natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Her skal vi nøjes med at anføre, at dersom EU indfører miljøstandarder, som foregriber de standarder, der en dag vil komme til at gælde på verdensplan, så kan det komme til at udgøre en kilde til konkur­rencedygtighed; hvis der opkræves afgifter, der virkelig kan mærkes, på knappe res­sourcer eller på alle former for forurening, kan det ligeledes skaffe ressourcer til de sociale beskyttelsessystemer og således gøre det muligt at nedsætte skatten på fak­toren arbejde, som nu er stærkt overbeskattet og som slet ikke anvendes tilstrække­ligt.
Thus, trade agreements with third countries might be made conditional upon their adherence to minimum social standards and their accession to international conventions (notably the ILO conventions] which ban child labour, while the Member States of the Union should take vigorous action against their own nationals who knowingly take advantage of infringements of the rules.
Kort sagt, som det fremgår af hvidbogen om vækst, konkurrenceevne og beskæf­tigelse, skal der etableres forbindelse mellem konkurrenceevne, social beskyttelse og miljøstandarder.
The Union certainly cannot champion the principle of universal rights and advocate, say, general ratification of the ILO basic conventions unless it draws up its own definition of those rights.
Udfordringerne i forbindelse med udvidelsen af EU og tendensen til verdensomspændende strukturer berører også de sociale spørgsmål
All in all, the deepening of the European Union's social dimension is not just an end in itself, pursued as a matter of course by people who happen to be interest ed in social questions; it is increasingly becoming an essential component of the success of the overall political venture which is the European Union.
INDPASNINGEN I EUROPA AF BORGERRETTIGHEDERNE OG DE SOCIALE RET
THE CURRENT STRUCTURE OF CIVIC AND SOCIAL RIGHTS
TIGHEDER I SOCIALPOLITIKKEN ER NETOP NU UHYRE KOMPLICERET forhold til dette sæt af udfordringer må man konstatere, at den nuværende organisering af borgerrettigheder og sociale rettigheder, deres sammenføjning med soci
AND SOCIAL POLICIES IN EUROPE IS EXTREMELY COMPLEX n this challenging situation, the way civic and social rights are organized and the way they interface with social policies is extremely complex. The issues underlying the
I alpolitikken er uhyre kompliceret.
I way these rights are expressed and applied are — naturally — evolving.
Det er på sin plads at tage mål af disse vanskeligheder, for at de forslag, der stilles, kan være realistiske og have en chance for at komme til at blive stående for eftertiden.
Account must be taken of these difficulties if proposals are to be realistic and enduring.
Den nuværende situation med hensyn til de grundlæggende sociale rettigheder er mildest talt kompleks
The current situation as regards fundamental social rights
For det første har EU-staterne variable konstitutionelle ordninger.
Firstly, the Member States of the Union have differing constitutional arrangements in this respect.
Mange har i deres konstitution en tekst, der beskriver de grundlæggende rettigheder, de påberåber sig.
Many include in their constitutions a text describing the fundamental rights.
Men det er ikke tilfældet med alle stater (Det Forenede Kongerige).
However, this does not apply to all countries (e.g. the United Kingdom).
De nyere konstitutioner fremhæver i højere grad de sociale og økonomiske rettigheder end de ældre konstitutioner, som bygger på traditionelle grundlæggende rettigheder.
The more recent constitutions place greater stress on social and economic rights than do the older constitutions based on traditional fundamental rights.
Desuden varierer den juridiske forekomst af disse tekster fra stat til stat, afhængigt af på den ene side de: materielle indhold af de anerkendte rettigheder og på den anden side de forudsete kontrolprocedurer (af jurisdiktionel, administrativ eller konstitutionel art).
In addition, the legal effect of these texts varies from country to country depending on the material content of the rights and the control procedures (e.g. judicial, administrative or con­stitutional).
Desuden har EU-staterne alle tilsluttet sig et vist antal internationale konventioner og pagter '), der indeholder en liste over de grundlæggende rettigheder, hvis juridiske valør fra det ene tilfælde til det andet varierer mellem at være blotte programerklæringer og mere forpligtende tekster.
In addition, the Member States of the Union have all acceded to a number of interna­tional agreements and the like1 which contain a list of fundamental rights, the legal impact of which varies from case to case from simple declarations to more binding texts.
Selv når det sidste er tilfældet, kan de juridiske virkninger variere, for indarbejdningen i den nationale jura kan ske enten automatisk
Even in the case of the more binding texts, the legal effects may vary in that incorporation into rational law may be automatic (single­tier systems) or dependent on national incorporating legislation (two­tier systems).
