natgillin/translations-raw huggingface dataset:
— læse den generelle indledning til Tjenesteydelser for at få et overblik over spørgsmålene (side 1)
(ii) read the general introduction to services for an overview of the issues (page 1);
— udvælge det eller de afsnit, som dækker et eller flere områder af interesse fra indholdsfortegnelsen (side ix).
(iii) select from the contents (page ix) the section(s) which cover the sector(s) of interest.
I resuméerne er der henvisninger til de pågældende udgaver af De Europæiske Fællesskabers Tidende for de læsere, der ønsker at gennemgå foranstaltningerne i enkeltheder.
The summaries provide references to the appropriate copies of the Official Journal of the European Communities for those readers wishing to examine measures in more detail.
EF-Tidende kan fås fra salgskontorerne, der er angivet på indersiden af brochurens bagside.
Copies of the Official Journal can be obtained from the sales offices listed inside the back cover.
Brochuren giver et øjebliksbillede pr. 1. juli 1994 af situationen på et område, der er i stadig udvikling.
This publication provides a snapshot, as at 1 July 1994, of a situation which is evolving all the time.
Denne publikation gives i dokumentationsøjemed og medfører ikke noget ansvar for Kommissionen.
It was designed as a documentary tool and does not bind the Commission in any way.
DET EUROPÆISKE FÆLLESSKABS LOVGIVNINGSPROCEDURER OVERSIGT
EUROPEAN COMMUNITY LEGISLATIVE PROCEDURES SUMMARY
For bedre at kunne forstå oplysningerne i resuméerne bør man sætte sig ind i Fællesskabets lovgivningsprocedurer.
To gain a better understanding of the information contained in the summaries, it is worthwhile learning about the Community's legislative procedures.
Hvert resumé henviser til en særlig foranstaltning med henblik på at fremme oprettelsen af enhedsmarkedet. Generelt kan følgende siges:
Each summary refers to a specific measure desgned to facilitate the creation of the single market.
— Kommissionen har beføjelser til at træffe og gennemføre afgørelser ; den har initiativret og udarbejder udkast til forslag, som den forelægger Rådet.
In brief: (i) the Commission, which enjoys decision-making and implementing powers, has a right of initiative: it draws up proposals, which it submits to the Council;
— Rådet er sammensat af medlemmer, der repræsenterer hver medlemsstat på ministerplan.
(ii) the Council consists of members representing each Member State at ministerial level.
På grundlag af disse forslag vedtager Rådet sammen med Parlamentet og Kommissionen Fællesskabets retsakter.
Jointly with Parliament and the Commission, the Council adopts Community instruments on the basis of these proposals;
— Europa-Parlamentet (valgt af Fællesskabets borgere) behandler disse forslag og er inden for rammerne af sine beføjelser med til at vedtage Fællesskabets retsakter.
(iii) the European Parliament (elected by the citizens of the Community) examines these proposals and participates, within the limits of its powers, in the adoption of Community acts ;
— Det Økonomiske og Sociale Udvalg (sammensat af repræsentanter for arbejdsgiversammenslutninger, fagforeninger og andre interessegrupper) skal høres om nogle af disse forslag.
(iv) the Economic and Social Committee (consisting of representatives of employers, trade unions and other interest groups) must be consulted on some of these proposals;
— Regionsudvalget, der er sammensat af repræsentanter for regionale og lokale administrative enheder, har også en rådgivende funktion på visse områder.
(v) the Committee of the Regions, consisting of representatives of local and regional authorities, also has a consultative role in some fields.
Et direktiv er en EF-lov, der binder medlemsstaterne med hensyn til det resultat, der skal opnås ; men metodevalget er deres eget.
A directive is an EC law binding on the Member States as to the result to be achieved, but the choice of method is their own.
Detteeret vigtigt punkt, fordi virksomheder, der påvirkes af et direk tiv, må tage hensyn til den nationale lovgivning til gennemførelse af direktivet såvel som til direktivet.
