natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Højesteret afviste at udsætte proceduren, indtil der var truffet afgørelse om en eventuel fritagelse med den begrundelse, at de omhandlede bestemmelser på grund af deres negative følger for priskonkurrencen ikke ville kunne fritages.
It refused to stay the proceedings pending a decision onthe application for exemption on the ground that the clauses were unacceptable in view of the negativeeffects on price competition.
EF-Domstolen har på ubestemt tid udsat den mundtlige forhandling af den beslutning om henvisning, som Berlins appeldomstol har truffet i sagen Ruhrgas AG og Thyssen GmbH, der angår den aftale, de to virksomheder har indgået om en geografisk begrænsning af deres aktiviteter.
In the application for a preliminary ruling submitted by the Berlin Higher Regional Court in theproceedings between Ruhrgas AG and Thyssen GmbH concerning a contract concluded between them onthe geographical delimitation of their business, the European Court of Justice stayed the opening of theoral procedure indefinitely.
I den strid der vedrører koncessionsaftalen mellem RWE Energie AG og kommunalbestyrelsen for Nordhorn har EF-Domstolen endnu ikke berammet tidspunktet for den mundtlige forhandling af beslutningen om henvisning.
In the proceedings between RWE Energie AG and the municipality of Nordhorn concerning the licensing agreement concluded between them, the Court of Justice has not yetfixed a date for opening the oral procedure in the application for a preliminary ruling submitted to it.
Østrig a) Anvendelse af de nationale regler på konkurrencebegrænsende praksis
Austria a) Application of national law on restrictive practices
I overensstemmelse med den praksis, der hidtil har været gældende for karteller, er der fortsat klart flere procedurer, der indbringes for karteldomstolen (»Kartellgericht«) med henblik på godkendelse af" de (potentielle) medlemmer i et kartel, end der er egentlige klagesager.
In accordance with the practice applied hitherto for agreements, many more procedures have beennotified to the Restrictive Practices Court (Kartellgericht) for an authorisation of (potential) members ofan agreement than actual complaints procedures.
Uforpligtende henstillinger fra erhvervsorganisationer
Non-binding recommendations by professional associations
På nuværende tidspunkt er der registreret ca. 80 uforpligtende henstillinger i den østrigske karlcldomstol.
To date about 80 non-binding recommendations have been registered with the Restrictive Practices Court, most of which concern specific cases of price recommendations and/or rates of increase in prices,not general systems for the calculation of costs.
Der er væsentligst tale om konkrete sager om prishenstillinger og/eller prisforhøjelser og ikke generelle prisberegningssystemer.
In 1997 activity centred essentially on examining agreements concluded in the motor-vehicle sector andtheir terms have had to be altered in view of the adoption of Commission Regulation (EC) No 1475/95,which establishes a block exemption for certain categories of motor vehicle distribution and servicingagreements; as a result, the agreements have had to be notified afresh to the Restrictive Practices Court.
Fem sager vedrørte klager mod (tidligere) offentlige virksomheder.
APPLICATION OF THE COMPETITION RULES IN THE EUROPEAN UNION b)
Der har i den omhandlede periode været talrige fusioner; der er således registreret 217 (101 forudanmeldelser og 116 anmeldelser), hvoraf en stor del inden for bygge- og anlægssektoren.
There were a large number of merger operations in the reference period: 217 cases were entered in theregister of agreements (101 notified in advance and 116 notified), the majority being in the constructionindustry.
Der kan bl.a. nævnes fusionen mellem Stuag/Stragag/Innerebner, der havde til formal via STUAG AG al opnå kontrol med byggevirksomheden Innerebner und Maier GmbH, der væsentligst driver forretning i Tyrol.
Of particular significance was the Stuag/Strabag/Innerebner merger, under which Stuag AG acquiredcontrol of the construction company Innerebner und Maier GmbH, operating mainly in the Tyrol.
