natgillin/translations-raw huggingface dataset:
At få instai leret en telefon koster næsten syv gange så meget i Danmark som i Tyskland.
Tele­phone installation charges are nearly seven times higher in Denmark than in Germany.
Månedsprisen for et telefonabonnement er fire gange højere i Irland end i Græken­land.
Telephone subscription charges for a month are four times higher in Ireland than in Greece.
Disse kendsgerninger — og mange flere — kan man læse i en undersøgelsesrapport, som den europæiske forbrugerorgani­sation, BEUC, offentliggjorde den 12. februar 1992.
These facts, and many others, are to be found in a study pub­lished by the Brussels­based European Consumers' Organ­ization (BEUC) on 12 February.
BEUC kon­kluderer, at de regninger, forbrugerne betaler, ikke afspejler de reelle omkostninger ved telefonen og kræver en harmonisering på fællesskabsplan af tariferingsprincipper og forbrugerservice.
BEUC has concluded that the bills paid by consumers do not reflect the actual costs of the telephone system, and it is calling for a Community­wide harmonization of the principles on which charges are based and of the service to customers.
Faktisk afslører undersøgelsen foruden prisforskellene, at der er stor forskel på, hvor nemt det er for abonnenten at kontrollere sin regning: I visse lande får man gratis oplysning om pris og varighed på enkeltsamtaler, i andre lande kun mod betaling og i nogle lande slet ikke.
The fact is that in addition to differences in the cost to customers, the study has re­vealed differences in the opportunities subscribers have to check their bills.
Abonnenter, der haren tvist med telefonselskabet, har kun i Storbritannien og Holland mulighed for at henvende sig til en uafhængig voldgiftsinstans.
They can obtain itemized bills free of charge in certain countries, against payment in others and. . . not at all in some.
DE FOLKEVALGTE SOM UNDERVURDERET DRIVKRAFT
MORE OF A HEAVYWEIGHT THAN IT LOOKS
Europa­Parlamentets rolle i forbindelse med oprettelsen af det indre marked af Klaus Löffler, Bonn
The European Parliament's role in setting up the single internal market by Klaus Löffler, Bonn
»Kom, vi drager ud, med hjerterum uden grænser!« Gianna
Let's be off, and leave all doubts and barriers behind! Gianna
Nannini lemmerne Jacques Moreau (socialist) og Karl von Wogau (kristlig demokrat) offentliggjorde Europa­Parlamentet således det første omfattende manifest ved rørende et europæisk område uden græn­ser.
On the basis of the report by MEPs Jacques Moreau (Socialist) and Karl von Wogau (Christian Democrat), it thus published the first comprehensive manifesto for a European area without frontiers.
Den politiske skitse til virkeliggørelse af den frie bevægelighed for personer, varer, tjenesteydelser og kapital blev præsenteret i et trepunktskatalog.
The policy outline for bringing about the free movement of persons, goods, services and capital was presented in a 60­point list.
Europa­Parlamentet krævede allerede dengang:
At that time Par­liament was thus already calling for:
— afskaffelse af personkontrollen ved de indre grænser samt samarbejde mellem politi og sikkerhedstjenester
— the abolition of personal checksat internal borders and impro­ved cooperation between the police and security authorities;
— afgiftsharmonisering, især tilnærmelse af momssatser som forudsætning for, at grænsekontrollen kunne bortfalde fuld­stændigt
— tax harmonization, in particular the approximation of VAT rates asa prerequisite forthe final abolition of border controls;
— licitation overallestore projekterpå europæisk plan, isærpro­jekter inden for højteknologi
— Europe­wide invitations to tender for public contracts, espe­cially in the field of sophisticated technology;
— fjemelseaftekniskeogadministrativehandelshindringer, især gennemførelse af princippet om, at et produkt, der er blevet undersøgt og godkendt i én medlemsstat, skal kunne mar­kedsføres på hele det europæiske marked
— the removal of technical and administrative obstacles to trade, in particular enforcement of the principle that a product which has been tested and approved in one Member State is recognized as marketable throughout the Community;
— fjernelse af bureaukratiske og tekniske detailbestemmelser i EF­lovgivningen ved udarbejdelse af europæiske standarder.
