natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Anvendelsen af artikel 235 bliver herved mindre nødvendig end før.
This overlap is inevitable at the present stage of integration.
Inden for de nævnte områder kan Fællesskabet støtte sine foranstaltninger på en udtrykkelig bemyndigelse.
It is also a result of the distinction drawn between political cooperation among the Member States and Community matters.
Det samme kan siges om de nye beføjelser, der ved unionstraktaten tillægges Fællesskabet i forbindelse med undervisning, faglig uddannelse og ungdomsanliggender, kultur, folkesundhed, forbrugerbeskyttelse, transeuropæiske net og industri, og som ligger i fortsættelse af de politikker, der blev indført ved fællesakten.
Nevertheless, the diplomatic status granted — by agreement or unilaterally by the host country — to the Commission delegations and the nature of the work they perform do give the Community a strong image of unity to the outside world.
I henhold til EØF-traktatens artikel 210 (Euratomtraktatens artikel 184) har Fællesskabet status som juridisk person. Da artikel
There can be no doubt that the capacity to enter into agreements implies that the Community can be held responsible for the consequences of its actions, both as regards contractual obligations and non-contractual liability.
2) Vedrørende spørgsmål, der er omhandlet i dette afsnit, se J. Groux og Ph.
It is the Community alone, and not the Member States, that appears as borrower of the funds for on-lending under the instrument.
Manin, De Europæiske Fællesskaber i den Internationale Retsorden, op. cit.
1 See Groux and Manin, op. cit., pp. 149-157.
211 (Euratomtraktatens artikel 185) vedrører rets-og handleevnen inden for de nationale retssystemer, anses artikel 210 (Euratomtraktatens artikel 184) for at vedrøre den folkeretlige retssubjektivitet.
However, even this indirect guarantee was later dropped. Council Regulation (EEC) No 682/81 of 16 March 1981 adjusting the Community loan mechanism designed to support the balance of pay ments of Member States, ' which replaced the 1975 Regulation (and has itself since been superseded by Council Regulation (EEC) No 1969/88 of 24 June 1988),2no longer made provision for such a refinancing arrangement, as the Council felt the Community's fin ancial autonomy afforded sufficient security to lenders.
I EKSF-traktatens artikel 6, stk. 2, hedder det mere direkte: »Fællesskabet har i internationale forhold den til gennemførelsen af dets opgaver og opnåelse af dets mål fornødne rets- og handleevne.«
As far as international agreements concluded by the Community are concerned, the question whether the Member States are jointly or in a subsidiary capacity liable for performance of the obligations thereunder appears to be answered in the affirmative by Article 228(7) of the EC Treaty in its post-Maastricht form (Article 228(2) of the EEC Treaty), as the Court has interpreted it.
Disse generelle bestemmelser betyder, at de enkelte Fællesskaber inden for rammerne af de i traktaten opstillede mål er beføjede til at udøve rettigheder og påtage sig forpligtelser.
This provides that such agreements shall be binding on the institutions and on Member States.
Bestemmelserne er dog ikke andet end en bekræftelse af Fællesskabernes autonomi.
The majority of commentators used to take the view that this reference merely implied that, once signed, such agreements formed an integral part of the Community's internal legal order.
Man kan ikke uden videre heraf udlede bestemte beføjelser på det eksterne område.
In other words, the provision was not intended to regulate the relations between Member States and the Community's partners.
Argumentet er snarere omvendt: Man kan ikke forestille sig sådanne beføjelser uden at tillægge Fællesskaberne en vis status som juridisk person i folkeretlig hen seende.
These relations should be seen in the light of the organization's requirements for autonomy and of the rules of international law, although the latter, it must be admitted, were not particularly clear on this point.
De klassiske kendetegn for folkeretlig retssubjektivitet er retten til at indgå aftaler, retten til at optræde som part i retssager eller mere generelt til at være part i sager om bilæggelse af tvister samt det folkeretlige ansvar både for handlinger og undladelser.
It held that 'in ensuring respect for commitments arising from an agreement concluded by the Community institutions the Member States fulfil an obligation not only in relation to the nonmember country concerned but also and above all in relation to the Community which has assumed responsibility for the due performance of the agreement'.
Dette er dog ikke tilfældet med EKSF, hvor der så godt som ikke findes nogen udtrykkelig hjemmel til at indgå aftaler, og hvor der — som følge af usikkerheden med hensyn til den reelle udstrækning af Fællesskabets kompetence og på grund af den manglende politiske vilje til at gøre den gældende — har udviklet sig en praksis med blandede aftaler, der indgås med tredjelande af Fællesskabet og medlemsstaterne i forening.
