natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Budgettilpasninger, der i høj grad bygger på nedskæringer i de løbende primære udgifter, er ofte vanskeligere at gennemføre, så når de gennemføres, er det tegn på, at regeringen virkelig tilstræber budgetdisciplin og er fast besluttet på ikke at slække på denne indsats i fremtiden.
Budgetary adjustments strongly based on cuts in current primary expenditure are often more difficult to implement and their adoption is therefore a clear sign of the government's commitment to budgetary discipline and of its determination to maintain these efforts in the future.
Omfanget af den budgetkonsolidering, der er opnået, kan bedst bedømmes ved at se på forbedringen af' den konjunkturkorrigerede primære balance, der svarer til den offentlige budgetsaldo minus rentebetalinger og korrigeret for konjunkturernes indflydelse.
The scale of budgetary consolidation achieved can best be assessed by look ing at the improvement in the cyclically-adjusted priman' balance, which corresponds to the government balance excluding interest payments and adjusted for the influence of the cycle.
I modsætning til den samlede ukorrigerede balance, der inkluderer rentebetalinger og er påvirket af kon junkturforløbet, har budgetmyndighederne en bedre direkte kontrol med den konjunkturkorrigerede primære balance.
Unlike the overall unadjusted balance which includes interest payments on the government debt and is sub ject to the influence of the cycle, the cyclically-adjusted primary balance is more directly controlled by the budgetary authorities.
I anden fase har fem med lemsstater, nemlig Grækenland, Spanien, Italien, Sverige og Det Forenede Kongerige, gennemført en omfattende budgettilpasning og opnået en for bedring af' deres konjunkturkorrigerede primære balance på over 3 procentpoint af trend-BNP (se tabel 4.5).
During the second stage, five Member States — Greece, Spain, Italy, Sweden and the United Kingdom — have implemented a major budgetar}' adjustment and achieved an improvement in their cyclically-adjusted primary balance of more than 3 percentage points of trend GDP (see Table 4.5).
I de fleste andre medlemsstater lå forbedringen på mellem 1,5 og 3 procentpoint.
In most other Member States, the size of the retrenchment was situated between 1.5 and 3 percentage points.
Budgetpolitikken blev lem pet en smule i Danmark og Irland, mens der i Nederlandene kun blev gen nemført forholdsvis mindre besparelser, men i disse lande var der allerede blevet gennemført store budgettilpasninger de foregående år.
Some budgetary loosening took place in Denmark and Ireland, while the Netherlands only implemented a relatively minor retrenchment, but large budgetary adjustments had already been carried out in these countries during preceding years.
I Italien, Finland og Sverige var der også en stigning i de offentlige indtægters andel i BNP, men den var mindre end nedbringelsen af de primære udgifter, mens indtægtsforøgelsen i Portugal
countries with high public finance imbalances were obliged to implement a sharp retrenchment to meet the Treaty's budgetary criteria while less adjustment was required in countries which had already carried out a
Sammensætningen af budgetkonsolideringen mellem 1993 og 1997
Composition of budgetary consolidation between 1993 and 1997
(Konjunkturkorrigeret, i % af trend­BNP) heraf: heraf: heraf:
(cyclically adjusted, as percentage of GDP) of which of which of which
Ændring i løbende primære udgifter primære udgifter (5)=(6W7)
(l)=(3)-(2) expenditure expenditure expenditure (5)=(6)+(7) (6) P)
Den beregnes ved at trække de primære udgifter fra ind­tægterne.
It is obtained by deducting primary expenditure from revenue.
Primære udgifter kan videre opsplittes i løbende primære udgifter og kapitaludgifter.
Primary expenditure can be decomposed further into current primary expenditure and capital expen­diture.
Som følge af afrunding kan summen af de enkelte tal afvige fra de anførte totaler.
Due to the rounding of figures, the components may not exactly add to totals.
mere end udlignede stigningen i de primære udgifter.
In Italy, Finland and Sweden, there was also an increase in the ratio of revenue to GDP but it was smaller than the cut in primary expenditure, while the increase in revenue in Portugal more than offset the rise in primary expenditure.
Der var et fald i skatte- og afgiftstrykket i Danmark, Tyskland, Spanien, Irland og Nederlandene.
There was a decline in the revenue share in Denmark, Germany, Spain, Ireland and the Netherlands.
Nedbringelsen af de løbende primære udgifter gav et betydeligt bidrag til reduktionen af underskuddet i de fleste medlemsstater. Flere medlemsstater satsede imidlertid også på nedskæringer af kapitaludgifterne for at nedbringe deres underskud.