This is an important point as businesses affected by a directive have to take account of the national implementing legislation as well as the directive.
Enbeslutning erkun bindendefordem, den er stilet til.
A decision is binding entirely on those to whom it is addressed.
De beslutninger, der er opsummeret i denne brochure, er rådsbeslutninger, selv om Kommissionen i visse tilfælde også har beføjelse til at vedtage kommissionsbeslutninger.
The decisions summarized in this booklet are Council decisions although in certain cases the Commission has the power to adopt Commission decisions.
Henstillinger vedtages af både
Recommendations
En henstilling har ingen bindende virkning (er ikke en \ov).Henstillingerkan Rådet og Kommissionen.
A recommendation has no binding effect (it is not a law). Recommendations can be adopted by both the Council and the Commission.
Størstedelen af foranstaltningerne i denne brochure er rådsdirektiver.
The majority of the measures included in this booklet are Council directives.
EF­lovgivning fra start til slut (direktiver og forordninger)
EC legislation from start to finish (directives and regulations)
Ministerrådets udtalelse af en tælles holdning
Adoption ol a common position by the Council of Ministers
Behandling
Second reading
Europa­Parlamentets be­handling al den tælles holdning
Examination ol common position by Parliament
/ behandling ι Hade!
Proposa sent to Council tor its opinion
Vedlaget ordlyd
Instrument adopted
Ordlyd ikke vedlaget
Instrument adopted
Procedure for fælles beslutningstagning
Co-decision procedure
Behandling
Proposal sent
Behandling
Agreement
Vedtaget ordlyd
Instrument not adopted
Den bedste måde at belyse procedurerne for Fællesskabets beslutningstagning på er at beskrive, hvorledes man går frem, når en retsakt skal vedtages.
The best way of illustrating the Community decision-making procedures is to describe the route leading to the adoption of a legislative instrument.
Det anbefales at læse følgende tekst og henholde sig til skemaerne på de foregående sider.
The following text should be read in conjunction with the charts set out above.
Siden traktaten om Den Europæiske Union trådte i kraft den 1. november 1993, harder været fire forskellige procedurer for vedtagelse af en retsakt: høringsproceduren, proceduren for samstemmende udtalelse, samarbejdsproceduren og proceduren for fælles beslutningstagning. ning.
Since the Treaty on European Union entered into force on 1 November 1993, four different procedures have existed for the adoption of a legislative instrument: the consultation procedure, the assent procedure, the cooperation procedure and the co-decision procedure.
Alle retsakter, der vedtages af Rådet, har deres oprindelse i et forslag, som Kommissionen har tilstil let Rådet. Deter den artikel i EF-traktaten, der danner retsgrundlag forforslaget, som er afgørende for, hvilken beslutningsprocedure der skal følges.
The procedure to be followed is determined by the article of the EC Treaty on which the proposal is based and each Council instrument starts from a proposal addressed by the Commission to the Council.
Inden for rammerne af høringsproceduren udbeder Rådet sig en udtalelse fra Europa-Parlamentet og i de fleste tilfælde fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg.
Under the consultation procedure, the Council seeks the opinion of the European Parliament and, in most cases, that of the Economic and Social Committee.
Efter afgivelsen af denne udtalelse kan Kommissionen vælge at ændre sitforslag.
Once these opinions have been delivered, the Commission may amend its proposal, if it so wishes.
Dernæst behandles forslaget af Rådet, som kan vedtage det uden videre eller efter at have ændret det.
The proposal is then examined by the Council, which may adopt it as it stands or after amending it.
Det hænder, at Rådet ikke når til enighed. Forslaget er så fortsat under behandling.
It can happen thatthe Council does not reach agreement, in which case the proposal remains 'on the table'.
Parlamentets samtykke skal indhentes i alle de tilfælde, hvor proceduren for samstemmende udtalelse skal anvendes, nemlig i spørgsmål angående retten til fri bevægelighed og opholdsretten for Fællesskabets statsborgere. Teksten enten vedtages eller forkastes.