De østrigske myndigheder havde anmodet om en undersogelse, da man ikke kunne udelukke, at der derved blev skabt en dominerende stilling på visse bygge- og anlægsmarkeder i Tyrol. Detaljerede undersøgelser hos konkurrenter og kunder samt kontakter med de anmeldende parter betød, at de østrigske myndigheder kunne konstatere, at tilbagetrækningen al' koncernen Inncrcbner fra markedssegmentet »bygge og anlæg«, udskillelsen af Bank Austria fra STUAG-koncernen og spredningen i de anmeldende parters aktiviteter ikke gjorde det berettiget at fastholde de fremsatte forbehold.
The Austrian authorities requested the agreement for examination since it appeared possible that a dominantposition on certain construction markets in the Tyrol was being established Indepth enquiries carried outon competitors and their customers and discussions with the parties submitting the notification led the Austrian authorities to determine that the withdrawal of the Innerebner group from the civil engineeringmarket, the withdrawal of Bank Austria from the Stuag group and the different nature of the sectorswhere the parties making the notification operate did not constitute sufficient grounds for upholding theobjections put forward.
De østrigske myndigheder besluttede derfor at trække deres anmodning om undersøgelse tilbage.
The Austrian authorities consequently decided to withdraw their request toexamine the agreement.
Konkurrencerådet traf i 1997 sin første afgørelse i problemet med bindende udsalgspriser.
In 1997 the Competition Council (Conseil de la concurrence) adopted its first decision on retail pricemaintenance.
Denne afgørelse var et resultat af en klage mod S.A. Laroy-Duvo, der er eneimportør i Belgien af et kendt amerikansk mærke inden for hunde- og kattemad.
The decision was adopted in response to a complaint submitted against S.A. Laroy-Duvo,the sole importer for Belgium of a well-known American brand of cat and dog foods.
Ifølge klagen skulle S.A. Laroy-Duvo have påtvunget forhandlerne aftaler, der er i modstrid med antikartel-bestemmelserne i artikel 2. stk. 1, i den belgiske konkurrencelov.
According to thecomplaint, the terms S.A. Laroy-Duvo imposed on retailers were in breach of Article 2(1) of the Belgian Competition Act.
S.A. Laroy-Duvo har efter indgivelsen forelagt konkurrencerådet en begrundet anmodning om fritagelse af de omhandlede aftaler.
After the complaint was lodged, S.A. Laroy-Duvo submitted a reasoned application tothe Competition Council requesting that the agreements be exempted from the prohibition.
Konkurrencerådet gjorde i sin afgørelse gældende, at bindende udsalgspriser er en ulovlig konkurrencebegrænsende praksis, da sådanne aftaler ikke bidrager til at forbedre fordelingen af varerne eller til at fremme den økonomiske udvikling og heller ikke til at forbedre små og mellemstore virksomheders konkurrencesituation.
In its decisionthe Council considered that the system of retail price maintenance constituted an agreement in breach ofcompetition which could not be authorised because it did not contribute to improving the distribution ofthe products, promoting economic progress or improving the competitive position of small andmedium-sized enterprises.
Konkurrencerådet fastslog, at forbrugeren ikke sikres en rimelig andel af en eventuel fordel derved. Konkurrencerådet anførte ligeledes, at i betragtning af forholdene er selve aftalens art, nemlig S.A. Laroy-Duvos binding af forhandlernes udsalgspriser, stærkt konkurrenceforvridende.
Moreover, the Competition Council considered that consumers were notallowed a fair share of any resulting benefit; it also considered that, in view of the circumstances, theagreement by its very nature (i.e. S.A. Laroy-Duvo's imposition of price restrictions on sellers)constituted a significant distortion of competition.
Konkurrencerådet fastslog derfor, at S.A. Laroy-Duvo havde anvendt en konkurrencebegrænsende praksis, og rådet krævede, at denne praksis ophørte, idet selskabet i modsat fald ville blive idømt en bøde på 250 000 BEF om dagen.
Consequently, it concluded that there had been apractice restricting competition on the part of S.A. Laroy-Duvo, which was ordered to terminate thatpractice on pain of a fine of BEF 250 000 per day.
