natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Følgelig var en ude lukkelse fra direktiv 79/7's anvendelsesområde så meget mere berettiget, som loven, ligesom i de foreliggende sager, fastsatte det beløb, der svarede til de pågældende personers teoretiske behov, på grundlag af hvilket den pågældende ydelse blev beregnet, uanset om der forelå nogen af de i direktivets artikel 3, stk. 1, opregnede risici. Endvidere fritog de nationale ord ninger i visse situationer, særlig situationer som de her
How eve r observed, theCourt, Article 3(1) did not referto a statutoryschemewhich, on certainconditionsprov,idedfor personswithmeansbelow a legallydefinedlimitwith a specialbenefitdesignedto enablethemto meettheir needs.Thatfinding was not affectedby the circumstancethatthe recipienotf the benefit wasin fact in one of thesituationscoveredby Article3(1)of the Directive.Consequentlysa,idthe Court, exclusionfrom the scopeof Directive79/7wasjustifieda fortioriwhereas,in thecasesat issuethe,law setthe amountof thetheoreticalneedsof thepersonsconcernedused,to determinethe benefit
Besvarelsen
, t o lyf any consideration
EF-Domstolens afgørelser afhænger ikke af, om ydelsesmodtageren er om fattet af en af de risici, der er nævnt i direktivets artikel 3.
Caselaw of the European Court of Justice situations fo persons whose means are insufficientto meettheir needs as defined by statute; thatanswer does not depend on whether the claimantis suffering from one of the risks listed in Article 3of the Directive.
Håndbog om ligebehandling af kvinder og mænd i Den Europæiske Union
Handbookon equaltreatmentfor women and men in the European Union
Ved kendelse af 24. juli 1991 forelagde Raad van Beroep, Amsterdam, i medfør af EØF-traktatens artikel 177 Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
Court of Justicefor apreliminaryruling under Article177 of the EECTreaty:
Emne: Ligebehandling af mænd og kvinder — social sikring — alderspension (artikel 4, stk. 1, i Rådets direktiv 79/7/EØF af 19. december 1978).
Equalitybetween men and women-Socialsecurity-Old-agepension(Article4(1)of CouncilDirective79/7/EECof 19 December1978).
Skal artikel 4, stk. 1, i Rådets direktiv 79/7/EØF af 19. december 1978 fortolkes således, at bestem melsen er til hinder for at anvende en national lovbestemmelse om alderspensionsforsikring, som — uanset køn — udelukkende lader tildelingen og størrelsen af et tillæg til en pensionsberettiget, hvis ægtefælle, der forsørges, endnu ikke er fyldt 65 år, afhænge af den yngre ægtefælles indtægter fra eller i forbindelse med erhvervsarbejde, også selv om bestemmelsen har til følge, at flere mænd end kvinder kan opnå et tillæg?
(1)ls Article 4(1) of Council Directive79/7lEECof 19December1978to be interpretedasprecludingnationaleglislationon old-agepensionswhich,regardlessof sex, makesthe awardto apensionerof a supplementaaryllowanceand,the amountthereof, for a partner not yet 65 dependentexclusiveonly whetherthe youngerpartnerreceivesincomefrom or in connectionwith work, if theconsequencesof that conditionisthat more menthan woman qualifyfor theallowance? allowance?
I henhold til Algemene Ouderdomswet (i det følgende benævnt »AOW«) (den nederlandske lov om almindelig alderspension) havde enhver gift mand eller kvinde fra sit fyldte 65. år ret til alderspension svarende til 50 % af mindstelønnens nettobeløb.
The Algemeneouderdomswe(t'Aow') (DutchGeneral Old-Age Law) providedthat any married man or to guaranteea minimumincomefor pensionerswith a youngerpartneCbut which alsoresultsin an allowancebeinggrantedfor theyoungerpartnerwho has no incomefromwork, or verylittle,evenif in additionto a woman was entitledon, reachingthe age of 65, to anold-agepensionin the amount of 50o/oof the netminimumwage.
Fra 1. april 1988 oppebar en gift mand eller kvinde, hvis ægtefælle, der forsørgedes af pensionisten, endnu ikke var fyldt 65 år, 70 % af mindstelønnens nettobeløb.
