natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Denne udligningshjælp er i højere grad end tidligere afhængig af, at miljømæssige kriterier overholdes.
Decentralising policy implementation offers Member States and regions greater margin to deal with certain local issues themselves.
Derudover giver de nye forordninger mulighed for at i værksætte en gennemgribende forenkling af de lovgivningsmæssige rammer.
The proposed regulation also provides for a simplification of the current legislative framework.
Blandt de tekniske justeringer kan nævnes:
The following proposed technical adjustments are worth noting;
• et fald i de institutionelle priser i sektorerne for oksekød, mælkeprodukter og korn
• lower institutional prices in the beef, dairy product and cereal sectors;
• en styrkelse af systemet for direkte udligningshjælp afhængigt af arealstørrelsen eller husdyholdet: For at opnå en bedre fordeling af hjælpen mellem landmændene, fastsættes der en øverste grænse for, hvor meget hvert enkelt landbrug kan modtage fra de støtteordninger, der er forbundet med markedsordningerne.
• a strengthening of the direct compensatory aid system for agricultural land and livestock.
Dette støtteloft falder med antal tildelte støttebidrag
The maximum amount of direct income support a farm can receive will be fixed in a degressive way with a view to promoting a fairer division of aid to farmers;
• en revidering af tildelingsmekanismen for udligning til de sektorer, der repræsenterer et bredt spektrum af produktionsmetoder (oksekød, mælk), hvor en del af udligningsbeløbet skal til deles i form af nationale bevillinger, der er finansieret af EUGFL, Garantisektoren
• a revision of the mechanism for awarding compensation in sectors with diverse production methods (beef and dairy products): one part of the compensation to be granted under the form of national envelopes financed by the EAGGF-Guarantee section;
• særlige foranstaltninger til fordel for unge landmænd og bjergområder. områder.
• specific measures in favour of young farmers and mountainous
Landdistriktsudvikling, den anden søjle i den fælles landbrugspolitik
Rural development: a second pillar of the CAP
Landbruget skal i de kommende år tilpasse sig nye ændringer, der også vil få indvirkning på den lokale økonomi i landdistrikterne.
In the years to come, farming will have to adapt to new changes. These changes will have an impact on the local economies of rural areas.
En af de vigtigste målsætninger for den europæiske landbrugspolitik bør være at holde landdistrikterne i live og udvikle økonomien ved at udnytte deres specifikke ressourcer.
Consequently, maintaining vibrant rural areas and developing their economy by marketing their special resources must form the basis of Europe's agricultural policy.
Kommissionen foreslår, at der oprettes en sammenhængende og global politik for udvikling af landdistrikter med henblik på at udbygge markedspolitikken og samtidig holde øje med, at en større del af udgifterne til landbruget anvendes til miljøforbedring og arealplanlægning. alplanlægning.
With this in mind, the Commission proposes to implement a coherent rural development policy which is global in scope and which complements the conventional measures of the CAP. Greater emphasis will also be placed on environmental protection and spatial planning.
• forenkler den nuværende situation betydeligt ved at skabe en samlet ramme omkring samtlige foranstaltninger til udvikling af land distrikterne
• simplifies the present situation by creating a single framework of measures for rural development;
• forøger de ressourcer, der afsættes til målrettede miljømæssige for anstaltninger
• increases the resources devoted to specific measures in favour of the environment;
• etablerer en tværgående fremgangsmåde for alle landdistrikter i Unionen og samtidig - for sammenholdets skyld - yder særlig støtte til de regioner, der er mest tilbagestående
• establishes a horizontal approach for all rural areas of the European Union. In addition, as part of the cohesion effort, special assistance will be provided to the regions lagging behind in development;
• fastslår, at landdistriktsudviklingen er anden søjle i den fælles land brugspolitik.
• establishes rural development as the second pillar of the CAP.
En reform, som videreføres i medlemsstaterne
A reform involving the Member States
Landbruget i Unionens 15 lande er meget forskelligartet, hvad angår naturressourcer, driftsform, konkurrenceevne, indkomstniveau og traditioner.
The agricultural sector of the 15 EU countries is very diverse in terms of natural resources, production methods, and levels of competitiveness and income, as well as in traditions.
For at udnytte det bedst muligt skal der udvikles en ny model for landbrugspolitikken, som gør det muligt at målrette hjælpen til producenterne på en effektiv måde, samtidig med at der skabes en ny balance mellem fælles administration og større decentralisering.
