natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Men der er en undtagelse, som ganske vist gælder en bilateral aftale mellem Belgien og Zaire, og ikke fællesskabsretten. Det drejer sig om kassationsdomstolens dom af 21.4.1983, i henhold til hvilken en lov kunne være til hinder for anvendelsen af en traktat, Rev. crit. jur. beige, 1985, s. 22, med Waelbroecks bemærkninger.
How ever, the possibility of a real conflict is considered to be extremely remote and everywhere interpretations in favour of Community law prevail.
I andre senere domme er doktrinen fra den såkaldte »Le Ski«-dom udtrykkeligt blevet lagt til grund.
This results from the fact that the Community is still an unfinished structure, which will only become more solidly based when it moves towards a more constitu tional form of organization.
Det samme er tilfældet i Forbundsrepublikken Tyskland.
Experience shows that there is no single solution for all federations and even within the same one several systems may coexist.
Det er tilstrækkeligt at henvise til de meget klare vendinger i forfatnings domstolens dom af 9. juni 1971, hvori fællesskabsretten beskrives som en retsorden af højere rang end den almindelige lov, der overlapper og fortrænger (»überlagern und verdrängen«) denne.
In the United States, full legislative and administrative authority rests with the federal government once responsibility for a particular matter has been assigned to it.
Det er den almindelige dommer, som efter at have fået forelagt hele sagen skal afgøre, hvilke retsregler der skal anvendes, og som følgelig i den konkrete sag skal give fællesskabsretten den for rang '), som tilkommer den.
With the expansion of the responsibilities of government since the New Deal, this system has not prevented increasing calls being made on the state legislatures and administrations in an arrangement known as 'cooperative federalism'. lism'.
I dommen af 18.-27. december 1973 anerkendte forfatningsdomstolen indirekte, men utvetydigt, at forordningen har forrang for en senere lov 3).
(b) in the majority of cases the Constitution leaves it to the federal legislature whether legislation is administered centrally or by the cantons;
Dette problem skulle forelægges forfatningsdomstolen af den ret, som var blevet anmodet om at fravige en formel lov4), uanset om loven blot gengiver bestemmelserne i en direkte anvendelig fællesskabsakt, eller der er en egentlig konflikt mellem denne og den pågældende lov.
(c) finally, for some matters, the administration of federal legislation is left to the cantons.
I den såkaldte Granital-dom af 8. juni 1984') fulgte forfatnings domstolen den retspraksis, som EF-Domstolen havde lagt til grund i Simmenthal-dommen.
Under the Coal and Steel Treaty, the High Authority (Commission) has both policy-making and executive functions.
Forfatningsdomstolen fastslog, at den italienske domstol på eget initiativ og dermed uden at forelægge spørgsmålet for forfatningsdomstolen kunne undlade at anvende en national lov, der var i strid med direkte anvendelig fællesskabsret.
It was given the task of directly administering the common coal and steel market by means of economic, financial and administrative measures.
Det ene forbehold er omtalt ovenfor og var allerede nævnt i forfatningsdomstolens dom af 18.-27. december 1973.
How ever, the High Authority could request and, if necessary, require the assistance of Member States.
Det går ud på, at forfatningsdomstolen kan foretage en prøvelse, hvis EF-Domstolen fortolker en fællesskabsretlig bestemmelse på en måde, der er i strid med grundlæggende principper i det italienske retssystem eller med de grundlæggende rettigheder.
The Court of Justice approved of its calling on national authorities, for example, to issue the certificates required for claiming 'equalization' payments on ferrous scrap, because national authorities were 'the best qualified to carry out the necessary checks'.'
Det andet forbehold vedrørte en eventuel udtrykkelig konflikt mellem en italiensk lov og fællesskabsretten. Forfatningsdomstolen skal også træffe afgørelse, hvis nationale retsbestemmelser har til formål at forhindre eller vanskeliggøre den fortsatte overholdelse af traktaten med hensyn til hele fællesskabssystemet og de grundlæggende principper herfor.
Mindful of the scale of the responsibilities as signed to the High Authority, Article 5 of the Treaty requires that 'the Community shall carry out its task in accordance with this Treaty, with a limited measure of intervention' and the last paragraph provides that 'the institutions of the Community shall carry out these activities with a minimum of administrative machinery and in close cooperation with the parties concerned'.
Rækkevidden af disse forbehold er ret betragtelig i relation til princippet om fællesskabsrettens forrang.
