natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kommissionen vedtog den 17. december den tiende årsberetning (1998) om beskyttelse af Fællesskabernes finansielle interesser og bekæmpelse af svig ( ).
On 17 December, the Commission adopted its 10th annual report (1998) on the protection of the Communities' financial interests and the fight against fraud (').
Det førte til, at Kommissionen den 28. april ( ) vedtog afgørelse 1999/352/EF,EKSF, Euratom om oprettelse af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), der er et uafhængigt kontor med bemyndigelse til at foretage eksterne undersøgelser i medlemsstaterne og i tredjelande og interne undersøgelser i samtlige institutioner og organer i Den
On 28 April, the outcome was the Commission's adoption of Decision 1999/352/EC, ECSC, Euratom establishing the European Anti-Fraud Office (OLAF) (6), an independent body with powers to conduct external investigations in the Member States and in third countries and internal investigations in all institutions and bodies of the European Union (i.e. not only within the Commission).
11-1999, punkt 1.7.11 og Bull. 12-1999. ")
11-1999, point 17.11; Bull. 12-1999.
Den almindelige beretning 1994, nr. 1145. )
1994 General Report, point 1145.
Den almindelige beretning 1998, nr. 1015.
1998 General Report, point 1015. Bull.
31999, punkt 1.6.10-1.6.12. h) EFTL 136 af 31.5.1999 og Bull. 51999, punkt 1.5.15.
3-1999, points 1.6.10 to 1.6.12. OJ L 136, 31.5.1999; Bull.
BESKYTTELSE AF FÆLLESSKABERNES FINANSIELLE INTERESSER OG BEKÆMPELSE AF SVIG
PROTECTION OF THE COMMUNITIES' FINANCIAI.
Den interinstitutionelle aftale om de interne undersøgelser, der foretages af OLAF, blev ligeledes underskrevet den 25. maj af formændene for henholdsvis Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen ( ).
The interinstitutional agreement on internal investigations conducted by OLAF was also signed, on 25 May, by the Presidents of the European Parliament, the Council and the Commission (').
Gennemførelses­beslutningerne for denne aftale blev også vedtaget den 25. maj af Rådet ( ), den 2. juni af Kommissionen ( ) og den 18. november af Europa-Parlamentet ( ).
The decisions implementing this agreement were adopted on 25 May by the Council)2), on 2 June by the Commissioni1) and on 18 November by Parliament (4).
OLAF blev derfor oprettet den 1. juni, og kontoret overtog alle de opgaver, der hidtil var blevet varetaget af Kommissionens Direktorat for Koordinering af Bedrageribekæmpelse.
Following these decisions, OLAF was set up on 1 June and took over all of the functions and powers of the Commission's fraud prevention task force.
OLAF er driftsmæssigt helt uafhængig af Kommissionen og kan på eget initiativ iværksætte en intern undersøgelse i en institution eller et EU-organ og eventuelt overdrage sager til de nationale retlige myndigheder.
It enjoys complete operational independence from the Commission, and has the autonomy to decide when to launch an inter nal investigation in a Community institution or agency and whether or not to pass on its findings to the national judicial authorities.
Kon­toret ledes af en direktør, som Kommissionen (" ) udpeger i samråd med Europa-Parlamentet og Rådet, og som udøver sit hverv overvåget af et udvalg bestående af fem uafhængige personer med stor kompetence inden for bedrageribekæmpelse (»overvågningsudvalg«), der afholder mindst ti møder om året.
It is run by a director, appointed by the Commission after consulting the Euro pean Parliament and the Council ( "'J, whose work is monitored by a committee composed of five independent experts who are highly qualified in the field of fraud prevention This committee meets at least 10 times a year.
Medlemmerne af overvågningsudvalget for OLAF blev udnævnt den 19. juli af formændene for Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen ('). Det drejer sig om Mireille Delmas-Marty, som udvalget har valgt som formand, Edmondo Bruti-Liberati, José Narciso Da Cunha Rodrigues, Raymond Kendall og Harald Noack.
