natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ændringer i arbejdskraftens produktivitet og beskæftigelsen i EU landene, 1985­1990 og 1990­1994
Changes in labour productivity and employment in Member States, 1985­90 and 1990­94
24 Den samlede økonomi, 1985­90
24 Total economy, 1985-90
25 Den samlede økonomi, 1990­94
25 Total economy, 199094
D Arbejdskraftens produktivitet ■ Beskæftigelsen
■ Labour productivity■ Employment
□ Arbejdskraftens produktivitet ■ Beskæftigelsen
3 Labour productivity I Employment
UK E E15 DK Β
UK E E15 OK Β
D ekskl de nye delstater
D excludes new Länder
D ekskl. do nye delstater
D excludes new Lander
26 Fremstillingsindustrien, 1985­90
26 Manufacturing, 1985-90
27 Fremstillingsindustrien, 1990­94
27 Manufacturing, 199094
Årlig variation (%)
Annual change (%) a
IRL: D ekskl. de nye delstater
E13 excludes GR, IRL; D excludes new Under
28 Ikke­fremstillingsindustrien, 1985­90
28 Non-manufacturing, 1985-90
29 Ikke­fremstillingsindustrien, 1990­94
29 Non-manufacturing, 199094
IRL; O ekskl. de nye delstator
IRL: O excludes new Under
Kapitel 2 EU-landenes indsats for at skabe flere arbejdspladser bejdstimer faldt.
2 was particularly significant in Belgium, Germany, Portugal, Ire land and Sweden.
I alle disse tilfælde bidrog fald i den gennemsnitlige ugentlige arbejdstid derfor til at øge væksten i beskæftigelsen ganske betydeligt, og det samme var tilfældet i Østrig og Portugal.
The reduction in average working time in most parts of the Union is linked to the growth of parttime working, which is examined below (Section 3), as is the change in the pattern of working time (Section 5).
Denne udvikling gentog sig i de fleste EU-lande, idet kun Danmark, Tyskland, Nederlandene og Østrig kunne registrere noget væsentligt fald i antallet af udførte arbejdstimer pr. person (figur 32).
hours worked by those in employ ment. These have contributed to maintaining larger numbers in work, while at the same time causing the growth of output per hour worked (the true measure of labour productivity) to diverge from that of output per person.
Dette fortsatte i et vist omfang i de følgende fire år, idet kun Portugal og Storbritannien og specielt Sverige kunne registrere et mærkbart mindre fald i antallet af beskæftigede i fremstillingsindustrien end i det samlede antal udførte arbejdstimer, mens antallet i beskæftigelse i Danmark og Nederlandene faldt mere end det samlede arbejdskraftinput, hvilket er udtryk for en stigning i det gen nemsnitlige antal udførte arbejdstimer (figur 33).
In Belgium, Germany, Greece and France, moreover, the numbers in employment increased by twice the rise in total hours worked (ie total labour input) over this period (though in Greece, this seems to have had much to do with the decline of employment in agriculture where average hours worked per week were markedly higher than in industry or services), while in Denmark and Finland, the numbers in work rose at the same time as total hours worked declined.
I de øvrige lande udviklede de to faktorer sig nogen lunde parallelt.
In all of these cases, therefore, re ductions in average hours per week helped to increase the growth of em ployment significantly, as they did in Austria and Portugal.
Til gengæld synes nedsættelser af den gennemsnitlige arbejdstid i Ir land, Sverige, Italien, Luxembourg og Storbritannien kun at have bi draget meget begrænset eller slet ikke til at øge antallet af job i økonomien.
There is, however, a marked difference between the experience in manufacturing industry and that in the rest of the economy.
I Sverige og Storbritannien steg det gennemsnitlige antal ud førte arbejdstimer oven i købet i den pågældende periode — de to eneste EU-lande, hvor det var tilfældet — og antallet af personer i beskæfti gelse steg mindre end antallet af udførte arbejdstimer.
In the growth period 1985 to 1990, the numbers employed in manufacturing in the Union as a whole went up by only marginally more than total hours worked, implying little fall in average working time.
