natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Problemet i EF er mindre alvorligt i absolutte tal end i USA, eftersom man ge af indvandrerne er rejst hjem, men det grundlæggende problem er det samme: Nogle grupper i samfundet, og især — men ikke altid — indvandrerne, føler sig enten udelukket fra at deltage i det normale økonomiske liv — det er f.eks. tilfældet i mange arbej derboligkvarterer — eller får kun tilbudt det ringeste og mest ukvalificerede arbejde — således som det er tilfældet i mange gamle kvarterer inde i de større byer.
The Community problem is less seriousin absolute terms than the US sincemany of its migrants returned, butthe issue is the same: some groups insociety, notably but not always immigrants, find themselves either cutoff from the mainstream economiclife - the situation in many workingclass housing estates or able toobtain only the most menial work -the situation in many inner cityareas.
Bedre adgangsmuligheder til ar bejdsmarkedet løser ikke i sig selv alle problemerne.
Poverty is not limited to particularsocialgroups, however. Manypeople, whether or not they belong toproblem groups, have great difficulty
Mange mennesker, bl.a. de unge, de ældre og de syge, kan ikke få et arbejde, så de kan forsørge sig selv, og er nødt til at lade sig forsørge af samfundet eller deres familie.
Improving labour market access can-not, of itself, solveeverything.
Fjernelse af hindringerne for adgangen til arbejdsmarkedet ville heller ikke i sig selv kunne løse alle fattigdomsproblemerne.
Manypeople including the young, theold and the sick - are not able towork in order to meet their needs,and need to rely on society orfamiliesfor their support.
Vi ved, at der findes mange fattige også blandt folk i arbejde; for dem er problemet ikke så meget manglen på jobs — selv om arbejdsløsheden for folk, der bor i ghetto-områder, kan være over 50% — men derimod en utilstrækkelig indkomst og intet håb om, at forholdene bedres inden for en overskuelig fremtid.
Moreover, theremoval of barriers to the labourmarket would not of itself remove allproblems of poverty.The existence oflarge numbers of working poor iswell known; for them the problem isnot so much the lack of jobsalthough levels of unemployment forthose who live in ghetto areas canexceed 507o - but the lack of adequate incomes and the lack of hope ofany foreseeableimprovement. improvement.
Men fattigdom er ikke begrænset til bestemte sociale grupper.
making any kind of worthwhile lifefor themselves.
Unge enlige forældre er et slående eksempel, men problemet er ikke begrænset til dem alene, for også par, der forsøger at skabe et hjem og stifte familie, og som ikke har nogen økonomisk "medgift" hjemmefra og ikke har de færdigheder, der er brug for på markedet, har det svært, selv i de mere velstående dele af EF.
Young single parentsare obvious, but the problem is notconfined to them - any coupleseeking to raise a home and family withno financial inheritance and withoutmarketable skills, faces a difficulttime even in the more prosperousparbs of the Community.
I Europa roser vi os ofte af at have et socialt system, som adskiller os fra andre og mindre medmenneskelige samfund i den udviklede verden.
In Europe weoften pride ourselves on having asocial system which distinguishes usfrom other, less-cariog, parts of thedeveloped world.
Socialpagten er et udtryk for denne overbevisning.
The Social Charberis a manifestation of that belief.
Men de faktiske forhold harmonerer ikke med denne holdning.
Thereality of our position is not so selfevident.
Hvis EF ønsker at bevare sin status som et medmenneskeligt samfundssystem er det nødt til omgående at finde løs ninger ikke blot på de indlysende problemer omkring arbejdsløsheden, men også på de mange sociale problemer, der følger i kølvandet på ar bejdsløsheden.
If the Community wants tomaintain its status as a caringsociety, it urgently needs to addressnot only the obvious effects of unemployment, but also the many socialproblems which are associated withit.
