natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Stoffet har hudsensibiliserende egenskaber hos hamstere, men ikke hos kaniner.
The compound shows skin sensitising properties in the guinea-pig. These were not found in the rabbit.
Ifølge en hensigtsmæssigt udført undersøgelse er der ikke konstateret, nogen tegn på sensibilisering hos 101 frivillige forsøgspersoner ved gentagen prøvning med en 3% vandig opløsning.
In a well-conducted study in 101 human volunteers no evidence of sensitisation was found in repeated tests with a 3% aqueous solution.
Der er med rotter udført en test for subkronisk dermal toksicitet over en periode på 13 måneder med doser på 0 - 1,95 - 19»5 og 195 mg/kg opløst i ethanol/ vand 1:1, hvor der i gruppen med størst dosis er konstateret øget bloddannende aktivitet og alvorlig hudirritation.
A sub-chronic 13-week dermal toxicity test in rats at dose levels of 0, 1.95, 19.5, and 195 mg/kg in a 1:1 ethanol/water solution induced in creased haematopoietic activity in the top dose group, as well as severe skin irritation.
Adskillige kliniske, kemiske og histolo giske prøver liar ikke vist andre anomalier, som behandlingen kan have fremkaldt .
No other treatment-related abnormalities were found despite extensive clinical, chemical and histological examination.
Ved en Arnes—test er der iagtaget en reproducerbar og dosisafhængig forøgelse af mutanter i to af de fem stammer, hvilket af forskerne ikke anses for at være signifikant.
The Ames test showed a reproducible dose-related increase in revertants in two of five strains, which was not regarded as significant by the in vestigators.
Det bør bemærkes, at stoffet ved omdannelse kan give nitrit.
It should be noted that this is a nitrostable compound.
Derfor mener udvalget, a) at mutagenicitetsundersøgelserne må suppleres; b) a,t det er nødvendig at gennemføre en kort tidsunder s øgelse for oral toksicitet ved doser, der er tilstrækkelig høje til at fremkalde en systemvirkning, og c) at det, medmindre absorptionen gennem huden ved normal anvendelse er ubetydelig, er nødvendigt at gennemføre en teratogenicitetsundersøgelse, da absorptionen gennem huden hos dyr synes væsentlig.
Thus, the Committee considers that a) additional information on mutagenesis is needed; b) a study should be carried out on short-term oral toxicity with doses that are sufficient to produce a systemic effect; c) unless, in the normal conditions of use, percutaneous absorption is insignificant, a teratogenicity study should be carried out, in view of the fact that percutaneous absorption in animals appears to be substantial.
RAPPORT FRA DET VIDENSKABELIGE UDVALG FOR KOSMETOLOGI VEDRØRENDE ANVENDELSEN AF 1,2-DIBROMO-2,4-DECYANOBUTAN SOM KONSERVERINGSMIDDEL (udtalelse afgivet 28. juni 1982)
REPORT OF THE SCIENTIFIC COMMITTEE ON COSMETOLOGY CONCERNING THE USE OF 1,2-DIBROMQ- -2,4-DICYANOBUTANE AS A PRESERVATIVE
UDVALGETS KOMMISSORIUM
(Opinion delivered on 28 June 1982)
At udtale sig om anvendelsen af 1,2-dibromo-2,4-dicyanobutan som konserveringsmiddel i en koncentration på maksimalt 0,1% i det færdige kosmetiske middel.
TERMS OF REFERENCE OF THE COMMITTEE To give an opinion on the use of 1,2-dibromo-2,4-dycyanobutane as a preservative at a maximum concentration of 0.1% in the finished cosmetic product.
Udvalget ønsker at indhente oplysninger om virkningerne af 1,2-dibromo-2,4-dicyanobutan på skjoldbruskkirtlen, specielt med henblik på at fastslå størrelsen af den højeste dosis uden virkning. På grundlag af de eksisterende data kan det imidlertid acceptere en midlertidig anvendelse af 1,2-dibromo-2,4-dicyanobutan som konserveringsmiddel i kosmetiske midler i en koncentration på maksimalt 0,1% i det færdige middel.
The Committee wishes to obtain information on the effects of 1,2-dibromo-2,4- dicyanobutane on the thyroid gland, with the specific aim of establishing the no-effect dose.
