natgillin/translations-raw huggingface dataset:
På nuværende tidspunkt er der imidlertid ingen egnet, offentliggjort statistisk vægt for livskvalitet, der kan anvendes i en CUA.
However, at present there are no suitable published quality of life weights which can be used in a CUA.
Gode økonomiske vurderinger af osteoporoseforebyggelse er derfor nødsaget til at opstille passende tal for livskvalitet på grundlag af virkningerne af et knoglebrud og af en behandling.
Good economic evaluations of osteoporosis prevention are therefore required to establish suitable quality of life data on the effects of fracture and treatment effects.
Selv om der nu er offentliggjort en række randomiserede forsøg med interventioner med henblik på forebyggelse af osteoporotiske frakturer, har ingen af disse også omfattet en økonomisk vurdering; de aktuelle økonomiske data om osteoporoseforebyggelse stammer fra modelopstillinger, som anvender skøn over ressourceforbruget.
Although a number of randomised trials have now been published of interventions for the prevention of osteoporotic fracture, none have included a contemporaneous economic evaluation; current economic data on osteoporosis prevention have come from modelling exercises which utilise estimates of resource use.
Økonomiske modeller kan være med til at præge sundhedspolitikken og være en hjælp i planlægningen af undersøgelser af interventioner (Torgerson et al., 1996c); men det bedste er at bruge omkostningsdata, som er fremkommet i forbindelse med randomiserede forsøg.
Whilst economic modelling can usefully inforni health policy and help to plan intervention studies (Torgerson et al, 1996c) it is preferable to use cost data generated in the context of randomised trials.
Der er elementer i disse ressourceforbrugsdata, som vil være udsat for de samme skævheder som effektivitetsberegningerne, og kun en randomiseret forsøgsmetodik vil kunne rette op på disse.
Some items of resource use data will be subject to the same range of bias as effectiveness data, which only randomised trial methodology can adequately address.
Der er offentliggjort over 24 økonomiske vurderinger af strategier for forebyggelse af osteoporose, og de er alle modelundersøgelser.
At least 24 economic evaluations of strategies to prevent osteoporosis have been published, all of which are modelling studies.
22 af disse vurderinger blev revideret for nylig (Torgerson and Reid, 1997), og 3 andre er udgivet efter denne gennemgang (Ankjaer-Jensen and Johnell, 1996; Norlund, 1996; Visentin et al., 1997).
Twenty-one of these evaluations were reviewed recently (Torgerson and Reid, 1997) and another three have been published since this review (Ankjaer-Jenscn and Johnell, 1996; Norlund, 1996; Visentin et al, 1997).
De overordnede konklusioner af disse undersøgelser er, at omkostningseffektiviteten af interventioner, der omfatter hormonbehandling ved eller i tiden omkring menopausen i høj grad afhænger af eventuelle kardiovaskulære fordele og påvirkningen af brystcancerrisikoen.
Broadly, the conclusions of these studies are that the cost effectiveness of intervention with HRT at or around the menopause is highly dependent on putative cardiovascular benefits and effects on breast cancer risk.
Mindre ændringer i forudsætningerne vedrørende disse enkeltparametre kan medføre drastiske ændringer af resultaterne.
Modest changes in the assumptions of each of these parameters can dramatically alter the results.
Hvis der forudsættes store kardiovaskulære fordele og beskedne påvirkninger af brystcancerrisikoen, kan det sandsynligvis betale sig at ofre hormonbehandling til alle perimenopausale kvinder, selv om en Osteoporosescreening mindsker omkostningseffektivitetsforholdet.
Given high cardiovascular benefits and modest effects on breast cancer risk then, despite osteoporosis screening reducing the cost effectiveness ratios, it is probably worthwhile to offer HRT to all perimenopausal women.
Mere signifikante påvirkninger af brystcancerrisikoen og mindre kardiovaskulære fordele taler imidlertid for anvendelse af knogledensitetsmålinger for at finde frem til de perimenopausale kvinder, der har behov for behandling, især fordi brystcancerrisikoen står i omvendt forhold til knoglemineraldensiteten (Cauley et al., 1996; Zhang et al., 1997).