As from 1 April 1988, a married manor woman whosedependenspousethad not yetreachedthe age of 65 receivedlO % of the net ivesincomeof his pensionthe pensione r ec e r minimum wage. Moreover he
Han eller hun havde derudover ret til et tillæg på 30 % af mindstelønnens nettobeløb, som blev nedsat i forhold til størrelsen af ægtefællens egne indtægter fra eller i forbindelse med erhvervsarbejde.
, in wh supplemenotf 30 % of the net minimumwage, whichwas reducedin accordancewith the spouse,sownincomefromor in connectionwith work.
Da hr. Molenbroek fyldte 65 år, fik han tildelt fuld pension for gifte, dvs. 70 % af mindstelønnens nettobeløb.
Mr Molenbroekwas grantedupon,reachingthe age of65, a full married man'spensioni,.e.,70o/oof the net minimum wage. The sociale
Sociale Verzekeringsbank (i det følgende benævnt »SVB«) tog hensyn til, at hr Molenbroeks hustru, som var yngre, fortsat oppebar en ydelse på grund af uarbejdsdygtighed, og fratrak denne indkomst i det maksimale tillæg, hr. Molenbroek var berettiget til.
('svB'), taking accountof the fact that Mr Molenbroek'swife,who wasyoungelcontinuedto receivean incapacity allowancededuc,tedthat incomefrom the maximumsupplementot which Mr Molenbroekwas entitled As .
Som følge heraf modtog hr. Molenbroek kun 27,70 % af det makslmumstillæg, han var berettiget til.
result,Mr Molenbroekreceivedonly21.70 % of themaximumsupplementot which he was entitled.
b) Kan anvendelsen af national lovgivning som den i spørgsmål 1) beskrevne, som har til følge, at flere mænd end kvinder opfylder betingelserne for at modtage den ydelse, der udbetales for den yngre ægtefælle, I henhold til direktiv 79/7/EØF retfærdiggøres af, at AOW er en grundordning med mindsteydelser, uanset at ydelsen også kan udbetales, selv om den ikke er afgørende til sikring af et tilstrækkeligt eksistensgrundlag for pensionisten og den yngre ægtefælle?
(b)Canthe applicationof nationaleglislationsuchasthat describedin question(1),the resultofwhichisthat more menthan women qualifyfor theallowancepayablefor the youngerpartner;bejustifiedunder Directive7g/7/EECby the factthat the AOW is a basic minimumscheme,regardlessof the fact that theallowancemay also be paidwhenit is notessentiain'l orderto guaranteean adequatemeansof existencefor thepensionerandthe
3) Har uforenelighed med artikel 4, stk. 1, i et tilfælde som det foreliggende til følge, at pensionister med ægtefæller under 65 år altid, uanset eventuelle indtægter, som oppebæres af den yngre ægtefælle fra eller i forbindelse med erhvervsarbejde, kan kræve (den fulde) ydelse udbetalt?
Article 4 (1) of Directive 79/7/EEC have the r:esultthratpensionersw,ith partnersunder 65 may always,regardless of any income received by the youngerpartn,erfr:omor in connectionwith work, claimtheallowa,nce (i'n full)?
EFD's dom gensidig indkomst, som mindst svarede til den ind komst, parret ville blive berettiget til, når de begge havde nået pensionsalderen, og tillægget ville blive fjernet. I betragtning af dette konkluderede Domstolen, at tillægget var nødvendigt for at bevare AOW's karakter af en social grundydelse og sikre et ægtepar, hvor den ene ægtefælle endnu ikke havde nået pensionsalderen, en mindsteindkomst svarende til den indkomst, de ville oppebære, når de begge blev pensionister.
The judgment of the ECJ entitled when both had reachedthepensionableageandthe supplemenwoutld be then eliminatedln. viewof this, the Court concluded, that th,esurpplement wasnecessa,ry to p:reserye the character o{ the AOW ds dbasicsocialbenefitand,toguaranteea marriedcoup'le,in which one spousehad notyet rea'chedpensionableage, a mi,nimum incomecorresporrding to that incomewhich they would recejve when both were pensioners'ln these circumstancesadded,the Court,the fact thatin some cases a, pensioner who received the suppl,ementhad ad,ditionaincol 'me did not remove the necessarycharacterof the meanschosen The . nationaleglislation,therefore, cot"responded to a legitimate purpose ofsocial policy and the supplement provided therein wasboth nrecessary and suitable to rreach that aim andjustifiedby factorsotherthan discriminationbasedongroundsof sex.