I de følgende fire år fra 1990 til 1994, bidrog nedsættelser af ar bejdstiden også i stort set samtlige EU-lande til at opretholde beskæftigelsen.
This experience was repeated in most Member States, only Denmark, Germany, the Netherlands and Austria show ing any significant reduction in the hours worked per person (Graph 32).
De to eneste lande, hvor det ikke var tilfældet, var Danmark og Grækenland, idet beskæftigelsen i det førstnævnte land faldt mere end det samlede antal udførte ar bejdstimer, og i det sidstnævnte land steg beskæftigelsen mindre (figur 31).
In the subsequent four years, much the same was true, only Portugal, the UK and, most especially, Sweden, showing a perceptibly smaller fall in the numbers employed in manufacturing than in total hours worked, while in Denmark and the Netherlands, the numbers in employment declined by more than total labour input, indicating a rise in average hours worked (Graph 33).
Nedsættelserne af arbejdstiden — alt i alt et fald i det gennemsnitlige antal udførte ar bejdstimer på 0,5% om året — bi drog særlig markant til at opretholde beskæftigelsen i Belgien, Tyskland, Portugal, Irland og Sverige.
In the other countries, the two changed more or less at the same rate.
I sektorerne uden for fremstillingsindustrien kunne samtlige lande, bortset fra Sverige og Storbritannien, registrere et fald i den gennem snitlige arbejdstid mellem 1985 og 1990, således at antallet af beskæftigede steg mere end det samlede antal udførte arbejdstimer (figur 34).
By contrast, in Ireland, Sweden, Italy, Luxembourg and the UK, re ductions in average working time seem to have made little or no contribution to increasing the number of jobs in the economy.
I de følgende fire år med recession bidrog fald i det gennemsnitlige antal udførte arbejdstimer uden for fremstillingsindustrien i alle EU-landene, bortset fra Danmark, til at fastholde antallet af personer i beskæftigelse, specielt i Irland og Portugal, hvor det gennemsnitlige antal udførte arbejdstimer i disse sektorer faldt med næsten 1% om året; i Sverige var faldet over 1% om året, hvilket svarer til en ned sættelse af den ugentlige arbejdstid med halvanden time (figur 35).
Indeed, in Sweden and the UK, average hours worked rose over this period — the only two Member States where this was the case — and the numbers in employment went up by less than total hours worked.
Nedsættelsen af den gennemsnitlige arbejdstid i de fleste EU-lande hænger sammen med stigningen i deltidsarbejde, som bliver gen nemgået i det følgende (kapitel 3) tilligemed ændringer i arbejdstidsmønsteret (kapitel 5).
In the subsequent four years, 1990 to 1994, reductions in working time also contributed in virtually all Member States to maintaining the numbers in employment. The only
Der er imidlertid en markant for skel mellem udviklingen i fremstillingsindustrien og i resten af økonomien.
In non-manufacturing, all countries except Sweden and the UK experienced a reduction in average working time between 1985 and 1990, so that the number of people employed rose by more than total hours worked (Graph 34).
I perioden med høj vækst fra 1985 til 1990 steg antallet af beskæftigede i fremstillingsindustrien i EU som helhed kun en smule mere end det samlede antal udførte arbejdstimer, hvilket er ensbetydende med et mindre fald i den gennemsnitlige arbejdstid.
