natgillin/translations-raw huggingface dataset:
En milepæl, der skal passeres undervejs, er den reelle gennemførelse af det fælles hjemmemarked, hvor varer, tjenesteydelser og kapital kan udveksles frit.
Thanks to the European Monetary System, as President Delors recalled when addressing the European Parliament recently, 'it has been possible to maintain an open trade system within the European Community'.
Denne milepæl skal efter planerne passeres i 1992.
Progress towards that end will depend particularly on the completion of the big internal market, envisaged for 1992, in which goods, services and capital will circulate freely.
Europa­Kommissionen vil for sit vedkommende fortsat tage initiativer til nye fremskridt på dette område.
The European Commission has made proposals in this regard and will continue to do so.
Hvorom alting er, så er EMS­systemet, som det er udtrykt af Jacques Delors, blevet den væsentligste farbare vej til samordning og konvergens i økonomien. Det er klart, at en yderligere styrkelse af EMS'en vil være et væsentligt bidrag til opbygningen af Europa ■
At the same time, as the EMS has become, in President Delors' words, the principal Operational route for convergence', it is clear that its reinforcement will be essential for pressing forward with the building of Europe ■
Kommissionen for De europæiske Fællesskaber
371631 — 7 Alva Street, Edinburgh EH2 4PH - Tel.
Ansvarshavende redaktør: Hans Jørn Hansen
Office Tower, Suite 1110, 350 Sparks Street, Ottawa Ont. KIR 7S8 - Tel. (613) 238 64 64
Kontoret for De europæiske Fællesskabers officielle Publikationer
Offices also exist ¡n other countries including all Member States.
Det europæiske Fællesskab og omverdenen
The European Community in the world
Kommissionen for De europæiske Fællesskaber Generaldirektoratet for information, kommunikation og kultur Rue de la Loi 200 — B-1049 Bruxelles
Commission of the European Communities Directorate-General for Information, Communication and Culture Rue de la Loi 200 — B-1049 Brussels
1972 ^%a 1985 Eksport til
External trade of the Community of Twelve (in '000 million ECU)
Andre industri lande
Other industri alized countries
Andre udviklings' lande
Other Third World countries
Det europæiske Fællesskab spiller over for resten af verden en stor og stadig voksende rolle.
e European Community plays an extensive and increasingly important role in international affairs.
Det fremtræder som en selvstændig juridisk enhed, der inden for sine kompetanceområder udøver samme beføjelser som suveræne stater.
Legally, it is a separate entity with all the powers of a r sovereign State, within its files of competence.
Det har på alle de områder, der er nævnt i EF-traktaterne (foruden Rom-traktaten, Kul- og Ståltraktaten, Euratom-traktaten, sammenlægningstraktaten og tiltrædelsestraktaterne) beføjelse til at indgå bindende aftaler med tredjelande (lande uden for EF).
Thus it can seal contracts with third countries on the whole range of matters that fall within the objectives of the European Treaties: the creation of a customs union and common policies in key sectors such as external trade, agriculture, transport etc.
Disse kompetanceområder er: oprettelse af en toldunion og fælles politik på en række nøgleområder som udenrigshandel, landbrug, transport mv. På disse områder har medlemslandene definitivt overført en del af deres suveræne beføjelser til Fællesskabet ').
To achieve these objectives, the Member States have formally transferred some of their sovereign powers to the Community. '
I de europæiske folks fælles interesse
In the interest of all Community citizens
Det ses på mange måder, at Fællesskabets internationale kompetence er betydelig: Godt 130 lande opretholder diplomatiske forbindelser med Fællesskabet som sådant inden for GATT (Den almindelige Aftale om Handel og Told) og inden for Den nordatlantiske Fiskeriorganisation optræder Europa-Kommissionen på med lemslandenes vegne og i stedet for disse.
There are numerous proofs of the importance of the Community's international role. Some 130 countries have diplomatic relations with the Community as such.
Det deltager i samarbejdet inden for OECD, der omfatter de vestlige industrilande.
In the GATT (General Agreement on Tariffs and Trade) and in the North Atlantic Fisheries Organization, the Community, through the European Commission, takes the place of Member States and speaks on their behalf.
Det har observatørstatus i FN og en række af FN's underorganisationer.
The Community participates in the work of the OECD, in which the western industrialized countries meet, and it has observer status at the United Nations and in some of its specialized organizations.