Rådets direktiv 70/768/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler, senest ændret ved Rådets direktiv 82/368/EØF, tillader markedsføringen af kosmetiske midler, der som konserveringsmidler udelukkende indeholder de stoffer, der er anført i direktivets bilag VI, og inden for de angivne koncentrationsgrænser.
Council Directive 76/768/EEC on the approximation of the laws of the Member States relating to cosmetic products, as last amended by Council Directive 82/368/EEC, authorizes the placing on the market of cosmetic products containing as a preservatives only the substances listed in Annex VI to the said directive, within the limits and concentrations specified therein.
Kemisk betegnelse
Chemical name : 1,2-Dibromo-2,4-dicyanobutane
Opløselighed i vand 0,27% ved 0midler.
Solubility in water 0.27% at 0° easely soluble in organic solvents.
Anvendt i en koncentration på 0,1% i kosmetiske midler.
Used in cosmetics up to 0,1%.
Stoffet udviser en moderat akut toxicitet ved indgivelse gennem munden og en ringe toxicitet ved indgivelse gennem huden og ved indånding.
The substance possesses moderate acute toxicity upon oral and low toxicity upon dermal and inhalation exposure.
Det fremkalder en alvorlig øjenirritation og en moderat hudirritation, hvis det anvendes ufortyndet, men giver ikke anledning til irritation af hud eller øjne hos kaniner og heller ikke af huden hos mennesker, således som det anvendes i praksis, det vil sige i en fortynding på 0,1%.
It is severely irritating to the eye and moderately irritating to the skin if applied undiluted, but no irritation of the skin or the eye of rabbits and the human skin is observed in a dilution of 0.1% as used in practice.
Fortyndet til 0,3% i olie har det hverken vist sig irriterende eller sensibiliseren­de hos mennesker ved anvendelse på huden.
A 0.3% dilution in oil was neither irritating nor sensitizing when applied to the human skin.
En dosis på 50 mg/kg indgivet gennem munden hos rotter er hovedsagelig blevet udskilt gennem urinen (84­91%).
An oral dose (50 mg/kg) given to rats, was mainly excreted in the urine (84-91%).
En lille del blev udskilt i affø­ringen (6­10%) og en meget lille del i udåndingsluften (0,5%).
A small part was excreted in the faeces (6-10%) and a very small part in the respiration air (0.5%).
Syv dage efter indgivelse af en dosis udelukkende gennem maven fandtes 0,4% stadig i organerne, heraf 0,3% i leveren.
Seven days after a single intragastric dose 0.4% remained in the organs, 0.3% of the dose was in the liver.
I en undersøgelse over en periode på 90 dage med doser på 0 (kontrol), 83,5, 500 eller 3 000 ppm tilsat foderet til afkommet af rotter, som alle­
In a 90-day study, dietary levels of 0 (control), 83.5, 500 or 3000 ppm given to the offspring of rats which had already been fed these diets through the muting, pregnancy and lactation periods, increased the weight of the tyroid in the top-dose group; growth rate was significantly lower for the mid- and high-dose males.
En undersøgelse af 90 dages varighed på hunde, som i foderet havde fået doser på 0 (kontrol), 167, 1000 eller 4 000 ppm, har vist adskillige for skelle i den gruppe, som havde fået den maksimale dosis, for eksempel for så vidt angår legemsvægt, hæmatologi, blodets biokemi, forøgelse af skjoldbruskkirtlen (hyperplasi) og en forøgelse af bloddannelsen i leveren og milten.
A 90-day study in dogs with feeding levels of 0 (control), 167, 1000 or 4000 ppm showed several changes in the top-dose group, such as changes in body weight, haematology, blood biochemistry, enlarged thyroids (hyperplasia) and increased haematopoieis in the liver and spleen.
På det kliniske område led hunde, som havde absorberet den højeste dosis, navnlig af diarré.
Clinically the dogs of the highest dose showed inter alia diarrhoea.
Den svageste dosis (4,2 mg/kg legemsvægt/dag) har ingen virkning hos rotter og måske heller ikke hos hunde.
The lowest feeding level (4.2 mg/kg body weight/day) was a no-toxic-effect in the rat and possibly also in the dog.
Arnes-testen (med eller uden aktivering) og et letalforsøg, som især går ud over hanmus, har været negativ.