Konkurrencerådet har ved denne afgørelse inden for rammerne af den belgiske antikarfellovgivning formelt anvendt en række principper i EU's konkurrenceregler hvad angår bindende udsalgspriser.
In its decision, the Competition Council thus formallyapplied, in the framework of Belgian antitrust law, principles of Community competition law on retailprice maintenance.
ANVENDELSEN AF KONKURRENCEREGLERNE I MEDLEMSSTATERNE 339
Page 339
Overordnet vedrørte DF's klage fodboldklubbernes mulighed for at udøve erhvervsvirksomhed under DBU.
APPLICATION OF COMPETITION RULES IN THE MEMBER STATES 337 complaint.
Rådet tog stilling til følgende forhold: salg af' radio- og tv-rettigheder til danske fodboldkampe, retten til administration af dansk divisionsfodbold vilkårene for divisionsklubbernes indgåelse af sponsoraftaler og betalingen af dommerhonorarerne i Superligaen.
Its decision dealt with the following questions: the sale of radio and TV broadcasting rights in Danish football matches, the right to organise Danish league football, the terms for the conclusion ofsponsorship agreements and league clubs' payment of Superliga referees' fees.
DF havde desuden rejst spørgsmål bl.a. om den præcise fordeling af rettighederne til udsendelse af dansk fodbold i radio og tv og om DBU's ensidige salg af rettighederne.
DF also raised the issue of the precise allocation of radio and TV broadcasting rights for Danish footballand of DBU's exclusive right to sell these rights.
Efter DBU's love skal DBU godkende enhver aftale om (dansk) fodbold i radio og tv, ligesom udsendelse kun måtte finde sted med DBU's samtykke.
DBU's internal regulations lay down that all agreementson radio and TV broadcasting of Danish football are subject to DBU approval.
Konkurrencerådet lagde ved sin afgørelse til grund at der efter en højesteretskendelse fra 1982 er enighed mellem DBU og fodboldklubberne om, at de hver især indehaver en andel af radio- og tvrettighederne - DBU som turneringsejer og klubberne som kamparrangører.
The Competition Council's decision was based on the fact that, following a 1982 ruling of the Danish Supreme Court, DBU and the clubs agreed to share the radio and television broadcasting rights, DBU asthe party initiating the matches and the clubs as the organisers of the matches.
Konkurrencerådet afviste at tage stilling til spørgsmålet om den nærmere fordeling af rettighederne til udsendelse i radio og tv af danske fodboldkampe. Det spørgsmål må klares ved forhandlinger mellem parterne og eventuelt forelægges en domstol.
The Council refused tosettle the exact allocation of the radio and television rights in Danish football matches, which fell to bedetermined by negotiations between the parties or, if necessary, the courts.
Konkurrencerådet afgjorde, at DBU som dominerende virksomhed ikke ensidigt kan sælge radio- og tvrettighederne til begivenheder, som både DBU og klubberne har andel i.
The Competition Council decided that DBU, which held a dominant position, was not entitled to the soleright to sell radio and television broadcasting rights to matches, since these broadcasting rights wereowned both by DBU and the various clubs.
Salg af fælles rettigheder forudsætter enighed mellem rettighedshaverne.
It was a condition for the sale of joint rights that there wasagreement between the rightholders.
Rådet understregede endvidere, at rettigheder, der alene ejes af klubberne, skal kunne sælges uden indblanding fra DBU.
The Council also pointed out that the rights belonging solely toclubs could be sold by them without any involvement on the part of DBU.
DBU skal dog ikke være afskåret fra at opfyldtsine forpligtelser i forhold til FIFA/UEFA's regler, når disse er godkendt af Europa-Kommissionen.
However, DBU must not beprevented from discharging its duties under the rules of FIFA or UEFA insofar as these rules had beenaccepted by the Commission.
Rådet afviste at gribe ind over for DBU's administration af egne turneringer, da det ikke var påvist, at der forelå misbrug.
The Competition Council refused to intervene in DBU's administration of its own matches since no abusehad been proved in this connection.