However, more significant effects on breast cancer risk and smaller cardiovascular benefits would argue for the use of bone mineral density measurements to target perimenopausal women for treatment, particularly since the risk of breast cancer varies inversely with bone mineral density (Cauley et al, 1996; Zhang et al, 1997).
Hvad angår andre behandlinger end hormonbehandling er der blandt de offentliggjorte økonomiske vurderinger enighed om, at en intervention skal finde sted et stykke tid efter menopausen, f.eks. når kvinderne er i 70'erne eller 80'erne. Dette betyder, at fordelene ved forebyggelsen (dvs. afværgede frakturer) ligger tidsmæssigt tættere på forebyggelsesomkostningerne.
For non HRT therapies the consensus among the published economic evaluations is that intervention should take place sometime after the menopause, say in the seventh or eighth decade of life.
På denne måde bliver fordelene ikke undervurderet i så høj grad som fordelene i forbindelse med interventioner ved eller omkring menopausen (Torgerson et al., 1997).
Thus, the benefits are not as heavily discounted as those incuned by interventions at or around the menopause (Torgerson et al, 1997).
Hvis en 78-årig kvinde har haft en hoftefraktur, medfører det en seksdobling af den relative risiko for endnu en hoftefraktur (Schroder et al., 1993), svarende til en absolut frakturrisiko i det næste år på ca. 7%.
5.3.6 Cost effectiveness of fracture prevention in established osteoporosis
Vurderinger af de økonomiske omkostninger ved osteoporoseforebyggelse har indtil videre bygget på modelundersøgelser, der vedrørte hormonbehandling. Yderligere undersøgelser vil være nødvendige for at påvise forskellige osteoporosebehandlingers påvirkninger af livskvaliteten og fremskaffe omkostningsdata via blindforsøg.
Because of the higher risk of fracture in patients with established osteoporosis as compared to those without previous fracture and the likelihood of greater compliance in patients who have already sustained a fracture, cost effectiveness of fracture prevention in these patients is likely to
Personlige faktorer
be greater than in those at lower risk.
Masser af væske og en god kost Justering af lægeordineret medicin Motion for at øge styrken og balancetræning via daglig gang; lær at komme op fra liggende stilling og at tage tøj af og på i siddende stilling Undgå lange badekåber og vide ærmer Brug godt og behageligt fodtøj Brug briller, der passer korrekt, og stok Anbring indholdet i skabe således, at tunge genstande ikke står for lavt, og de mest brugte ting står i en passende højde
Using a combination of acquisition costs and effectiveness to assess the cost effectiveness of prevention in patients with established osteoporosis, Francis et al (1995) estimated that treatments with the lowest acquisition cost were most cost effective; however, it is possible that more expensive therapies may be more cost effective if the side-effect profile and/or follow-on costs are favourable.
Indendørs Høje ringeklokker; ekstra telefon på sengebord Lyskontakter ved alle døre og stærke pærer i lamperne (brug f.eks.
Nevertheless, an example of an intervention which is likely to be highly cost-effective in patients with established osteoporosis (i.e. those who have sustained a hip fracture) is the use of hip protectors.
75 wattpærer til personer over 75 år) Undgå høje senge, glatte gulve, løse tæpper og ledninger, for mange møbler, lave stole, mørke indgange og hjørner Gelændre er vigtige, og dørtrin bør undgås Skift badekar ud med bruser med en stol Udendørs
Assuming that hip protectors cost £75 (UK sterling) per woman and prevent 50% of hip fractures (Lauritzen et al, 1993; Ekman et al, 1997) this will cost only £2143 per hip fracture averted, which is much less than the acute hospital cost of treating a second fracture (French et al, 1995).