:Establishing a single facility providing medium-term financial assistance for Member States' balances of payments, OJ L 178, 8.7.1988, p. 1. '
2 (forskning og teknisk udvikling), 130 R, stk. 4, første afsnit (miljø), og 130 Y (udviklingssamarbejde).
On this interpretation, Article 228(2) would be a clause for the benefit of third parties {stipulation pour autrui) which conferred a right of action on them.
Desuden har der udviklet sig en retspraksis og politik, der er baseret på princippet om en implicit kompetence på området.
The question is whether considering the Member States as general guarantors of the Community would detract from its legal personality. '
Navnlig »har medlemsstaterne, når Fællesskabet for at gennemføre en fælles politik, der er omhandlet i traktaten, har vedtaget bestemmelser, der under en eller anden form indfører fælles regler, ikke længere ret til individuelt eller kollektivt at indgå forpligtelser med tredjelande, der berører disse regler« (præmis 17)2).
This is the socalled political cooperation machinery. Before we consider the new Union Treaty provisions on the common foreign and security po licy, the earlier situation should first be outlined.
Medlemsstaterne — som i praksis ofte er forbeholdne over for Fællesskabets erklæringer om implicit kompetence — har dog højtidelig anerkendt princippet om en sådan kompetence i to på hinanden følgende erklæringer, den ene knyttet som bilag til slutakten fra den konference, hvor fællesakten blev vedtaget, den anden til den slutakt, hvori det konstateredes, at der i Maastricht var opnået enighed vedrørende traktaten om Den Europæiske Union.
The Summit Conference of the Heads of State or Government held in The Hague on 2 December 1969 commissioned a report on the possibilities for political cooperation.
I begge tilfælde vil formuleringen af visse af traktatens artikler kunne tages til indtægt for den opfattelse, at forhandlerne havde haft til hensigt — i strid med AETR-doktrinen — at give medlemsstaterne kompe tence til at indgå internationale aftaler.
The report, prepared by the chief policy advisers in the Member States' foreign ministries under the chairmanship of their Belgian colleague, Etienne Davignon, was adopted by the Foreign Ministers on 27 October 1970.
Konferencen understregede i en erklæring, at dette ikke var tilfældet og fastslog, at bestemmelserne ikke berører de principper, der følger af Domstolens dom i AETR-sagen.
It introduced a procedure for cooperation on foreign policy through consultations between the ministers responsible and the Heads of State or Govern ment.
I en dom af 14. juli 19763), men navnlig i udtalelse 1/764), fastslog EF-Domstolen princippet om Fællesskabets implicitte beføjelser med hensyn til forbindelserne udadtil.
Between the ministerial sessions, meetings of the chief policy advisers were held, prepared by groups of experts.
Idet den kort rede gjorde for sin retspraksis, konkluderede den, at »såfremt der med henblik på gennemførelse af et bestemt mål i fællesskabsretten er tillagt Fællesskabets institutioner kompetence indadtil, har Fælles skabet kompetence til at påtage sig de nødvendige internationale forpligtelser til gennemførelse af dette mål, selv hvor der ikke findes nogen udtrykkelig bestemmelse herom« 5).
The procedure was improved at the Copenhagen Summit in September 1973 and at the London one in October 1981. Each country undertook not to decide its position on subjects on which the adoption of a joint position was necessary or desirable, without first consulting its partners through the political cooperation framework.
') Dom af 31.3.1971, sag 22/70, AETR, Sml. 1971, s. 41. 2)Sml. 1971, s. 45.
Practical steps were taken to improve the working of the procedure.
') Kramer, forenede sager 3, 4 og 6/76, Sml. 1976, s. 1308-1309.
Liaison with the Community institutions, especially the Commission and the Parliament, was improved.
4) Udtalelse af 26.4.1977, sag 1/76, Sml. 1977, s. 741 ff.
The Belgian Prime Minister, Leo Tindemans, made suggestions in this regard in his 1975 report on European union.
Af denne retspraksis kan man udlede, at Fællesskabet har beføjelse til at indgå aftaler, når dette er en nødvendig forudsætning for at udøve en kompetence, som traktaten tillægger det.
Special characteristics step he proposed that the Member States should set down in a protocol the commitments they had undertaken in the political cooperation sphere.