Parliamentary approval is obligatory in all cases subject to the assent procedure — as regards the exercise of Community citizens' rights of free movement and residence.
I sidstnævnte tilfælde skal Rådet genbehandle forslaget, indtil Parlamentet siger god for det. Parlamentet har faktisk vetoret uden at kunne ændre ordlyden af det dokument, det får forelagt.
Where it is rejected, the Council has to re-examine the proposal until such time as Parliament gives its assent.
Samarbejdsproceduren giver Parlamentet mulighed for at ændre det forslag, det får forelagt, ikke én, men to gange.
The cooperation procedure allows Parliament to amend a proposal submitted to it not on one, but on two occasions.
Efter at have hørt Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg og i givet fald Regionsudvalget skal Rådet således vedtage en fælles holdning. Den forelægges dernæst Parlamentet, som har tre måneder til at acceptere den, forkaste den eller foreslå ændringer under andenbehandlingen.
After consulting Parliament and the Economic and Social Committee and, where appropriate, the Committee of the Regions, the Council has to adopt a common position.
Kommissionen genbehandler sit forslag på grundlag af Parlamentets ændringer og fremsender det til Rådet, der skal træffe en endelig afgørelse inden tre måneder.
The Commission re-examines its proposal in the light of Parliament's amendments and sends it to the Council, which has to take a final decision within three months.
Træffes der ingen afgørelse, bortfalder forslaget.
In the absence of a decision, the proposal will lapse.
Proceduren for fælles beslutningstagning består af tre etaper, og den giver Parlamentet mulighed for at nedlægge veto over for de spørgsmål, det får forelagt.
The co-decision procedure is a three-phase procedure enabling Parliament to veto the proposals placed before it.
Fremgangsmåden er den samme som for samarbejdsproceduren indtil andenbehandlingen i Parlamentet.
It follows the same course as the cooperation procedure up to the second parliamentary reading.
Den eneste forskel er muligheden for at indkalde et udvalg, der skal uddybe Rådets stillingtagen, når Parlamentet har til hensigt at forkaste den fælles holdning.
It differs from the latter procedure only in sotaras it allows for the convening of a committee to elucidate certain aspects of the Council's position in cases where Parliament intends to reject the common position.
Dette udvalg, der kaldes Forligsudvalget er sammensat af repræsentanter for Rådet og Parlamentet, og Kommissionen er også involveret i dets arbejde.
This committee, which is known as the Conciliation Committee, consists of representatives of the Council and Parliament and involves the Commission in its work.
Når Parlamentet har foreslået ændringer til den fælles holdning, afgiver Kommissionen sin udtalelse om dem, og dokumentet fremsendes til Rådet.
Where Parliament has proposed amendments to the common position, the Commission issues its opinion on those amendments and the text is forwarded to the Council.
Inden tre måneder (tredje etape) vedtager det retsakten eller indkalder Forligsudvalget, som har seks uger til at forsøge at nå frem ti I et kompromis mellem Parlamentetog Rådet. Når man til enighed, kan Parlamentet og Rådet kun godkende eller forkaste ordlyden.
Within three months (third phase), the Council either adopts the act or convenes the Conciliation Committee, which then has six weeks in which to negotiate a compromise between Parliament and the Council.
I tilfælde af uenighed er der to muligheder:
Where there is disagreement, there are two possibilities:
— enten bortfalder forslaget
(i) either the proposal lapses;
— eller den oprindelige fælles holdning, som Rådet har taget op igen og eventuelt ændret, vedtages eller forkastes af Parlamentet.
(ii) or Parliament adopts or rejects the initial common position as reaffirmed, and possibly amended, by the Council.
Før traktaten om Den Europæiske Union trådte i kraft, faldt størsteparten af de spørgsmål, som underkastes denne procedure, ind under samarbejdsproceduren. Det gjaldt f.eks. harmoniseringen af lovgivning som led i det indre marked, fri bevægelighed for arbejdstagere og gensidig anerkendelse af eksamensbeviser.