Disse problemer omkring udelukkelse og fattigdom er ikke enestående for EF, selv om de viser sig på forskellig måde i de enkelte lande.
These problems ofexclusion and poverty are not unique to the Community, although they havecome about in different ways in different countries.
Et helt specielt problem drejer sig om indvandrerbefolkningens rolle i relation til arbejdsmarkedet.
A particular issueconcerns the role of immigration inrelation to the labour market.
F.eks. har USA i årenes løb udnyttet forskellige ind vandrerbølger til at øge både sin ar bejdsstyrke og sin befolkning.
Forexample, the US has relied over theyears on various waves of immigrants to expand its workforce andpopulation - most entering at the
I EF-landene har man håndteret ind vandringen forskelligt, men i en lang
In someparts of the Community, section s of society have become notonly relatively poorer, but absolutelypoorer.
Det er i de seneste år blevet en stadig mere udbredt opfattelse, at der ligger
For many people, the last two bottom end of the labour market, butgenerally hoping that, by the next
Arbejdsstyrken i EF: De seneste års stigning og den fremtidige udvikling
The Community Labour Force : Recent Growth and Future Prospects
Beskæftigelsen i servicesektoren: Forventninger om yderligere vækst
Employment in senrices : More Growth to come
Beskæftigelsessituationen i Central- og Østeuropa
Employment Developments in Central and EasternnEurope Europe
Mænd og kvinder på EF's arbejdsmarked
Men and Women in the Community Labour Market
Hjælp til de arbejdsløse: EF-landenes arbejdsløshedsstøtteor dninger
Help for the Unemployed : National Unemplo5rment Compensation Schemes
Bekæmpelse af langtidsledigheden: Vurdering af de forskellige muligheder
Actions to Combat Long-Terrn Unemployment : Evaluating theAlternatives
Fortegnelse over kort
List of Maps
Kilder og metode
Sources and Methodology
Denne rapport er udarbejdet under medvirken af:
This report was prepared with the collaborationof: of:
Eurostat — De Europæiske Fællesskabers Statistiske Kontor
Eurostat - Statistical Office of the European Communities
Udsigterne for 1993 er usikre.
uncertain.
Beskæftigelsen i EF voksede med over 9 mio. i perioden fra 1985 til 1990, og beskæftigelsesniveauet kunne næsten fastholdes uændret i begyndelsen af recessionen.
Employment in the Communityincreased by over g million in theperiod1985 to 1990 and the levelof employment held ,rp well at thebeginning of the recession.
Men arbejdsløsheden faldt langt mindre i samme periode, og den er nu igen på vej op. Arbejdsløsheden truer med at blive et af de største problemer for EF i 1990'erne.
However, unemployment fell by muchless over this period and is risingonce again. ft threatens to become a central problem for the Community in the 1990s.
Fra begyndelsen af 1970'erne og vi dere frem steg den gennemsnitlige arbejdsløshedsprocent i EF-lande-ne gradvist fra 2-3%, som var blevet betragtet som det normale, til 6% i 1980 og derefter helt op til knap 11% i 1985.
Fromtheearly1970s onwards,the average rate of unemploymentin Member States rose progress- ively from the 237o which hadbeen regarded as the norm, to 67oin 1980 and to a peakofjust under LLVo in 1985.
Selv om arbejds løsheden faldt i anden halvdel af 1980'erne, da der kom et økonomisk opsving, og der blev skabt nye ar bejdspladser som aldrig før, var den ved tiårets slutning stadig ikke bragt ned under 8%.
Although the unemployment rate fell in the secondhalfofthe1980s as economicrecovery took place and as job cre-ationreached historicallyhighlevels,ithadstillnotbeen reduced below 87o by the end ofthe decade.
EF-landenes evne til at opretholde vækst og acceptable stigninger i beskæftigelsen afhænger ikke blot af, om de eksterne betingelser er gunstige, men også — og måske især — af en række interne problemer, der skal løses.