God gadebelysning Undgå ujævne brosten og trin Tydeligt afmærkede kantsten God tid ved lysreguleringer
Given that second hip fractures account for about 10% of hip fracture admissions, the use of hip protectors would reduce the overall number of hip fractures by 5%, (assuming 50% efficacy as above).
Tabel 5.2 : Forebyggelse af medikamentelle interventioner
Table 5.1: Some suggestions for preventing falls and avoiding environmental hazards
Uvis virkemåde Anabolske steroider Ipriflavon Strontiumranelat Vanddrivende Thiazid D-vitamin og D-vitamin metabolitter
Hip protectors Cunently for residents in institutions
Behandling (ant.)
Treatment Oestrogens1 Calcitonin2
* ikke placebokontrolleret; ** omfatter NaF arm. MFP=monofluorofosfat, NaF=natriumfluorid, NaF-SR= natriumfluorid i depotpræparat. l.Lufkinetal., 1992. 2. Overgaardetal., 1992. 3. Tilyard et al., 1992. 4. Recker et al., 1996. 5. Storm et al., 1990. 6. Watts et al., 1990. 7. Liberman et al., 1995. 8. Black et al., 1996. 9. Meunier 1996. 10. Riggs et al., 1990. 11. Kleerekoper et al, 1991. 12. Paketal., 1995.
* not placebo-controlled; ** includes NaF arm.
Tabel 5.4 : Omtrentlige årlige udgifter for forskellige forebyggelsesstrategier
Table 5.4: Approximate annual cost of different preventive strategies
Omtrentlig årlig udgift
Approximate annual cost
Calcitonin i form af næsespray kan fås i flere EU-lande til en årlig pris af ca. 1,254 Euro pr. patient. £1 =€0,661944 Den omtrentlige årlige udgift er angivet pr. patient.
£1 =0.661944 ECU Approximate annual cost is shown per patient.
Tabel 5.5 : Illustration af omkostningseffektiviteten af målrettet behandling
Table 5.5: Illustration of cost effectiveness of targeting treatment
Dyr
Expensive
£80.000/3=£26.66 6 pr- g afværget hoftefraktur ved behandling af alle kvinder
Marginal cost per averted hip fracture by treating all women
Tabellen viser et hypotetisk scenario for to osteoporoseforebyggelsesbehandlinger, billig behandling og dyr behandling.
The table shows a hypothetical scenario of two treatments for osteoporosis prevention, treatment cheap and treatment expensive.
Beregningerne forudsætter, at 20 hoftefrakturer ville opstå hos 1000 kvinder, hvis der ikke blev behandlet, og at begge behandlinger reducerer frakturerne med 30%.
The calculations assume that for 1000 women, 20 hip fractures would occur in the absence of treatment and that both treatments reduce fractures by 30%.
Det forudsættes også, at 50% af alle hoftefrakturer ville opstå hos de 20% af kvinderne, som er i højrisikogruppe. £1 = € 0,661944
The assumption is also made that 50% of all hip fractures would occur in the women in the highest 20% of risk.
HJÆLP TIL OSTEOPOROSEPATIENTEN: REHABILITERING OG SELVHJÆLPSGRUPPER
MANAGEMENT OF THE PATIENT WITH OSTEOPOROSIS: REHABILITATION AND SELF-HELP GROUPS
Det er af afgørende betydning, at osteoporosepatienten hurtigt bliver mobil igen efter et knoglebrud, da immobilisation forværrer knogletabet.
Early mobilisation after a fracture is essential because immobilisation aggravates bone loss.
Akutte smerter som følge af en nyligt opstået vertebral fraktur afhjælpes med sengeleje, smertestillende midler, varme eller transkutan nervestimulation (TNS) af de paravertebrale muskler for at dæmpe spasmen.
Acute pain due to a recent vertebral fracture responds to bed rest, analgesics, heat or transcutaneous electrical nerve stimulation (TENS) of paravertebral muscles to alleviate the spasm.
Fuldt sengeleje bør ikke vare mere end nogle få dage, hvorefter en progressiv mobilisation bør påbegyndes.