— the elimination of bureaucratic and technical details from Community legislation through the establishment of Euro­pean standards.
Idéen har fænget, nedtællingen er begyndt, og den 31. december 1992 er man så vidt: Starten går for Europa på det indre marked.
The idea has ignited, the countdown has started and on 31 December 1992 the time will have come: Europe will launch itself into the single market adventure.
Det mest dristige projekt siden grundlæggelsen af Det Europæiske Fæl­lesskab knuser barrierer, knægter nationale normer og knytter grænseløse bånd mellem 342 millioner mennesker fra tolv med­lemsstater. »Europa 92« er i alt væsentligt fuldendelsen af fire store friheder: fri og uhindret bevægelighed for personer, varer, tjenestey­delser og kapital i et område uden grænser.
The boldest project since the foundation of the European Community is breaking down barriers, breaking with national norms and forming countless new ties between 342 million people from 12 Member States. 'Europe '92' will in essence bring about the completion of four great freedoms: the free and unhindered movement of people, goods, services and capital in an area without borders.
Det indre marked er samtidig fundamentet for konstruktionen på byggepladsen Europa, hvor der overalt er livlig byggeaktivitet.
The inter­nal market is also the basis for a vast European construction site, with bui Id ing going on wherever one looks.
Især efter EF­topmødet i Maastricht har man ivrigt arbejdet på at få bygget Den Økonomiske og Monetære Union til, alt imens arkitekternes skitser over Den Politiske Union langsomt tager form, og man begynder at tage højde for tilbygninger til nye EF­medlemsstater.
Particularly since the Community Summit in Maastricht, they have been working busily on building economic union up into monetary union, the architect's plans for political union are firming up and thought must be given to extensions for new Community members.
En af de opgaver, som stadig bør stå i centrum af Europa­politikken og på ingen måde er færdigbe­handlet, kan under sådanne omstændigheder meget let blive tilside­sat, nemligopbygningen af det indre marked pr. 31. december 1992.
Under these circumstances, it is easy for a task which should con­tinue to be at the centre of European policy and which can by no means yet be ticked off the list to become sidelined: the comple­tion of the single internal market by 31 December 1992.
Inden for EF­institutionernes rammer har Europa­Parlamentet lige fra begyndelsen spilleten aktiv rolle i forbindelse med undfangel­sen af idéen til samt udformningen og gennemførelsen af det indre marked.
Within the system of Community institutions, Parliament has from the outset played an active role in conceiving, shaping and actually bringing about the internal market.
»Kænguru« og det første manifest
The 'Kangaroo Group' and the first manifesto
Dette initiativ var det første parlamentariske skridt i retning af Hvidbogen om det Indre Marked, som satte prikken over i'et ved at knytte en dato, nemlig den 31. december 1992, til de 300 sær­skilte lovgivningsforslag som politisk mål.
This action by Parliament provided the initial impulse for the Internal Market White Paper, which not only divided up the pro­ject into 300 individual legislative proposals but also made the major point of setting a political target date: 31 December 1992.
Beslutningen fra 1984 er et bevis på Europa­Parlamentets rolle som EF­pionerpå lovgiv­ningsområdet, også selv om det juridisk set desværre stadig mangler initiativretten.
The 1984 Resolution is evidence of Parliament's role in showing the way for future Community legislation, even if to date it regret­tably lacks the de jure right to initiate legislation.
Allerede i den tidlige fase af diskussionen om det indre marked, altså i første halvdel af 80'erne, virkede Par­lamentet på trods af begrænsede beføjelser som en kraftig politisk drivkraft, der gik langt ud over det økonomisk­politiske område og virkede som »saltvandsindsprøjtning« mod den dengang frem­herskende »eurosklerose«.