Med hensyn til vilkårene for klubbernes indgåelse af sponsoraftaler og betalingen af fodbolddommerne fandt Rådet, at DBU's love skulle ændres, således at DBU's bestyrelses generelle kompetence til at kræve ethvert forhold forelagt til bedømmelse skulle begrænses, så de i fremtiden ikke kunne benyttes til at træffe afgørelser, der begrænsede gruppernes erhvervsmuligheder.
Regarding the terms of sponsorship agreements concluded by clubs and of referees' fees, the Competition Council considered that DBU's internal regulations should be amended to restrict the DBUboard's general power to require all terms to be submitted to it for approval so that those regulations nolonger authorised the adoption of decisions restricting clubs' commercial operations.
Klubberne vil herefter selv stå for indgåelse af sponsoraftaler, der alene angår klubbernes rettigheder, og aftaler om betaling til dommere.
The clubs will infuture be able themselves to conclude sponsorship agreements which relate solely to clubs' rights and toconclude agreements on referees' fees.
Dom af 30. januar 1997 i sag nr. 1X8/96 UNESPA
Judgment of 30 January 1997 in Case No 188/96 UNESPA
Den spanske konkurrencedomstol afviste en appelsag mod konkurrencemyndighedens afgørelse af 9. oktober 1996.
The SDC, in closing thefile in the case, indicated that the ASCIDE was one which insurance companies acceded to voluntarily, inorder to speed up payment of compensation to their customers and it was therefore ultimately beneficialto the latter.
I denne afgørelse henlagde konkurrencemyndigheden den sag, der var blevet undersøgt
Moreover, the Agreement had been notified to DG IV, which, in a comfort letter, consideredthat the conditions for exemption in accordance with Article 85(3) were fulfilled.
Endvidere skal en strid mellem en forsikringstager og dennes forsikringsselskab indbringes for en almindelig domstol.
APPLICATION OF THE COMPETITION RULES IN THE EUROPEAN UNION
Domme af 26. maj og 22. december 1997 i sag MC 21/97 og MC 25/97 Tabacalera/MC.LANE
Judgments of 26 May and 22 December 1997 in Cases MC 21/97 and MC25/97 Tabacalera/McLane
Den 16. maj godkendte konkurrencedomstolen konkurrencemyndighedens vedtagelse afen rctsbevarende foranstaltning på foranledning af klageren MC.LANE ESPAÑA S.A. i en sag om formodet overtrædelse al' artikel 1 og 6 i den spanske konkurrencelov samt EF-traktatens artikel 85, stk. 1, og artikel 86.
On 16 May the TDC authorised the interim measures sought by the SDC, at the request of the plaintiff, McLane Espana S.A., in the investigation of practices believed to be in breach of Sections 1 and 6 of the LDC and of Articles 85(1) and 86.
Domstolen pålagde ligeledes TABACALERA at levere al den forarbejdede tobak, der produceres i en seksmåneders periode, til MC.LANE på ikke-diskriminerende betingelser.
It also ordered Tabacalera to provide supplies for McLane, onnon-discriminatory terms, from the entire range of manufactured tobacco produced by it for a six-monthperiod.
Endvidere anmodede domstolen konkurrencemyndigheden om at undersoge de aftaler, der gælder for TABACALERAS fremstilling af forarbejdet tobak for andre selskaber på det omhandlede marked (Baléateme).
In addition, it also requested the SDC to examine the contracts under which Tabacalera producesmanufactured tobacco on the market in question (mainland Spain and the Balearic Islands) for othercompanies.
TABACALERA har monopol på fremstilling af tobak på det omhandlede marked og indtager de facto en dominerende stilling hvad angår engrosdistribution og import af forarbejdet tobak.
Tabacalera holds a monopoly in the manufacture of tobacco on that market and holds a de facto dominantposition in the wholesale distribution and importation of manufactured tobacco.
Selv om MC.LANE i 1995 fik tilladelse til at etablere sig som distributionsvirksomhed har virksomheden ikke kunnet driveforretning, da TABACALERA nægtede at levere, og da TABACALERA har indgået cneforhandlingsaftaler med andre selskaber i tobakssektoren.