The members of the OLAF supervisory committee were appointed, on 19 July, by the Presidents of the European Parliament, the Council and the Commissioni6).
Udvalget holdt sit konstituerende møde i juli.
The committee held its inaugural meeting in July.
Disse grundliggende ændringer, som Det Europæiske Råd i Helsingfors udtrykte tilfredshed med ('), viser, at Den Europæiske Union lægger vægt på at fremme en politik, der kan beskytte Fællesskabets finansielle interesser, og som giver Kommissionen de nødvendige handlemuligheder i den henseende.
These fundamental changes, with which the Helsinki European Council expressed its satisfaction (5), reflect the determination of the EU institutions to give priority to developing a policy for the protection of the Communities' financial interests and to endow the Commission with the means of action necessary for carrying out the tasks involved.
Det Euro­pæiske Råd i Köln ( ) udtrykte tilfredshed med beslutningen om at oprette OLAF og glædede sig over det forbilledlige, tætte og konstruktive samarbejde mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen, som gjorde det muligt at skabe det nødvendige retlige grundlag.
The Cologne European Council (') welcomed the establishment of OLAF and commended the exemplary interinstitutional cooperation between Parliament, the Council and the Commission which had made possible the enactment of the requisite legal bases.
2) Afgørelse 1999/394/EF (EFT L 149 af 16.6.1999 og Bull. 51999, punkt 1.5.21). ')
Decision 1999/394/EC (OJ L 149, 16.6.1999; Bull.
Afgørelse 1999/396/EF (EFT L 149 af 16.6.1999 og Bull. 6-1999, punkt 1.5.11).
Decision 1999/396/EC (OJ 1.149, 16.6.1999; Bull.
VII1-4 midler, således at det i de europæiske skatteyderes interesse kan yde en effektiv indsats til beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser.
VIII-4 the financial resources and staff it needed to ensure effective protection of the Community's financial interests on behalf of European taxpayers.
Endvidere opfordrede Det Europæiske Råd EU's institutioner og organer til, hvis de ikke allerede havde gjort det, så hurtigt som muligt at undersøge, på hvilke betingelser kontoret kan foretage interne undersøgelser også hos dem, og hvordan samarbejdet med kon­toret i øvrigt kan foregå.
It also urged the EU institutions and agencies that had not yet done so to examine without delay the terms under which OLAF might conduct internal investigations in their organisations and to consider what form their cooperation with the Anti-Fraud Office might take.
Det Europæiske Råd gentog denne opfordring i konklu­sionerne af 8. oktober (').
This request was again made by the Council in its conclusions of 8 October (').
Ved udgangen af året var det kun Den Europæiske Centralbank og Den Europæiske Investeringsbank, der endnu ikke havde vedtaget sådanne bestemmelser, dog således at Den Europæiske Centralbank valgte at vedtage sin egen afgørelse om bekæmpelse af svig den 7. oktober (~).
By the end of the year, only the European Central Bank and the European Investment Bank had not yet made arrangements to this effect. On 7 October, the ECB adopted instead its own fraud prevention arrangements (2).
Vedtagelsen af forordning (EF) nr. 1073/1999 (—* nr. 961) var den første konkrete anvendelse af EF-traktatens nye artikel 280, der giver en ny retlig ramme for beskyttelsen af de finansielle interesser og bekæmpelse af svig.
The adoption by the European Parliament and the Council of Regulation (EC) No 1073/1999 on the investigations conducted by OLAF (—* point 961) was the first practical application of the new legal basis which Article 280 of the EC Treaty provides for Community action to protect its financial interests and prevent fraud.
Ifølge denne artikel har Fællesskabet og medlemsstaterne et fælles ansvar for at sikre en ensartet beskyttelse i hele Fællesskabet.
Under this article, the Community and the Member States share responsibility for providing equivalent protection throughout the Community.
Artiklen udgør derfor et nyt specifikt og omfattende retsgrundlag, når der skal træffes de nødvendige foranstaltninger vedrørende beskyttelse og bekæmpelse af svig og enhver anden ulovlig aktivitet.