The Ames test (with or without activation), and a dominant lethal assay in male mice were negative.
Udvalget ønsker derfor at modtage oplysninger om virkningerne af forbindelsen på skjoldbruskkirtlens funktion, navnlig for at fastslå størrelsen af den højeste dosis uden virkning.
The Committee requests informations on the effects of the compound on the function of the thyroid specially with regard to establishing the no-effect level.
EUR 8634 - Rapporter fra Det videnskabelige Udvalg for Kosmetologi
EUR 8634 — Reports of the Scientific Committee on Cosmetology
Serie : Miljø og livskvalitet
Environment and quality of life series
Pris i Luxembourg (moms ikke medregnet) : ECU 3,29 BFR 150 DKR 27
Price (excluding VAT) in Luxembourg ECU 3.29 BFR 150 IRL 2.40
— avendelsen af 1,3-bis(hydroximethyl)-2-imidazolidinthion i præparater til hårets pleje
This publication contains the second series of reports by the Scientific Committee on Cosmetology on:
Alle videnskabelige og tekniske rapporter udgivet af Kommissionen for De europæiske Fællesskaber bekendtgøres i mãnedstidsskriftet »euro-abstracts«.
All scientific and technical reports published by the Commission of the European Com­munities are announced in the monthly periodical 'euro-abstracts'.
Vedrørende abon­nement (1 år: 2 400 BFR) skriv venligst til nedenstående adresse.
For subscription (1 year: BFR 2 400) please write to the address below.
Kommissionen for De europæiske Fællesskaber levnedsmiddelvidenskab og -teknik
Commission of the European Communities food - science and techniques
Rapporter fra Den videnskabelige Komité for Levnedsmidler
Reports of the Scientific Committee for Food
Generaldirektorat Det interne marked og industrien
Directorate-General Internal Market and Industrial Affairs
Luxembourg: Kontoret for De europæiske Fællesskabers officielle Publikationer, 1984
Luxembourg, Office for Official Publications of the European Communities, 1983
Rapport fra Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler om
Reports of the Scientific Committee for Food concerning ι
- Di-2-ethylhexylphthalat og di-2-ethylhexyladipat (udtalelse afgivet den 1. Oktober 1982)
- Certain Anabolic Agents used in Animal Production ....
- Butyl hydroxyani sol (udtalelse afgivet den 29. april 1983)
- Butylated Hydroxyanisole (Opinion expressed 29 April 1983)
- Koffein(udtalelse afgivet den 7. juli 1983)
- Caffeine (Opinion expressed 7 July 1983)
Farvestoffer, som mi anvendes i levnedsmidler (udtalelse afgivet den 7. juli 1983)
- Colouring Matters authorized for Use in Foodstuffs intended 47 for Human Consumption (Opinion expressed 7 July 1983)
Sammensætning af den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler
Composition of the Scientific Committee for Food
(næstformand indtil 16. april 1983)
(vice-chairman until 16 April 1983)
(næstformand fra 16. april 1983)
(vice-chairman from 16 April 1983)
RAPPORT FRA DEN VIDENSKABELIGE KOMITE FOR LEVNEDSMIDLER OM DI-2-ETHYLHEXYLPHTHALAT OG DI-2-ETHYLHEXYLADIPAT (udtalelse afgivet den 1. oktober 1982)
REPORT OF THE SCIENTIFIC COMMITTEE FOR FOOD ON DI-2-ETHYLHEXYLPHTHALATE AND DI-2-ETHYLHEXYLADIPATE (opinion expressed 1 October 1982)
EMNE
TERMS OF REFERENCE
At vurdere farerne for menneskets sundhed som følge af overføring til levnedsmidler af di-2-ethylhexyIphathalat (DEHP) og di-2-ethyIhexyladipat (DEHA) fra visse plastmaterialer og -genstande, bestemt til at komme i berøring med levnedsmidler.
To evaluate the hazards to human health arising from the migration into food of di-2-ethylhexylphthalate (DEHP) and di-2-ethylhexyladipate (DEHA) present in certain plastic materials and articles intended to come into contact with foodstuffs.
Siden da har komiteen modtaget en betydelig mængde materiale om senere undersøgelser af disse forbindelser, herunder de samlede meddelelser fra Conference om Phthalates, der afholdtes af USA's Nationale Toxicology Program (NTP) i juni 1981 (1), samt NCI/NTP's undersøgelse af DEHP (2) og DEHA (3).