Article 57 states that 'in the sphere of production the High Authority shall give preference to the indirect means of action at its disposal'.
Men betydningen heraf skal dog ikke overvurderes2). Den italienske forfatningsdomstol har i sin Granital-dom taget et vanskeligt og afgørende skridt.
These provisions have been interpreted as expressing a federal spirit in that they require the Community to give delegation to the Member States priority over central administration.
(1984), s. 756-772, med bemærkninger af G. Gaja. :) Man må håbe, at der ikke her er tale om en principbeslutning, der er et tilbageskridt i forhold til den retspraksis, der blev fulgt i Gra/Hiû'-dommen, men blot om et beklageligt »faux pas« — se i den anledning G. Sgarbanti, Corte costituzionale e Corte di giustizia: un dissidio sanato?, Riv. dir. agrario, 1987, s. 293 ff., navnlig s. 321 — forfatningsdomstolens dom nr. 286 af 19.-23. december 1986, Gazzetta Ufficiale, prima serie speciale, nr. 61 af 31.12.1986, s. 35-36, hvor forfatningsdomstolen anså sig for kompetent til at afgøre den påståede konflikt — som den materielt afviste — mellem fællesskabsretten og en lov, hvorved der pålagdes en afgift på tobak, der importeredes fra Fællesskabets medlemsstater.
On the other hand, the Treaty does contain specific provisions for Community law to be administered from the Community. For instance, Article 40(3) requires the setting-up of common agricultural market organizations, which if the Commission's proposal in the first Mansholt Plan had been followed might have taken the form of fullyfledged European marketing boards.
Denne lov havde appeldomstolen i Napoli erklæret for værende i strid med traktatens regler (artikel 7, 12, 37 og 95).
Article 88 gave the Member States responsibility for enforcing the competition rules only for a transitional period after which the main enforcement function would be assumed by the Commission.
I sagen var der nedlagt påstand om, at der forelå krænkelse af det grundlæggende princip om en harmonisk udvikling af det økonomiske liv på et af traktaten omfattet område via oprettelsen af et fælles marked og en gradvis indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes politik; forfatningsdomstolen tog de forelagte spørgsmål til behandling. ling.
Finally, Article 213 allows the Commission to obtain information directly from firms and individuals in the Member States, under conditions laid down by the Council.
Agrofarma-dommen er imidlertid overraskende, fordi forfatnings domstolen her anerkendte lovligheden af en folkeafstemning om ophævelse af en lov til gennemførelse af et direktiv, idet den gjorde gældende, at ophævelsen ikke kunne have nogen indflydelse på direktivets bestemmelser på grund af ... dettes direkte virkning3).
While certain types of Community legislation, such as directives, always require national legislation, the delegation of administrative responsibilities for other EC legislation may also entail national legislation to determine the authorities responsible, lay down procedures that are not specified in the basic legislation and provide enforcement machinery.
Som bemærket af en kommentator sammenblandede forfatnings domstolen den italienske stats forpligtelse til at gennemføre direktivet, en forpligtelse, som var i modstrid med afstemningsinitiativet, og det pågældende direktivs direkte virkning, som af borgerne kan påberåbes over for staten i tilfælde af manglende gennemførelse af direktivet.
Consequently, the delegation of administration usually implies the making of national arrangements to implement the provisions laid down by the Community institutions.
En fransk fabrikant af pulverkaffe havde betalt en højere afgift for kaffeekstrakt fra Nederlandene end for grøn kaffe importeret direk te til Frankrig. Denne diskriminering var i strid med traktatens artikel 954).
Article 42 provided that 'without prejudice to the powers conferred on the Commission, the implementation of the law shall be the responsibility of the authorities of the Member States'.
Firmaet nedlagde påstand om godtgørelse af de afgifter, der var erlagt med urette.
The Commission could thus be given wide powers of intervention to prevent decentralization compromising the uniformity of the law.
3) Jf. den anførte kommentar af E. Traversa. 4) Jf. kapitel III, afsnit 1.
Article 34(1) of the draft Treaty provides in this connection: 'Laws shall lay down the rules governing common action.
') »Traktater eller aftaler, der er behørigt ratificeret eller godkendt, har fra tidspunktet for deres offentliggørelse forrang for love, under forudsætning af, at den pågældende aftale eller traktat også anvendes af den anden part.«
As far as possible, they shall restrict themselves to determining the fundamental principles governing common action and entrust the responsible authorities in the Union or the Member States with setting out in detail the procedures for their implementation'.