It thus con stitutes a new legal basis, both specific and broad, for the measures needed to prevent and combat fraud and other illegal activities.
På Europa-Parlamentets anmodning undersøgte en uafhængig ekspertgruppe den måde, hvorpå Kommissionen afslører og behandler tilfælde af svig, dårlig ledelse og nepotisme, og gruppen afleverede to rapporter; den første i marts måned vedrørte påstande om svig, dårlig ledelse og nepotisme i Kommissionen, og den anden i september måned indeholdt en analyse af gældende praksis og forslag til at komme dårlig ledelse, uregelmæssigheder og svig til livs (—* nr. 1092).
At the request of the European Parliament, a committee of independent experts examined how the Commission detected and dealt with cases of fraud, mismanagement and nepotism and presented two reports. The first, published in March, considered the allegations of fraud, mismanagement and nepotism in the Commission, while the second, which appeared in September, contained an analysis of current practice and proposals for tackling mismanagement, irregularities and fraud (—» point 1092).
Nogle af anbefalingerne i den anden rapport går i retning af en styrkelse af midlerne og den retlige ramme for at bremse og begrænse risikoen for kriminalitet rettet mod Fællesskabets finansielle interesser.
Certain recommendations in the second report call for more resources and a tighter legal framework to contain and reduce the risks of crime against the financial interests of the EU.
(2) Afgørelse 1999/726/EF (EFT L 291 af 13.11.1999 og Bull.10-1999, punkt 1.7.10).
Decision 1999/726/EC (OJ L 29, 13.11.1999; Bull. 10-1999, point 1.7.10).
Tabel 26 viser udviklingen med hensyn til den årlige långivning i perioden 1997-1999.
Table 26 shows the loans granted each year for the period 1997 to 1999.
I 1999 androg den samlede lånoptagelse 31 908 mio. EUR (inkl. EIB-lånene).
In 1999, borrowing operations totalled EUR 31.908 billion
FINANSIERING AE FÆLLESSKABETS VIRKSOMHED OG RESSOURCEFORVALTNING
FINANCING COMMUNITY' ACTIVITIES, MANAGEMENT OF RESOURCES
Sikkerhedsstillelse over det almindelige budget i forbin­delse med lånoptagelses­ og långivningstransaktioner
General budget guarantee for borrowing and lending operations
I forbindelse med lån, der ydes til finansiering af Fællesskabets instrumen­ter: betalingsbalancestøtte, Euratom, det nye fællesskabsinstrument (NIC), finan­siel bistand på mellemlang sigt til forskellige tredjelande, sikres kreditorerne over De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (—* nr. 58 ff.).
The guarantee by the Community budget covers lenders when the Community floats an issue under one of its financial instruments: bal ance-of-payments facility, Euratom loans, New Community Instrument, financial assistance for various nonmember countries (— > points 58 et seq.). The budget guarantee is also given to the European Investment Bank (EIB) for the loans it grants from its own resources to certain nonmember countries ('). On 22 December, the Council decided that this guarantee be renewed until 2006 (Table III). On 29 November, it also decided to grant a guarantee to the EIB for loans to reconstruction projects in the areas of Turkey which were hit by an earthquake (Table III). At the end of 1999, the ceiling for authorised borrowing and lend ing operations guaranteed by the general budget was EUR 69 462 million. At 31 December, the guarantee was in operation for FUR 4 271 million of Community borrowing and for EUR 10 253 million granted by the EIB out of its own resources. 968.
Til gengæld har en af disse stater i 1999 med forsinkelse tilbagebetalt et beløb på 0,5 mio. EUR, i forbindelse med hvilket Garantifonden tidligere var blevet taget i anvendelse, og som således blev tilbagebetalt i henhold til artikel 2 i forordning (EF, Euratom) nr.
However, one of these States belatedly repaid a total of EUR 0.5 million in 1999 for which the Guarantee Fund had already been activated.
2728/94 om oprettelse af fonden (4).
This amount was paid back to the Fund in accordance with Article 2 of Regulation (EC, Euratom) No 2728/94 establishing the Fund (4).