Program (NTP) Conference on Phthalates held in June 1981 , the NCI/NTP study on DEHPon DEHA3
I en nylig undersøgelse (2), hvor der anvendtes to dosisniveauer i føden, nemlig 6 000 ppm og 12 000 ppm hos rotter og 3 000 ppm og 6 000 ppm hos mus, er der under disse forsøgsbetingelser ret svulstfremkaldelse, der ikke er iagttaget i tidligere undersøgelser (4) (5), som efter vore dages normer anses for utilstrækkelige.
2 A recent study using two dose levels of 6,000 ppm and 12,000 ppm in the diet of rats and 3,000 ppm and 6,000 ppm in the diet of mice, has produced tumour induction under the conditions of these experiments not observed in previous studies^'5considered inadequate by present day standards.
Disse virkninger bestod i en forøgelse af leveradenomer og/eller leverkarcinomer hos begge køn af begge arter.
These effects were an increase in hepatic adenomas and/or hepatic carcinomas in both sexes of both species.
Der blev ikke konstateret øget hyppighed af andre svulsttyper.
No increase was noted in other types of tumours.
I et forsøg på at forklare den mekanisme, der ligger bag DEHP's karcinogene aktivitet i leveren, blev der udført to forsøg med rotter (8) og et med egernaber (9) for at bestemme de intracelluiære ændringers afhængighed af tid og dosis.
In an attempt to elucidate the mechanism underlying the hepato-carcinogenic activity of DEHP, 2 experiments were performed in rats** and one in marmosets' to determine the time and dose relationship of intracellular alterations.
Ved alle doser (50, 200 og 1 000 mg pr. kg legemsvægt pr. dag i op til 28 dage og 2 000 mg pr. kg legemsvægt pr. dag i 14 dage) blev der iagttaget dosisafhængige ændringer hos rotter.
At all dose levels (50, 200 and 1000 mg/kg b.w./day for up to 28 days and 2000 mg/kg/day for 14 days), dose-related changes were observed in rats.
Ved hjælp af elektronmikroskopi efter den tredje dag konstateredes det, at disse ændringer påvirkede det granulære og det agranulære endoplasmatiske reticulum og peroxisomerne.
By electron microscopy from the third day, these changes affected the smooth and rough endoplasmic reticulum and the peroxisomes.
Disse morfologiske ændringer afspejledes i tilsvarende ændringer i enzymaktiviteten.
These morphological changes were mirrored by corresponding changes in enzyme activities.
Hos egernaber, der fik 2 000 mg pr. kg legmesvægt pr. dag i 14 dage, sås kun svage ændringer i peroxisomerne.
Marmosets receiving 2000 mg/kg b.w./day for 14 days showed slight increase in peroxisomes only.
En epigenetisk mekanisme kan derfor være en mulig forklaring på den svulstfremkaldelse, der iagttoges ved karcinogenicitetsundersøgelsen hos rotter.
Therefore an epigenetic mechanism might be considered a possible explanation of the tumour induction observed in the carcinogenicity studies in rats.
Egernaben synes at være en mindre følsom art. Hos rotter blev der ikke iagttaget covalent binding til DNA.
The marmoset appears to be a less sensitive species. Covalent binding to DNA was not observed in the rat.
En nylig undersøgelse (3), hvor der anvendtes 12 000 og 25 000 ppm i føden hos rotter og mus gennem en periode på 103 uger, har kun hos mus vist enkelte tegn på svulstfremkaldelse.
A recent study using 12,000 and 25,000 ppm in the diet of rats and mice over a period of 103 weeks has shown some evidence of tumour induction in mice only.
Hos rotter var der ingen forbindelse mellem indgivelse af stoffet og dannelse af svulster.
Compound administration was not associated with tumour formation in the rat.
Hos hanmus blev der kun ved den højeste dosis iagttaget en betydeligt forøget hyppighed af levercelleadenomer.
In the male mouse a significant increase in the incidence of hepatocellular adenoma was observed only at the highest dose level.
Hos hunmus var hyppigheden af levercellecarcinomer øget ved begge dosisniveauer.
In the female mouse there was an increased incidence of hepatocecullar-carcinoma at both dose levels.
forskellige systemer med dyrkede celler viste ingen kromosomafvigelser.