Domstolen tilføjede, at den omstændighed, at en pensionist, som modtog tillæg, i visse tilfælde havde yderligere indtægter, under disse om stændigheder ¡kke fjernede det valgte middels nød vendige karakter. Den nationale lovgivning opfyldte derfor et legitimt socialpolitisk formål, og det tillæg, der var fastsat i loven, var både nødvendigt for og egnet til at opnå dette formål og var samtidig begrundet i andre faktorer end forskelsbehandling på grundlag af køn.
ln replytoquestions(1)and(2),the Courtfirstreferredto its ruling: in Case30/85 - Teuling, where it had heldthat the award of apensionsupplemenint case of adependenspousetwasforbidden when it was directlyor indirectlyconnectedwith the sex of thepensionerln.the seco'ndplace,the Cour:trecalledthat in the samecase it had decla,r'ed that a system of benefits providingfor a supplemenwhtich, althoughnot directlybasedon the pensioners ' sex took
I betragtning af svare: på spørgsmål 1) og 2) besvarede Domstolen ikke spørgsmål 3).
In view of its answertoquestions(1)and(2),the Courtdid not replytoquestion(3').
Domstolen besvarede de forelagte spørgsmål således:
The Court answer,edthequ,estionssubmittedto it asfollows:
I besvarelse af spørgsmål 1) og 2) henviste Domstolen for det første til sin afgørelse i sag 30/85 — Teuling, hvori den havde fastslået, at det var forbudt at yde en supplerende pensionsydelse i tilfælde af, at pensionisten forsørgede en ægtefælle, når ydelsen var direkte eller indirekte knyttet til pensionistens køn.
December 1978 on'th,ePragressive implementatbn ofthe'principle of equal treatment far men and wo'nenin in familystatus,the resultof which was that fewerwomenthan men could benefitfrom the supplement,was contraryto Article 4(1) of Directive79/7.
For det andet erindrede Domstolen om, at den i samme sag havde udtalt, at et system, ifølge hvilket der ydedes et tillæg, som, selv om det ikke direkte afhang af pensionisternes køn, tog hensyn til deres ægteskabelige eller familiemæssige status, hvilket medførte, at færre kvinder end mænd kunne modtage tillægget, var i strid med artikel 4, stk. 1, i direktiv 79/7. For det tredje bemærkede Domstolen, at det ikke blev bestridt, at mange flere mænd end kvinder modtog tillægget.
Thirdly,the Court observedthat it had not been deniedthatmany more menthan womenreceivedthe supplernent.Accordingto the Court,this was causedby thefactthat,in marriedcouplesthe, manisusuallythe olderspouseand, even when he is not, he usuallyreceivesagreaterincome which preventshis wife from being entitledto a pensionsupplement
Domstolen udtalte, at under disse omstændigheder var en sådan lovgivning principielt ensbetydende med forskelsbehandling af kvindelige ansatte, medmindre den kunne begrundes med objektive faktorer, som ¡kke havde noget at gøre med forskelsbehandling på grundlag af køn.
tions,saidthe Court,suchlegislationamountedin,principleto, indirectdiscriminationagainsfematfeemployeesun,lessit could bejustifiedby objectivefactors unrelatedto any discriminationbasedongroundsof sex.
Dette var tilfældet, når de valgte midler opfyldte et legitimt socialpolitisk formål i den pågældende medlemsstat, og når midlerne var egnede til og nødvendige for at nå dette mål (sag C-229/89 — Kommissionen mod Belgien). Domstolen bemærkede, at AOW's formål i denne henseende var at sikre de berørte personer en mindste socialindkomst uafhængigt af eventuelle yder ligere indtægter.
This wasthe case when the chosenmeanscorrespondedto a legitimatepurposeof thesocialpolicyof the Member Stateinvolvedand wereboth suitableand necessaryto reachthatgoal(CaseC- 229/89 - Commission v Belgium). ln this respect,notedthe Court,the AOW's aim wastoprovidethepersonsconcernedwith, E socialminimumincome minimumincome r:eg,ardrless of possible addition a income l
Domstolen tilføjede, at medlemsstaterne ¡følge dens afgørelse i ovennævnte sag havde et rimeligt skøn med hensyn til arten og gennemførelsen af sociale beskyttelsesforanstaltninger.
The Court went on to mentionthat, accordingto itsr"ulingin theabovementioned: case, the M'ember States had areosondbfe d,iscretion as to tn'e nature and, execution ofsoci,a,[ protective ffrea,sures.