In terms of thecomplaint, although in 1995 McLane was duly authorised to operate as a distributor, it was preventedfrom doing so by Tabacalera's refusal to supply it and by the exclusive distribution contracts concludedbetween Tabacalera and other tobacco companies.
På grund af TABACALERA's dominerende stilling er ovennævnte leveringsnægtelse el tilstrækkeligt tegn på, at der er tale om en konkurrencebegrænsende praksis.
In view of Tabacalera's dominant position, its refusal to provide supplies is sufficient proof of practicesrestricting competition.
Da klagen klart er begrundet og i betragtning af den alvorlige skade, der er påført klageren, og den varighed, for hvilken der er givet tilladelse til MC.LANE (tre år), er ovennævnte rctsbevarende foranstaltning begrundet.
Since the complaint is manifestly well founded and in view of the serious losscaused to the plaintiff and the period of time (three years) for which the authorisation was granted to it,the adoption of the abovementioned preventive measures is justified.
Den 22. december besluttede domstolen efter henstilling fra konkurrencemyndigheden al vedtage nye foreløbige foranstaltninger, der pålagde Tabacalera S.A. at levere alle de mærker forarbejdet tobak, selskabet fremstiller, til MC Lane España S.A. på ikke-diskriminerende betingelser, således at selskabet i modsat fald ville blive idømt en bøde på 150 000 ESP om dagen.
On 22 December the TDC, acting on the proposal of the SDC, issued a fresh interlocutory order to Tabacalera SA to provide supplies to McLane Espana SA, for a period of six months onnon-discriminatory terms, of all manufactured tobaccos sold under its brands and in the event ofnon-compliance to pay a fine of ESP 150 000 per day.
Domstolen foreslog at iværksætte disse nye foreløbige foranstaltninger efter udløbet al'den seksmåneders periode, der er fastsat forde foranstaltninger, der følger af dommen af 26. maj (MC 21/97), hvis det viser sig, at de forhold der på det tidspunkt gav anledning til vedtagelse af samme foreløbige foranstaltning som i december, fortsat er til stede.
The TDC intends to apply the interlocutory order after the period of six months laid down in thejudgment of 26 May (MC 21/97) if the circumstances in which the December interlocutory order wasmade continue.
I denne dom afviste domstolen den appelsag, som flere klagere havde anlagt mod konkurrencemyndighedens beslutning af I 1. oktober 1996 om delvis henlæggelse af sagen mod Grupo PRISA og ANTENA 3 Radio S.A. om påstået overtrædelse af artikel 6 og 7 i den spanske konkurrencelov og EF-traktatens artikel 86.
In this judgment the TDC dismissed the applications submitted by a number of plaintiffs against thedecision of the SDC of 11 October 1996 partially closing the investigation of the Grupo Prisa and Antena 3 of Radio S.A. concerning putative infringements of Sections 6 and 7 of the LDC and Article 86.
De virksomheder, som de to koncerner kontrollerede, foretog en række overdragelser af'aktier, hvorved PRISA indirekte blev minoritetsaktionær i ANTENA 3 Radio.
APPLICATION OF COMPETITION RULES IN THE MEMBER STATES 339
Endvidere var artikel 7 i den spanske konkurrencelov formodentlig blevet overtrådt, da der var tale om illoyal konkurrence.
In addition it was probable that Section 7 of the LDC had been infringed since the operationsconstituted unfair competition.
Konkurrencemyndigheden vurderede, at de omhandlede forhold ikke medførte, at PRISA overtog kontrollen med ANTENA 3 Radio, og at aftalerne i øvrigt ikke udgjorde en overtrædelse af konkurrencelovens artikel 6, hvorfor den foretog en delvis henlæggelse af' klagen.
The SDC considered that the facts relied upon did not amount to the acquisition of control of Antena 3Radio by Prisa and that moreover they did not constitute an infringement of Section 6 of the LDC, so thatthe LDC closed the file in the case.
Konkurrencemyndigheden mente, at der blot var tale om en aftale mellem konkurrenter, således som nævnt i konkurrencelovens artikel 1.