') Saledes, for så vidt vedrører FN: Menneskerettighedserklæringen (1948), den internationale pagt om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder (1966), den internationale pagt om borgerlige og politiske rettigheder (1966), den internationale konvention om udryddelse af enhver form for racediskrimination (1965) og den internationale konvention om udryddelse af enhver form for diskrimination mod kvinder (1979;; og for så vidt vedrører ILO: konvention nr. 29 om tvangsarbejde (1930), konvention nr. B7 om foreningsfrihed og beskyttelse af retten til at organisere sig (194B), konvention nr. 98 om gennemførelsen af principperne om organisationsretten og retten til kollektiv forhandling (1949), konvention nr. 100 om lige løn til mandlige og kvindelige arbejdere for samme arbejde (1981 ) og konvention nr. 105 om udryddelse af tvangsarbejde (1957).
To take the United Nations as an example: the Universal Declaration of Human Rights (1948), the International Agreement on Economic, Social and Cultural Rights (1966), the International Agree­ment on Civil and Political Rights (1966), the International Convention on the Elimination of all Forms of Racial Discrimination [1965) and the International Convention on the Elimination of Discrimination against Women (1979); as regards the International Labour Organization: Convention No 29 on Forced or Compulsory Labour (1930), Convention No 87 on Freedom of Association and Protection of the Right to Organize (1938), Convention No 98 on the Application of the Principles of the Right of Organization and Collective Bargaining (1949), Convention No 100 on Equal Pay for Men and Women for Work of Equal Value (1951) and Convention No 105 on the Abolition of Forced Labour (1957).
Det ville under alle omstændig­heder være lidet logisk, hvis EU's stater i denne sammenhæng, hvor de hver for sig har tilsluttet sig et helt sæt af internationale konventioner, ikke skulle kunne enes om et fælles sæt, også selv om det bør være mere tvingende.
more binding nature, given that they have already acceded individually to so many international agreements.
Dette så meget mepe som staterne i Europarådet (som alle EU's stater er medlem­mer af), med udarbejdelsen i 1950 af konventionen til beskyttelse af menneskerettig­heder og grundlæggende frihedsrettigheder, fremsatte et sæt af borgerlige rettighe­der og indførte en bemærkelsesværdig procedure til effektiv garanti heraf i tilfælde, hvor de interne klagemuligheder er udtømt.
This is particularly true since the States of the Council of Europe (which includes all the Member States of the Union) set out a corpus of civil rights and a remarkable proce­dure for effective safeguards, to be used after all means of redress available within the countries have been exhausted, in the 195D Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms.
Denne konvention blev i 1961 fulgt op af et europæisk socialt charter, som i det væsentligste omhandler retten til arbejde og beskyttelse af familien, men som ikke er underlagt Strassbourg­domstolens kontrol.
In 1961, this Convention was backed up by a European Social Charter, which is essentially concerned with the right to work and pro­tection of the family, but is not subject to the Strasbourg Court's jurisdiction.
For så vidt angår Den Europæiske Unions traktater, kan man, på det nuværende stadi­um, ikke tale om nogen egentlig helhed af sociale og borgerlige rettigheder, men sna­rere om empiriske foranstaltninger, der er opbygget lidt efter lidt i takt med, at økono­mierne blev harmoniseret, og i den hensigt at iværksætte et minimum af socialpolitik.
As regards the Treaties of the European Union, what we have at present is not a genuine framework of social and civil rights, but rather a set of ad hoc, piecemeal measures to accompany economic integration and allow minimum social policies to be pursued.
Man kan i denne forbindelse skelne mellem flere etaper:
Several stages may be distinguished.
Rom­traktaten giver Rådet mulighed for med kvalificeret flertal at vedtage direk­tiver eller forordninger til sikring af arbejdstagernes frie bevægelighed (artikel 49).
The Treaty of Rome allows the Council, acting by a qualified majority, to issue directives or make regulations to ensure freedom of movement for workers (Arti­cle 49).
Rådet kan enstemmigt vedtage forholdsregler til koordinering af den sociale sikring for migrerende arbejdstagere.
Acting unanimously, it may take coordinating social security measures for the benefit of migrant workers.
11989 vedtog 11 ud af 12 stater fællesskabspagten om arbejdstagernes grund læggende arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder.