In the subsequent four years of re cession, in all Member States, except Denmark, reductions in
Ændringer i antallet af beskæftigede og det samlede antal udførte arbejdstimer i EU landene, 1985­1990 og 1990­1994
Changes in numbers employed and total hours worked in Member States, 1985­90 and 1990­94
30 Den samlede økonomi, 1985­90
30 Total economy, 1985-90
31 Den samlede økonomi, 1990­94
31 Total economy, 199094
Årlig variation (%) α Anta_BAR_ beskæftigede
Annual change (%) g
A & S; 199093; D ekskl. de nye delstater DK D GR E
A & S 1990­93; D excludes new Länder DK
Fremstillingsindustrien, 1985-90
Manufacturing, 1985-90
I Antal udførte arbejdstimer
Numbers employed
Ingen særskilte tal (or beskæftigelsen i og uden 1er fremstillingsindustrien i GR
No separate ligures lor employment In manufacturing and non­manufacturing for GR
Ingen sætskiIto tal lor boskættigotson I og uden tor fremstillingsindustrien ι GR
No separate figures for employment In manufacturing and non­manufacturing for GR
34 Ikke­fremstillingsindustrien, 1985­90
34 Non-manufacturing, 1985-90
35 Ikke­fremstillingsindustrien, 1990­94
35 Non-manufacturing, 199094
Β DK D E F IRL I L NL Α Ρ SF S UK El4 Ingen særskilte tal tor beskæftigelsen i og uden for fremstillingsindustrien ι GR
No separate figures for employment In manufacturing and non­manufacturing for GR
Β DK D E F IRL I L NL Α Ρ SF S UK E14 Ingen særskilte tal (or beskæftigelsen ι og uden lor I rem stilling sind ust π en i GR
No separate figures tor employment In manufacturing and non­manufacturing for GR
Kapitel 3 Ændringer i beskæftigelsesmønsteret
Section 3 The changing pattern of employment
Ændringer i beskæftigelsesmønsteret
The changing pattern of employment declined by 7 million, 1V
Flere job til kvinder og færre til mænd fald en smule lavere, end det kun ne forventes ud fra de tidligere ten denser.
More jobs for women less for men average.
Kvinderne fortsatte til gengæld med at øge deres andel af EU's arbejdsstyrke i denne periode. de.
Three-quarters of those who lost their jobs over this period were men.
Eftersom de også tegner sig for tre fjerdedele af beskæftigelsen, faldt mændenes og kvindernes beskæftigelse procent vist lige meget.
2 between 1990 and 1994, more than cancelling out the gains made in the preceding three years. At the same time, the employment of women fell only very slightly.
Fra 1987 til 1990 steg antallet af beskæftigede med 2,5 mio. i EU, svarende til næsten 6% i alt eller 2% om året.
by almost 6% overall or 2% a year.
Knap to tredjedele af disse nye job gik til mænd, og det var mindre end deres andel af arbejdsstyrken i industri en.
Of these, just under two-thirds went to men, less than their share of the industrial work force.
Stigningstakten for mændenes beskæftigelse i industrien i denne periode var således kun det halve af kvindernes.
Indeed, the rate of growth of men's employ ment in industry over this period was only half that of women.
Denne stigning stod dog i stærk kontrast til de jobtab, mændene havde lidt i årene forud.
Never theless, this growth was in stark contrast to the losses suffered in the years before.
I recessionsårene efter 1990 slog den langsigtede nedadgående ten dens i mændenes beskæftigelse at ter igennem, idet antallet af mænd i beskæftigelse faldt med over 4,5 mio. fra 1990 til 1994 og mere end opvejede "gevinsten" fra de tre foregående år.
The period of job growth between 1987 and 1990 saw the employment of men in the European Union in crease, whereas over the 20 years before it had fallen. In the 10 years 1975 to 1985, the number of men employed had declined by around 3 million, or 4%, and in the decade preceding that by around 1 million.
Samtidig faldt kvin dernes beskæftigelse kun meget lidt.
In contrast, the employment of women had shown an even more pronounced longterm growth, increasing by 3 million, or by 7%, between 1965 and 1975 and by a further 10% over the next 10 years.
I perioden fra 1987 til 1990, hvor der blev oprettet mange nye ar bejdspladser, voksede mændenes beskæftigelse i EU efter at være faldet konstant i de foregående 20 år.
In the three years 1987 to 1990, the number of men in employment went up by over 3V million, or almost
Kvinderne fik derfor forholdsmæssigt mere ud af væksten i beskæfti gelsen i industrien i denne periode end mændene, idet de overtog en tredjedel af nettostigningen i antal let af job og øgede deres andel af arbejdsstyrken.