Domstolen har bekræftet sin doktrin og udtrykt den så generelt, som det er muligt, i den allerede nævnte udtalelse 1/92 af 10. april 1992 vedrørende aftalen om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.
Later, a single decisionmaking centre should be established, though without merging the Community procedures and the political cooperation arrangements.
Sagen drejede sig om, hvorvidt den pågældende aftale kunne indeholde bestemmelser om kompetence fordelingen i konkurrencespørgsmål mellem EFTA's tilsynsmyndighed og EF-Kommissionen.
Over the years of this growing political cooperation a trend has certainly been observable to enter into wider consultations on the major issues raised by international crises (Iran, Afghanistan, Poland, the Falklands, Lebanon, etc.).
Under henvisning til de allerede nævnte domme og udtalelser besvarede Domstolen spørgsmålet således: »Som det fremgår af Domstolens praksis .... kan Fællesskabets kompetence til at indgå internationale aftaler følge ikke alene af en udtrykkelig hjemmel i traktaten, men også af andre traktatbestemmelser og af retsakter, som i medfør af sådanne bestemmelser er udstedt af Fællesskabets institutioner.
The joint Community action to suspend imports from Argentina after the invasion of the Falklands deserves special men tion, as it was expressly based on the agreements on political cooperation. ation.
Fællesskabet har følgelig i medfør af EØF-traktatens konkurrence regler og de retsakter, som er udstedt til gennemførelse heraf, kompetence til at indgå internationale aftaler på dette område« (punkt 39 og 40).
After the Tindemans Report, the idea of writing political cooperation into the Treaties was put forward in all the proposals for closer European union.
Domstolen indskrænkede sig til at bekræfte en implicit kompetence, ligesom den tidligere havde gjort det i grundlaget for sin doktrin i præmis 16 i AETR-dommen.
However, the resulting Solemn Declaration on European Union of 19 June 1983, which reproduced the content of earlier declarations on this subject adding to them here and there, considerably watered down the commitment to sign a new Treaty after five years.
Til handelsaftalerne (regulering af samhandelen med varer og tjene steydelser samt af betalingerne herfor) og til associeringsaftalerne må man for fremtiden i henhold til Domstolens retspraksis føje alle de aftaler, der sluttes inden for de vidt forskellige områder, hvor Fællesskabet udøver eller vil komme til at udøve sin aktivitet: fiskeriaftaler, hvoraf den første blev indgået med De Forenede
The European Parliament's initiative on European union was founded on the need to 'collect within a single, clear institutional framework the different forms of cooperation that have grown up over the past 30 years (European Communities, European political cooperation, European Monetary System, etc.)'.
') EFTL 141 af 9.6.1977, s. 1. :) Aftaler indgået med Sverige, Færøerne, Norge, Canada, Senegal, Guinea-Bissau mv. vedrørende Fællesskabets fiskerirettigheder i disse landes farvande, eller de sektorafgrænsede aftaler vedrørende bestemte fiskearter (f.eks. laks), anført af J. Raux, i »Les accords externes de la CEE«, Rev. trim. dr. eur., 1981, s. 684 ff., navnlig s. 687 og 691.
The intergovernmental conference which the Milan European Council decided to call was to work out both 'a treaty on a common foreign and security policy on the basis of the Franco-German and
Det kan således fastslås, at Fællesskabet har langt mere videregående beføjelser til at indgå internationale aftaler end andre internationale organisationer i kraft af selve den kompetence, som medlemsstaterne har tillagt det. Disse er dog undertiden utilbøjelige til at ville anerkende de fulde konsekvenser af dette forhold.
The result of the conference's work, the Single European Act, contains both provisions amending the Community Treaties (mainly the EEC Treaty) and a Title III, 'Provisions on European cooperation in the sphere of foreign policy', composed of one article, Article 30, divided into 12 paragraphs.
Endvidere vedrører aftalerne både områder, som er omfattet af Fællesskabets kompetence, og områder, som henhører under medlemsstaternes ansvar.
As noted above, ' the political cooperation provisions were drafted by a separate negotiating group from the Treaty amendments.
Af disse to grunde kan man se, at en række aftaler — navnlig samarbejdsaftaler med udviklingslandene — indgås mellem på den ene side Fællesskabet og dets medlemsstater og på den anden side det pågældende tredjeland.
It was only at the insistence of the Commission that it was decided, against objections from some Member States, to include them in the Act.
Denne praksis følges også, når det drejer sig om aftaler, der indgås af Fællesskabet inden for rammer ne af internationale organisationer, som EF-landene er medlemmer af, og hvor landenes aktiviteter er defineret bredere end Fællesskabets kompetence.