This uncertainty arises from twomain sources.Firstly, the prospectsfor sustained recovery of economicgrowth in the rest of the world -which would greatly ease problemsin the Community - are unclear atthe present time.
Udvik lingen i de seneste år har vist, at fortsat vækst afhænger af, om der kan opnås fremskridt med hensyn til samordningen af EF-landenes økonomiske politik (uanset om der gennemføres en fuld monetær union eller ej) dels for at sikre bedre sammenhæng i den finansog pengepolitik, der føres i de en kelte lande, dels for at få bragt den samlede ikke-inflatoriske vækstrate op og endelig for at mindske risikoen for, at de interne skævheder skal øges yderligere og sætte en stopper for det økonomiske opsving, næsten før det er begyndt.
Imbalances intrade performance between the USand Japan have been an obstacle tosustained growth in the world economy for at least the past decade.While fiscal and monetary policyis now being eased in both coun-tries,theconsequences arenotunambiguously positive.Forexample, renewed expansion of the US economy would expand worldtrade, but it could also lead to awidening of the US trade deficit -andacounterp artincrease inthe Japanese trade surplus socausingfinancing,andpossibleinflationary, problems which could
Der er to hovedårsager til denne usikkerhed.
Since the middle of 1990, unemployment has been on the increase.
For det første er det på nuværende tidspunkt uklart, om der kan skabes varig økonomisk vækst i resten af verden, hvilket i høj grad ville lette problemerne i EF.
The other main source of uncertainty is internal to the Community.
Skævhederne i handelsbalancen mellem USA og Japan nu har været en hindring for varig vækst i verdensøkonomien i mere end et tiår. Selv om finans- og pengepolitikken nu er ved at blive lempet i begge lande, er konsekvenserne ikke entydigt positive.
The ability of MemberStates to achieve sustainablegrowth and acceptable rates of employment creation depends not onlyon external conditions being favourable, butequally,ifnotmoreimportantly, on a number of internal problems being alleviated.
F.eks. ville fornyet vækst i den amerikanske økonomi få verdenshandlen til at ekspandere, men det ville også føre til et endnu større handelsunderskud for USA — og en tilsvarende stigning i Japans handelsoverskud — og dermed forårsage finansieringsproblemer og eventuelt stigende inflation, hvilket fortsat kunne true den økonomiske vækst.
Onrecent experience,the achievementof sustainable growth depends onprogress being made in coordinating the economic policy of MemberStates (irrespective of whether fultmonetary unification is achieved) inorder to ensure greater consistencyin the fisca} and monetary policypursued by national governments,raise the sustainable overall rate ofnon-inflationary growth, reduce therisk of widening internal imbalance sbringingrecoverytoapremature end.
Siden midten af 1990 er arbejds løsheden steget igen.
threaten continued growth.
Den ligger i øjeblikket på ca. 9,5% og vil ifølge de foreliggende økonomiske prognoser fortsætte med at stige på kort sigt for derefter at stabilisere sig på lidt under 10% i 1993.
By the same token, economic andemployment growth also dependon progress in narrowing divergences in economic performance between the different parts of the Community, and in strengthening and on present economic forecasts,will continue rising in the shortterm and will stabilise at just under L07o in 1993.
På det tidspunkt forventes det, at halvdelen af EF-landene vil have højere arbejdsløshedsprocenter, end de havde i 1985.
By then, half of thecountries in the Community areprojected to have higher rates ofunemployment than they had in
I denne forbindelse afhænger en økonomisk og beskæftigelsesmæssig vækst også af, om det lykkes at udjævne forskellene i økonomiske resultater mellem de forskellige egne af EF, og om det lykkes at styrke de svagere EF-landes og regioners evne til at sætte en ved varende udvikling i gang og oprette nye arbejdspladser.