Women, therefore, gained proportionately more than men from the expansion of employment in industry over this period, taking over a third of the net additional jobs and increasing their share of the work force.
De havde dog også uforholdsmæssig stor fordel afvæksten i servicesektoren, hvor de satte sig på 75% af nettostigningen i an tallet af job i denne periode, hvilket var langt mere end deres andel af beskæftigelsen (under halvdelen i 1987); det svarede dog i det store og hele til de foregående års stigende tendens i kvindernes andel af be skæftigelsen.
They also, however, gained disproportionately from the expansion of services, taking 75% of the net additional jobs created over this period, much more than their share of employment (under half in 1987), though this was broadly in line with the trend increase in their share in previous years.
I de tre år fra 1987 til 1990 steg antallet af mænd i beskæftigelse med næsten 3,5 mio. eller 4,5%; resultatet var, at over 45% af de ekstra job, der blev skabt i EU som helhed, gik til mænd.
Union as a whole went to men. This was predominantly the consequence of growth of jobs in industry, which like the employment of men had shown a marked downward trend over the preceding years.
Mændene synes at være blevet hårdere ramt end kvinderne af den nedgang i beskæftigelsen i industrien, som var gået forud, simpelthen fordi de udgjorde langt størsteparten af arbejdsstyrken der — over 75% i EU som helhed — men de fik også større fordel af det for nyede opsving i beskæftigelsen i in dustrien i årene med høj økonomisk vækst.
Just as men seem to have lost out more than women from the reduction in industrial employment which had gone before, simply because they accounted for the preponderance of the work force — over 75% in the Union as a whole — so too they gained from the renewed expansion of employment in industry during the growth years.
I landbruget, hvor der fortsat blev nedlagt arbejdspladser mellem 1987 og 1990 på trods af den samlede stigning i beskæftigelsen, var nedgangen i beskæftigelsen for både mænd og kvinder nogenlunde den samme (ca. 10%).
In agriculture, which continued to shed jobs between 1987 and 1990 despite the overall expansion of em ployment, both men and women experienced much the same rate of employment loss (around 10%).
Årsagen til denne forskel i udvik lingen var ligesom i de tidligere år et kraftigt fald i beskæftigelsen i industrien.
Underlying this difference in experience, as in earlier years, was a sharp decline in employment in industry.
Fra 1990 til 1994 faldt antallet af job i industrien med knap 12%, hvilket var næsten lige så meget som i løbet af hele tiårsperioden fra 1975 til 1985 og væ sentligt mere end den stigning, der kunne registreres i sidste del af 1980'erne.
Between 1990 and 1994, the number of industrial jobs fell by almost 12%, almost as much as over the entire 10 years 1975 to 1985 and considerably more than the increase experienced in the latter part of the 1980s.
I modsætning til tidligere gik jobtabene forholdsvis hårdere ud over kvinderne end mændene (kvindernes be skæftigelse faldt med over 15%, mændenes med under 11%).
Unlike in earlier years, job losses hit women proportionately more than men (employment of women falling by over 15%, of men by under 11%).
Men for kvinderne — i modsætning til mændene — kompenserede den fortsatte ekspansion i beskæftigelsen i servicesektoren for dette fald, og samtidig var der tale om en endnu kraftigere tilbagegang i beskæftigelsen i landbruget (som mistede over 2 mio. arbejdspladser i denne periode, et fald på 20%, men igen ligeligt fordelt mellem mænd og kvinder).
For women, how ever, unlike men, the continuing expansion of jobs in services compensated for this decline and an accelerating loss of jobs in agriculture (which shed over 2 million jobs over this period, a decline of 20%, though again divided evenly be tween men and women).
For mændene var væksten i servicesektoren således kun en ringe trøst, fordi så stor en del af deres beskæftigelse lå i industrien.
For men, given the importance of industrial employment, it fell a long way short.
I de 10 år fra 1975 til 1985 var antallet af job i industrien faldet med 7 mio., dvs. gennemsnitligt 1,5% om året.