The provisions of Article 30 provide the sought-after codification of the principles of political cooperation.
Dette gælder således inden for FN's særorganisationer. tioner.
The earlier reports on political cooperation and the 1983 Solemn Declaration are thus still important points of reference.
Der var pr. 1. januar 1993 akkrediteret 150 missioner — som oftest ved de tre Fællesskaber — men af og til kun ved et eller to af disse.
The clause is striking, both for its use of the expression 'European foreign policy', which is undoubtedly significant, and for its avoid ance of a reference to a 'common foreign policy'.
Traktaterne indeholder ingen bestemmelser om tredjelandes repræsentation ved Fællesskaberne.
It also indicates how firmly associated the political cooperation now is with Community membership.
Disse missioner (der for visse landes vedkommende kaldes delegationer eller repræsentationer), som har normal diplomatisk status, varetager de opgaver, som påhviler traditionelle diplomatiske organer: repræsentation, forhandling, informationsvirksomhed.
One feature of Article 30 that deserves special mention is the fact that the undertaking to inform and consult one another was now written into the Treaty. Thus, such consultation was henceforward not a political commitment, but a legal obligation.
Foruden disse gængse funktioner skal også nævnes deltagelse i mere eller mindre officielle konsultationsorganer, som er blevet etableret for de enkelte geografiske zoner (Latinamerika, de arabiske lande mv.)
It should be noted, however, that this obligation was not — any more than the
') Se fortegnelsen over rene fællesskabsretlige og »blandede« bi- og multilaterale aftaler, EØF, EKSF og Euratom i Groux og Manin, op. cit. s. 63-69.
1 See supra, paragraph 37.
Karakteristika med henblik på en dialog med Fællesskabets institutioner og ud førelse af de opgaver, der ved handels- eller samarbejdsaftaler er tillagt eksekutive organer, som er nedsat ved disse aftaler.
Special characteristics other obligations contained in Article 30 — guaranteed by the possibility of action by the Court of Justice to enforce it.
Ved handelsaftalerne nedsættes der som oftest blandede komitéer, der skal følge aftalernes gennemførelse, og associerings- eller samarbejdsrådene kan træde sammen på minister- eller ambassadørniveau.
Article 31 provided that the provisions of the Treaties concerning the Court of Justice applied only to Title II and Article 32 of the Act, and hence not to Title III (the political cooperation provisions).
Der findes også udvalg, der specielt består af ambassadører. Dette er for eksempel tilfældet i forbindelse med Lomé-konventio-nen mellem EØF og AVS-landene (landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet).
The obligations were thus not backed by the force of Community law.
Under alle omstændigheder er det cheferne for missionerne og repræsentationerne i Bruxelles, som er medlemmer af disse organer sammen med Fællesskabets repræsentanter.
It is also worth noting the obligation of consistency between the external policies of the Community and the policies agreed in the European political cooperation framework.
I 1987 blev der indgået en aftale om åbning af en delegation i Peking.
The reference is interesting for the prospects it opens up for a Community policy in this area.
I de senere år er Fællesskabet blevet repræsenteret i stadig flere hovedstæder, og Kommissionen havde i 1992 116 delegationer uden for Fællesskabet.
Finally, the possibility of closer cooperation between those Member States which are members of the Western European Union or of the Atlantic Alliance was accepted.
Disse forskellige former for repræsentation udadtil er snarere en afspejling på det eksterne plan af Kommissionens beføjelser som forhandlings- og eksekutivorgan — delegationerne i AVS-landene indtager dog en lidt speciel situation — end et udtryk for det samlede Fællesskabs folkeretlige retssubjektivitet.
The establishment of a secretariat based in Brussels to 'assist the Presidency in preparing and implementing the activities of European political cooperation and in administrative matters' (paragraph 10(g)) is certainly the most remarkable of the institutional provisions of Article 30.
Kommissionen er i øvrigt ikke alene om at repræsentere Fællesskabet.
This is not the secretariat-general that some govern ments wanted, which would have coordinated all the activities of the European Union and been accountable to the European Council.
Rådets for mandskab er på forskellig måde repræsenteret i tredjelandene med henblik på at gøre Fællesskabets synspunkter gældende.
It is more modest in scale and responsibilities.
Denne dualisme synes uundgåelig på integrationens nuværende stadium.