4 bemærkninger af J. Mertens de Wilmars. ) Dom af 1.3.1968, Dalloz, 1968, s. 285; Rev. trim. dr. eur., 1968, s. 388, med Questiauxs konklusioner og med Constantinidès-Mégrets bemærkninger.
The principle of subsidiarity (see supra, paragraph 61a), which is affirmed only in Article 130r(4), is not directly linked with the decision about which authority is responsible for implementing this or that Community instrument; there is in most cases a form of collaboration between Community and national authorities.
De argumenter, der bygger på domstolspraksis, underbygges og suppleres således af Spaniens nationale ret.
The Treaty on European Union contains a number of elements pointing to a federal type of constitution, which implies at least a certain degree of decentralization.
Bestemmelsen lader formode, at fællesskabsretten ifølge selve sin natur fuldt ud anerkendes som værende en del af den portugisiske retsorden.
Article A of the Maastricht Treaty sets the objective of 'an ever­closer union among the peoples of Europe, in which decisions are taken as closely as possible to the citizen'.
I Forbundsrepublikken Tyskland er forbundsstaten lovgivende og dens udøvende myndighed ikke sammenfaldende. I forfatningens artikel 83 bestemmes det, at kompetencen til at gennemføre for bundslovene tilkommer de enkelte delstater (Lander), medmindre andet er fastsat i Grundgesetz.
These provisions do indicate a preference for indirect or decentra­lized administration, but the Treaty contains no such sharply de­fined rules as, for instance, those of the German Basic Law, where Article 83 states that the Länder shall give effect to federal legisla­tion.
Ifølge EKSF-traktaten er Den Høje Myndighed ganske vist både et politisk og administrativt organ. Myndigheden havde til opgave direkte at administrere det fælles kul- og stålmarked ved indgreb af økonomisk, finansiel og administrativ karakter.
In one specific field — monetary union — there is a provision in the Protocol on the Statute of the European System of Central Banks and of the European Central Bank that points out the complexity of the problem.
Forholdet til national ret kvalificerede til at foretage den fornødne efterprøvelse« '). Netop som følge af omfanget af Den Høje Myndigheds kompetence bestemmes det i EKSF-traktatens artikel 5, at »Fællesskabet varetager sin opgave på de i denne traktat fastsatte betingelser ved begrænsede indgreb«, og det hedder i samme artikels sidste stykke at »Fælles skabets institutioner udøver denne virksomhed med et begrænset administrationsapparat og i nært samarbejde med de pågældende«.
The third subparagraph of Article 12.1 reads: 'To the extent deemed possible and appropriate and without prejudice to the provisions of this Article, the ECB shall have recourse to the national central banks to carry out operations which form part of the tasks of the ESCB.'
Til gengæld finder man i EØF-traktaten særlige bestemmelser, der går i retning af, at Fællesskabet direkte skal administrere fælles skabsretten.
There are occasions when the sound operation of a common policy may demand that implementa­tion be centralized.
Artikel 213 giver Kommissionen beføjelse til på de betingelser, der er fastsat af Rådet, direkte at indhente oplysninger.
Considerations of principle in favour of decen­tralization sometimes come up against serious practical constraints.
Der er således uomtvisteligt en sammenhæng mellem den indirekte administration og staternes medvirken til at træffe foranstaltninger til gennemførelse af de bestemmelser, der fastsættes af institutioner ne.
In the following description of the position under the present Treaties, we will look in turn at centralized administration and at the delegation of administration to the Member States.
') Jf. overstående punkt 20.
See supra, paragraph 20.
På et nærmere angivet område, nemlig Den Monetære Union, fremgår det af en bestemmelse, hvor kompliceret spørgsmålet er.
The administration of Community law
Den direkte administration, hvor institutionerne kommer i umiddelbar kontakt med borgerne, forbliver en undtagelse inden for EØF-traktatens ordning.
The direct administration of Community law, in which the Community's central institutions deal directly with firms and individuals, is exceptional in the system of the EC Treaty.
Anvendelsen af konkurrencereglerne er i så henseende det vigtigste eksempel. Traktaten selv er på dette punkt klar.
The most significant example is the competition rules.
Artikel 187 indeholder i stk. 2 en bestemmelse om indførelse af bøder og tvangsbøder [litra a)] og fastlægger Kommissionens og EF-Domstolens opgaver i forbindelse med anvendelsen af bestemmelserne i artikel 85 og 86 [litra d)].