In the 10 years 1975 to 1985, the number of industrial jobs had
Konklusionen må derfor være, at i betragtning af de vækstrater inden for industri og servicefag, der kun ne registreres, var stigningen i mændenes beskæftigelse i givet
The implication is, therefore, that given the rates of growth of
Udviklingen i mænds og kvinders beskæftigelse i EU landene, 1987-90 og 1990-94
Relative change in employment of men and women in Member States, 1987-90 and 199094
Ændringer i % af den samlede beskæftigelse i 1987
Changes as % total "employment in 1987
Ændringer i % af den samlede beskæftigelse i 1990
Changes as % total employment in 1990
■ Mænd
DWomen ■ Men
Udviklingen i mænds og kvinders beskæftigelse i industrien i EU landene, 1987-90 og 1990-94
Relative change in employment of men and women in industry in Member States, 1987-90 and 199094
Ændringer i % af den samlede beskæftigelse i 1987
Changes as % total employment in 1987
Mellem 1990 og 1994 faldt antallet af job i industrien i samtlige EU­lande uden undtagelse, men faldet var særligt udtalt i Finland, hvor
In the three years 1987 to 1990, the number of jobs in industry increased throug­hout the Union, except in Denmark.
Udviklingen i mænds og kvinders beskæftigelse i landbruget i EU landene, 1987-90 og 1990-94
Relative change in employment of men and women in agriculture in Member States, 1987-90 and 199094
Ændringer i % af den samlede
Changes as % total
Ændringer i % af den samlede beskæftigelse i 1990
Changes as % totalemployment in 1990
Det var i høj grad medvirkende til det store fald i mændenes samlede beskæftigelse i alle disse lande.
This contributed to a major extent to the significant decline in employ­ment of men overall in all of these countries.
I Portugal, som også oplevede bety­delige jobtab i industrien, var der dog tale om et langt mere omfat­tende jobtab i landbruget (næsten 40% af alle job i landbruget for­svandt i denne treårsperiode) (fi­gur 38).
In Portugal, where there were also significant job losses in industry, an enormous loss of jobs in agriculture was even more im­portant (almost 40% of agriculture jobs disappeared in this four­year period) (Graph 38).
Udviklingen i mænds og kvinders beskæftigelse i servicesektoren i EU-landene, 1987-90 og 1990-94
Relative change in employment of men and women in services in Member States, 1987-90 and 199094 in the first, 2V
Ændringer i % af den samlede 20 r beskæftigelse i 1987
Changes as % total ' employment in 1987
Ændringer i % af den samlede beskæftigelse i 1990 τ
Changes as % total employment in 1990
Denne fortsatte vækst i kvinder­nes beskæftigelse — eller langt mindre fald end i mændenes be­skæftigelse — afspejler for det før­ste det forhold, at antallet af job i servicesektoren, hvor det store flertal af kvinder er beskæftiget, fortsatte med at stige i de fleste lande i denne periode i skarp kon­trast til tabet af job i industrien, og for det andet, at en stadig større del af alle job i servicesektoren går til kvinder.
This continued growth, or much smaller fall than that of men, in the employment of women largely reflects, first, the fact that jobs in services, where the great majority of women are employed, went on ex­panding in most countries over this period, in sharp contrast to the loss of jobs in industry, and, secondly, the increasing share of jobs in services going to women.
I EU som helhed steg beskæftigelsen i servicesektoren med knap 1% om året i de fire år fra 1990 til 1994, men det var dog mindre end i de tre foregående år (2% om året).
Overall in the Union, service employment grew by just under 1% a year during the four years 1990 to 1994, though this was less than over the preceding three years (2% a year).
I Frankrig, Irland og Nederlandene var stigningen dog større i den seneste periode.
Indeed, in France, Ireland and the Netherlands, growth
Kapitel 3 Ændringer i beskæftigelsesmønsteret
Section 3 The changing pattern of employment contracted.
Ændringer i de beskæftigedes status
lost in industry and agriculture have predominantly been full­time.
Selvstændig eller lønmodtager forstærke forskydningen i beskæf­tigelsen mellem mænd og kvinder.