The duties and organization of the secretariat were laid down in a decision adopted by the Foreign Ministers when the Single Act was signed. '
Den hænger også sammen med sondringen mellem det område, der er omfattet af det politiske samarbejde mellem medlemsstaterne, og det område, der falder ind under Fællesskabernes kompetence.
It is composed of five officials seconded in rotation from the governments of the country currently holding the Presidency, the two countries that last held it, and the two countries that are to hold it next.
En sådan hjemmel findes i flere associeringsaftaler, men også i aftaler vedrørende miljøbeskyttelse, fiskeri og nuklear sikkerhedskontrol, det vil sige både blandede aftaler og rene fællesskabsaftaler.
However, in the end there was no need to wait until those five years were up. Less than three years after the Single Act came into force in July 1987, there were, first, the Belgian Memorandum of March 1990 and then the joint letter from President Mitterrand and Chancellor Kohl of April 1990 proposing that the Intergovernmental Conference on Economic and Monetary Union scheduled for later in the year be accompanied by a conference on political union, one of the main items on its agenda being a common foreign and security policy.
Dette er også et klassisk kendetegn for retssubjektivitet, som således gradvis tillægges Fællesskabet ').
The need for the Community to acquire a stronger identity on the international scene was obvious to many. '
Da Fællesskabet har kontrakthabilitet, kan man heraf med sikkerhed slutte, at det også er ansvarligt for sine handlinger, hvad enten der er tale om opfyldelsen af en aftale eller om en skadegørende handling uden for kontraktforhold.
Title V of the Maastricht Treaty is the outcome of the tough negotiations leading to the common foreign and security policy.
I det omfang, Fællesskabet disponerer over egne indtægter og kan optage lån, har det til strækkelige økonomiske midler til at være ansvarlig for behørig opfyldelse af sine forpligtelser og til at erstatte skade, det måtte have forvoldt.
In the Community jargon this policy is called the 'second pillar' of the European Union established by that Treaty, the first being composed of the three Communities, whose founding Treaties were extensively amended, and the third being justice and home affairs cooperation.
Spørgsmålet er, om medlemsstaterne har et subsidiært ansvar, således som det ifølge retsteorien generelt er tilfældet med internationale organisationer?
In this sui generis structure we see the combination of the integration approach in the first pillar and the intergovernmental approach in the second and third, though bridges can be constructed to link them and there is a review facility that may bring them closer together anyway.
Det er endnu ikke muligt at besvare dette spørgsmål under ét.
There is no unanimity in the interpretation of what the Union Treaty has achieved in foreign policy terms.
Den ordning med fællesskabslån, der blev indført i 1975 med henblik på at hjælpe medlemsstaterne til at imødegå de betalingsbalancevanskeligheder, der skyldtes stigningen i oliepriserne, er et godt eksempel på Fællesskabets finansielle autonomi i forholdet til omverdenen.
For some, there is a more ambitious formulation without substantial change to what Article 30 of the Single Act brought about.
Det er nemlig Fællesskabet alene — og ikke medlemsstaterne — der står som låntager udadtil.
Others see positive signs of real progress.
I første omgang pålagde en række forordninger medlemsstaterne at sætte Fællesskabet i stand til at opfylde sine forpligtelser med hensyn til tilbagebetaling af lån og betaling af renter, dersom en medlemsstat ikke opfyldte sine forpligtelser.
However, all agree that the ambitious setting of general targets has not been accompanied by efficient procedures for reaching them.
Selv denne »indirekte garantiordning« er blevet afskaffet. Rådets forordning nr. 682/81 af 16. marts 1981 om tilpasning af mekanismen med fællesskabslån bestemt til støtte af medlemsstaternes beta lingsbalancer2), der trådte i stedet for forordningen af 1975, og som selv er blevet afløst af Rådets forordning nr. 1969/88 af 24.
One noteworthy fact is that the old neutral, geographically con ceived reference to a 'European foreign policy' has given way to the new common foreign and security policy: the addition of the word 'security' is not without significance. The point will be discussed below.
Hvad angår de af Fællesskabet indgåede internationale aftaler, kan man være af den opfattelse, at EF-traktatens artikel 228, stk. 7, som ændret ved Maastrichttraktaten (tidligere EØF-traktatens artikel 228, stk. 2), således som den er blevet fortolket af EF-Domstolen, giver en løsning på problemet vedrørende medlemsstaternes fælles eller subsidiære ansvar.
The objectives set out in Article J. 1(2) are hardly modest, notably the reference to safeguarding 'the common values, fundamental interests and independence of the Union'.