Kul- og Stålfællesskabets Høje Myndighed uge blev »Schuman-planen« i største hemmelighed udformet i detaljer. Den 9. maj var en fransk udsending hos Konrad Adenauers regering i Bonn.
Meeting of the High Authority of the ECSC, surrounding Jean Monnet finalized in the greatest secrecy.
I Paris var den franske regering samlet, men Schuman ville ikke sige noget, før han var sikker på, at tyskerne var indforstået. Han ventede.
In Paris, the French Government also met, but Robert Schuman was unwilling to speak as long as he had no assurance of German agreement.
Der var ingen indvendinger mod Schumans plan, og Schuman offentliggjorde den samme dag i ursalen i det
Robert Schuman's proposal met with no opposition. It was made public the same day, in
franske udenrigsministerium på Quai d'Orsay i Paris.
the Clock Salon of the Quai d'Orsay, the French Ministry of External Affairs.
Dagen efter — den 10. maj - forelagde han den officielt for tre-magts-konferencen i London.
The following day, in London, Robert Schuman formally presented it to the tripartite conference.
Derefter svarede Tyskland, Italien, Belgien, Luxembourg og Holland positivt på den franske invitation.
After Germany, Italy, Belgium, Luxembourg and the Netherlands responded favourably to the French offer.
Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab blev oprettet på grundlag af Paris-Traktaten af 1951.
The European Coal and Steel Community (ECSC) was established by a treaty signed in Paris in 1951.
Denne beslutning påvirkede lovgivningen i seks lande, fordi den indebar oprettelse af en demokratisk institution med en parlamentarisk forsamling, et ministerråd og en domstol.
Its decisions were to have the force of law in the six member countries, because it was a democratic institution with a Parliamentary Assembly, a Council of Ministers and a Court of Justice.
Det havde krævet mange og lange møder — et holdarbejde, som de forskellige repræsentanter for de seks lande ingenlunde var vant til.
None the less, long working sessions were required at first — teamwork of which the six participating countries had scant experience.
Jean Monnet ledede forhandlingerne og gentog den ene gang efter den anden: » Vi er herfor at gøre et stykke arbejde i fællesskab, ikke for at forhandle fordele og indrømmelser, men for at søge vore egne fordele i de fælles fordele«.
Prime mover of these meetings, Jean Monnet continually repeated: 'We are here to carry out a joint undertaking, not to negotiate advantages, but to seek our benefit in the common benefit.'
Lidt efter lidt tog den første europæiske institution form præget af overbevisning om, at »fællesskab kun kan skabes mellem folk, der forpligter sig uden tidsbegrænsning og uden tanke om at vende tilbage«.
Little by little, the first European institution determinedly took shape: 'There can be a community only between people who involve themselves without limiting their time and without expecting a return.'
Jean Monnet blev helt naturligt opfordret til at lede Kul- og Stålfællesskabets »høje myndighed«, der i 1952 fik sæde i Luxembourg.
It was a natural development that Jean Monnet should be asked to preside over the executive High Authority of the ECSC, established in Luxembourg in August 1952.
Myndigheden kunne, som nævnt i Robert Schumans erklæring, på basis af en reel solidaritet gennemføre konkrete beslutninger, og den blev et solidt grundlag for den fransk-tyske udsoning.
He was thus able, as promised in Robert Schuman's declaration, to implement 'concrete achievements creating first of all a real solidarity'. This is how French-German reconciliation was soldered together.
Fra og med 1953 kunne kul og stål handles frit mellem de seks lande, der var medlemmer af Kul- og Stålfællesskabet — til lige stor gavn for forbrugere som producenter.
From 1953 onwards, coal and steel circulated freely between the six ECSC countries, to the advantage of consumers and producers alike.
Ved at vælge et begrænset men afgørende område, lagde Jean Monnet de første hjørnesten til den europæiske føderation, som er en uomgængelig farudsætning for sikring af freden.
By choosing a limited yet crucial field, Jean Monnet had hoped to lay 'the first concrete foundation for a European Federation essential to the preservation of peace'.