natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Denne skal indhente udtalelser fra de sædvanlige sam fundsmæssige aktører, men tillige fra de ikke-statslige organisationer, som hvert land skal have udarbejdet en udtømmende fortegnelse over, alt efter hvilken type rettigheder, der er tale om.
The process would bring in the traditional social partners, but would also embrace non-governmental organizations, with an exhaustive list of such organizations being drawn up in each country as a function of the types of rights being discussed.
Europa-Parlamentet skal regelmæssigt, informeres og høres om udviklingen i denne proces, som de nationale parlamenter skal være snævert knyttet til.
The European Parliament would be regularly informed and consulted on the progress of the process, and the national parliaments too would be closely associated.
Når denne høringsproces én gang er tilendebragt, efter fire til fem år, skal regeringerne så drage konsekvenserne af den, i form af et forslag til ændring af den eksisterende traktat inden for rammerne af en ny regeringskonference, som man allerede på nuværende tidspunkt bør fastsætte grundlaget for
After four to five years, once this consultative process had been completed, the governments would draw the necessary conclusions in the form of an amendment to the existing Treaty within the context of a new IGC, the convening of which should be decided on as of now.
Generelle forslag
General provisions
Samle samtlige bestemmelser vedrørende de sociale politikker i et enkelt afsnit i traktaten.
■ Group all the provisions concerning social policies under a single title in the Treaty.
Når en social politik i Unionen er nødvendig ifølge princippet om subsidiaritet eller proportionalitet, skal reglen om kvalificeret flertal bringes i anvendelse, undtagen når der er tale om følsomme områder som social sikring og beskyt­telse eller arbejdstagerdeltagelse.
■ When a Union social policy is necessary in terms of subsidiarity and propor­tionality, apply qualified majority voting, except in a number of sensitive areas (e.g. social security, social protection and participation).
Give de nye kollektive aktører, som optræder i det civile samfund, eksplicit anerkendelse som partnere i traktaten, især velfærdsorganisationer, som virker imod udstødelsen og den store fattigdom, og som kan optræde som repræsentanter for de arbejdsløse og de udstødte.
Make express partnership provision in the Treaty for non­profit­making orga­nizations and foundations — especially charitable institutions — active in combating exclusion and poverty and which can speak for the unemployed and the excluded.
Udnytte strukturfondene til fremme af de grundlæggende rettigheder.
Make use of the Structural Funds to promote fundamental rights.
Lade ekspertisen fra samfundsvidenskaber og humaniora udfolde sig inden for europæisk socialpolitik.
Develop social and human sciences expertise in the field of European social policy.
Foretage systematiske undersøgelser af, hvilken indvirkning de forskellige europæiske politikker, der har været ført, har haft på den sociale samhørig­hed og på risikoen for at blive udstødt.
Examine systematically the impact of the various European policies on social cohesion and the risks of exclusion.
■ Opskrive værdien af den plads, beskæftigelsen er tildelt i traktaten, og opret­te et beskæftigelsesudvalg som en pendant til Det Monetære Udvalg, som det med vekslende mellemrum skal holde møde med.
Give greater prominence in the Treaty to employment and set up an Employ­ment Committee which would correspond to the Monetary Committee and would periodically hold joint meetings with it.
Give Unionen mulighed for at udføre koordinerende og eksperimenterende til­tag i kampen mod udstødelse.
Enable the Union to engage in coordination and experimental work in the field of combating exclusion.
Rapport fra Vismandsudvalget
Report by the Comité des Sages
INDLEDNING
INTRODUCTION J
I sit handlingsprogram, vedtaget i april sidste år, opererer Kommissionen med nedsættelse af et Vismandsudvalg med det formål først og fremmest at undersøge, hvad der kunne tænkes videre at ske med fællesskabspagten om arbejdstagernes grund læggende arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder i forbindelse med den revision af Den Europæiske Unions traktater, som er berammet i Maastricht-traktaterne.
In its second social action programme, which it adopted last April, the Commission undertook to set up a Comité des Sages to review, in particular, the action that might be taken on the Community Charter of the Fundamental Social Rights of Workers in the context of the revision of the European Union treaties as provided for in the Maastricht Treaty.
Skal man vedtage og revidere denne pagt, skal man indføje den i traktaterne, fusionere den med den sociale protokol og måske genintegrere denne i selve traktaten?
Should the Charter be adapted and revised, included in the Treaties, merged with the Social Protocol? Should the Social Protocol be incorporated into the Treaty itself?