Det samlede beløb for ikke­tilbagebetalte interventioner udgjorde pr. 31. december 1999 63,2 mio. EUR.
At 31 December 1999, the aggregate amount of payments not reimbursed was EUR 63.2 million.
Γ) EFT L 293 af 12.11.1994 og Den almindelige beretning 1994, nr. 1133.
OJ L 293, 12.11.1994; 1994 General Report, point 1133.
SIKKERHEDSSTILLELSE OVER DET ALMINDELIGE BUDGET
GENERAL BUDGET GUARANTEE FOR BORROWING AND LENDING OPERATIONS
371 samlede garantibeløb udbetalt som følge af manglende betalinger fra de tidligere jugoslaviske republikker siden 1992 androg pr. 31. december 1999 102,78 mio. EUR.
1992 after the republics of former Yugoslavia defaulted on their pay ments and which had not been repaid came to EUR 102.78 million at 31 December 1999.
Da beløbet under Garantifonden pr. 31. december 1998 oversteg 10 % af den samlede lånoptagelse, som er fastsat i forordning (EF, Euratom) nr. 2728/94, blev der overført 297,8 mio. EUR til 1999-budgettet i årets løb.
As the Fund's resources at 31 December 1998 exceeded the target amount of 10 % of outstanding liabilities laid down by Regulation (EC, Euratom) No 2728/94, EUR 297.8 million was repaid to the budget in the course of 1999.
Traktaten, der blev undertegnet i Amsterdam den 2. oktober 1997 ( ), trådte i overensstemmelse med artikel 14, stk. 2, / kraft den 1. maj ('), der var den første dag i den anden måned, der følger efter deponeringen af det sidste ratifikations­dokument — Frankrig foretog som den sidste medlemsstat denne formalitet den 30. marts ( ).
As provided in Article 14(2), the Treaty signed in Amsterdam, on 2 October 1997 ('), entered into force on 1 May(2), the first day of the second month following that in which the instrument of ratification was deposited by the last signatory State to fulfil that formality, namely
Spanien deponerede sit ratifikationsinstrument den 5. januar ( ), Belgien den 19. februar (), Portugal den 19. marts ( ) og Grækenland den 23. marts ( ), mens de øvrige ti medlemsstater deponerede deres ratifikationsinstrumenter i 1998 ( ).
) had also deposited their instruments of ratification; the other 10 Member States had done so in 1998 (8).
Tabel 27 giver et samlet overblik over ratifikationsprocedurerne i medlemsstaterne.
Table 27 gives an overview of the ratification procedures in the Member States.
EFT C 340 af 10.11.1997 og Den almindelige beretning 1997, nr. 128. EFT L 114 af 1.5.1999 og Bull. 51999, punkt 1.8.2. Bull. 31999, punkt 1.9.4. Bull. 1/21999, punkt 1.9.5. Bull. 1/21999, punkt 1.9.6. Bull. 31999, punkt 1.9.3. Bull. 31999, punkt 1.9.2.
OJ C 340, 10.11.1997; 1997 General Report, points 1 to 28.
Den almindelige beretning 1998, nr. 1023.
1998 General Report, point 1023.
Deponering af instrumenterne
Deposit of instruments
Senatet (4.6.1998), Deputeretkammeret (17.6.1998), det franske fællesskab (13.6.1998), regionen Vallo­nien (15.6.1998), det tysksprogede fællesskab (30.11.1998), regionen Flandern (15.12.1998), ho­vedstadsregionen Bruxelles (5.2.1999)
Senate (4 June 1998), Chamber of Representatives (17 June 1998), French Community (13 June 1998), Walloon Region (15 June 1998), German-speaking Community (30 November 1998), Flemish Region (15 December 1998), Brussels Capital Region (5 February 1999)
(24.11.1998) Revision af forfatningen (18.1.1999), Nationalfor­samlingen (4.5.1999), Senatet (16.3.1999)
Revision of the Constitution (18 January 1999), National Assembly (4 March 1999), Senate (16 March 1999)
Deputeretkammeret (9.7.1998) Andetkammeret (5.11.1998), Førstekammeret (22.2.1998)
Second Chamber (5 November 1998), First Chamber (22 February 1998)
Parlamentet (særlig forfatningslov, ændring af for­fatningen og Amsterdam-traktaten vedtaget) (9.7.1998)
Parliament (special constitutional law, amendment of the Constitution and Treaty of Amsterdam) (9 July 1998)
( ' ) SEK(1999) 581 og Bull. 4-1999, punkt 1.9.1. og 2.2.1.