Nevertheless, to capitalise on these strengths, a new model of agricultural policy is needed which is able to target aid at producers more efficiently and which strikes a new balance between common management and greater decentralisation.
• medlemsstaterne får mulighed for at tilpasse den hjælp bedrifterne tildeles på baggrund afkriterier, som medlemsstaterne skal definere, og som hængersammen med, hvor mange ansatte bedriften har.
• Member States will be able to modulate the aid granted to farms according to criteria (to be defined by the Member State) linked to employment on the farm.
Besparelserne i forbindelse med denne tilpasning kan afmedlemsstaten knyttes til en række miljøforanstaltninger for landbruget.
The savings made may be used by Member States as additional finance for agri-environmental measures;
medlemsstaterne vil få juridiske midler til at forbeholde udbetalingen al'den direkte hjælp til landmænd, som reelt er beskæftiget med landbrug endelig tvinger Forordningsudkastet medlemsstaterne til at tage tie fornødne forholdsregler for at sikre al miljoreglerne overholdes, om nødvendig! ved at reducere eller standse den direkte hjælp.
Member States will have the legal powers to restrict direct aid payments to those farmers exercising a predominantly agricultural activity; the proposed regulation invites Member States to take the steps needed to ensure that environmental rules are respected.
Økonomisk og social samhørighed
Failure to do so could result in a reduction or discontinuation of direct aid.
- højt prioriteret i Den Europæiske Union
Economic and social cohesion: a priority for the European Union
Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Den Europæiske Socialfond (ESF), Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL] og det finansielle instrument til udvikling af fiskeriet (FIUF) har til opgave at bidrage til den økonomiske og sociale samhørighed i Den Europæiske Union.
The goal of the European Regional Development Fund (ERDF), the European Social Fund (ESF), the European Agricultural Guarantee and Guidance Fund [EAGGF] and the Financial Instrument for Fisheries Guidance (FIFG) is to contribute to the economic and social cohesion of the European Union.
I løbet af perioden 2000-2006 finansierer disse fire fonde i fælles skab aktioner, der er koncentreret om følgende målsætninger:
During the period 2000-2006, these four Funds will jointly finance actions that concentrate on the following objectives:
• Mål nr. 1 : støtte til tilbagestående regioner
• Objective 1 : support to regions lagging behind in development;
• Mål nr. 2: økonomisk og social omstilling af ugunstigt stillede industriområder, regioner under strukturel forandring i servicesektoren, følsomme landdistrikter, ugunstigt stillede byområder eller områder, der er afhængige af fiskeriel
• Objective 2: economic and social reconversion in declining areas, regions undergoing structural adjustment in the services' sector, rural areas in difficulty, disadvantaged urban areas and areas dependent on fisheries;
• Mål nr. 3: udvikling af menneskelige ressourcer, bekæmpelse af arbejdsløshed og social udelukkelse.
• Objective 3: Human resource development, the fight against unemployment and social exclusion.
Derudover vil tre fællesskabsinitiativer støtte pilotprojekter, der har en særlig betydning på fællesskabsniveau. Disse projekter, som hver især finansieres af en fond, vil komme til at omhandle henholdsvis det mellemregionale og tværnationale samarbejde (EFRU], de men neskelige ressourcer (ESF) og udviklingen af landdistrikter (EUGFL).
In addition, three Community Initiatives will support pilot actions that have a particular impact at Community level.
Hvem skal den fælles landbrugspolitik støtte?
Who benefits from the CAP?
Landmændene er langt fra de eneste, der modtager støtte fra den fælles landbrugspolitik.
Farmers are not the only ones to benefit from a Common Agricultural Policy.
Også forbrugerne, virksomhederne og samfundet som helhed nyder godt af den.
Consumers, businesses and society as a whole also gain from the measures supported by the CAP.
Den fælles landbrugspolitik har nu i fyrre år sikret alle indbyggere i Den Europæiske Union mad på bordet, såvel kvalitets- og som kvantitetsmæssigt.
The CAP has assured a constant food supply of the highest quality to the European Union's citizens for over forty years.
Landdistrikterne udgør 80% af det europæiske areal.
It also aims to contribute to the creation of a dynamic economy in rural areas, which represent 80% of the European territory.
Landmændene er vigtige økonomiske aktører i disse områder.
CAP measures help agricultural businesses in the first instance but also have an influence on the economic, social, environmental and human spheres.
Det er således også den fælles landbrugspolitiks mål at vedligeholde og om muligt at udvikle dynamiske økonomiske strukturer i landsbyerne.