The development of the European Economic Areaoffers prospectsfor stronger economic and employment growth in Europe but, in the countries surrounding the Community to the East (in Central and Eastern Europe) and tothe South (in North Africa and the Middle East) - which are naturaltrading partners the outlookisveryuncertain.Whilethesecountriesrepresentenormouspotential markets for Community matic.
Der er gjort visse fremskridt i så henseende i de seneste år, især efter EF's ud videlse i 1986.
While some upturn in therate of economic growth in the Community is foreseen from thesecond halfof1992, thisseems producers, in the short term themassive problems they face mean self-sustaining development andcreatejobs.Some progress hasbeen madeinthisrespect inrecent years, especially since theenlargement of the Community in1986.
Men de forskellige regioners og landes relative succes med at skabe beskæftigelsesfremmende vækst er ikke på højde med deres relative behov for flere arbejdspladser.
However, the relative success ofdifferentregionsand
Resumé samhørighed inden for EF, hvilket er en helt afgørende målsætning i de kommende år.
Summary changes which have occurred inrecent years.
Lykkes det ikke at udjævne de store forskelle mel lem regioner og sociale grupper, vil EF's udvikling blive hæmmet i al vorlig grad.
This report also examines trends in working poPulation and labour supply; the relative countriesinachievingemploy-ment-creatinggrowthdoes notadequately match their relativeneed forjobs.
der er hårdest ramt, og endelig data om de ændringer, der er sket i de seneste år.
Such policies are an essential partof efforts to improve economic andsocial cohesion within the Community a key objective over thecoming-years.
Rapporten behandler også udviklingen i den erhvervsaktive befolkning og udbuddet af ar bejdskraft, mænds og kvinders relative position på arbejdsmarke det samt udviklingen af servicesektoren, som fortsat vil være den vigtigste kilde til nye jobs i de forskellige egne af EF.
Failure to achievean improvement between differ-entareas anddifferentsocial groups would seriously inhibit thedevelopment of the Community.
Alle disse emner er af stor betydning for arbejdsløshedsproblemet og problemet med at fremskaffe tilstrækkelige beskæftigelsesmuligheder fremover for alle dem, der ønsker at arbejde.
position of men and women in thelabour market; and the develoPment of the serrrice sector, whichwill continue to be the main sourceof new jobs in different parts of the Community.
Vækst i sig selv vil, selv hvis den styres i retning af de områder, der har størst behov for flere arbejds pladser, næppe kan løse arbejdsløshedsproblemet — eller de problemer omkring sociale afsavn, der normalt følger med. Erfaringer ne fra anden halvdel af 1980'erne viser, at flere år med voksende produktion kombineret med kraftig vækst i beskæftigelsen ikke nød vendigvis indebærer nogen væsentlig forbedring af situationen for et ganske stort mindretal i befolkningen.
Growth in itself, even if attractedtowards the areas most in needof job creatior, is unlikely to besufficient to resolve the problemof unemployment or of socialdeprivation which tends to accompany it.
Ved slutningen af denne seneste femårsperiode med økonomisk opsving var den andel af de ar bejdsløse i EF, der havde været uden arbejde i et år eller mere, kun faldet ganske lidt, og forskellene i indkomstfordeling syntes at være blevet endnu større i stedet for mindre i flere lande.
On the evidence of the providing sufficient emPloyment opportunities in future years for all second half of the 1980s, severalyears of rising output combined those who want to work.
Men det må forventes at blive endnu vanskeligere at mindske de regionale forskelle og nedbryde de sociale skel, hvis arbejdsløsheden forbliver på samme høje niveau i de kommende år.
Success in reducing regional differences and in narrowing socialdivisions is likely to be the moredifficult to achieve, however, ifunemployment remains at highlevels in the coming years.
Det skyldes ikke kun, at arbejds løsheden er en af de vigtigste år sager til disse skel, men også at arbejdsløshed normalt er forbundet med lav økonomisk vækst og derfor med færre økonomiske res sourcer til at finansiere sociale programmer og arbejdsmarkedsprogrammer.