In 1989, 11 of the 12 Member States adopted the Community Charter of the Fundamental Social Rights of Workers. As has been well demonstrated in the
Som det så udmærket er fremgået af betænkningen af d'herrer Miguel Rodriguez-Piñero og José Luis Monereo om »Fællesskabspagten om arbejdstagernes grundlæggende arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder i lyset af ændringen af traktaten om Den Europæiske Union«, har denne pagt, som ikke er integreret i traktaterne, ingen direkte juridiske virkninger, og Domstolen er ikke garant for, at den føres ud i livet.
report by Miguel Rodriguez-Piñero and José Luis Monereo on 'The Community Charter of the Fundamental Social Rights of Workers in the context of the revision of the Treaty on European Union', this Charter is not incorporated into the Treaties, has no direct legal effects and is not enforced by the Court of Justice.
Den omhandler, som navnet siger, i første række arbejdstagernes rettigheder, og andres (unges, arbejdsløses, pensionisters) sociale rettigheder er der kun i ringe grad eller slet ikke taget højde for Alligevel repræsenterer den en vigtig etape i en proces, hvor Fællesskabet gradvis er blevet bevidst om, hvor vigtige de sociale spørgsmål, der er knyttet til arbejdet, er for det selv.
As its title indicates, it mainly covers the rights of workers, while the social rights of other groups of people (e.g. young people, the unemployed and pensioners) are paid little, if any, heed. Never the less, it is an important step forward in the recognition by the Community of the importance of work-related social issues for its own activities.
Selv om den i praksis, i modsætning til, hvad man havde håbet, ikke er blevet afløst af forhandlinger mellem arbejdsmarkedets parter, har den givet anledning til de sociale aktionsprorammer, Kommissionen har gennemført, og er siden blevet afløst af den sociale protokol i Maastricht-traktaten, så den trods alt kan anses for at være en præ-konstitutionel etape forud for en inkorporering af de sociale rettigheder i traktaten for Den Europæiske Union.
Even though it has not in practice been followed up as had been hoped by negotiation between the social partners, it provided a basis for the European Commission's social action programmes and was then taken over by the Social Protocol to the Maastricht Treaty, so that it may after all be regarded as a pre-constitutional stage prior to the incorporation of social rights into the Treaty on European Union.
Unionen har som målsætning at fremme et afbalanceret og varigt økonomisk og socialt fremskridt »især ved at styrke økonomisk og social samhørighed«.
The Union sets itself the objective of promoting economic and social progress which is balanced and sustainable, 'in particular... through the strengthening of economic and social cohesion'.
Der indføres et unionsborgerskab (artikel 8 til 8E) og refereres til den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder (artikel F).
Citizenship of the Union is established (Articles 8 to Be) and the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms is referred to (Article F).
Der tilføres Rom-traktaten præcisioner og tilføjelser, såvel til afsnit III ved rørende socialpolitikkerne (artikel 126 præciserer, at Fællesskabet bidrager til en kvalitetsuddannelse ved at tilskynde medlemsstaterne til samarbejde), som ved indføjelsen af et afsnit IX om kultur og et afsnit X om folkesundhed (artikel 129: »Fællesskabet bidrager til virkeliggørelsen af et højt sundhedsbeskyttelsesniveau ved at fremme samarbejdet mellem medlemsstaterne og om nødvendigt støtte deres indsats«).
The Treaty of Rome is amplified or made more specific. This is apparent in title III on social policy (Article 126 provides that the Community shall contribute to the development of quality education by encouraging cooperation between Member States) and in the insertion of title IX — Culture — and title X — Public health (Article 129: 'The Community shall contribute towards ensuring a high level of human health protection by encouraging cooperation between the Member States and, if necessary, lending support to their action').
14 ud af 15 stater vedtager en social protokol som bilag til traktaten.
A Social Protocol was adopted by 14 out of the 15 States and annexed to the Treaty.
Den består af seks artikler: Den første fastslår, hvilke mål Fællesskabet og med lemsstaterne skal forfølge (beskæftigelse, leve- og arbejdsvilkår, social beskyttelse, dialogen på arbejdsmarkedet, bekæmpelse af diverse former for udstødelse), og den indvarsler foranstaltninger »der tager hensyn til forskellene i national praksis« og til »nødvendigheden af at opretholde fællesskabsøkonomiens konkurrenceevne«.