Det opretholder selvstændige forbindelser med en række andre internationale organisationer, som f.eks. Europarådet.
It takes part in the western 'summits' with the United States of America, Canada, Japan and some of its own Member States.
Det deltager sammen med nogle af medlemslandene i de vestlige topmøder med USA, Canada og Japan og (bl. a. inden for FN) deltager det (eller har deltaget) i en lang række internationale konferencer af såvel regional som global karakter (f.eks. i FN's kommission for Europa vedrørende øst-vest-samarbejdet.
It negotiates, or has negotiated, at numerous international conferences, both global (particularly in the UN framework) and regional: on East-West cooperation in Europe, for example.
Fællesskabet har indgået aftaler med godt 120 lande og deltager herudover i godt 30 flersidede aftaler.
The Community has signed agreements with more than 120 countries as well as some 30 multilateral agreements.
På områder, hvor Fællesskabet har enekompetance — f.eks international handel og fiskeri i det åbne hav — deltager Fællesskabet alene på medlemslandenes vegne, mens det i andre forbindelser — f.eks. når det drejer sig om konventioner om miljø og transport — deltager sammen med medlemslandene.
When these agreements cover a subject in which it has exclusive competence — international trade or sea fisheries, for example — the Community takes part alone on behalf of its Member States. In other instances (conventions on the environment, transport etc.), the Community takes part alongside the Member States.
Den internationale samhandel er det vigtigste — men langt fra det eneste — område, hvor EF varetager forbindelserne til omverdenen.
International trade constitutes the most important, but not the only, plank of the Community's external relations.
I 1984 udgjorde Fællesskabets eksport (udover eksporten til de andre medlemslande) 12,5 pet. af det samlede bruttonationalprodukt, mens de tilsvarende tal for USA og Japan var 7,5 pet. og 13,5 pet.
In 1984, imports and exports of the 12 countries that are now members of the Community (excluding trade among themselves) represented an average of 12.5% of their Gross Domestic Product. This compares with 7.5% for the United States and 13.5% for Japan.
Ifølge GATT var Fællesskabets andel af verdenshandelen 18 pet., mens USA lå på 17 pet. og Japan på 9 pet.
The Community's share of world trade, according to GATT figures, was 18%, as against the United States' 17% and Japan's 9%.
EF har — på basis af den fælles ydre toldtarif, som er en naturlig konsekvens af toldfriheden medlemslandene imellem — ansvaret for handelspolitikken udadtil.
Armed with a common customs tariff, the necessary corollary of an internal customs union, the Community has responsibility for external trade policy.
Det har derfor også kompetence til at deltage i forhandlinger om internationale regler for samhandelen, til at fastsætte toldprocedurer, toldlettelser og importkontingenter for — inden for de internationale regler — at beskytte medlemslandene mod illoyal konkurrence udefra.
Acting on proposals from the European Commission, it has the competence to negotiate international trading rules; to draw up customs procedures, franchises and import quotas; to ensure, within the framework of international regulations, protection against unfair foreign competition and so on.
Det sker efter forslag fra EF-Kommissionen. Fællesskabet forhandler internationale aftaler om
The Community negotiates international agreements on export credits and its Member States are gradually
Handelsafta­ler med tredjelande forhandles af EF­Kommissionen og forelægges Europa­Parla­mentet til udtalelse, før de forelægges Fællesskabets Ministerråd til endelig godken­delse.
Trade agreements with third countries are negotiated by the European Commission and submitted to the European Parliament before being approved by the Community's Council of Ministers.
Fællesskabet optræder derfor over for resten af verden som en handelspartner med egen identitet og med betydelig vægt.
The Community has therefore taken a place on the world stage as a trading partner in its own right, one of the largest, with a role that increasingly extends beyond trade questions alone.
Dets indflydelse går i stadig større grad ud over det rent handelsmæssige, fordi det naturligvis er vanskeligt at holde handelen ude fra de øvrige internationale forhold — og også her vejer 321 mio europæere tungere til end de enkelte medlemslande hver for sig.
It is, in fact, difficult to separate trade from other aspects of international relations and the combined forces of 321 million Europeans carry more weight than would Member States acting in isolation.
Fællesskabet opretholder løbende kontakt med andre industrialiserede lande, såvel om handelsspørgsmål, som om erhvervsproblemer, forskning, miljø m.m.
The Community conducts a dialogue with other industrialized countries, not only on trade, but also on the economy, research, the environment etc.