Domstolen på pegede derefter, at AOW ved ikke at tage hensyn til pensionistens eventuelle anden indkomst sikrede en
The Cour:t then pointed outthat by no't taking lnto a'ccount other:possible incomeof the,penstoner, the AOW assured' a m'utual inco'mewhich a,tteast equalled the income the couple would, be
Dato for dommen: 13. december 1989.
Date ofjudgment:13 Decembe1989r
Ved dom af 28. oktober 1988 forelagde tribunal du travail, Bruxelles, i medfør af EØF-traktatens artikel 177 Domstolen et præjudicielt spørgsmål:
Byjudgmentof 28 October1988,the tribunaldutravail, Brusselsre,ferredaquestionto the Courtfor apreliminaryruling under Article 177 of the EECTreaty:
Emne: Erhvervssygdomme — retsvirkningerne af en henstilling (EØFtraktaten, artikel 189, stk. 5, og Kommissionens henstilling til medlemsstaterne af 23. juli 1962 om indførelse af en fællesskabsllste over erhvervssygdomme).
(1) dation(EEC Treaty Ar,ticle 189(5)and Commission Recommendationto the Member Statesof 23 July1962 concerningthe adoptionof a European schedule of occupationa dl is e as es ) .
1 ) Må det — når henses til de reale hensyn bag artikel 189, stk. 1, og EF-Domstolens formålsrettede praksis — på grundlag af en fortolkning af artikel 189, stk. 5, antages, at en afgørelse som den, »fællesskabslisten« over erhvervssygdomme er ud tryk for, skaber umiddelbare retsvirkninger i en medlemsstat, for så vidt afgørelsen forekommer klar, ubetinget, tilstrækkelig præcis og utvetydig og ¡kke tillægger medlemsstaten noget skøn med hensyn til det tilsigtede mål, og den er knyttet som bilag til en henstilling fra Kommissionen, som endnu ikke efter mere end 25 år formelt er blevet omsat til positiv ret i medlemsstatens nationale retsorden ?
Doesa measuresuchasthe'Europeanscheduleo'foccupationadl iseases not have direct effect in a Member State on the basisof an interpretationofthe fifth paragraphof Article 189in the light of thespirit of the first paragraphthereof and theteleologicaapproachlof the Court5 caselaw,in so far asthe scheduleis cleaL unconditional, sufficiently certain and unequivocaandl does notconfer any discretionasto the resultto be achievedandin so far asit is annexedto a Commissionrecommendationwhich has not beenformally
Hr. Grimaldi, en vandrende arbejdstager med italiensk statsborgerskab, arbejdede i Belgien fra 1953 til 1980.
Thejudgmentof the ECJ neuroticdiseaseof the handscausedby mechanicalvibrationsfrom the use of apneumaticdrill.
Fonden afslog ansøgningen med den begrundelse, at den pågældende sygdom ¡kke var opført på den belgiske liste over erhvervssygdomme, og hr. Grimaldi anlagde sag ved tribunal du travail, Bruxelles.
The Fundrefusedhis requeston the groundthat the diseaseinquestiondid not appearin the Belgianscheduleofoccupationadliseasesand, Mr Grimaldbiroughtanaction beforethe tribunaldu travail, Brussels.
Domstolen bemærkede indledningsvis, at i modsætning til ordningen i henhold til EØF-traktatens artikel 173, hvorefter Domstolen ¡kke kunne efterprøve lovligheden af henstillinger, tillagde artikel 177 Domstolen en kompetence til uden undtagelse at afgøre præjudicielle spørgsmål om gyldigheden og fortolkningen af rets akter fra Fællesskabets institutioner.
Beforegivingitsreasoningthe, Courtstatedthat unlike Article 173 of the EECTreatywh,ich excludedreviewbyit of actsin the natureof recommendations Ar,ticle 177 conferred on the Courtjurisdictiontogivea preliminaryrulingon the validityandinterpretationof all actsof theinstitutionsof the Communitywithoutexception. exception.
En sagkyndig erklæring, som retten havde krævet indhentet, konkluderede, at hr. Grimaldi led af oven nævnte sygdom, som ikke var opført på den belgiske liste over erhvervssygdomme, men som kunne side stilles med »en sygdom, der skyldes overbelastning ... af vævet omkring senerne«.