Cuts in current primary expenditure made a significant contribution to the deficit reduction in most Member States.
I Danmark, Grækenland, Frankrig og Del Forenede Kongerige spillede nedskæringer af kapitaludgifterne en vigtig rolle med henblik på at foretage en tilpasning af de primære udgifter, og det samme gjorde sig gældende i Tyskland, Italien og Sverige.
In Denmark, Greece, France and the United Kingdom, reductions in capital spending were the major source of adjustment on the primar}' expenditure side and they were also important in Germany, Italy and Sweden.
Faldende rentebetalinger havde større betydning end forbedringerne af den primære balance i Belgien og Nederlandene og mere end udlignede den lille forværring af den primære balance i Danmark.
Reduced interest payments more than outweighed improvements in the primary balance in Belgium and the Netherlands and more than offset the small deterioration of the primary balance in Denmark.
Rentebetalingerne steg i anden fase i Tvskland — som følge af regeringens overtagelse af gæld i tilknytning til genforeningen — Frankrig, Finland, Sverige og Det Forenede Kongerige.
Interest payments increased during the second stage in Germany, due to the takeover of unification-related debts by the government, as well as in France, Finland, Sweden and the United Kingdom.
Forøgelsen af rentebetalingerne i Finland og Sverige skyldtes den kraftige stigning i den offentlige gæld, der delvis hang sammen med støtten til banksektoren under den alvorlige recession i 19911993.
The increased interest payments in Finland and Sweden resulted from the sharp rise in government debt, which was partly due to the support to the banking sector during the severe 1991-93 recession.
De budgettilpasninger, der fandt sted i de fleste medlemsstater, indebar væsentlige reduktioner af de løbende primære udgifter.
The budgetary adjustments which took place in most Member States involved important reductions in current primary government expenditure.
Kun i nogle få medlemsstater skete opstramningen først og fremmest ved hjælp af ind tægtsforøgelser.
Only in a few Member States did the retrenchment occur essentially via revenue increases.
Der var betydelige nedskæringer af kapitaludgifterne i flere medlemsstater, men kun i få medlemsstater spillede de en vigtig rolle i tilpasningen på udgiftssiden.
There were important cuts in capital spending in several Member States but only in a few Member States were thev the major
Udsigterne på mellemlang sigt
Medium-term prospects
Det har ikke været obligatorisk al fremlægge programmerne, og de er således blevet præsenteret på medlemsstaternes eget initiativ Programmerne er blevet gennemgået af Kommissionens tjenestegrene og derpå diskuteret i Rådet.
These programmes were assessed by the Commission services and discussed in the Council.
De fleste af programmerne har fokuseret på især de offentlige finanser, navnlig på grund af de tilpasninger, der har været nødvendige på dette område.
Most of the programmes have had a particular focus on the public finances, given the adjustment needed in this area.
Nogle medlemsstater har hvert år fremlagt ajourførte programmer, men der er også blevet fremlagt helt nye eller reviderede programmer, enten for at tage højde for den seneste økonomiske og budgetmæssige udvikling og nye foranstaltninger eller i kølvandet på et regeringsskifte.
Updated programmes have been presented on an annual basis by some Member States, while new or revised programmes were also submit ted to take account of the latest economic and budgetary developments and of newly introduced measures, or following the election of new governments. ernments.
Tabel 4.(5 viser, på basis af de seneste udgaver af konvergensprogrammerne, forventningerne til budgetsaldoen i de kommende år (i de fleste tilfælde frem til år 2000 eller senere).
Table 4.6 shows for the most recently submitted versions of convergence programmes the objectives for the government budget balance projected for future years (in most cases up to the year 2000 or beyond).
Disse programmer blev fremlagt mellem december 1996 og december 1997. Tabellen viser, i hvilken måned de for skellige programmer blev præsenteret.
These pro grammes were submitted during the period from December 1996 to December 1997; the month of submission of each programme is shown in the table.
Takket være sine gode resultater med hensyn til konvergenskriterierne de sidste mange år har Luxembourg aldrig haft behov for at fremlægge et konvergensprogram. Det seneste franske konvergensprogram stammer stadig fra før regeringsskiftet i juni 1997.
Only Luxembourg has never submitted a convergence pro gramme, its strong performance over many years in relation to convergence indicators making this unnecessary.
Programmerne viser, at medlemsstaterne generelt tilstræber en fortsat for bedring af deres budgetstilling i 1998 og årene derefter, og det gør de med udgangspunkt i en forventning om kraftig økonomisk vækst og faldende renteudgifter.