— exerted considerable political thrust which extended beyond the field of economic policy and provided a shot in the arm against the Euro­sclerosis which was widespread at that time.
»I samarbejde med Parlamentet«
'In cooperation with Parliament'
I begyndelsen af 80'erne slog en ny generations Europa­følelser igennem.
The pro­European mood of a new generation showed through in the early 1980s.
Gianna Nannini synger i sin sang »Avventuriera« om rejse­ og eventyrlysten: »Vi drager ud i morgengryets stilhed, i dine øjne rykker universet stadig nærmere, og dér, hvor alle flag antager havets farve, dér, hvor jorden slutter, finder vi vor eneste grænse.« Den ændrede Europa­følelse registrerede EF med en ny antenne, nemlig Europa­Parlamentet.
Gianna Nannini sings of the desire fortravel and adventure in her song 'Avventuriera' ('Adventuress'): 'We shall set out in the stillness of morning, in your eyes I see the universe moving ever closer, and where every flag takes on the colours of the sea, where the land ends, that is our only border.'
Europa­Parlamentet, der i 1979 blev valgt direkte for første gang, udviklede sig hurtigt til reso­nansbund for mange borgeres klager over vedvarende grænsekon­trol. I 1982 blev der i Europa­Parlamentet stiftet en aktionsgruppe ved navn »Kænguru« som tværpolitisk og ­nationalt forum for til­hængere afet»Borgernes Europa« med åbne grænser. Gruppen blev stiftet af englænderen Basii de Ferranti (»Boss«) og de tyske parla­mentsmedlemmer Dieter Rogalla (»Eurogalla«) og Karl von Wogau (»Mister Binnenmarkt«).
The Euro­pean Community picked up this change in feeling towards Europe via a new piece of receiving equipment: its own Parlia­ment, which was directly elected for the first time in 1979 and quickly developed into a sounding­board for complaints and grievances from many citizens concerning border controls which were being retained.
Denne arbejdsgruppe har været grobund for mange parlamentariske aktiviteter.
The group led to a great deal of parliamentary activity.
Med dette uformelle »samar­bejde hen over midten« lagde man på et tidligt tidspunkt hjørneste­nen til, at en betydelig del af lovgivningskomplekset om det indre marked bærer Europa­Parlamentets signatur.
Acting as a kind of informal 'grand coalition', it laid the foundations at an early date for Pari lament to play the instrumental role it now does in shaping a considerable proportion of internal market legisla­tion.
Efter at Fællesakten trådte i kraft i 1987,harde store grupper måttet samarbejde, for Parla­mentet kan kun gøre effektiv brug af sin medbestemmelsesret, hvis det er det absolutte flertal på 260 stemmer, der taler.
Cooperation between the major parliamentary groups has been necessary since the Single European Act (which came into force in 1987), for only with an absolute majority of 260 votes can Parliament make effective use of its power of co­decision.
Med hensyn til det indre marked gik startskuddet til lovgivnings­maratonen (i modsætningtil EF­Kommissionensfremstilling) ikke først ved offentliggørelsen af EF­Kommissionens hvidbog i juni 1985, men mere end et år tidligere i Europa­Parlamentet.
Contrary to the Commission's version of events, the starting gun for the internal market legislative marathon was not fired with the publication of the Commission's White Paper in June 1985, but
Oprettelsen af det indre marked er en afgørende europæisk be­slutning med store konsekvenser for alle borgere.
The creation of the internal market is a key European decision of great importance for all the Community's citzens.
I et demokrati kanden ikke træffes uden Europa­Parlamentets medvirken.
If the Commu­nity is to be a democracy, Pari iament cannot be excluded from the process.
Refor­men af EØF­Traktaten (Fællesakten) fjernede ganske vist ikke det demokratiske underskud i EF, men den bragte parlamentarismen et vigtigt skridt videre, idet lovgivningen om det indre marked nu sker »i samarbejde med Europa­Parlamentet«, der nu er avanceret til medlovgiver.