The operation in question could only be considered an agreementconcluded between competitors, as specified in Section 1 of the LDC.
Domstolen anførte i sin afgørelse, at der er tegn på, at der i 1992 blev gennemført en fusion. Da sådanne transaktioner ifølge den spanske konkurrencelov skal forhåndsanmeldes, og da kontrollen er uforenelig med den procedure, der indledes i tilfælde af konkurrencebegrænsende praksis, kan disse forhold ikke betragtes som værende i modstrid med konkurrencelovens artikel 6 og derfor heller ikke med EF-traktatens artikel 86.
In its judgment the TDC found that there was evidence that a merger was carried through in 1992.
Den appel, der var indgivet på basis af artikel 7 i konkurrenceloven, blev ligeledes afvist.
The applicationunder Section 7 of the LDC was also dismissed.
Afgørelser af den 11., 12., 14.. 24. og 2X. november - Sag nr. 233, 235, 234, 237 og 236 - Rolex-ure
Judgments of 11, 12, 14, 24, and 28 November in Cases 233, 234, 235, 236 and 237 (Montres Rolex)
I den sag, der var indledt som følge af en klage fra flere uafhængige urmagere mod Rolex de España S.A., Farlabo Relojería S.A. (mærket Ebel) og S.M.H. S.A. (mærkerne Rado og Tissot) på grund af disse virksomheders afvisning af at sælge reservedele til de mærker, de forhandler, ophævede domstolen i fem identiske afgørelser delvis ordførerens beslutning om at udsætte proceduren vedrørende Rolex de España S.A. Denne udskydelse af" afgørelsen var blevet besluttet for at tage højde for det faktum, at standardaftalerne, som Montres Rolex S.A., der er moderselskab for den omhandlede virksomhed anvender ved opbygning af sit distributionsnet, var blevet anmeldt til Kommissionen med henblik på opnåelse afen negativattest eller en fritagelse i medfør af" EF-traktatens artikel 85, stk. 3, og Kommissionen havde endnu ikke udtalt sig i den henseende.
In the proceedings initiated following the complaint submitted by several independent watch-retailersagainst Rolex de Espafia S.A., Farlabo Relojeria S.A. (the Ebel brand) and S.M.H. S.A. (the Rado and Tissot brands) on the grounds that those enterprises had refused to sell them spare parts for the brandsdistributed by them, the TDC, in five identical cases, partially quashed the reporter's order staying theproceedings against Rolex de Espana S.A. The stay of proceedings was granted because the standardcontracts used in setting up the distribution network of Montres Rolex S.A., the parent company of Rolexde Espafia, had been notified to the Commission seeking negative clearance or exemption under Article 85(3) and the Commission had not yet taken a decision.
Domstolen mente, at konkurrencemyndigheden burde kontakte Kommissionen inden for rammerne af Kommissionens meddelelse af 15. oktober 1997 for at få Kommissionen til at afgive en foreløbig udtalelse, og domstolen anførte endvidere, at hvis denne udtalelse ikke blev givet inden for en frist på tre måneder, ville sagen blive genoptaget.
The TDC considered that the Commission should be consulted in accordance with the Commissionnotice of 15 October 1997 to obtain a preliminary opinion and indicated that, if the opinion were notissued within three months, the stay of proceedings would be lifted and the procedure would continue.
Den 15. januar 1997 indrommede konkurrencemyndigheden fritagelse for en aftale mellem virksomhederne Maa-ja metsätaloustuottajain Keskusliitto MTK ry (centralforbundet af landbrugsproducenter og skovejere) og Metsäteollisuus ry (den finske træindustriorganisation) om rundtømmer indtil den 30. april
However, on 15 Januarythe Office of Free Competition granted an exemption for an agreement on the round-timber tradeapplicable until 30 April 1999 concluded by the enterprises which were members of the Central Union of Agriculture and Forestry Producers (Maa- ja metsataloustuottajain Keskusliitto MTK ry) and of the Federation of Forestry Industries (Metsdteollisuus ry).