An expert opinion orderedby the tribunalconcludedthat Mr Grimaldwasi sufferingfrom the aforesaiddiseasewh,ich was not listedin the Belgianscheduleofoccupationadliseasesbut could be deemedto be,a diseasecausedbythe overstraining...of peritendinoustissue'.This diseaseappearedin pointF.6(b)of the Europeanscheduleof occupationadliseaseswh,ichthe
Sidstnævnte sygdom var nævnt i punkt F.6. b) i den europæiske liste over erhvervssygdomme, som ved henstillingen af 23. juli 1962 ønskedes indført i national ret. Endvidere var der
Recommendationof 23 July 1 962 recommendedshouldbe introducedinto nationalawl.ln additionthe, questionarosewhetherMr Grimaldcou i ld be permitted
Domstolen udtalte derefter, at selv om spørgsmålet kun henviste til henstillingen af 23. juli 1962, ønskedes det tillige oplyst, hvilke retsvirkninger henstilling 66/462 af 20. juli 1966 havde i national ret.
The Courtthen observedthat althoughthe questionreferredto it made only mentionto the recommendation of 23 )uly1962,it also soughtto ascertaintheeffectsunder nationallaw of Recommendation66/462of 20 July 1 966.
Håndbog om ligebehandling af kvinder og mænd i Den Europæiske Union gennemføre direktivet, hvilket endnu ikke var sket på tidspunktet for afsigelsen af forelæggelseskendelsen.
Handbook on equal treatmentfor women and men in the European Union gueseRepubl'icto the European Com ,m u nities the , Kingdomof Spain was under an obligationto brinEthe Directive into effect as from the d:ate of accession, but
Emne: Konsekvent fortolkning af national lovgivning (artikel 11 i Rådets direktiv 68/151/EØF af 9. marts 1968).
(1)ls Article 1 1 of CouncilDirective68/151/EECof 9March 1968, which has not beenimplementedinnationallaw, directlyapplicableso astoprecludeadeclarationof nullityof apubliclimitedcompanyon aground otherthanthoseset out in the saidarticle?
Comercial påstod frifindelse, bl.a. under påberåbelse af, at artikel 11 i direktiv 68/151, der indeholdt en udtømmende liste over de tilfælde, hvor selskaber er ugyldige, ikke omfattede manglende retsgrund.
Comerciaconltendedthatthe actionshouldbe dismissedin itsentiretyon theground,in particulartha,t Article 1 1 of Directive68/151,whichlistedexhaustivethely casesin whichthe nullity of a company might be orderedd,id not includelack ofcauseamongstthem.
I henhold til artikel 395 i akten vedrørende vilkårene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltrædelse af De Europæiske Fællesskaber var Kongeriget Spanien forpligtet til straks efter tiltrædelsen at
In the firstplace,the Court observedthat a directivemightnot of itselfimposeobligationson an individualand, consequentlya, provisionof a directive might notbe relied upon as such againstsuch a person (see Case152/84 - Marshall).
Håndbog om ligebehandling af kvinder og mænd i Den Europæiske Union
brought proceedings in the Pretura di
De anlagde sag ved Pretura dl Bassano del Grappa mod Den Italienske Republik med påstand om, at denne tilpligtedes at betale deres løntilgodehavender for de sidste tre måneder af deres ansættelseskontrakt (subsidiært betale dem erstatning).
Bassanodel Grappaagainsthet ltalian Republicrequestinga findingthatthe State wasliableto theminrespecotf theiroutstandingclaimsfor arrearsofpayforthe lastthree months of their contractof employment(orwasliabletopay compensationto them).
Emne: Manglende gennemførelse af et direktiv — med lemsstatens ansvar.
Subject matter:
Ved kendelse af 9. juli og 30. december 1989 forelagde Pretura di Vicenza (i sag C-6/90) og Pretura di Bassano del Grappa (i sag C-9/90) i medfør af EØF-traktatens artikel 177 Domstolen tre ¡dentiske præjudicielle spørgsmål:
Byordersof 9 July and 30 December1989,the Preturadi Vicenza (in Case C-6190)and the Preturadi Bassanodel Grappa (in Case C-9/90)referredthreeidentical positronof a directive.