To coin a phrase, agriculture cannot be sustained without a local environment that is itself sustainable.
Den fælles landbrugspolitik spiller således en vigtig rolle i opretholdelsen af et levende miljø i landområderne, som alle europæere kan nyde godt af.
The CAP, therefore, plays an important role in keeping rural communities alive, some thing which all Europeans benefit from.
Europæerne er i stigende grad blevet bevidste om fødevarers kvalitet, men de har på dette område nydt godt af den fælles landbrugs politik længe før forbrugerbeskyttelse og forbrugerrettigheder kom på dagsordenen i det moderne samfund:
Food safety and quality are major concerns for Europeans, yet consumers were benefiting from the CAP long before consumer rights and consumer protection became big issues:
• den europæiske forbruger har adgang til både et stort udvalg og store mængder af fødevarer, hele året rundt og til relativt stabile priser
• the European consumer has access to a wide variety of produce throughout the year at comparatively stable costs;
• den fælles landbrugspolitiks bestemmelser gør det muligt at kon trollere, om produkter, der markedsføres i Europa - hvad enten de stammer fra Unionen eller er importeret - overholder de høje kvalitets- og sundhedsmæssige normer, som er vedtaget på europæisk niveau, og som konstant forbedres
• CAP measures ensure that food bought anywhere in Europe meets specific health and quality standards that are set at European level and which are constantly improved and updated;
• forbrugernes valg gøres lettere ved hjælp af de regler om etikettering og specifikke kvalitetsattester, der er defineret inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik
• consumers can make more informed choices thanks to rules on food-labelling and specific certificates of quality.
Hvis udvidelsen skal blive en succes
The challenge of enlargement
I december 1997 tog Det Europæiske Råd i Luxembourg fat på spørgsmålet om udvidelsen af Den Europæiske Union - en udvidelsesproces omfattende 11 nye lande.
In December 1997, the Luxembourg European Council launched the enlargement process of the European Union to 11 new states.
Det drejer sig i første omgang om Ungarn, Polen, Tjekkiet, Slovenien, Estland og Cypern.
Those involved in the first wave are Hungary, Poland, the Czech Republic, Slovenia, Estonia and Cyprus.
Denne nye udvidelse af Unionen er en stor udfordring for den fælles landbrugspolitik.
This new enlargement poses an undeniable challenge for the Common Agricultural Policy.
Integrationen af disse seks lande vil blandt andet medføre, at antallet af erhvervsaktive i landbruget stiger med 55%, og at størrelsen af de opdyrkede områder vil vokse med 25%.
The integration of these six countries will imply a 55% increase of the agricultural workforce and an additional 25% in farmed land.
Hvad markedsstøtteordninger angår, vurderes det, at udvidelsen af EU vil komme til at koste 1,5 milliarder ECU.
The cost of enlargement for the CAP is estimated at ECU 1.5 billion annually in market support alone.
Hér ligger den største udfordring.
This prospect presents the main challenge to the CAP.
Det drejer sig for det første om at arbejde for en genforening af hele det europæiske kontinent og, hvad landbruget angår, at udarbejde en fælles politik, der er tro mod kontinentets målsætninger og principper, men som kan og vil blive anvendt i hele den nye Union.
Rising to this challenge involves a reconciliation of the whole European continent and, from an agricultural point of view, the building of a common policy that is loyal to its objectives and principles but is applicable and applied to the whole of the new Union.
Den Europæiske Union er blevet verdens næststørste eksportør og største importør af fødevareprodukter, Virksomhederne i denne sektor har naturligvis været dem, der har fået mest ud af de fremskridt, landbruget har gjort inden for rammerne af den fælles land brugspolitik.
The European Union is the world's second largest food exporter and the world's biggest market for produce from third countries.
Men faktisk nyder alle dele af erhvervslivet godi af udviklingen i det europæiske landbrug: energi, kemi, maskinindustri, elektronik, edb, bioteknologi...
Businesses within the agri-food sector were undoubtedly the first to gain from the progress made in the agricultural sector accomplished through the CAP.
Den fælles landbrugspolitik beskytter landmændenes indtægter gennem prisstøtte, direkte hjælp, ledsageforanstaltninger...
To sustain Europe's agricultural sector the CAP intervenes to protect farmers' incomes. This is achieved by such measures as price support, direct aid and accompanying measures.