Prior to the entry into force of the Treaty on European Union, most matters now subject to this procedure were covered by the cooperation procedure : this was the case, for example, with the harmonization of legislation relating to the internal market, the free movement of workers and the mutual recognition of qualifications.
I det følgende gives en fuldstændig fortegnelse over de områder, hvor proceduren for fælles beslutningstagning anvendes.
The following table provides a full list of the areas falling within the scope of the co-decision procedure.
Anvendelsesområde for proceduren for fælles beslutningstagning fri bevægelighed for arbejdstagere etableringsret gensidig anerkendelse af eksamensbeviser tjenesteydelser harmonisering af lovgivningen om det indre marked uddannelse (tilskyndelsesforanstaltninger) kultur (tilskyndelsesforanstaltninger) sundhed (tilskyndelsesforanstaltninger) forbrugerbeskyttelse transeuropæiske net (retningslinjer) forskning (flerårigt rammeprogram) miljø (generelt handlingsprogram)
Free movement of workers Freedom of establishment Mutual recognition of qualifications Services Harmonization of legislation on the internal market Education (incentive measures) Culture (incentive measures) Health (incentive measures) Consumer protection TransEuropean networks (guidelines) Research (multiannual framework programme) Environment (action programme of a general nature)
Proceduren for afstemning i Rådet (kvalificeret flertal eller enstemmighed) afhænger af, hvilken artikel i traktaten forslaget er baseret på.
The voting procedure within the Council (qualified majority or unanimous vote) depends on the article of the Treaty on which the proposal is based.
I nogle tilfælde kræves der altid enstemmighed i Rådet:
There are some instances where Council unanimity is automatically required, namely:
— når Rådet tager initiativ til at foretage ændringer i forslaget, hvor Forligsudvalget kommer ind i billedet i forbindelse med proceduren for fælles beslutningstagning
(i) where amendments are made to the proposal on the Council's own initiative except in the case of the co-decision procedure Conciliation Committee;
— når der skal vedtages ændringer, som er foreslået af Parlamentet, men ikke stadfæstet af Kommissionen
(ii) where amendments are being made which have been proposed by Parliament but not endorsed by the Commission;
— når der skal vedtages en foranstaltning, og Parlamentet har forkastet Rådets fælles holdning, som er vedtaget i forbindelse med samarbejdsproceduren.
(iii) where a measure is being accepted after Parliament has rejected the Council's common position adopted under the cooperation procedure.
Kun et begrænset antal afgørelser gengives i resumé i denne brochure.
Only a limited number of decisions are summarized in this brochure.
Europa-Parlamentet afgiver en rådgivende udtalelse om nogle af dem, og det samme gælder Det Økonomiske og Sociale Udvalg samt Regionsudvalget.
The European Parliament delivers an opinion on some of them, as do the Economic and Social Committee and the Committee of the Regions.
Der anføres også kun et begrænset antal henstillinger.
The same is true of recommendations, the list of which is also limited.
Forud for vedtagelsen af nogle af dem fremsætter Europa-Parlamentet en udtalelse, og Det Økonomiske og Sociale Udvalg samt Regionsudvalget høres.
In some cases, the European Parliament delivers an opinion before they are adopted and the Economic and Social Committee and the Committee of the Regions are consulted.
Der er en »L«-serie, som indeholder lovgivning, og en »C«-serie, som indeholder andre oplysninger, f.eks. meddelelser ira Kommissionen.
There is an 'L' series which contains legislation and a 'C' series which contains other information, such as communications issued by the Commission.
Denne brochure indeholder resuméer af både vedtaget lovgivning og forslag til lovgivning.
This booklet contains summaries of both adopted legislation and proposals for legislation.
Hvor det drejer sig om forslag til lovgivning, henviser resuméet til »O-serien af EF-Tidende med Kommissionens forslag og Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelser, hvis disse er offentliggjort pr. 30. juni 1994.