Whilst the reform of the EEC Treaty (through the Single European Act) did not remedy the Community's'democratic defi­cit', it did bring Parliament a considerable step further forward: since then, internal market legislation has been adopted 'in co­operation with the European Parliament', which has been promo­ted to co­legislator.
Parlamentari kerne passer nemlig særl ig godt på, at prisen for de økonomiske fordele ved åbningen af markedet ikke bliver miljødumping.
The core procedural stipulation reads: 'The Council shall, acting by a qualified majority on a proposal from the Commission in cooperation with the European Parliament and after consulting the Economic and Social Committee, adopt the measures for the approximation of the provisions laid down by law, regulation or administrative action in Member States which have as their object the establishment and functioning of the internal market'.
I skæringspunktet mellem det indre marked og miljøbeskyttelse udarbejdet meget fleksible forslag om arbejdstagernes ret til med­bestemmelse.
The environment­friendly car, which for many years steered in a zigzag course through Europe, is now at last on the right track. Parliament put an end to the tussle in the Council and took over the wheel itself.
Europa­Parlamentet har alt i alt sat sit afgørende præg på den sociale dimension af det indre marked.
Taken overall, Parliament has played a crucial role in sha­ping the social dimension of the internal market.
EF­Kommis­sionen bekræfter Parlamentets indflydelse (i sin sjette beretningom gennemførelsen af hvidbogen fra den 19.6.1991): »Bortset fra, at det af statistikkerne fremgår, at Rådet kun har godtaget 32% af Par­lamentets ændringsforslag, er det dog en kendsgerning, at Parla­mentet på en lang række områder, som f.eks. offentlige bygge­ og anlægskontrakter, maskiners sikkerhed og forsikring, direkte har påvirketdirektivernes indhold, således at de i højere grad tilgode­ser de sociale aspekter.« Således stillede Europa­Parlamentet i løbet af hele behandlingsproceduren eksempelvis 100 ændrings­forslag vedrørende foranstaltninger til forbedring af arbejdstager­nes sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen.
This influence is confirmed by the Commission in its sixth report concerning the implementation of the White Paper, of 19 June 1991: 'despite figu­res showing that the Council has adopted only 32 % of the amendments put forward by Parliament, it is a fact that in many fields, such as public works contracts and public services, machine safety, and insurance, Parliament has directly influen­ced the content of directives, in particular by taking account of their social dimension'. As an example, in the case of measures to improve the health and safety of employees at the work place, Parliament proposed 100 amendments in the course of the legis­lative procedure.
Heraf overtog Kom­missionen 57, altså mere end 50%, ligesom Rådetved udformnin­gen af den endelige direktivtekst i meget stor udstrækning tog højde for Parlamentets ændringsforslag.
Of these the Commission adopted 57, i.e. more than 50%, and the Council likewise took account of the amend­ments to a large extent in the final text of the directive.
Sådanne procentangi­velser gør naturligvis betydelig mere nytte på en snapseflaskeeti­ket end ved vurderingen af Parlamentets indflydelse på EF­lovgiv­ningen, for hér drejer det sig ikke om kvantitet, men om kvalitet og et forslags pol ¡tiske vægt.
It does admittedly make more sense to quote such percentages in the case of rules on gadget­labelling than when assessing Parlia­ment's influence on Community legislation, where what matters is not the quantity but the quality and the political importance of a proposal.
Deter imidlertid helt klart, at Europa­Parlamentets kamp for en styrkelse af de sociale aspekter ved oprettelsen af det fælles marked ikke har været og ikke er forgæves.
However, this much is certain: Parliament's struggle for a stronger social emphasis in the creation of the internal mar­ket has not been and is not in vain.
Beskyttelse af forbrugerinteresserne
Protecting the interests of consumers
Europa­Parlamentet satte en stopper for Ministerrådets zigzag­kurs og tog selv rattet.