Total bed rest should not exceed a few days and progressive mobilisation should be recommended.
Fysioterapi og et træningsprogram er gode midler til bevarelse af smidigheden i rygsøjlen og styrkelse af musklerne.
Physiotherapy and an exercise programme to maintain flexibility of the spine and to strengthen muscles are helpful.
Løft af tunge genstande bør undgås.
Lifting of heavy objects should be avoided.
Brug afgangstativ giver patienten stabilitet og tryghed, især efter en hoftefraktur, og psykisk støtte er også vigtig.
The use of a walker provides stability and confidence for the patient, especially following a hip fracture and psychological support is essential.
Der bør gives vejledning om kost med et tilstrækkeligt calcium- og Dvitaminindhold samt om proteinindtag efter en hoftefraktur.
Advice about adequate calcium and vitamin D nutrition and also about protein intake following a hip fracture should be given.
Ledsagende sygdomme, der påvirker knoglestofskiftet, bør behandles, og den medicin, patienten indtager, bør gås igennem.
Concomitant diseases which affect bone metabolism should be treated and all medications taken by the patient should be reviewed.
Medicin, der prædisponerer for faldulykker eller har en negativ indvirkning på knoglemassen og knogleomsætningen, bør fjernes, eller dosis nedsættes til den laveste effektive.
Those which predispose to falls or adversely affect bone mass and bone turnover should be discontinued or reduced to the lowest possible effective dose.
Disse symptomer forværres ofte af i forvejen svækkede muskler (Silverman, 1992) og af osteoporosepatientens psykiske tilstand (Zimmerman et al., 1995).
These symptoms are often aggravated by pre-existing muscle weakness (Silverman, 1992) and the psychological status of the osteoporotic patient (Zimmerman et al, 1995).
Frakturer i det perifere skelet, især hoftefrakturer, kan medføre en drastisk forringelse af livskvaliteten (Jensen and Baggar, 1982).
Fractures of the peripheral skeleton, especially hip fractures, may cause a dramatic impairment of the quality of life (Jensen and Baggar, 1982).
Rehabilitering kan forbedre livskvaliteten ved at forbedre muskelstyrken og bevægeligheden og ved at reducere smerter og holdningsanomali.
Rehabilitation can improve the quality of life by improving muscle strength and mobility and by reducing pain and postural abnormalities.
Vejledningen til osteoporosepatienter med hensyn til fysisk aktivitet afhænger af, hvor alvorlig sygdommen er.
Advice about physical activity in osteoporotic patients depends upon the severity of the disease.
For patienter med asymptomatisk osteoporose anbefales et moderat træningsprogram bestående af gang, strækøvelser og simpel vægtløftning (Sazy and Hortsman, 1991).
In patients with asymptomatic osteoporosis a modest programme of exercises including walking, stretching exercises and simple lifting of weights is recommended (Sazy and Hortsman, 1991).
Øvelser til personer, der har haft osteoporotiske frakturer, bør være skræddersyet til de individuelle behov og tage hensyn til faktorer som muskelstyrke, unormal gang eller holdning, bevægelighed i leddene, kardiovaskulær tilstand og patientens tidligere fysiske aktivitetsniveau.
Exercises after an osteoporotic fracture should be tailored according to individual needs, taking into account factors such as muscle strength, abnormalities of gait or posture, the range of motion of the joints, cardiovascular fitness and the level of previous physical activity.
En gradueret øvelsestest bør anbefales til patienter, der allerede har eller er i høj risiko for at få en kardiovaskulær sygdom. Et superviseret aerobic-program anbefales i starten for at styrke det generelle fysiske funktionsniveau og genoprette følelsen af at være rask (Sinaki, 1982).
A graded exercise test should be advised for those with or at high risk from cardiovascular disease.
Osteoporosepatienten kan under opsyn bruge løse vægte, professionelle multitræningsredskaber eller redskaber til hjemmebrug, løbebånd, elastiske træningsapparater, terapeutiske gangøvelser og øvelser med vægtbelastning af lår, overarm og håndled.