Kan private, som har lidt tab ved statens undladelse af at gennemføre direktiv 80/987, når denne undladelse ved en dom afsagt af Domstolen er fastslået at udgøre et traktatbrud, efter fælles skabsretten rejse krav om, at staten opfylder forpligtelserne efter direktivets forskrifter, såfremt disse er tilstrækkelig præcise og ubetingede, ved at påberåbe sig dem direkte over for den medlemsstat, som har begået traktatbruddet, for at opnå de garantier, som staten var forpligtet til at tilvejebringe?
Directive80/987/EECwasdesignedto provideemploy-ees with a Community minimumlevelofprotectioninthe event of the insolvencyof their employerwithoutprejudiceto any morefavourableprovisionsalreadyexistingin Member StatesTo . this end,it providedin particularfor specificauaranteesof paymentof theiroutstandingclaimsrelatingtopay.Under Article 1 1,
Direktiv 80/987 havde til formål at sikre arbejdstagerne en vis minimumsbeskyttelse i Fællesskabet I tilfælde af arbejdsgiverens insolvens, idet direktivet dog ¡kke afskar medlemsstaterne fra at anvende gunstigere bestem melser. Med henblik herpå skulle der ¡følge direktivet navnlig tilvejebringes en række særlige garantier for at sikre betaling af løntilgodehavender.
(1)Under Communitylawin force,canan individualwho has sufferedas a resultof the failure by the Stateto im pl e men Dt i re ctive 80/987, whichfailurehas been establishedby ajudgmentof the Court of Justice req u ,i re that Stateto comply with thoseprovisionscontainedin it which are sufficientlypreciseand unconditionabyl relyingdirectlyon the Community rules against het Member Stateindefaultin orderto obtaintheguaranteeswhichthat MemberStatehasto ensureand,,in any event,ishe entitledto claim damagessufferedinrespecotfprovisionswhich do not havethatstatus?
Ifølge artikel 11 skulle medlemsstaterne senest den 23. oktober 1983 have iværksat de nødvendige administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser til gennemførelse af direktivet.
Member Stateswere obligedto bringinto forcelaws,regulationsand, administrativeprovisionsnecessarytocomply withthe Directivewithin aperiod which expiredon 23 October1983.
Da Den Italienske Republik ikke havde opfyldt denne forpligtelse, fastslog Domstolen cette ved dom af
As the Republicof ltaly didnot fulfilthis obligationthe, Courtrecognisedthisfactin itsjudgmentof 2 February1989, Case22/87-Commission v ltaly
2) Skal artikel 3, jf. artikel 4, i Rådets direktiv 80/987 fortolkes således, at en stat, som ikke har udnyttet adgangen efter artikel 4 til at begrænse sin betalingspligt, selv er forpligtet til at indfri arbejds tagernes tilgodehavender i det omfang, det er foreskrevet i artikel 3 ?
(2)Mustthe combinedprovisionsof Articles3 and 4 of Council Directive80/987beinterpretedas meaningthat where a State has not exercisedits optiontointroducethe limitationsprovidedin Article4, that Stateis boundtopayemployeestheir entitlementin the amountlaid downin Article3?
Hr. Francovich (sag C-6/90) havde arbejdet for CDN Eletronica i Vicenza.
, ichfoundthe employelr i able .
Han havde kun fået udbetalt en del af sin løn og anlagde sag ved Pretura di Vicenza, som dømte virksomheden til at betale. Han kunne'dog ikke få fuldbyrdet dommen og påberåbte sig direktiv 80/987 for at opnå garantier og erstatning fra den italienske regering.
, was unableto enforcejudgmentandthereforereliedupon Directive80/987to obtainthe guaranteesandancillarycompensationfromthe ltalian Government.
Fru Bonifaci og 33 andre arbejdstagere (sag C-9/90) arbejdede for virksomheden Gaia Confezioni, da denne blev erklæret konkurs.
Mrs Bonifacandi 33 other employees (Case C-9/90) were employedby Gaia Confezionwhenithe company to Directive80/987to an employeeentitled,sothatpart of thepaymentdueto him can be consideredpayableunderthe Directiveitself?
De havde et løntilgodehavende,
was declaredinsolvent
I denne forbindelse var der tre spørgsmål, der skulle under søges, nemlig hvem der var omfattet af garantien ¡følge bestemmelserne, hvilket indhold denne garanti havde, og endelig hvilken institution garantien påhvilede.
Thereforeconc,ludedthe Court,Communitylaw laid down a principleaccordingtowhich a Member State was obligedto makegoodthedamageto individualscausedby a breachof Commu- nitylawfor whichit was responsible