Det er klart for enhver, at alle disse spørgsmål for øjeblikket er helt åbne.
All these questions have now come to the top of the agenda.
Men de refererer uundgåeligt til et mere grundlæggende spørgsmål: Hvilken plads ind tager sociale spørgsmål og sociale rettigheder, forstået i bredeste forstand, i det europæiske projekt af i morgen — og hvilken plads bør de indtage?
And they inevitably raise an even more fundamental question: what part do and should social matters and social rights, in the broad sense, play in building the Europe of tomorrow?
Der kan ikke leve res tekniske svar på de mange påtrængende problemer, før der foreligger et svar på dette spørgsmål.
Only by answering that question will we be able to deal with the many detailed issues.
Når udvalget, for at indløse sin opgave 100%, og i forståelse med Kommissionen, har ønsket at udvide feitet for sine overvejelser, så er forklaringen den, at det følte, at Europa, i højere grad end det gør sig klart, er i fare, og at det sociale underskud, man for tiden må konstatere, udgør en stor trussel.
With the Commission's agreement, and to enable it to fulfil its task properly, the Committee sought to extend the scope of its deliberations. This was because it felt that Europe was in greater danger than it realized, with its social deficit lowering like a storm cloud overhead.
Europa kan ikke blive til noget med arbejdsløshed og udstødelse som baggrund, og heller ikke uden et egentligt unions borgerskab.
Europe cannot be built on unemployment and social exclusion, nor on a shortfall in citizenship.
Enten bliver Europa et Europa for alle, for alle sine borgere, eller også bliver der ikke noget Europa. Det vil ikke kunne gå op imod de problemer, det står overfor, nemlig konkurrenceevne, demografisk chok, såvel som udvidelse eller globalisering, medmindre det styrker sin sociale dimension og beviser sin evne til at sørge for, at borgerlige og sociale rettigheder respekteres og praktiseres.
Europe will be a Europe for everyone, for all its citizens, or it will be nothing.
Første del af denne rapport vil have til formål at udbrede denne overbevisning.
The first part of this report will be devoted to putting over this point of view.
Men samtidig, og i en vis forstand i modstrid hermed, har udvalget bestemt mærket, hvor vanskelig og kompleks en opgave det er.
At the same time, however, the Committee recognized the difficulties and complexities of its task.
Det har været klar over, at en sådan styrkelse ikke alene var et spørgsmål om vilje, men tillige et spørgsmål om at være behændig, have forståelse for hindringerne og se virkeligheden i øjnene.
It was aware that this strengthening of the social dimension was not just a question of will, but also of understanding the obstacles and accepting the de facto situation.
Tilbage står, at arbejdet med at fjerne skævheder ikke kan ske på én gang; det vil kræve både tid og debat.
However, this return to equilibrium will not be achieved in one go; it will take time and discussion.
I tredje del vil udvalget pege på de juridiske fremskridt, som allerede nu, dvs. på regeringskonferencen, kan og må gennemføres, nemlig at indarbejde et fundament af grundlæggende rettigheder i traktaten og udstyre Domstolen med et solidere juridisk fundament, så den kan føre borgernes grundlæggende rettigheder ud i livet.
In the third part of the report, the Committee will outline the progress it believes can and must be made in the legal field here and now, that is at the Intergovernmental Conference (IGC): incorporating into the Treaty a basic set of fundamental rights, and giving a sounder legal basis to the Court of Justice to ensure that citizens' fundamental rights become a practical reality.
Parallelt hermed vil udvalget foreslå, at man påbegynder et kollektivt og demokratisk tiltag med det formål, om nogle år, og efter at have hørt borgerne selv, at nå frem til en mere præcis og udtømmende fortegnelse over borgernes rettigheder og pligter i Unionen.
At the same time, it will suggest making a collective and democratic commitment to determine within a few years, and following consultation of the people themselves, a more precise and more comprehensive declaration of the rights and obligations of citizens within the Union.
Endelig vil sidste del være forbeholdt de bånd, der nødvendigvis er mellem rettigheder ne — eller i det mindste nogle af dem — og den socialpolitik, som gør det muligt at bringe dem i anvendelse.
The last part will be devoted to the inevitable ties between the rights — or at least some of them — and the social policies providing for their implementation.
Hvis disse sociale rettigheder skal blive en del af dagligdagen for Unionens borgere, så er det nødvendigt, at de tilsvarende sociale politikker selv integreres fuldt ud i Unionens politikker, og at de undgår at blive en lidt speciel, marginal, ofte endda excentrisk bestanddel af dem.