Nu hvor beskæftigelsen i landbruget er faldet og fortsætter med al gøre det som følge af produktivitetsstigningen og ældningen af landbefolkningen, erden fælles landbrugspolitik blevel udbyggel med bestemmelser, der begunstiger unge landmænd og diversificering af landbrugsaktiviteterne.
Tackling the perpetual fall in agricultural employment, that is linked to greater efficiency and modernisation in the farming sector, is another field of action of the CAP. The CAP includes measures in favour of young farmers and which encourage diversification of rural activities.
Det gælder om at bryde den onde cirkel med afvandring fra land til by og nedlæggelse af landbrugsarealer, og del er en af de største udfordringer for den nye politik for landdistriktsudvikling.
Breaking the link between the rural exodus and the declining farm ing workforce represents one of the biggest challenges for the new rural development policy.
Hvordan fungerer den fælles landbrugspolitik?
How does the CAP work in practice?
Den blev indført gradvist fra januar 1960 gennem oprettelsen af "fælles markedsordninger" og "Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL)", der dækker de nødvendige udgifter til den fælles landbrugspolitik.
The first policy to be entirely decided at European level from January 1960, the CAP is implemented by Common Market Organisations and financed by the European Agricultural Guarantee and Guidance Fund.
Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Land bruget (EUGFL)
The European Agricultural Guarantee and Guidance Fund (EAGGF)
En fælles politik fordrer fælles midler.
Common policy, common finance.
Inden for rammerne af fællesskabsbudgettet er udgifterne til landbruget dækket af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), der som navnet antyder består af to sektioner.
The European Agricultural Guarantee and Guidance Fund (EAGGF) is the financial instrument for agricultural spending and is made up of two sections.
Garantisektionen finansierer hovedparten af landbrugsudgifterne gennem de fælles markedsordninger: regulering af det indre marked gennem interventionsorganernes opkøb, lagerudgifter, direkte indkomststøtte, støtte til lettelse af varesalg, eksportrestitutioner og siden 1992 skovrejsning, støtte til førtidspensionering og landbrugsmiljøordningen.
The Guarantee section finances the main part of agricultural spending through the common market organisations. This includes regulation of the internal market by means of intervention purchases, storage costs, compensatory payments to farmers, production aids, export refunds and, since 1992, afforestation, early retirement and agri-environmental schemes.
EUGFL, Udviklingssektionen, udgør en del af Fællesskabets strukturfonde.
The Guidance section is concerned with structural policy.
Fonden deltager i den forbindelse i finansieringen af projekter af almen interesse: hjælp til tilbagestående regioner og til ugunstigt stillede landdistrikter, tilpasning af landbrugsstrukturerne...
Guidance intervention is also coordinated with Europe's other structural funds to promote the economic development of regions lagging behind in development and disadvantaged rural areas.
De fælles markedsordninger (FMO)
The Common Market Organisations (CMOs)
Mekanismerne i den fælles landbrugspolitik er især baseret på garanterede fællespriser og fælles markedsordninger (FMO), som varierer i henhold til produkternes produktions- og salgsbetingelser.
The main mechanisms of the CAP are the guaranteed common prices and the Common Market Organisations (CMO). The CMOs vary according to the production and selling conditions of the different products.
Kort fortalt findes der fire typer FMO:
There are four main types of CMO:
• Den første omfatter direkte producentstøtte knyttet til produktionsfaktorer såsom jorden eller husdyr, udregnet på historisk grundlag og med tilhørende mekanismer til produktionskontrol.
• the first provides direct aid to producers linked to factors of production such as land or livestock. Aid is based on reference periods and on the existence of production control mechanisms.
Det drejer sig blandt andet om korn, olieholdige planter, okse- og fårekød.
This type concerns cereals, oilseeds, protein crops, sheep meat and beef;
• Den anden omfatter støtte, der tildeles i henhold til den reelle produktion.
• the second type provides assistance that is proportional to production levels.
Det drejer sig blandt andet om olivenolie, tobak, bomuld, visse frugter og grøntsager, der forarbejdes ligesom citrusfrugter, tomater eller svesker, og til en vis udstrækning bordvin.
It covers olive oil, tobacco, cotton, certain processed fruit and vegetables such as citrus fruits, tomatoes and prunes, and, to a certain extent, table wine;
• Den tredje type FMO omfatter en støtte, der fortrinsvis afholdes af forbrugeren.
» the third type of CMO provides support whose cost is primarily borne by the consumer.
Det drejer sig blandt andet om mælkeprodukter og sukker.