Fælles­skabet bidrager til udviklingen i den trejde verden med selvstændige hjælpepro­grammer og tilskynder desuden medlemslandene til — på samme måde som i internationale forhandlinger — at samordne deres indsats på grundlag af forslag fra Europa­Kommissionen.
It contributes to the development of the Third World, both through its own programmes and by encouraging (on the basis of Commission proposals) the coordination of Member States' positions and activities both on the ground and in interaationaæl gatherings.
Fællesskabets medlemslande er fortsat suveræne i udenrigspolitisk henseende.
Community countries retain sovereign control over their foreign policies.
Europa­Parlamentets store debatter vidner imidlertid om fælles problemer og fælles holdninger i den offentlige mening.
However, the common preoccupations of European public opinion are expressed in the big debates of the European Parliament and the Member States have undertaken to consult one another through a permanent process of political cooperation.
Medlemslandene har også i forbindelse med det løbende politiske samarbejde forpligtet sig til at konsultere hinanden inden de tager udenrigspolitiske initiativer.
European positions have been enunciated in this way on such subjects as human rights, the Palestinian problem, South Africa, Afghanistan, Central America, disarmanent and terrorism.
Fællesskabets relationer udadtil er af betydning for borgerne i alle medlemslande:
The development of the Community's external relations is in the interest of all Community citizens:
□ De bidrager til at fremme de erhvervsmæssige muligheder og dæmpe spæn­dingen i verden.
D It helps to safeguard their economic future and reduce world tension.
I den forbindelse lægger Fællesskabet vægt på:
To those ends, the Community is particularly concerned with:
Målt i beskæftigelsesmu­ ligheder og levestandard er dette en vital nødvendighed for et kontinent, som importerer op imod 90 pet. af sine råvarer, og som er afhængig af eksportmu­ligheder for industrivarer og forarbejdede landbrugsvarer.
This is essential for living standards and employment levels in a continent which imports about 90% of its raw materials and must find external markets, particularly for its industrial output and processed agricultural products.
Skønt Europa i øjeblikket må kæmpe for at holde konkurrenceevnen oppe, skulle den strategi for industri og forskning, som Europa­Kommissionen har lagt, give Fællesskabets industri chance for på længere sigt at genvinde eller bevare sin plads i den internationale handel.
Obviously, this state of affairs obliges Europe to take care to maintain its competitiveness; strategies for industry and research have been worked out by the European Commission with the aim of enabling Community industry to maintain or recover its place in international competition.
• At bidrage til udviklingen af den tredje verden.
• Developing the Third World.
Udviklingen her vil på én gang være til gavn for de pågældende befolkninger, skabe nye markeder for de industrialiserede lande (i 1985 aftog de 34 pet. af den europæiske eksport) og afbøde den risiko for konflikt, som følger af den eksisterende uligevægt i levevilkår.
This should both provide new outlets for the industrialized countries (in 1985 the Third World absorbed 34% of Community exports) and diminish the risk of conflict which the continuation of existing inequalities could provoke. Community aid to the Third World is all the more acceptable to the recipients insofar as there are no political strings attached.
Det er værd at bemærke, at EF's udviklingsstøtte er værdsat af modtagerne, fordi der ikke til den er knyttet politiske forpligtelser.
D The Community gives Member States greater weight in a world dominated by great continental powers. It has, for example, been able to help restructure
D Fællesskabet giver medlemslandene ekstra lydhørhed i en verden, der er domineret af de store kontinentalmagter.
industries in difficulty by persuading its external trading partners to moderate their exports of steel and textiles.
Protektionistiske tendenser gør sig i dag gældende her og der, men Fællesskabet er indstillet på de i kommende forhandlinger i GATT at gå forrest i kampen for liberalisering af den internationale handel.
It is now opposing the protectionist tenden­cies that are appearing in some quarters and is preparing to play a key role in the new GATT negotiations on liberalizing international trade.
D Den fælles handelspolitiks liberale tilsnit ses på en række områder:
D The liberal nature of Community trade policy can be seen in:
• På landbrugsområdet: Den forret til at sælge på det europæiske marked, som EF giver europæiske producenter, hindrer ikke, at Fællesskabet er en af verdens største importører af landbrugsprodukter.
• Agriculture: the preference given to Community produce does not prevent the Community from being the world's leading agricultural importer.
Det aftager henved en femtedel af verdensproduktionen af fødevarer og har — i modsætning til USA — et betydeligt underskud på fødevarehandelsbalancen.