Article 87(2) provides for the introduction of fines and daily default penalties (subparagraph (a)) and for the definition of the respective functions of the Commission and the Court of Justice in applying Articles 85 and 86 (subparagraph (d)).
De fælles politikker kunne have givet anledning til en ordning med direkte administration, men som nævnt blev løsningen med oprettelse af europæiske kontorer for de enkelte produkter under Kommissionens ansvar ikke fastholdt i de første forordninger vedrørende den fælles landbrugspolitik.
The common policies might also have been administered centrally but, as we have seen, the suggestion of European marketing boards accountable to the Commission for individual agricultural products was not adopted in the first agricultural market regulations.
Kommissionen vedtager dog meget ofte, med bistand fra forvaltningskomitéerne '), bestemmelser, som tager sigte på at regulere individuelle tilfælde, og som i national ret ville have form af ministerielle bekendtgørelser.
However, with advice from management committees ' the Commission often issues provisions dealing with individual cases which in national law would be equivalent to statutory instruments.
At medlemsstaterne, som disse beslutninger er rettet til, optræder som mellemled, er en ren formalitet.
Such provisions are addressed to the Member State concerned, but the national authorities' role is purely formal.
EF-Domstolen, som havde fået forelagt sager om annullation af sådan ne retsakter, var derfor af den opfattelse, at de »umiddelbart og individuelt« berørte de klagende virksomheder, og tog derfor deres sager under påkendelse til trods for, at de enkelte borgere i princip pet ikke kan anfægte forordninger.
When it has received appeals against such legislation from firms affected by it, the Court of Justice has held that the measures were 'of direct and individual concern' to the plaintiffs and has heard the appeal despite the fact that individual firms normally cannot challenge regulations.
Der skal her blot gives et eksempel, som ikke vedrører landbrugspolitikken, men som gør det muligt at forstå rækkevidden af disse retsakter uden en nærmere redegørelse, som nødvendigvis ville blive ret indviklet.
We will confine ourselves to one example which does not concern the agricultural policy, but gives a good idea of the impact of such legislation without requiring a complex description of the facts of the case.
I en beslutning havde Kommissionen bemyndiget den tyske regering til at undlade at bringe reglerne om fællesskabsbehandling i anvendelse på svampe med oprindelse i Kina, som var bragt i fri omsætning i Benelux-landene.
A Commission decision had authorized the German Government to refuse entry, on the terms normally applicable to goods that had already been imported into the Community, to mushrooms that had been imported into the Benelux countries from China.
Denne bemyndigelse gjaldt også indførsler, for hvilke begæringer om licens »allerede var behørigt indgivet og på indeværende tidspunkt behandledes i den tyske administration«.
The authorization also covered imports in respect of which applications for licences were 'currently and duly pending before the German authorities'.
Domstolen fastslog, at importørernes antal og identitet var nærmere bestemt og kunne verificeres allerede før beslutningen blev truffet af Kommissionen, som havde mulighed for at vide, hvem der ville blive berørt heraf2).
The Court held that the number and identity of the im porters concerned was fixed and ascertainable before the date of the decision and the Commission was in a position to know who would be affected by it.2
') Kapitel I, afsnit 2.
1 Supra, Chapter I, Section 2.
2) Dom af 23.11.1971, sag 62/70, Bock, Sml.
2 Case 62/70 Bock [1971] ECR 897, at p.
1971, s. 239, der citeres efter det resumé, som G. Vandersangen og A. Barav giver af sagen, Contentieux communautaire,
908, as summarized by G. Vandersanden and A. Barav, Contentieux communautaire, Brussels, 1977, p. 167.
Forholdet til national ret licens) i forbindelse med korneksportrestitutioner, som også klart viser den direkte, individuelle forbindelse mellem fællesskabsbeslutningen og de pågældende nationale virksomheder.
Other cases could be cited concerning legislation on imports of apples or the advance fixing (i.e. the choice of the rate of export refund prevailing when the export or import licence is applied for) of refunds on cereal exports, which also highlight how Community legislation can directly impinge on the situation of individual national firms.
Denne forbindelse mellem virksomheder og Fællesskabet kommer også frem, når dette finansierer individuelle projekter, således som det er tilfældet ved intervention fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) eller fra andre fonde, der forvaltes af Kommissionen.