This type covers dairy products and sugar;
• En fjerde type lader i hovedsagen markedet tilpasse sig udviklingen i udbud og efterspørgsel med meget lille offentlig indblanding.
• the fourth type allows the market itself to adjust to fluctuations in supply and demand with little intervention.
Det drejer sig blandt andet om frugt og grøntsager, kvalitetsvin, svinekød, fjerkræ, æg og honning.
The products concerned are fruit and vegetables, quality wines, pigmeat, poultrymeat, eggs and honey.
Den fælles landbrugspolitiks strukturforanstaltning
Structural action of the CAP
FMO, prispolitik og handelspolitik kan ikke alene levere en til fredsstillende løsning på det europæiske landbrugs problemer.
CMOs, price and trade policy alone cannot resolve Europe's agricultural problems in their entirety.
Den fælles landbrugspolitik er derfor gradvist kommet til at omfatte en vifte af foranstaltninger, der har til formål at forbedre det økonomiske og sociale miljø for landbrugene:
The CAP has, therefore, developed a range of measures that seek to improve the economic and social environment of farms:
• hjælp til strukturtilpasning i landbruget (hjælp til unge land mænd, hjælp til oprettelse af producentgrupper, til forbedringen af markedsføringsstrukturerne, til faglig videreuddannelse af landmændene, aktioner til fordel for kvinder i landbomiljøet...)
• support for the adaptation of agricultural structures: assistance for young farmers and for the creation of producer groups, improving marketing structures, professional training for farm ers and actions in favour of women in rural areas, among others;
• hjælp til bjergområder og ugunstigt stillede områder (landmænd i disse områder får udbetalt kompensationer for naturgivne handicaps og de gives fordelagtige betingelser til at foretage investeringer, der gør dem i stand til at videreføre deres erhvervsaktivitet).
• support in favour of mountainous and disadvantaged regions: a "compensatory allowance for natural handicaps" is awarded to farmers in these regions and preferential arrangements are accorded for investments enabling them to pursue their activity.
Ledsageforanstaltninger til den fælles landbrugspolitik er ligeledes etableret: hjælp til førtidspensionering af landmænd, hjælp til miljøvenlige produktionsmetoder, hjælp til skovrejsning og til udvikling af skovbrug inden for landbrugene.
In addition, a range of accompanying measures has also been introduced. These measures are early retirement schemes, support for environmentally friendly production methods, and aid for afforestation and for the development of forestry activities on agricultural holdings.
Den fælles landbrugspolitik, kvalitet og sikkerhed
The CAP, quality and safety
Under landbrugspolitikken er ligeledes indført forordninger, der søger at fremme produktion af højere kvalitet og bedre forbruger beskyttelse og -information.
The CAP has also introduced regulations aiming to encourage quality and to improve consumer protection and information.
I 1998 er der for knapt 500 europæiske levnedsmidler givet tilladelse til at anvende en beskyttet betegnelse - beskyttet oprindelsesbetegnelse (BOB), beskyttet geografisk betegnelse (BGB) -eller kvalitetsmærkningen "Garanti for traditionel specialitet", når de forarbejdes i henhold til anerkendte metoder.
In 1998, around 500 European agri-food products carried a protected denomination: Protected Designation of Origin (PDO) and Protected Geographical Indication (PGI); or the label "Certificate of Special Character (CSC)" for products processed according to recognised methods.
Hvad angår det økologiske landbrug, har det sine egne fællesskabsbestemmelser, der skal sikre udviklingen på dette område.
Organic or "green" products are the subject of Community legislation introduced to foster their development.
Fire årtier med den fælles landbrugspolitik
Four decades of the Common Agricultural Policy
Det var inden for rammerne af De Europæiske Økonomiske Fællesskaber (EØF), som blev oprettet ved Rom-traktaten i 1957, at det, man dengang kaldte "Det fælles marked for landbrug", blev planlagt.
Plans for the creation of a common agricultural market were set out in the founding treaty of the European Economic Community (EEC), the Treaty of Rome, in 1957.
Landbruget, som lægger beslag på store områder og knever mange ressourcer, forekom at være et af de bedste argumenter for oprettelsen af et stort europæisk marked.
As a major user of land and natural resources, farming seemed the most appropriate sector to create the common European market.
Det drejede sig om at udskifte de mange nationale bestemmelser med fællesskabsmekanismer, som skulle være de samme for alle medlemsstater.
Its creation implied replacing the many existing national rules by Community mechanisms. These mechanisms were uniformly applied in all Member States.