A dominant lethal test in the mouse (i.p.) was positive for DEHP , but not dosedependent.
Pa grund af disse modstridende resultater er det ikke muligt at udtale sig endeligt om DEHP's evne til at fremkalde mutationer.
In view of these conflicting results it is not possible to express a definite opinion on the mutagenic potential of DEHP.
Et forsøg (intraperitonealt) med dominant letalgen hos mus viste, at DEHA (7) har en dosisafhængig mutationsfremkaldende virkning.
A dominant lethal test in the mouse (i.p.) showed that DEHA produced dose-dependent mutagenic effects.
Der kendes ikke andre undersøgelser af den mutationsfremkaldende virkning.
No other mutagenicity tests have been reported.
DEHP virker giftigt og misdannelsesfremkaldende på fosteret hos mus, når det gives i doser på 180 mg pr. kg legemsvægt pr. dag eller derover i føden under drægtigheden.
DEHP induces embryotoxic and teratogenic effects in the mouse when given in doses at 180 mg/kg b.w./day or more in the diet throughout pregnancy.
50 mg pr. kg legemsvægt pr. dag syntes at være nulvirkningsniveauet for misdannelsesfremkaldende virkning og giftvirkning over for fosteret.
50 mg/kg b.w./day, appeared to be the no-effect level for embryo-toxicity and teratogenicity.
To undersøgelser hos rotter (16, 17) med indgivelse gennem munden eller intraperitonealt viste øget resorption men ingen misdannelser.
Two studies in rats ' using oral and i.p. administration showed increased resorptions but no malformations.
MonoethyIhexyIphthalat (DEHP's vigtigste metabolit) indgivet intravenøst i kaniner med op til 11,3 mg pr. kg pr. dag i tretten dage havde ingen giftvirkning på fosteret (1).
MonoethyIhexyIphthalate (the principal metabolite of DEHP), administered intravenously to rabbits at doses up to 11.3 mq/kg/day for 13 consecutive days, produced no toxic effects in the embryo and foetus".
En oral undersøgelse hos rotter viste nogen toksicitet over for det tidlige foster (11) men ingen teratogenic!tet.
An oral study in rats showed some early foetotoxicity'' but no teratogenicity.
Disse resultater antyder, at DEHP kun kan være teratogen hos mus og ved indgivelse gennem munden af 180 mg pr. kg legemsvægt eller mere (18).
These results suggest that DEHP may be teratogenic in the mouse only and at oral doses of 180 mg/kg b.w./day or more^ .
I én undersøgelse virkede DEHA giftigt og misdannelsesfremkaldende på fostret ved intraperitoneal indgivelse på over 1 ml pr. kg legemsvægt.
DEHA produced teratogenic and embryotoxic effects in one study when administered intraperitoneally at doses above 1 ml/kg b.w.
KONKLUSIONER OG HENSTILLINGER a) DEHP
CONCLUSIONS AND RECOMMENDATIONS a) DEHP
DEHP har fremkaldt godartede og ondartede svulster i leveren hos mus og rotter ved de høje doser, der anvendtes i NCI/NTP's undersøgelser.
DEHP has produced benign and malignant tumours of the liver in the mouse and the rat at the high doses used in the NCI/NTP studies.
Skønt undersøgelsen i vitro af mutationsfremkaldende egenskaber gav modstridende resultater, viser undersøgelsen med dominant letalgen (intraperitoneal) en mulig mutagen virkning, som dog ikke var dosisafhængig.
Although the in vitro mutagenicity tests gave conflicting results, the dominant lethal study (i.p.) indicates a possible mutagenic effect which was, however, not dosedependent.
Hos mus virkede store doser indgivet gennem munden giftigt og misdannelsesfremkaldende på fostret.
High oral doses in mice produced embryotoxic and teratogenic effects.
Der er ikke sikkert bevis for kræftfremkaldende egenskaber, da der kun hos mus var tegn på fremkaldelse af leversvulster.
The evidence regarding carcinogenicity is inconclusive because only in the mouse was there evidence of liver tumour induction.
Den eneste foreliggende undersøgelse af mutationsfremkaldende egenskaber viste mulighed herfor.
The only available mutagenicity test indicated mutagenic potential.