If social rights are to form part of the daily lives of the Union's citizens, the corresponding social policies must themselves be incorporated fully into the Union's policies; they must not be a special or marginal or separate component.
Udvalget har brugt nogle udredninger på dette tværgående aspekt — uden på nogen måde at foregive at have gjort det udtømmende. mende.
A few paragraphs (with no claim to being exhaustive) will be devoted to that interlinking.
VÆRE
ISSUES
BLANDT DE
LIE AT THE HEART
U DFORDRIN­
OF THE CHALLENGES
GER, DEN EUROPÆISKE INTEGRATION PRIMÆRT SKAL LEVERE ET SVAR PÅ et Europæiske Fællesskab har nu været under opbygning i 50 år, og strategien har været at samle sine forskellige produktioner på et marked, som det lidt efter
THE EUROPEAN VENTURE or 50 years now, the European Community has been built up by pooling efforts within a common market; it has gradually harmonized the rules applicable to the
D lidt har harmoniseret reglerne for, og som det på flere områder har ladet læne sig op ad fælles politikker.
F market and in many areas, has established common policies.
Denne fremgangsmåde, som var styret af en indlysende politisk formålsbestemthed, har bidraget bemærkelsesværdigt til forsoningen mellem folke­slag og stater, og til den økonomiske og sociale udvikling.
This process, designed to meet clear political ends, has made a notable contribution to reconciliation between peoples and countries and to economic and social development.
Virkeliggørelsen af Den Monetære Union vil være afslutningen på denne bevægelse, samtidig med at der mar­kerer en ny etape.
Attainment of monetary union will mark the completion of that work and at the same time a watershed.
For i mellemtiden har verden forandret sig grundigt. De kommunistiske lande har til­sluttet sig markedsøkonomien og ønsker at komme ¡nd i Unionen, og det rejser nogle farlige, institutionelle problemer; økonomien er blevet verdensomspændende, og kapi­talmarkederne er blevet globaliseret, så EU­landenes produktionssystemer nu udsæt­tes for voksende konkurrence; i de fleste af landene er den sociale samhørighed blevet ændret, undertiden alvorligt, og resultatet er et klima præget af pessimisme, ja endog af tvivl.
For, in the meantime, the world has changed beyond all recognition: the communist countries have turned to the market economy and want to join the Union, causing formidable institutional problems; the economy is now global and capital markets too, so Member States' production systems are faced with ever-fiercer competition; in most countries social cohesion is breaking down, sometimes with serious consequences, ushering in a climate of pessimism and uncertainty.
Kort sagt, det kompromis, Europa har indgået med staterne, markedet og et mini­mum af socialpolitik, er nok lykkedes, men det er ikke nok.
In short, the compromise that Europe concluded with the Member States — the market and a modicum of social policies — has been a success, but it is no longer enough.
Netop fordi Europa har kla­ret skærene, står det i dag over for mange og nye udfordringer.
Because of its success, Europe is now facing new and numerous challenges.
Disse er ikke kun af institutionel, økonomisk eller valutarisk art, de er desuden, i langt højere grad end man tror, af social og samfundsmæssig art. Det statsborgerlige og sociale aspekt kan ikke blive ved med at stå i skammekrogen i den europæiske bygning, for derved ville det i stigende omfang komme til at gøre den faldefærdig, hvor det tværtimod bør og kan blive en kilde til fremskridt og et felt, der er kendetegnet ved fremgang.
And they are not only institutional, economic and monetary challenges; they are also (far more so than is generally thought) social and civic challenges. The civic and social side of the building of Europe cannot remain its poor relation for it would increasingly become a source of weakness, whereas it should and can become a source of progress, a goal to be attained.
Det er der fire grunde til, og de fortjener at blive belyst.
There are four underlying reasons why, and they are worthy of further explanation.
Den Europæiske Union bør hævde sin identitet langt tydeligere, og denne er uløseligt forbundet med spørgsmålet om unionsborgerskab
The European Union needs to proclaim its identity, an integral part of citizenship
Borgerrettighederne og de sociale rettigheder kom til verden i Europa.
Civic and social rights originated in Europe.
Hævdelsen af den enkeltes lige værdighed og af hans/hendes lige ret til at deltage i det politiske liv er noget, vi har arvet, og det udgør fundamentet for den måde, vi anskuer statsborger­forholdet på.