House of Commons (19 January 1998), House of Lords (11 June 1998)
De praktiske bestemmelser for denne procedure, således som den blev ændret ved Amsterdam-traktaten, blev desuden behandlet i en fælles erklæring fra Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen (—* nr. 979).
In a resolution adopted on 4 May, Parliament stated its position on the proposals which entry into force of the Treaty brings within the scope of the co-decision procedure (2).
I overensstemmelse med protokollen om institutionerne i perspektivet af en udvidelse af Den Europæiske Union (protokol nr. 11), der er knyttet som bilag til Amsterdam-traktaten, besluttede Det Europæiske Råd i Köln at afholde en regeringskonference i 2000, der får mandat til at undersøge Kommissionens størrelse og sammensætning, stemmevægtningen i Rådet (ny vægtning, indførelse af dob­belt flertal; tærskel for beslutninger truffet med kvalificeret flertal), en eventuel udvidelse af afstemninger med kvalificeret flertal i Rådet samt andre eventuelle ændringer af traktaterne, der vedrører de europæiske institutioner inden for rammerne af ovennævnte punkter, og som følger af Amsterdamtraktatens ikrafttræden ( ).
In accordance with the protocol on the institutions with the prospect of enlargement of the European Union (Protocol No 11) annexed to the Treaty of Amsterdam, the Cologne European Council decided to convene an intergovernmental conference in 2000 with a mandate to examine the size and composition of the Commission, the weighting of votes in the Council (re-weighting, introduction of a dual majority and threshold for qualified majority decision-making), the possible extension of qualified majority voting in the Council and other possible amend ments to the Treaties arising as regards the European institutions in con nection with the abovementioned issues and implementation of the Treaty of Amsterdam (3).
Med henblik på at forberede regeringskonferencen opfordrede Det Euro­pæiske Råd i Köln ligeledes Rådets formandskab til at forelægge Det Europæiske Råd i Helsingfors en rapport, hvori der tages hensyn til medlemsstaternes, Kom­missionens og Europa-Parlamentets forslag.
To prepare for the intergovernmental conference, the Cologne European Council also asked the Council Presidency to submit a report to the Helsinki European Council, taking account of the proposals made by the Member States, the Commission and Parliament.
I denne sammenhæng forelagde Kommissionen den 10. november ( ) det finske formandskab sit bidrag med ud­gangspunkt i den rapport, som en gruppe på højt niveau bestående af Jean-Lue Dehaene, von Weizsäcker og Lord Simon havde forelagt Kommissionen den 18. oktober efter anmodning fra Kommissionen.
On 10 November (4), the Commission presented its contribution to the Finnish Presidency, based on the report it requested from a highlevel group made up of Jean-Luc Dehaene, Richard von Weizsäcker and Lord Simon, which was presented on 18 October.
På baggrund af de tre vigtigste udfordringer, der tegner sig for Unionens fremtid i forbindelse med den kommende regeringskonference (Fællesskabet skal fungere tilfredsstillende med et stort antal stater, forebyggelse af risikoen for udvanding, fortsættelse af den politiske opbyg­ning af Europa), anbefaler Kommissionen, at konferencen åbnes så hurtigt som mulig, og foreslår fem hovedpunkter med henblik på en virkelig reform: beslut­ningstagning (flere afstemninger med kvalificeret flertal i Rådet), udvikling af traktaterne (eventuelt ved at adskille grundteksterne fra gennemførelsestekster, som skulle kunne ændres ved en forenklet procedure), medlemsstaternes repræ­sentation i Rådet (således at beslutningerne i højere grad afspejler de forskellige medlemsstaters relative vægt), de øvrige institutioner (Europa-Parlamentet, Kom­missionen, hvis kollegiale karakter bør bevares, Domstolen og Revisionsretten) og gennemgang af institutionernes virkemåde.