Under supervision, the osteoporotic patient can use free weights, multistation-type commercial or home gyms, steppers, elasticised exercise stands, therapeutic walking and upper limb/wrist weight bearing exercise.
Stræk- og smidighedsøvelser er ligeledes af stor værdi.
Stretching and flexibility exercises are also valuable.
Varmebehandling, massage, TNS, vandterapi, ultralyd og akupunktur kan også være med til at afhjælpe smerter under rehabiliteringen. For patienter med
Heat treatment, massage, TENS, hydrotherapy, ultrasound and acupuncture may all be useful in reducing pain during rehabilitation.
Ved behandling af patienter med kyfose rettes opmærksomheden blandt andet mod holdningen i stående, siddende og liggende stilling.
The management of patients with kyphosis includes attention to posture while standing, sitting and lying.
En pude bag nakken i siddende stilling kan være til hjælp for patienter med kyfose.
Sitting with a cushion behind the neck may be helpful in the presence of kyphosis.
Man bør være opmærksom på andre komplikationer end smerter, f.eks. træthed.
Complications other than pain need to be given consideration, such as easy fatiguability.
Disse symptomer kan have forbindelse til den kyfosiske holdning og/eller nedsat lungekapacitet som følge af en deformitet af brystkassen.
These symptoms may be related to the kyphotic posture and/or a reduction in vital capacity of the lungs as a result of thoracic cage deformity.
Der bør gøres forsøg på at løsne op for spændinger i de relevante muskler, forøge mobiliteten i stive led og forbedre udvidelsen af brystkassen.
Attempts should be made to relax involved muscles, increase mobility of stiffened joints and improve chest expansion.
Strækøvelser for pektorale muskler, f.eks. de interkostale muskler, kan være til hjælp.
Stretching exercises of pectoral muscles such as the intercostals may be helpful.
Patienter med hoftefraktur
6.2.3 Hip fracture patients
Rehabilitering efter en hoftefraktur kan ofte være vanskelig, fordi mange af disse patienter har en høj alder og er ekstremt skrøbelige.
Rehabilitation after hip fracture is often difficult because of the advanced age and extreme frailty of many of these patients.
Komplikationer i forbindelse med helingen af frakturen optræder i en tredjedel af tilfældene fem år efter en cervikal fraktur, og artroplastik udføres i to tredjedele af de komplicerede tilfælde efter 10 år (Jonsson et al., 1993).
Complications related to fracture healing occur in one-third of cases five years after a cervical fracture, and arthroplasties are perfonned in two-thirds of the complicated cases after 10 years (Jonsson et al, 1993).
På trods af forbedringer inden for patientbehandling, herunder operationstekniske fremskridt og bedre implanteringsteknologi, svarer resultaterne af behandlinger af hoftefrakturer ikke altid til forventningerne, og selv om en operation har været vellykket med hensyn til helingen af frakturen, opnår patienterne ikke altid den samme førlighed og uafhængighed, som de havde før uheldet (Nilsson et al., 1988).
Despite improvements in patient care, including advances in operative technique and implant technology, the outcome of treatment of hip fractures often falls short of expectations and although the operation may be successful in temis of healing of the fracture, patients are often unable to regain their pre-injury level of function and independence (Nilsson et al, 1988).
Det har vist sig, at 45% af de ældre hjemmeboende, der far et hoftebrud, udskrives til institution efter hospitalsopholdet, og 15% - 25% forbliver på institution i mindst 1 år (Broos et al., 1989).
It has been shown that 45% of the communitydwelling persons who fracture a hip are discharged to institutions after hospitalisation, and 15% to 25% remain institutionalised for 1 year or more (Broos et al, 1989).
Dårlig kontrol med systemsygdomme har vist sig at hæve dødeligheden efter en hoftefraktur (Koval and Zuckerman, 1994).