The programmes generally aim for a continuing improvement in budgetary positions in 1998 and future years based on underlying projections of vigorous economic growth and further falls in interest costs.
Alle de medlemsstater, der har foretaget beregninger frem til år 2000, tilstræber et underskud på under 2% af BNP til den tid.
By the year 2000, deficits less than 2% of GDP are aimed for by all the Member States that give projections that far.
Allerede i 1999 forventer fem medlemsstater (Danmark, Irland, Finland, Sverige og Det Forenede Kongerige), at der vil være overskud eller balance på deres offentlige finanser.
Indeed, by 1999 already five Member States (Denmark, Ireland, Finland, Sweden and the United Kingdom) expect their government accounts to be in surplus or balance.
I lighed med forventningen om en yderligere forbedring af budgetsaldoen skønnes det, at den offentlige gældskvote vil fortsætte med at falde (eller vil begynde at falde, hvis den ikke allerede er det) i samtlige medlemsstater i de år, som er dækket af deres konvergensprogrammer.
Corresponding to the planned further improvement in budget balances, government debt ratios are projected to continue declining, or to start declining where they have not already done so, in all Member States dur­ing the years covered by their programmes.
Konvergensprogrammernes beregninger af det offentlige overskud/underskud
Convergence programme projections for government surplus/deficit
[Offentlig nettolångivning (+)/nettolåntagning (­), i % af BNP]
(general government net lending (+)/net borrowing (-), as percentage of GDP)
(') Der forventes et offentligt overskud på 2,8% af BNP ¡ 2005. (!)
(') Government surplus of 2.8% of GDP projected for 2005.
Reviderede skøn modtaget fra de tyske myndigheder i februar 1997.
Q) Revised estimates submitted by the German authorities in February 1997.
Dette engagement vil blive styrket, når først stabilitets- og vækstpagten træder i kraft.
These commitments will be reinforced once the stability and growth pact enters into force.
I henhold til denne pagt og inden for rammerne af stabilitets- og konvergensprogrammerne skal medlemsstaterne efterleve den mellemfristede målsætning om en budgetsaldo »tæt på balance eller i over skud«.
Under this pact and in the framework of the stability and convergence programmes, Member States will have to pursue budgets which are 'close to balance or in surplus' over the medium term.
Holdbar gældsudvikling
Sustainable debt trends
De gode resultater med nedbringelsen af' de offentlige budgetunderskud har gjort det muligt at mindske gældskvoten i næsten alle medlemsstater i 1997.
The widespread progress in reducing budget deficits has allowed govern ment debt ratios to come clown in almost all Member States in 1997.
For de fleste medlemsstaters vedkommende har den drivende kraft bag gældsreduktionen været BNP-væksten kombineret med mindskelsen af det offentlige underskud, og kun i nogle få medlemsstater (hovedsagelig Østrig og Portugal) kan gældsreduktionen i 1997 i væsentlig grad tilskrives den såkaldte »stock/flow-tilpasning«.
The driving force behind the debt reduction for most Member States came from the combined contribution of GDP growth and deficit reductions and only in a few Member States — mainly Austria and Portugal — can the debt reduction in 1997 be attributed to a large extent to 'stock-flow adjustment' measures.
»Stock/flow-tilpasningen« omfatter andre faktorer end det offentlige underskud, der bidrager til variationer i den offentlige bruttogæld, bl.a. ændringer i nettobeholdningen af finansielle aktiver, ændringer i værdien af gæld denomineret i fremmedvalutaer og andre statistiske justeringer.
The so-called 'stock-flow adjustment' regroups factors, other than the government deficit, which contribute to the variation in the stock of govern ment gross debt: included are changes in the net holdings of financial assets, changes in the value of debt denominated in foreign currency and other statistical adjustments.
Tidligere bidrog disse faktorer til at forøge den offentlige gældskvote i de fleste medlemsstater, men i de senere år har regeringerne taget skridt til at begrænse den offentlige gæld via en mere forsigtig forvaltning af deres finansielle aktiver.
Whereas in earlier years these factors contributed to increasing the government debt ratio in most Member States, governments in recent years have taken measures to limit their level of government debt via a more careful management of .their financial assets.
De seneste år har regeringerne skåret ned på deres långivning og fremskyndet tilbagebetalingen af udestående lån.
Indeed, over recent years governments cut their extension of loans and accelerated the reimbursement of outstanding loans.
De har også reduceret deres indeståender på bankkonti og forøget antallet af transaktioner, der tager sigte på at konsolidere tilgodehavender og gæld inden for den offentlige sektor.