Teratogen og embryotoksisk virkning sås kun ved høje doser.
Teratogenic and embryotoxic effects were only seen at high dose levels.
Som det er tilfældet for andre grupper af kemiske stoffer, der har næsten samme teknologiske anvendelser, kan adipaters og phthalaters biologiske egenskaber variere betydeligt både inden for hver stofgruppe og mellem grupperne, skønt der også er visse ligheder.
Like other groups of chemicals having similar technological applications the biological properties of adipates and of phthalates may vary considerably both within each chemical group and between the groups, although certain similarities also exist.
Dette afspejles også i dette tilfælde af, at de hver har deres toksikologiske virkningsmønster og styrke.
This is also in this case reflected in their individual toxicological profile of effect, and their corresponding potencies.
På grundlag af DEHP's og DEHA's virkninger kan deres toksicitetsmønstre ikke ekstrapoleres til andre phthalater og adipater.
The effects of DEHP and DEHA do not allow for extrapolation of the same toxicity profile to other phthalates or adipates.
Hvert stof skal vurderes for sig ud fra de individuelle egenskaber, der bestemmes ved toksicitetsundersøgelserne.
Each substance has to be assessed on its own merits based upon the individual characteristics determined by the toxicity studies.
RAPPORT FRA DEN VIDENSKABELIGE KOMITE FOR LEVNEDSMIDLER VEDRØRENDE ANVENDELSEN AF ANABOLIKA I HUSDYRPRODUKTIONEN
REPORT OF THE SCIENTIFIC COMMITTEE FOR FOOD ON CERTAIN ANABOLIC AGENTS USED IN ANIMAL PRODUCTION
(Udtalelse afgivet den 4. februar 1983)
(Opinion expressed 3/4 February 1983)
EMNE
I§5!ÜS_OF_REFERENCE
At afgive udtalelse om, hvorvidt anvendelse af stofferne østradiol-17B, progesteron, testosteron, trenbolon og zeranol til opfedning af dyr på nogen måde er sundhedsfarlig.
To give an opinion on whether the use for fattening purposes in animals of the following substances: oestradiol-170 , testosterone, progesterone, trenbolone and zeranol present any harmful effect to health.
Den 31. juli 1981 vedtog Rådet direktiv 81/602/EØF (1) om forbud mod visse stoffer med hormonal virkning og mod stoffer med thyreostatisk virkning.
BACKGROUND ι On the 31 July 1981 the Council adopted Directive 81/602/EEC concerning the prohibition of certain substances having a hormonal action and of any substance having a thyreostatic action.
I direktivets artikel 5 fastsættes, at Rådet snarest muligt skal træffe afgørelse om anvendelse af 0stradiol-17ß, testosteron, progesteron, trenbolon og zeranol til opfedning af dyr.
By Article 5 of that Directive the Council decided to take a decision as soon as possible on the administering to farm animals of oestradiol-17^ , testosterone, progesterone, trenbolone and zeranol, for fattening purposes.
Rådet bemærkede sig tillige, at det var Kommissionens hensigt at spørge de kompetente videnskabelige komiteer til råds i sagen.
It also noted the Commission's intention to consult the competent Scientific Committees on the matter.
Kommissionen stillede Den videnskabelige Veterinærkomité, Den videnskabelige Komité for Foder og Den videnskabelige Komité for Levnedsmidler samme spørgsmål, idet den var klar over, at de tre komiteer i deres rapporter ville lægge vægt på de særlige aspekter inden for deres kompetenceområde.
The Commission asked the Scientific Veterinary Committee, the Scientific Committee for Animal Nutrition and the Scientific Committee for Food the same question, recognizing that the three committees would lay emphasis in their separate reports on the aspects of the question which fell within their terms of reference.
De tre komiteer nedsatte en fælles arbejdsgruppe bestående af medlemmer fra komiteerne med særlig viden på området.
The three Committees established a joint working group composed of members of the committees with special knowledge of the subject.
Flere fremtrædende specialister på området deltog i arbejdet i gruppen, der som en "videnskabelig arbejdsgruppe vedrørende anabolika i husdyrproduktionen " holdt flere møder, som var arrangeret af Kommissionens tjenestegrene.
A number of eminent specialists in the field joined the working group which met several times under the auspices of the Commission Services as a "scientific working group on anabolic agents in animal production".