In the case of proposals for legislation, the summary gives the Offical Journal 'C' series references for the Commission proposal(s) and the opinions of the European Parliament and the Economic and Social Committee, if published by 30 June 1994.
HVORFOR ET FÆLLES MARKED FOR TJENESTEYDELSER?
WHY A COMMON MARKET FOR SERVICES?
Etableringsret og fri udveksling af tjenesteydelser: Tilsyn med kreditinstitutter på et konsolideret grundlag 1.5. Reorganisation og likvidation af kreditinstitutter 1.6. Bankers og andre penge- og finansieringsinstitutters årsregnskaber 1.7.
Right of establishment and freedom to provide services: supervision of credit institutions on a consolidated basis 1.5.
Bankers og kreditinstitutters udenlandske filialregnskaber 1.8. Egenkapital 1.9.
Accounting documents of branches of foreign credit and financial institutions 1.8.
Indskudsgarantiordninger 1.10.
Depositguarantee schemes 1.10.
Indskudsgarantiordninger (direktiv) 1.11. Kontrol med store engagementer 1.12.
Depositguarantee schemes (Directive) 1.11.
Kontrol med store engagementer: Nye regler 1.13.
Monitoring of large exposures: new standards 1.13.
Realkredit 1.14. Solvensnøgletal 1.15.
Mortgage credit 1.14.
Hvidvaskning af penge 1.16.
Money laundering 1.16.
Gennemsigtighed med hensyn til bankvilkår for gennemførelsen af grænseoverskridende finansielle transaktioner 1.17. Betalingssystemer: Elektronisk betaling 1.18.
Transparency of banking conditions relating to crossborder financial transactions 1.17.
Betalingssystemer: Forholdet mellem kortindehavere og kortudstedere 1.19. Harmonisering af kravene til investeringsselskabers og kreditinstitutters kapitalgrundlag
Payment systems: relationship between card-holder and card-issuer 1.19.
Status og fremtidsudsigter 2.1.
Current position and outlook 2.1.
Forsikringsselskaber: Årsregnskaber 2.2.
Insurance companies: annual accounts
Forsikringsaftaler 2.4.
Insurance contracts 2.4.
Retshjælpsforsikring 2.5.
Legal expenses insurance 2.5.
Kredit- og kautionsforsikring 2.6.
Credit and suretyship insurance 2.6.
Ansvarsforsikring for motorkøretøjer: Fri udveksling af tjenesteydelser 2.7.
Motor vehicle liability insurance: freedom to provide services 2.7.
Ansvarsforsikring for motorkøretøjer: Forsikringsdækning af passagerer 2.8.
Motor vehicle liability insurance: coverage of passengers 2.8.
Livsforsikring: Fri udveksling af tjenesteydelser 2.9. Livsforsikring : Tredje direktiv 2.10.
Life assurance: freedom to provide services 2.9.
Direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring: Fri udveksling af tjenesteydelser 2.11.
Direct insurance other than life assurance: freedom to provide services 2.11.
Direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring: Tredje direktiv 2.12.
Direct insurance other than life assurance: third Directive 2.12.
Forsikringskomité
Insurance Committee
VÆRDIPAPIRMARKEDET
TRANSACTIONS IN SECURITIES
Status og fremtidsudsigter 3.1.
Current position and outlook 3.1.
Betingelser for værdipapirers optagelse til notering på en fondsbørs 3.2.
Conditions for the admission of securities to stockexchange listing
Oplysninger, der skal offentliggøres af selskaber, hvis aktier er børsnoterede 3.5.
Information to be published by companies the shares of which are listed on a stockexchange 3.5.
Oplysninger om betydelige kapitalandele 3.6. Bestemmelse om insider-handel 3.7. Investeringsservice: Institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter) 3.8. Investeringsservice: Særlige foranstaltninger for visse investeringer foretaget af investeringsinstitutter 3.9. Investeringsservice 3.10. Harmonisering af kravene til investeringsselskabers og kreditinstitutters kapitalgrundlag 3.11. Investeringsgarantiordninger
Information on major holdings 3.6.