The Commission and the Council had proposed less stringent limits for small­car emissions.
EF­Kommissionen og Ministerrådet havde fastsat mindre strenge udstødningskravforsmå biler.
Parliament made use of the new powers granted to it under the Single European Act and called by a large majority for tougher emission standards.
Europa­Parlamentet brugte de nye beføjelser, det fik med Fæl lesakten, og forlangte med et bredt fler­tal skrappere udstødningsgrænser. Resultatet var positivt, idet små biler, der kører i EF efter den 1. januar 1993, alle vil være for­synet med katalysator eller anden teknik, der giver tilsvarende resultater. EF's miljøministre blev den 8. juni 1989 enige om også at indføre de skrappe amerikanske udstødningsnormer for biler under 1 400 cm3.
This call was suc­cessful: from 1 January 1993, the only smal I cars which can be put on the market in the European Community will be those fitted with a catalytic converter or with a technology which achieves the same results.
Tilsvarende strenge normer gælder selvfølgelig også for mellemstore og store biler.
Similarly strict standards of course also apply to cars with medium­sized and large engines.
Lastvogne er også en betydelig risikofaktor i forbindelse med det frygtede kredsløbssammenbrud.
In addition to cars, lorries also pose a considerable risk in terms of the feared paralysis of traffic.
På EF's vejnet kører der nu ca. 6 millioner erhvervskøretøjer, som udstøderen betydelig mængde skadelige stoffer.
There are at present approxima­tely 6 million commercial vehicles on the Community's roads, producing a considerable quantity of harmful emissions.
Trafikintensiteten inden for vejgodstransporten er blevet tredoblet inden for de sidste tyve år og vil inden år 2000 stige med yderligere 40% på grund af den kraftige vækst, som det indre marked medfører.
The volume of goods traffic on the roads has trebled in the last 20 years and as a result of the internal market boom it will increase by a further 40% by the year 2000.
Lastvognen er en vogn belastet med ska­delige stoffer, da tre fjerdedele af partikelemissionen, en tredjedel af kvælstofoxiden og en fjerdedel af kuldioxiden oser ud af deres udstødningsrør.
Lorries are regarded as 'heavy­weight polluters': their exhausts belch out three­quarters of parti­culate emissions, a third of nitrogen oxides and a quarter of car­bon dioxides.
Den 24. januar 1991 vedtog Europa­Parlamentet med henblik på en kraftig reduktion af lastvognes udstødningsgas en beslutning om »foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter fra diesel motorer ti I fremdrift af køretøjer«. Dette initiativ er et yderligere eksempel på, hvorledes Europa­Parlamentet i skæringspunktet mellem det indre marked og miljøbeskyttelsen udnytter sine lovgivningsbeføjelser fuldt ud.
On 24 January 1991, Parliament passed a Resolu­tion on 'the measures to be taken against the emission of gaseous pollutants from diesel engines for use in vehicles', to reduce con­siderably these exhaust gases from lorries.
Det er glædeligt, at Rådet og Kommissionen så hurtigt har kunnet opnå enighed om en begrænsning af emissionen af forurenende luftarter fra diesel­motorer og samtidig har overtaget så mange af ændringsforsla­gene fra Europa­Parlamentets førstebehandling. De krav, som Europa­Parlamentet stillede og Rådet samt Kommissionen accep­terede, omfatter bl.a. følgende vigtige punkter:
The speed with which the Council and the Commission agreed on limiting emissions of gaseous pollutants from diesel engines was encouraging, and many of the amend­ments proposed by Parliament at its first reading were adopted.