Poorly controlled systemic illnesses have been shown to increase the mortality rate after fracture of the hip (Koval and Zuckennan, 1994).
Tallene for genvinding af evnen til at gå efter en hoftefraktur ligger ifølge rapporter mellem 41 og 97% (Jette et al., 1987).
Reported rates of recovery of the ability to walk after fracture of the hip have ranged from 41 to 97% (Jette et al, 1987).
Faktorer af betydning for genvinding af gangevnen er lavere alder, hankøn, ingen dementia før frakturen og ingen brug af stok eller gangstativ, før frakturen opstod.
Factors associated with recovery of walking ability are younger age, male sex, the absence of pre-existing dementia and lack of the need to use a cane or walker before the fracture.
En tidlig identifikation af patienter, som ikke ser ud til at kunne vende tilbage til hjemmet, kan være til hjælp for planlægningen af udskrivningen.
Early identification of patients who are unlikely to return home may be useful for the planning of discharge.
De faktorer, der er identificeret som vigtige i denne forbindelse, er alder, gangevne efter operationen og tilstedeværelsen af andre personer i hjemmet.
The factors that have been identified as important to this include age, post-operative walking ability and the presence of someone else at home.
Psykiske problemer hos ældre patienter med frakturer omfatter kognitive forstyrrelser og depression, nedsat følelsesmæssigt velbefindende og nedsat motivation.
Psychological problems in elderly patients with fractures include cognitive disorders and depression, decline in emotional well-being and reduced motivation.
Støtte fra familie og venner er af afgørende betydning for disse patienter; omvendt vil begrænset samvær med andre, manglende mobilitet og frygt for at komme til skade isolere en kvinde og medføre risiko for, at hun mister kontakten til det sociale netværk, der skal støtte hende.
Support provided by family and friends is essential for those affected; conversely, restricted social activity, immobility, and fear of injury may isolate a woman and place her at risk of losing contact with her informal support network.
For at kunne fungere uden at være afhængig af andre er det af afgørende betydning, at man kan udføre visse daglige aktiviteter.
To achieve functional independence, the ability to perfonn certain daily activities is essential.
De funktioner, der defineres som nødvendige for at kunne bo i eget hjem, er opdelt i to kategorier: grundlæggende aktiviteter i dagligdagen (spise, bade, påklædning og toiletbesøg) og aktiviteter, der fungerer som et redskab for dagligdagen (indkøb, tilberedning af måltider, gå i
The functions necessary for community dwelling have been identified and divided into two categories: basic activities of daily living (feeding, bathing, dressing and toiletting) and instrumental activities of daily living (shopping, food preparation, banking, laundry, housework and use of public transportation).
Osteoporose har en nedbrydende effekt på patientens helbred, både fysisk og psykisk..
Osteoporosis has a devastating effect on a patient's health, physically and psychologically.
Livet bliver gradvist sværere med tab af mobilitet, voksende afhængighed og kroniske smerter.
Life becomes increasingly difficult with loss of mobility, growing dependency and chronic pain.
Der er begrænsede muligheder for at drøfte sin situation, og mange osteoporosepatienter får aldrig tilstrækkelig information om deres sygdom og isoleres fra det øvrige samfund.
Opportunities for discussion are limited and many osteoporosis sufferers remain ill-informed about their disease and isolated from the community.
Det er derfor overordentlig vigtigt, at patienter, så snart de får stillet diagnosen, får passende vejledning i, hvorledes frakturer undgås, og at patienter, som har haft en fraktur, modtager løbende og effektiv støtte fra samfundet.
It is therefore vital that newly diagnosed patients are given relevant counselling on how to prevent fractures and that patients recovering from fractures are effectively supported in the community on an ongoing basis.
Selv om man sagtens kan få vejledning om terapeutiske interventioner hos lægerne, mangler der ofte yderligere information om, hvordan man håndterer osteoporose.
Although advice regarding therapeutic interventions is readily available from doctors, further infonnation on osteoporosis management is often lacking.