It comprises six articles. Article 1 sets out the objectives to be pursued by the Community and the Member States [employment, living and working conditions, social protection, dialogue between management and labour, combating of exclusion) and stipulates that measures shall be implemented which take account of 'the diverse forms of national practices' and 'the need to maintain the competitiveness of the Community economy'.
Artikel 2 bestemmer især, at Fællesskabet på fem områder (arbejdstagernes sundhed og sikkerhed, arbejdsvilkår, information og høring af arbejdstagerne, lige muligheder for mænd og kvinder på
Article 2 stipulates that the Community shall 'support and complement the activities of the Member States' in five fields (workers' health and safety, working conditions information and consultation of workers, equality between men and women with regard to labour market opportunities, integration of per-
arbejdsmarkedet, erhvervsmæssig integration af personer, der er udstødt fra arbejdsmarkedet) »støtter og supplerer medlemsstaternes indsats«, og Rådet kan, med kvalificeret flertal (artikel 189C), ved udstedelse af direktiver vedtage minimumsforskrifter; dog gælder reglen om enstemmighed fortsat på områder som social beskyttelse, afskedigelse, repræsentation af og for­svar for arbejdstagere, beskæftigelsesvilkår for borgere fra tredjelande og støtte til beskæftigelsen.
sons excluded from the labour market). The Council, acting by a qualified majority (Article 189c) may issue directives enacting minimum require­ments; however, the unanimity requirement continues to apply in the fie'ds of social protection, dismissals, representation and defence of workers' inter­ests, conditions of employment of third country nationals and employment promotion.
Artiklerne 3 og 4 opererer med udvikling af dialogen mellem arbejdsmarkedets parter i Fællesskabet og med muligheden af, på fællesskabsplan, at indføre de aftalemæssige overenskomster, som arbejds­markedets parter har indgået.
Articles 3 and 4 provide for the development of social dialogue within the Community and the possibility for agreements at Community level between the social partners.
Artikel 6 gentager princippet om samme løn til mænd og kvinder for samme arbejde, idet den til artikel 119's ordlyd (som er gengivet i protokollen) føjer muligheden af at praktisere positiv særbe­handling til fordel for kvinder.
Article 6 restates the principle of equal pay for male and female workers for equal work, going beyond the terms of Article 119 (which are reproduced in the Protocol) by providing that Member States may discriminate positively in favour of women.
Endelig er der grund til at fremhæve den meget betydelige rolle, strukturfondene spiller, ikke mindst Den Sociale Fond, for bestræbelserne på at sikre samhørig­hed i Fællesskabet, og den tilskyndelse, de i de seneste år har fået i retning af at sikre en økonomisk solidaritet landene og regionerne imellem.
Finally, the very important role of the Structural Funds — and particularly the Social Fund — in ensuring Community cohesion should be emphasized, as should the impetus given to them in recent years in the interests of financial solidarity between countries and regions.
■ at Fælleskabet trods alt består af et betydeligt antal socialpolitikker
The Community has a corpus of social policies which is substantial despite its weaknesses.
■ at de sociale målsætninger, der er baggrund for socialpolitikkerne, ikke desto mindre er relativt vagt formuleret og på det nærmeste er uden selvstændig vægt i forhold til de økonomiske målsætninger
The social objectives underlying social policy are none the less expressed in fairly vague terms and are largely subsidiary to economic objectives.
■ at de sociale rettigheder er defineret uden for traktaten og hovedsagelig for arbejdstagere alene.
Social rights are defined outside the Treaty and mainly apply to workers only.
Der findes ikke i traktaterne et katalog over grundlæggende sociale rettigheder, som Domstolen kunne henholde sig til for at kontrollere Fæl­lesskabets gøren og laden.
The Treaties contain no list of fundamental social rights to which the Court of Justice could refer in order to review Community acts.
Det er op til Domstolen selv at opstille de almene principper for EU­retten, ved at lade sig inspirere dels af menneskerettigheds­ konventionen (som kun beskæftiger sig lidt med de sociale rettigheder), dels af de konstitutione'le traditioner, der er fælles for medlemsstaterne (artikel F)
The Court itself has the task of constructing the general principles of Community law on the basis of both the Human Rights Convention (which is not concerned to any great extent with social rights) and on the constitutional traditions common to the Member States (Article F).
■ at de vigtigste bestemmelser vedrører socialpolitikkerne, og at disse kun kan besluttes med kvalificeret flertal blandt 15 i meget få­tilfælde (når det drejer sig om at sikre fri bevægelighed og om sundhed og sikkerhed), og blandt 14 på et lidt større antal områder, som hvert er skarpt afgrænset.