This isnot only because unemployment isa major cause of such divisions, butalso because it is likely to be associated with low economic growth and,therefore,withfewerfinancialresources forfundingsocialand labour market programmes.Measurestocombat unemploYmetrt, whetheratthemicro-economic or macro-economic level,are an important element of socialpolicy and a key palt of Communityaction to improve cohesion.
Foranstaltninger til bekæmpelse af arbejdsløsheden, det være sig på mikroøkonomisk eller på makroøkonomisk plan, er et vigtigt element i socialpolitikken og et afgørende led i EF's bestræbelser på at skabe øget samhørighed.
improving the position of a significant minority of people. At theend of this recent five-year periodof economic success, the proportion of the unemployed who hadbeen out of work for a year or morein the Community had declinedonlyslightly,disparitiesinincome distribution seem to havewidenedratherthannarrowedinanumberofcountries,andsubstantialnumbersofpeople,women in particular, still founditdifficulttofindjobs withreasonable ratesofpayandacceptable workingconditionsin many parts of the Community.
Men mindst lige så vigtig er den udvikling, der foregår i EF's nabolande.
in the countries bordering the Community.
Rapporten behandler spørgsmålet omkring det stigende antal personer i den arbejdsdygtige alder i befolkningerne andre steder i Europa, både mod øst og nord og i Nordafrika og Mellemøsten.
The report examinesthe growth of workingage poPulation in other parts of Europe, tothe East as well as to the North, and in North Africa and the Middle East.
Der er et særligt kapitel om Central- og Østeuropa, hvori man gennemgår udviklingen med hensyn til beskæftigelse og arbejdsløshed, siden den politiske og økonomiske reformproces blev indledt, og vurderer de problemer, som de pågældende lande står over for i forbindelse med overgangen til bæredygtige markedsøkonomier, der kan skabe acceptable vækstrater både for realindkomsterne og beskæftigelsen.
It includes, in addition, a special section on Centraland Eastern Europe reviewing theemployment and unemPloyment developments since the process ofpoliticalandeconomicreformbegan, andassessing theprob-lemswhichthecountrie sconcerned face in achieving thetransition to viable market econ-omie s whicharecap ableof generating acceptablerates of real income and employment growth.
Rapportens vigtigste konklusioner gennemgåes kort i det følgende.
The main findings of the report aresummarised below.
Rent politisk har EF i de seneste år koncentreret sig om at skabe bedre vækstbetingelser gennem oprettelse af det indre marked og udvikling af en monetær union.
Policy at Community level in therecent past has focusedon strengthening the conditions of growth -setting up the internal market andachieving monetary union.
Det er vigtigt, at man nu fokuserer endnu stærke re på arbejdsløshedsproblemet og dets sociale virkninger, således som de manifesterer sig forskellige ste der i EF, og opfordrer til en bred og åben debat om de politiske alternativer til løsning af dette problem.
It is nowimportant to focus increasingly onthe problem of unemployment anditssocial repercussions as they affect different parts of the Community, and to encourage wide-ranging and open discussion of thepolicy options for addressing thisproblem.
Udviklingen i beskæftigelse og arbejdsløshed
Tbends inemployment andunemployment
Sideløbende med den økonomiske politik og strukturpolitikken, der tager sigte på at skabe en afbalanceret udvikling i EF, er der behov for en række specifikke foranstalt ninger med det formål at mindske forskellene i beskæftigelsesmuligheder i EF som helhed og indsnævre skellet mellem folk i sikre vellønnede jobs og alle dem, der balancerer på kanten af arbejdsmarkedet.