All individuals are entitled to the same dignity and equal rights to participate in the political scene. This is our heritage and forms the basis of our concept of citizenship.
Hvis Den Europæiske Union lidt efter lidt skal blive til en selvstændig, poli­tisk enhed, så kan den ikke undslå sig for en klar definition af det unionsborgerskab, den tilbyder de deltagende stater.
If the European Union is to become, in time, an original political entity, it must have a clear definition of the citizenship it is offering its members.
Uni­onsborgerskabet er i en vis forstand af forbigående karakter, begrænset til særlige perioder eller situationer.
It is somehow incidental, restricted to specific times and situations.
Det fremkalder ikke nogen stor følelse af deltagelse i eller til­knytning til Unionen, og en sådan er ellers nødvendig under de nuværende omstændig­heder.
It does not create any great feeling of participation or attachment to the Union, whereas, given the current circumstances, that is what is needed.
Hvis man indskrev rettigheder i traktaterne, både borgerrettigheder og sociale rettig­heder, så kunne det være med til at give dette unionsborgerskab næring og til at svæk­ke opfattelsen af Europa som bureaukratisk og udarbejdet af teknokratiske eliter uden tilstrækkelig forståelse for, hvad der til daglig optager folk.
Inclusion of civic and social rights in the Treaties would help to nurture that citizenship and prevent Europe from being perceived as a bureaucracy assembled by technocratic elites far removed from daily concerns.
Men dette mål når man ikke ved at indføje nogle uklare principper uden egentlig rækkevidde i traktaten; det kræver tværtimod, at man klart, tydeligt og forståeligt formulerer grundlæggende sociale og borgerlige rettigheder i forhold til Unionen, og at deres gennemførelse garanteres af Domstolen i Luxembourg.
That objective could not be attained, how­ever, by incorporating into the Treaty a few vague principles without any real signifi­cance.
Endvidere bør disse rettigheder finpudses, suppleres og udvides gennem en dialog, der bør finde sted både på europæisk niveau og i hver enkelt stat.
On the contrary, it calls for a plain, clear, comprehensible expression of funda­mental social and civic rights at EU level, with practical application being ensured by the Court of Justice.
Den skal tage den tid, der er nødvendig, og ikke kun bestå af forslag fra eksperter.
Such rights should also be refined, supplemented and broadened through a process of dialogue at both European and Member State level, taking all the time needed, not only on the basis of proposals from specialists.
Man kan endda stille sig selv det spørgsmål, om man ikke bør gå længere i samme retning og tage selve den ånd, Den Europæiske Union for øjeblikket udvikler sig i, op til nærmere overvejelse.
There are even grounds for wondering whether we should not go further along that avenue and look at the very rationale underlying the European Union we are building today.
11950'erne blev det fælles marked for kul og stål præsenteret som en økonomisk nødvendighed, men desuden og især som et middel til at udvikle landene frem mod forsoning, fred og en politisk union.
In the 1950s, the common market in coal and steel was presented as an eco­nomic necessity, but also and above all as a means of moving towards reconciliation, peace and political union.
I dag er der byttet om på hen­sigt og midler.
But nowadays the means and ends have been reversed.
Det økonomiske fremskridt1), som i princippet kun er et middel, er ble­vet et mål i sig selv, netop på et tidspunkt, hvor det bliver vanskeligere at opvise, og hvor det ikke er til gavn for alle.
Eco­nomic progress,1 which is really only a means to an end, has become an end in itself — at a time when it is harder-fought yet does not benefit one and all.
Efter udvalgets opfattelse er der behov for at frem­hæve, at målet med Unionen er at give hver enkelt borger mulighed for at realisere sin personlige potentielle udvikling sammen med sine medmennesker og under hensynta­gen til den nødvendige solidaritet med de kommende generationer, idet rettigheder, såvel som økonomisk og socialt fremskridt, er underordnet dette mål.
The Committee thinks it useful to affirm that the object of the Union is to enable every citizen to realize his/her potential in conjunction with his/her fellows, bearing in mind the necessary sol­idarity with future generations, and that legal rights and economic and social progress must be subordinate to that aim.
Dersom man på europæisk plan stod frem og gav højeste prioritet til dette »leve sammen«, som demo­kratiet i sin grundvold forsøger at være, så kunne det måske give det europæiske, poli­tiske projekt mere indhold og form.