The most important provisions relate to social policies, which can be adopted by a qualified majority of 15 States in only a very small number of cases (freedom of movement, health and safety matters) and of 14 States in a somewhat wider range of fields, each of which is, however, narrowly circumscribed.
I de fleste tilfælde gælder princippet om enstemmighed, snart blandt 15, snart blandt 14.
Broadly speaking, unanimity is required, whether of 15 or 14 States.
Denne tilstand lever tydeligvis ikke op til Unionens behov og nuværende situation.
This obviously no longer matches the needs and current situation of the Union.
Den er ude af stand til at imødegå de mange problemer, der vil opstå som følge af udvidel­
It pro­vides no answer to the many problems which will arise from enlargement to take in
sen med lande, som endnu ikke har nogen erfaringer med social indgriben i markeds­økonomi.
countries which have as yet no substantial experience of social action within a market economy.
Men dette forudsætter, at man, når talen er om de grundlæggende sociale rettigheder, på forhånd tager nøjagtigt mål af de vanskeligheder, der skal overvindes.
The provisions need to be made more readable, simpler, more consistent and more effective, but this presupposes an accurate appraisal of what difficulties will have to be overcome.
De grundlæggende rettigheder er hele tiden under udvikling
Fundamental rights are in a permanent state of evolution
At hævde og gennemføre de grundlæggende sociale rettigheder i højere grad end nu indebærer nødvendigvis, at man forinden stiller sig en hel række spørgsmål og lægger sig i selen for at finde passende svar Følgende liste giver sig i øvrigt ikke ud for at være udtømmende.
For fundamental social rights to be better asserted and implemented, it is first neces­sary to seek answers to a number of questions. The following list has no pretensions to being exhaustive.
Hvilken forbindelse skal der etableres mellem de sociale rettigheder og de civile, bor­gerlige eller endog oolitiske rettigheder?
What relationship should be established between social rights and civil, civic and even political rights?
Er de en del af samme helhed, eller bør de betragtes hver for sig?
Do they form part of a whole or are they to be considered separately?
Kort sagt, kan man nøjes med at få et sæt sociale rettigheder optaget i traktaterne, uden også at indføre et sæt af rettigheder?
In other words, is it sufficient to incorporate a set of social rights in the Treaties with­out also incorporating a really comprehensive set of rights?
Den juridiske praksis svarer ikke klart på dette spørgsmål, men tøver mellem de to opfattelser.
Juridical practice does not provide a clear answer to this question and hesitates between the two approaches.
Således endte FN, efter (på sin 5. generalforsamling) at have slået fast, at »retten til de bor­gerlige frihedsrettigheder og retten til de økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder er indbyrdes afhængige« med i 1966 at udfærdige to adskilte pagter, den ene om øko­nomiske, sociale og kulturelle rettigheder, den anden om borgerlige og politiske rettig­heder En sådan distinktion genfinder man også i Europarådet.
Thus the United Nations, having affirmed (at the fifth session of the General Assembly) that civil liberties and economic, social and cultural rights are interdependent, ended up in 1966 with two separate agreements: one on economic, social and cultural rights and the other on civil and political rights. A similar distinction is to be found at the Council of Europe.
Denne skelnen mellem to typer af rettigheder er i høj grad forbundet med den kolde krig.
Such separate consideration of two types of right is very closely connected with the Cold War.
Til gengæld henviser de enkelte staters konstitutioner, hvis de har en, normalt til et fælles katalog.
On the other hand, the constitutions of the States gen­erally use, if at all, a single list.
Mellem disse to opfattelser bliver Europa nødt til at træffe et valg.
Europe will have to choose between the two philos­ophies.
Det ville stå stærkere, hvis det antog en samlet vision, som forenede de politiske, de borgerlige og de sociale ret­tigheder.
It would gain by taking an overall view, encompassing political, civic and social rights.
Disse rettigheder er faktisk indbyrdes afhængige og udelelige, og der er' ingen brud på sammenhængen mellem dem, når først man interesserer sig for folks konkrete situation.
These are interdependent and inseparable, and there is no dividing line between them as far as the individual's practical situation is concerned.
De er ingenlunde kumulative, men betinger gensidigt hinanden.
They are not additive, but mutually interdependent.
Derfor har komitéen også taget stilling til fordel for en erklæring, der både omfatter borgerrettigheder cg sociale rettigheder
The Committee therefore advocates a declara­tion featuring both civic and social rights.