Status og fremtidsudsigter 4.1. Godstransport ad landevej: Transport mellem medlemsstater 4.2.
Current position and outlook 4.1.
Godstransport ad landevej: Beskyttelsesmekanisme på fællesskabsplan 4.3.
Carriage of goods by road: Community safeguard mechanism 4.3.
Godstransport ad landevej: Cabotagekørsel : transportvirksomheder, der ikke er hjemmehørende på det nationale marked 4.4.
Carriage of goods by road: inland cabotage: nonresident carriers in the national market 4.4.
Godstransport ad landevej: Afgifter i forbindelse med vejgodstransport 4.5.
Carriage of goods by road: taxation of the carriage of goods by road 4.5.
Passagerbefordring ad landevej: International befordring 4.6.
Carriage of passengers by road: international carriage 4.6.
Passagerbefordring ad landevej: Intern befordring i en medlemsstat, hvor transportvirksomheden ikke er hjemmehørende 4.7.
Carriage of passengers by road: nonresident carriers in the national market 4.7.
Godstransport og passagertransport ad landevej: Adgang til erhvervet med gods- og personbefordring ad landevej og gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser 4.8.
Carriage of goods and passengers by road: admission to the occupation of road transport operator and mutual recognition of diplomas 4.8.
Trafiksikkerhed: Transport af farligt gods ad vej 4.9.
Road safety: transport of dangerous goods by road 4.9.
Trafiksikkerhed: Kontrol i forbindelse med transport af farligt gods ad vej 4.10.
Road safety: checks on the transport of dangerous goods by road 4.10.
Trafiksikkerhed: EF-databank vedrørende færdselsulykker 4.11.
Road safety: Community database on road traffic accidents 4.11.
Trafiksikkerhed: Handlingsprogram vedrørende trafiksikkerhed 4.12.
Road safety: action programme on road safety 4.12.
Transport ad jernbane: Udvikling af Fællesskabets jernbaner 4.13.
Rail transport: development of the Community's railways 4.13.
Transport ad jernbane: Licens til jernbaneforetagender 4.14.
Rail transport: licensing of railway undertakings 4.14.
Transport ad jernbane: Fordeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af infrastrukturafgifter 4.15.
Rail transport: allocation of railway infrastructure capacity and the charging of infrastructure fees 4.15.
Søtransport: Intern godstransport og personbefordring ad indre vandveje i en medlemsstat, hvor transportvirksomheden ikke er hjemmehørende 4.16.
Maritime transport: inland waterway transport of goods and passengers: non resident carriers 4.16.
Søtransport: Fri udveksling af tjenesteydelser, konkurrence, illoyal priskonkurrence og fri adgang til fragter i oceanfarter 4.17.
Maritime transport: freedom to supply services, competition, unfair pricing practices and free access to ocean trade 4.17.
Søtransport: Fri udveksling af tjenesteydelser inden for de enkelte medlemsstater (cabotagesejlads) 4.18.
Maritime transport: freedom to provide services within the Member States (ocean trade) 4.18.
Søtransport: Adgang til udøvelse af transportvirksomhed inden for godstransport ad indre vandveje og gensidig anerkendelse af eksamensbeviser 4.19.
Maritime transport: access to the occupation of carrier of goods by waterway and mutual recognition of diplomas 4.19.
Sikkerhed til søs: Sikkerhedskrav til skibe, som transporterer farligt eller forurenende gods 4.20.
Maritime safety: requirements for vessels carrying dangerous or polluting goods 4.20.
Sikkerhed til søs: Europæisk indberetningssystem for skibe 4.21.
Maritime safety: European vessel reporting system 4.21.
Sikkerhed til søs: Minimumsuddannelsesniveau for søfartserhverv 4.22.
Maritime safety: minimum level of training for maritime occupations 4.22.
Sikkerhed til søs: Organisationer, der udfører undersøgelser og syn af skibe 4.23.
Maritime safety: ship inspection and survey organizations 4.23.