The Commission identified three main issues for the future of the European Union at the forthcoming inter governmental conference (functioning properly with a large number of Member States, preventing any watering-down of the Union, continuing with the political construction of Europe) and recommended that this conference should begin as soon as possible.
Med henblik på at forebygge risikoen for udvanding anbefaler den ligeledes, at medlemsstaterne får mulighed for at samarbejde indbyrdes for at opnå en højere integrationsgrad end i dag og drage de
It proposed five approaches to genuine reform: decisionmaking (extension of qualified majority
11-1999, punkt 1.10.1 og Bull. 12-1999.
11-1999, point 1.10.1; Bull. 12-1999.
IX-1 institutionelle konsekvenser af det igangværende arbejde om det europæiske forsvar for at fortsætte den politiske opbygning af Europa.
To prevent any watering­down of the Union, it also recommended that Member States should be allowed to engage in forms of cooperation which go beyond the level of integration already reached and, to continue the political construction of Europe, that the institutional conclusions should be drawn from the work cur­rently in progress on European defence.
Europa-Parlamentet vedtog den 18. november ( ) en beslutning om forbere­delsen af reformen af traktaterne og den kommende regeringskonference, hvori det anfører, at en udvidet Union nødvendiggør iværksættelse af en konstitutionel proces, der indebærer en forenkling og rationalisering af traktaterne, og kræver, at konferencen fuldt ud inddrager Parlamentet i sit arbejde og endvidere som forhandlingsgrundlag accepterer et konkret traktatreformudkast fra Kommissio­nen.
On 18 November, Parliament adopted a resolution on the prepa­ration of the reform of the Treaties and the next intergovernmental con­ference, in which it considered that the prospect of a wider Union called for a constitutional process involving the simplification and rationalisa­tion of the Treaties ('). It also demanded that it should be fully involved in the IGC, which must accept, as a basis for the negotiations, a pro­posal for the reform of the Treaties presented by the Commission.
Det havde allerede den 6. maj krævet, samtidig med at det kritiserede rege­ringskonferencemetoden, at Kommissionen, de nationale parlamenter og Europa-Parlamentet selv skulle spille en vigtigere rolle ( ).
On 6 May, it criticised the intergovernmental approach and called for a more important role for the Commission, the national parliaments and itself (­).
Det havde ligeledes den 15. april undersøgt de aspekter af institutionernes virkemåde, som kunne forbedres uden ændring af traktaterne (' ).
On 15 April, it also looked at how the functioning of the insti­tutions could be improved without amending the Treaties (3).
Det finske formandskab forelagde Det Europæiske Råd sin rapport den 7. december.
The Finnish Presidency submitted its report to the European Council on 7 December.
Det Europæiske Råd i Helsingfors ( ) besluttede at indledede regerings­konferencen i begyndelsen af februar, og konferencen forventes at afslutte arbejdet og vedtage de ændringer, der skal foretages i traktaterne, inden december 2000.
The Helsinki European Council decided to con­vene the intergovernmental conference in early February C). The confer­ence is to complete its work and agree the necessary amendments to the Treaties by December 2000.
Konferencen skal undersøge Kommissionens størrelse og sammensætning, stemmevægtningen i Rådet, en eventuel ny anvendelse af afstemninger med kvalificeret flertal i Rådet samt andre ændringer, der skal foretages i traktaterne med hensyn til de europæiske institutioner i forbindelse med ovennævnte spørgsmål og Am­sterdam-traktatens ikrafttræden.
The conference will examine the size and composition of the Commission, the weighting of votes in the Council and the possible extension of qualified majority voting in the Council, as well as other necessary amendments to the Treaties arising as regards the European institutions in connection with the above issues and in imple­menting the Treaty of Amsterdam.