■ vedtagelse af et direktiv med kvalitetskrav for benzin (med en af Europa­Parlamentet foreslået grænseværdi for maksimalt svovlindhold på 0,05)
■ the drafting of a directive containing requirements with regard to fuel quality (including the 0.05 % maximum sulphur content proposed by Parliament);
■ principiel acceptai, at køretøjers ŒVemission skal begræn­ses
■ the agreement in principle to take measures to limit CO2 emissions from vehicles;
■ fremskyndelse af ikrafttrædelsestidspunkterne for anden fase (1 år) fælles partikelgrænseværdi på 0,15 for anden fase
■ the bringing forward by one year of the time limits for entry into force of the second stage;
■ ■ mulighed for, at medlemsstater kan indføre afgiftslettelser for hurtig overholdelse af grænseværdierne
■ the introduction of a uniform particulate limit of 0.15 % forthe second stage;
■ gennemførelse af obligatorisk kontrol af emissionsmængder.
■ the possibility for Member States to provide for tax relief for prompt compliance with the limit values;
I magtfordelingssystemet varetager Europa­Parlamentet vigtige demokratiske kontrolfunktioner.
In the system of division of powers, Parliament provides important democratic checks.
Deter således ikke mindst Parla­mentets opgave at forhindre overdreven bureaukratisk iver og opblæste ordninger. Som eksempel kan nævnes det oprindelige forslag til legetøjsdirektiv, som var en slags eurokraternes Trivial Pursuit.
Not least among these is the prevention of bureaucratic over­enthusiasm and over­blown regulations.
Med bureaukratisk legesyge remsede man bestemmelser op om julemandsskægs brændbarhed, gyngehestes bæreevne, vandpoloboldes påskrift (»kun til brug på lavt vand«) og lignende trivialiteter.
The bureaucrats' natural urge to play led them to draw up rules on the flammability of Father Christmas beards, the load­carrying capacity of rocking horses, the labelling of inflatable balls ('only to be used in shallow water') and similar nonsense.
Europa­Parlamentet fik sat en stopper for dette forslag og gang i udarbejdelsen af en fornuftig ordning.
Parliament blocked this draft and initiated a sensible solution.
I mellemtiden er legetøjsdirektivet trådt i kraft, og køberen kan kende sikkert lege­tøj på det nye EF­mærke »CE«. Ved at dele opgaverne mellem lov­givningsmagten (som afstikker politiske retningslinjer) og euro­pæiske standardiseringsorganer (som angiver de tekniske detal­jer) kan man fjerne EF­bestemmelsernes bureaukratiske fedtlag og aflaste det politiske niveau for tekniske detaljer.
Now the toys directive has entered into force and consu­mers can identify safe toys by the newly­introduced 'CE' symbol.
Mottoet lyder: Euronormer giver det indre marked de rette former.
The motto is: Euro­pean standards get the internal market into shape.
Sommetider kan den demokratiske kontrol forhindre, at der med bureaukraternes velsignelse gribes for dybt i forbrugernes lom­mer.
Democratic control occasionally leads to the prevention of a bu­reaucratically sanctioned dip into consumers'wallets.
Ved indførelsen af højopløsnings­tv (HDTV) og den nye euro­pæiske tv­standard (MAC­familien i stedet for PAL og SECAM) trækker EF­institutionerne i princippet på samme hammel.
With regard to the introduction of high­definition television (HDTV) and the new European television standards (MAC­packet family instead of PAL and Secam), the European institutions are basically pulling in the same direction.
EF­Kommissionen gemte dog et »bureaukratisk gøgeæg« i sit direk­tivforslag, idet alle de tv­apparater med en billedskærm på mere end 52 cm, der fra 1993 markedsføres i EF, efter EF­Kommissio­nens mening skal forsynes med en D2­MAC­decoder som stan­dard.
However, the Commission included a bureaucratic bloomer of the first order in its proposal fora directive: its proposal was for all new television sets with a screen size greater than 52 cm offered for sale in the Community from 1993 to have to be fitted with a D2­MAC decoder as standard.
Forbrugeren skal betale en merpris på mellem 800 og 1 200 kroner for denne dekoder — uanset om han ønsker den eller ej.
For this, consumers would have to reckon with an additional ECU 100­150 on the price of a set — whether or not they wanted the ancillary equipment.