Underlying the shift in employment between men and women, there­fore, is a further trend — that of a shift in jobs from full­time to part­time.
I modsætning til den relative vækst i kvindernes beskæftigelse er denne tendens imidlei­tid langt mere udtalt i de nordlige og mere udviklede dele af EU end i de syd­lige og mindre udviklede områder.
Unlike the relative growth of women's employment, however, this trend is much more apparent in the Northern and more developed parts of the Union than in the South and less developed areas.
Resultatet har været, at stadigt flere mænd er blevet arbejdsløse i tidens løb, men lige så markant har det været, at en stadigt større del af mændene i den arbejdsdygti­ge alder som nævnt har trukket sig helt ud af arbejdsstyrken.
As a result, growing numbers of men have become unemployed over the long­term but equally signifi­cantly, an increasing proportion of men of working age have with­drawn from the labour force completely, as noted above.
Antallet af kvinder med beskæfti­gelse i servicesektoren steg også i Italien, hvorimod mændenes be­skæftigelse faldt.
was higher over the later period. Moreover, in all Member States, where employment in services rose, the number of women employed in­creased by more than that of men (Graph 39).
I de tre skandi­naviske lande faldt kvindernes beskæftigelse i servicesektoren dog mere end mændenes.
In the three Scandinavian countries, however, employment of women in services fell by more than that of men.
Det har måske betydning, at det netop er de tre lande i EU, hvor andelen af kvinder i denne sektor er væsent­ligt større end andelen af mænd (i Finland og Sverige er 60% af alle job i servicesektoren besat med kvinder).
Significantly perhaps, these are also the three countries in the Union where the proportion of women employed in this sector is substantially greater than that of men (in Finland and Sweden, 60% of service jobs are filled by women).
Det er derfor muligt, at der er visse grænser for, hvor læn­ge den langsigtede tendens i ret­ning af kvindernes overtagelse af jobbene i servicesektoren kan vare ved.
The paradox is, however, that un­employment rates of women have risen to higher levels than those of men even though women's employ­ment has expanded while men's has
I perioden fra 1987 til 1994 er antal­let af selvstændige i EU forblevet stort set uændret i forhold til det samlede antal personer i beskæfti­gelse.
Over the period 1987 to 1994, the number of self­employed in the Union remained broadly unchanged in relation to the total numbers in work.
I 1994 var ca. 15% af de beskæftigede i EU selvstændige, hvilket var en smule færre end i 1987.
In 1994, some 15% of those in employment in the Union were self­employed, slightly lower than in 1987.
Selvstændige i beskæftigelse var dog langt mere udbredt for mænd end for kvinder og tegnede sig for ca. 19% af mændenes samle­de beskæftigelse i begge år sam­menholdt med 9,5% for kvindernes vedkommende.
Self­employment, however, was significantly more important for men than for women, accounting for around 19% of the total in both years as against 9V
Selvstændig beskæftigelse i EU landene, 1987, 1990 og 1994
Selfemployment in Member States, 1987,1990 and 1994
Fra 1987 til 1990 steg antallet af selvstændige i EU med gennem­snitligt knap 1,5% om året, hvilket var en smule mindre end stigningen i den samlede beskæftigelse, som var på godt 1,5% om året.
In Greece, over a third of all those in employ­ment in 1994 were self­employed, in Italy and Portugal, around 25% and in Spain as well as Ireland, just over 20% (Graph 40). By con­trast, in Denmark, Germany and Luxembourg, the proportion was less than 10%.
Resulta­tet var, at de selvstændige kun teg­nede sig for 12% af den samlede stigning i antallet af personer i
This partly reflects the scale of employment in agricul­ture where over half of those in work are self­employed in the Union as a whole.
Men uden for landbruget, hvor beskæfti­gelsen faldt ganske meget, voksede antallet af selvstændige i beskæfti­gelse med over 3% om året, og de selvstændiges andel af den samlede beskæftigelse i industrien og servi­cesektoren steg i denne periode.
Section 3 The changing pattern of employment