Proclaiming at European level the primacy of soli­darity, which is essentially what democracy is all about, could give more substance and form to the European political scheme.
Beskæftigelsesproblemet bliver ikke løst uden en omfattende fornyelse af vores opfattelse af og vore politikker omkring arbejde og aktivitet
We will neuer meet the challenge of employment unless we radically alter our policies and our views on work and activity
Med stigningen i arbejdsløsheden, og især den strukturelle langtidsledighed, står de post-industrielle samfund i almindelighed, og de europæiske i særdeleshed, over for et farligt problem vedrørende social og retslig integration.
With unemployment r sing, particularly long-term structural unemployment, postindustrial societies in general, and in Europe in particular, are faced with a formidable problem of social integration and justice.
De post-industrielle samfund har store problemer med at fordele beskæftigelse og indkomster på en retfærdig måde.
In most of the countries of Europe, neither poverty nor inequality
I USA har de gode resultater, man har opnået for beskæftigelsen, været ledsaget af en voksende differentiering i lønninger og indkomster, af faldende sociale minimumsgrænser og af forstærket ulighed.
Article Β of the Maastricht Treaty states that the Union shall set itself the objective of promoting 'economic and social progress which is balanced and sustainable'.
I de fleste europæiske lande er hverken fat tigdom eller ulighed steget lige så hurtigt, men arbejdsløsheden falder ikke og er fortsat alt for høj.
has increased so rapidly, but unemployment has not fallen and is still too high.
De teknologiske forandringer, økonomiens forskydning mod servicesektoren og udviklingen i selve arbejdets natur ser ud til at medføre problemer af strukturel art.
Technological change, the growing importance of the tertiary sector and changes in the nature of work would appear to be giving a structural edge to these problems.
Således er man i servicesektoren vidne til to modsatrettede bevægelser, når det gælder beskæftigelse: De øgede indkomster stimulerer et marked for nye tjenesteydelser; men den dæmpede vækst i produktiviteten i en økonomi, der bliver mere og mere servicebaseret, gør det vanskeligere at hæve indkomsterne, hvilket kan genere udviklingen i efterspørgslen efter tjenesteydelser.
To take an example from the service sector, we are currently witnessing two quite different developments from the point of view of employment: increased income is creating a market for new services, but at the same time the slowing pace of productivity in an increasingly tertiary economy is making it more difficult to boost income, which may in turn have a negative effect on the demand for services.
Hvis det andet fænomen viser sig stærkere end det første, vil det blive vanskeligt at øge antallet af arbejdstimer, og det aktualiserer spørgsmålet om en ændret fordeling af den tid, der går med lønnet virksomhed. hed.
If the latter phenomenon proves stronger than the former, it will be difficult to increase the number of hours worked, and this will mean we shall have to find a different way of distributing time spent on remunerated work.
Parallelt hermed har selve arbejdets natur undergået dybtgående forandringer Det er blevet mere relationsbundet og mere personliggjort, og det kræver, at man hele tiden har evnen til at involvere sig, tage initiativer og tilpasse sig.
At the same time, the very nature of work has changed radically. Relationships play a greater role, as does the individual, while involvement, initiative and adaptability are constant and essential inputs.
Følgen er, at det er blevet vanskeligere at få et job, for kravene til faglige og sociale kvalifikationer er blevet højere.
That is why access to employment has become more difficult, for greater demands are made in terms of vocational and social skills.
Udviklingen af det, man har vedtaget at kalde informationssamfundet, vil i øvrigt sætte yderligere fart i denne udvikling.
This situation puts Europe and the societies which make it up at considerable risk.
Kort sagt, lønnet arbejde, som tidligere var med til at integrere, er blevet sjældnere.
Unemployment makes people feel excluded from full participation in society.
Samfundet skaffer ikke længere spontant en plads til enhver i det økonomiske og sociale liv.
It gives people financial independence while making them full members of society.
Disse fænomener forstærkes af individualistiske tendenser, lige netop på et tidspunkt, hvor der er mere brug for, at man fri villigt viser lidt interesse for sine medmennesker.
Unemployment threatens the welfare state itself, both by imposing a greater burden of public expenditure and by reducing the potential tax base from which resources can be redistributed.
På den anden side truer den selve velfærdsstaten, både fordi den påligner den nye byrder, og fordi den indskrænker det potentielle ressourceunderlag, som er til rådighed
Firstly, the appropriate economic and social policies, as advocated in particular in the White Paper on growth, competitiveness and employment, have a major and decisive