The rate ofjob creation in the Community has slowed dramaticallysince the middle of 1990 as the rateof economic growth has fallen. In1991, the numbers in employment
Sådanne politiske tiltag er væsentlige led i bestræbelserne på at for bedre den økonomiske og sociale
This report can contribute to thisdiscussion by presenting quantitative information on policy issues ofcentral importance, particularly themain features of unemployment inthe Community; the differencesbetween MemberStates andregions in the scale of the problemand in those most affected;and the
Denne rapport kan bidrage til de batten ved at fremlægge kvantitative informationer om politiske spørgsmål af central betydning, især væsentlige data om arbejdsløs heden i EF, data om forskellene mellem EF-landene og regionerne med hensyn til problemets omfang og med hensyn til hvilke gl'upper,
Economic and structural policiesaimedatachieving balanceddevelopment in the Communityare matched by a need for a rangeofspecific measures aimedatreducing divergences in employ-mentopportunitiesacross the Community and at narrowing thedivisions between those in secure,well-paid jobs and those on thefringe softhelabourmarket.These measures encompass notonly active labour market policiesto help the unemployed find workor become more employable, butalso tax and expenditure policieswhich affect the distribution of income and the provision of socialand communal services.
Resumé rent faktisk forsvandt fra arbejds styrken, da beskæftigelsen faldt.
Summary fell by more than the overall rate inthe 1980s, partly as a result of the remained stable, in contrast to theaverage growth of more than IL/zVo which was achieved between 1986and 1990.
også helt nede på 4% i det tidligere Vesttyskland. Ungdomsarbejdsløshedsprocenten faldt dog mere end den samlede arbejdsløshedsprocent i 1980'erne, hvilket dels skyldtes de særlige foranstaltninger for unge arbejdsløse, der blev gennemført i begyndelsen af tiåret i mange EF-lande, dels de mange nye jobs, der er skabt i de senere år, og endelig det forhold, at der bliver færre unge i den arbejdsdygtige alder.
As the rise in employ-mentrelativetopopulationofworking age (from 567o to 60Vo) during the period of high job creationcame to an end, the proportion of the Community's potential work-forceactually in employment was still special measures targeted at theyoung unemployed in the early paftof the decade in many Member States, partly because of the highrate of new job creation in the lateryears, and partly because feweryoung people were coming of working age.
Disse mennesker, hvoraf en stor del er kvinder, må forventes at genindtræde på arbejdsmarkedet, når be skæftigelsen begynder at stige igen, således som det skete i perioden med kraftig vækst i beskæftigelsen før 1990.
mentgrowthre sume sasoccurred in the period of high jobcreation before 1990.
Arbejdsløsheden må der for igen forventes at falde langt mindre, end beskæftigelsen vil stige.
IJnemploy-ment is, therefore, likely to comedown by much less than employment increases.
Omfanget af denne skjulte del af arbejdsstyrken er en væsentlig forklaring på, hvorfor det har været så vanskeligt at nedbringe ar bejdsløsheden i EF i de seneste år, således som det fremgår af tallene.
The size of thishidden part of the labour force is amajor reason why unemployment,as measured, has proved so difficultto reduce in the Community inrecent years. Although recordedunemployment may be high in the
Den registrerede arbejdsløshed er nok høj i EF, men den faktiske ar bejdsløshed — som ses af den høje inaktivitetsfrekvens sammenholdt med andre udviklede egne af ver den — er endnu højere.
In 1990, even after five years ofhighemployment growth, almost half
Arbejdsløshedens fordeling i EF.
Community, effective unemployment - as revealed by the high rate
Samtidig med at beskæftigelsen faldt, steg arbejdsløsheden, begyndende i Storbritannien og Irland i 1990, hvorefter udviklingen nåede de fleste andre egne af EF i løbet af 1991.11992 forventes det på grund lag af den nuværende økonomiske udvikling, at samtlige EF-lande bortset fra Luxembourg vil opleve en stigning i arbejdsløsheden.
As employment has fallen, so unemployment has increased, starting first in the UK and Ireland in 1990,and spreadingto most other parts of of inactivity compared with otherdeveloped parts of the world - iseven higher.