They also reduced their liquid working balances on bank accounts and increased operations which allow for the consolidation of claims and liabilities within the government sector.
Desuden blev der lanceret omfattende privatiseringer i de fleste medlemsstater.
In addition, important privatisation operations were launched in most Member States.
Ifølge ENS-1979-reglerne og Eurostats afgørelser er det ikke muligt at bogføre udbyttet fra disse privatiseringer som indlægter, der påvirker del offentlige underskud, men medlemsstaterne har haft mulighed for at benytte udbyttet lil at indfri del offentliges udestående gæld.
Following the ESA-1979 accounting rules and Eurostat's decisions, the proceeds of these privatisation operations could not be booked as revenue influencing the government deficit but could only be used to redeem the outstanding government debt.
Ofte har salget af offentligt ejede virksomheder også
These sales of government-owned public enterprises often also contributed to
bidraget til at gøre det økonomiske system mere effektivt og medført en varig reduktion i de offentlige overførsler til de pågældende virksomheder.
increasing the efficiency of the economic system and induced a durable reduction of government transfers to these enterprises.
I årene 1990-1993 forøgede elementerne »stock/flowtilpasningen« den offentlige gældskvote med mere end 3 procentpoint i gennemsnit hvert år, men deres årlige gennemsnitseflekt i årene 1994-1997 har været ubetydelig og endda negativ i de fleste medlemsstater med undtagelse af Tyskland (hvor statens overtagelse af store gældsposter i forbindelse med genforeningen blev henført under disse faktorer), Grækenland og Luxembourg (se tabel 4.7).
Whereas over the period 1990-93, the 'stock-flow adjustment' factors added more than 3 percentage points on average each year to the government debt ratio, their annual average effect over the period 1994-97 has become negligible or even negative in most Member States, except for Germany (where the large unification-related debt assumptions were regrouped in this category), Greece and Luxembourg (see Table 4.7).
Slørreisen af det primære overskud, som medlemsstaterne er nødsaget til at opretholde for at få gældskvoten til at falde, afhænger af, hvor stor deres udestående gæld er, og hvor hurtigt gældskvoten skal nedbringes. Det pri mære overskud var tilstrækkeligt stort i 1997 til at udvirke et fald i gælds kvoten i de fleste medlemsstater, når der ses bort fra »stock/flow-tilpasningen« (se tabel 4.8).
The primary surplus which Member States have to maintain in order to put their debt ratio on a downward path increases with the level of their out standing debt and with the speed at which the debt ratio must come down.
Især Belgien, Danmark, Grækenland og Italien opnåede et stort overskud på den primære balance, og i Danmark, Griekenland og Irland var det primære overskud langt større, end hvad der var nødvendigt for at stabilisere gældskvoten.
Especially Belgium, Denmark, Greece and Italy achieved large primary surpluses while in Denmark, Greece and Ireland the primary surplus was much larger than that needed to stabilise the debt ratio.
I Tvskland og Frankrig var det primære overskud ikke tilstrækkeligt stort til i 1997 at få gældskvoten til at laide. Gældskvoten forblev under tærsklen på 60% af BNP i Frankrig.
In Germany and France the primary surplus was not sufficiently large in 1997 to put the debt ratio on a declining path; the debt ratio remained below the 60% of GDP threshold in France.
Med udgangspunkt i Kommissionens prognoser for gældskvoten fiem til 1999 og de mekaniske fremskrivninger derefter — med et fælles renteniveau på 6% for den offentlige gæld, med en inflation på 2%, med en »stock/flow-tilpasning« på nul og med primære balancer og trendvækstrater for del reale BNP på det niveau, der forventes i 1999 — er det muligt at beregne gældens udvikling i hver enkelt medlemsstat og at finde fiem til, hvornår gældskvoten kan forventes at falde til et niveau, der ligger under referenceværdien på 60% af BNP.
Based on the Commission services forecasts for the debt ratio until 1999 and on mechanical projections thereafter — fixing interest rates on the government debt at a common level of 6%, inflation rates at 2%, the stock-flow adjustment at zero and keeping real GDP trend growth rates and primary balances constant at their levels forecast for 1999 — the debt trajectory for each Member State can be calculated and the year when the debt ratio is projected to fall below the 60% GDP reference value can be determined.
Det vil tage højst syv år at bringe gældskvoten ned under tærsklen på 60% af BNP i de medlemsstater, der i dag har en gældskvote på mellem 60% og 80% af BNP (se tabel 4.8). Det vil naturligvis lage meget længere tid for de mest forgældede medlemsstater med en gældskvote på over 100% at få den reduceret til et acceptabelt niveau.
debt ratio will decline in these countries depends on future growth perfor­mance and debt service costs — in several Member States the latter are coming down rapidly — as well as on expenditures and revenues being kept under control.