The Community institutions also have a direct impact on firms when the Community finances individual projects, as it does under the Farm Fund (EAGGF) and other funds administered by the Commission. sion.
Men hvad angår anvendelsen af de fælles politikker er det snarere den såkaldte »blandede administration« af fællesskabsret ten, som bør omtales.
However, the bulk of the administration of Community policies is of the mixed type with both the Community and national authorities playing a part.
Det er nemlig traktaten og, som oftest, Kommissionen, der alene eller med bistand fra de forskellige komitéer fastsætter reglerne til gennemførelse af grundforordningerne, men det er i sidste instans staterne, som materielt skal bringe reglerne i anvendelse over for de berørte parter.
The Council or (more often) the Commission, either alone or with the help of committees of national govern ment officials, lays down rules on how the basic legislation is to be applied; the Member States are responsible for applying those rules.
Det er medlemsstaternes instanser, der gennemfører et regelkompleks, som indtil mindste detalje er fastsat på fælleskabsniveau.
The national governments are the channel through which legislation that is decided in detail at Community level is put into effect.
Et sådant samarbejde med staterne er ubetinget nødvendigt, dels fordi Fællesskabets administrative infrastruktur er utilstrækkelig, dels fordi Fællesskabet ikke råder over tvangsmidler.
The small size of the Community's administration and its lack of powers of enforcement make such collaboration by Member States indispensable.
Den institution, som har til opgave at sikre anvendelsen af de fælles regler på fællesskabsniveau, er Kommissionen.
The institution with prime responsibility for ensuring that Community rules are applied is the Commission.
Dette fremgår af EØF-traktatens artikel 155, som dels fastsætter, at Kommissionen skal drage omsorg for gennemførelsen af de i denne traktat indeholdte bestemmelser og af de bestemmelser, som med hjemmel i denne træffes af institutionerne« (1. led), og dels, at den »skal udøve de beføjelser, som Rådet tildeler den med henblik på gennem førelse af de af dette udfærdigede forskrifter« (4. led). Disse regler medfører ikke, at Kommissionen får monopol på den centraliserede anvendelse af fællesskabsretten.
Article 155 of the EEC Treaty makes this clear when it requires the Commission to 'ensure that the provisions of this Treaty and the measures taken by the institutions pursuant thereto are applied' (first indent) and to 'exercise the powers conferred on it by the Council for the implementation of the rules laid down by the latter' (fourth indent).
De afspejler dog det forhold, at Rådet, der er en diskontinuerlig institution sammensat af medlemmer af staternes regeringer, ifølge sin natur er fundamentalt uegnet til at varetage forvaltningsopgaver.
They do, however, reflect the basic unsuitability of the Council, which is an intermediate institution made up of members of national governments, for administering policy.
Den europæiske fælles akt har som nævnt ovenfor bekræftet og præciseret de principper, der finder anvendelse på området, ved at supplere EØF-traktatens artikel 145 ').
As we have seen, the Single European Act has confirmed and clarified the principles governing the delegation of implementing powers to the Commission with the addition to Article 145. '
Artikel 121, der giver Rådet hjemmel til at overdrage Kommissionen opgaver vedrørende iværksættelse af fælles foranstaltninger på det
Article 121, which allows the Council to assign to the Commission tasks in connection with the implementation of common measures
Fællesskabsrettens gennemførelse
The administration of Community law
215 sociale område, især for så vidt angår social tryghed for vandrende arbejdstagere, er en anden i dette tilfælde helt speciel bestemmelse, som går i samme retning.
203 in the social field, particularly the social security of people who have moved to a Member State other than their own for employment purposes, is another specific instance of this tendency.
Man kan også henvise til den førnævnte artikel 213 vedrørende oplysninger og endelig til artikel 205, som pålægger Kommissionen helt selvstændigt at gennemføre budgettet i overensstemmelse med finansforordninger og inden for rammerne af de afsatte bevillinger.
Reference can also again be made to Article 213 which gives the Commission powers of direct fact-finding and to Article 205, which confers on the Commission exclusive authority for implementing the budget in accordance with the financial regulations, under its own responsibility and within the limits of the appropriations made.
Det skal dog bemærkes, at Rådet ved forskellige lejligheder har forsøgt at udvide sin kontrol til også at omfatte Kommissionens funktion som budgetforvaltende myndig hed.
It is worth noting that the Council has tried on several occasions to widen its control over the Commission's performance of its function as ad ministrator of the budget.