Den haslighed, hvormed gældskvoten i
However, the level of surplus on the primary balance
Andre gældsforøgende faktorer end underskuddet
Factors, other than the deficit, adding to the debt stock
(') Uvægtet gennemsnit.
(') Unweighted average.
disse lande vil falde, afhænger ai de fremtidige vækstresultater og af gælds­betjeningsomkostningerne — i flere medlemsstater falder de hurtigt — og af, at udgifter og indtægter holdes under kontrol.
already achieved in Belgium, Greece ans Italy should ensure a steadily con­tinuing reduction in the debt ratio. Under these conditions, the debt ratio in these countries could fall below the 60% GDP threshold within less than 20 years (see Table 4.8).
Det overskud på den pri­
If Ireland's debt ratio falls below the reference
Offentlig gældskvote
Sustainability of debt trends
1997 (% af BNP)
Debt stabilising primary balance gap (') in 1997
Faktisk primær balance i 1997 (»,o af BNP)
Change in debt ratio in 1996-97
1997 («/» af BNP)
Government debt ratio in 1997
60% primær balance i 1997 (».o af BNP) at bringe gældskvoten under 60%afBNP(') af BNP
Actual primary balance in 1997
(') Et minustegn betyder, at den faktiske primære balance er tilstrækkelig til at reducere gældskvoten i 1997.
(') A negative sign means that the actual primary balance is sufficiently large to bring down the debt ratio in 1997.
Disse beregninger tager ikke hensyn til »stock/flow­tilpasningen«.
The stock-flow adjustment is not taken into account for these calculations.
) Beregningerne er foretaget således: de økonomiske prognoser fra foråret 1998 for gældskvoten frem til 1999 og fremskrivninger derefter ­ med et uændret fælles renteniveau på 6% for den offentlige gæld, med en inflation på 2%, med en »stock/flow­tilpasning« på nul og med primære balancer og trendvækstrater for det reale BNP på konstant det niveau, der forventes i 1999 for hver enkelt medlemsstat.
0 The calculations have been made as follows: Spring 1998 economic forecasts for the debt ratio until 1999 and projections thereafter, fixing interest rates on government debt at a common level of 6%, inflation rates at 2%, stock-flow adjustments at zero and keeping real GDP trend growth rates and primary balances constant at the levels forecast for each Member State in 1999.
Hvis Irlands gældskvote falder til under referenceværdien i 1998 (hvilket Kommissionen forventer), vil Irland kun have været 11 år om at nedbringe sin gældskvote fra ca. 115% al'BNP i 1987, hvor den toppede, til under 60 % i 1998.
value in 1998, as is forecast by the Commission services, it would have taken Ireland only 11 years to bring down its debt ratio from a peak of around 115% of GDP in 1987 to less than 60% in 1998.
De vigtigste af de faktorer, der har bidraget til denne hurtige reduktion i Irlands gældskvote, er på den ene side de omfattende budgetopstramninger, som landet gennemførte i slutningen af 1980'erne og har fastholdt siden da, og på den anden side den høje reale BNP-vækst de seneste år.
The main factors which contributed to this rapid reduction in Ireland's debt ratio were the major budgetary retrenchment which it implemented at the end of last decade and which has not been reversed since then as well as its high real GDP growth rates over the last few years.
Det fremgår af oplysningerne i de foregående afsnit i dette kapitel, at budgetstillingerne i de fem medlemsstater, der i øjeblikket ikke er genstand for en afgørelse om el uforholdsmæssigt stort underskud (Danmark, Irland, Luxembourg, Nederlandene og Finland), er blevet yderligere forbedret eller forblevet tilfredsstillende i 1997 og sandsynligvis vil udvise samme udvikling igen i 1998.
From the information presented in the previous sections of this chapter it can be seen that the budgetary positions of the five Member States, not at present the subject of an excessive deficit decision (Denmark, Ireland, Luxembourg, the Netherlands and Finland) have improved further or remained satisfactory in 1997 and are likely to do so again in 1998.
Kommissionen ser ikke nogen grund til at genåbne proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud for nogen af disse fem lande.
There is no reason for the Commission to reopen the excessive deficit procedure for any of these five countries.
Grækenland har gjort betydelige fremskridt med at reducere de store uligevægte i de offentlige finanser siden begyndelsen af 1990'erne.
Greece has made substantial progress in reducing the large imbalances in its public finances since the early 1990s.