It takes about one-fifth of world agricultural and food exports and, unlike the United States, has a large trade deficit in the sector.
• På holdningen til udviklingslandene: Generelle præferencer giver samtlige lande i den tredje verden mulighed for toldfri eksport til EF af industrielle færdigvarer og halvfabrikata.
• Relations with the Third World: generalized preferences allow all Third World countries duty-free exports of finished and semi-finished goods to the Community.
Visse mængdemæssige begrænsninger anvendes over for de mest eksportdygtige udviklingslande, men ikke over for de mere tilbagestående lande.
Quantitative limits are fixed in certain cases, but do not apply to the least developed countries.
For landbrugsvarer har udviklingslandene fordel af en række nulsatser og en række toldnedsættelser, ligesom en række særlige aftaler med en snes lande letter eksporten af håndværksprodukter.
Zero or reduced tariffs are also applied to many agricultural products and special agreements facilitate exports of craft products from a score of countries.
D For at fremme udviklingen af den tredje verden har Fællesskabet med en lang række lande indgået særlige associeringsaftaler, som omtales nærmere senere, ligesom der ydes en teknisk og finansiel støtte.
Π To encourage the development of the Third World, the Community has entered into agreements with a host of countries; these will be described below.
Disse associeringer var oprindeligt koncentreret om Afrika og lande syd for Middelhavet, men ydes nu også til lande i Asien og Sydamerika.
Financial and technical assistance is also given.
I 1986 var der ialt tale om en støtte på 280 mio ECU ').
Af first this was concentrated on Africa and the Mediterranean basin, then it was extended to the countries of Asia and Latin America, to which 280 million ECU has been commmitted for 1986.'
Fællesskabet yder også støtte til samarbejde på områder som energi, afsætningsfremme, samt støtte og uddannelse til flygtninge og denne støtte er under udvikling i forhold til samtlige udviklingslande.
The Community is also developing its cooperation with the Third World in general in such fields as energy, trade promotion, training and aid for refugees. Increasing emphasis is put on aid for rural development and on the promotion of self-sufficiency in food.
Endvidere ydes, selv om Fællesskabet lægger mere og mere vægt på udvikling af landbrugsområderne og støtte til at opnå selvforsyning med fødevarer, en energisk fødevarehjælp, som i 1985 androg næsten 1,4 mio t korn, næsten 109 000 t skummetmælkspulver samt andre produkter til en værdi afea. 743 mio ECU.
However, the Community gives food aid to countries in difficulty, in the form of cereals (nearly 1 400 000 tonnes in 1985), milk powder (about 109 000 tonnes) and other products; the total value of this aid in 1985 was in the region of 743 million ECU. Finally the Community contributes, through the UN and its specialized agencies, to the search for consensus on policies to speed up Third World development.
') 1 ECU (Europæisk valutaenhed) = ca. 8,0 kr. pr. 8. september 1986.
1 ECU (European Currency Unit) - about £0.69, Ir. £0.76 or US$1.0 (at exchange rates current on 8 September 1986).
De 14 største leverandører af stål til Fællesskabet har kunnet opretholde deres traditionelle handel på betingelse af, at de overholdt EF's prisregler.
The 14 countries that export most steel to the Community have been allowed to maintain their traditional trade, on condition that they observe certain price rules.
Inden for tekstilsektoren har ca. 40 lavtlønslande fordelt over hele verden i forbindelse med en international aftale (multifi­beraftalen) kunnet opretholde deres eksport til Fællesskabet mod at begrænse deres eksportvækst. Disse aftaler er nu taget op til genforhand­ling.
In the textiles sector, several dozen low-wage countries, spread across all continents, have agreed, as part of an international accord, to moderate the growth of some of their exports to the Community; these agreements have been in force since 1978 and are being renegotiated.
Fællesskabet har med en halv snes lande omkring Østersøen, Atlanterhavet og Det indiske Ocean indgået aftaler om fangstrettigheder inden for de nye 200 sømils fiskerizoner.
The Community has negotiated agreements with a dozen third countries (European, American and African) with Baltic, Atlantic and Indean Ocean coasts. These agreements cover catching rights within the new 200-mile national economic limits.
• Forskning og videnskab.
• Research and science.
Fællesskabet har engageret sig i et samarbejde med ca. 100 lande om en særlig forskning til gavn for den tredje verden.
The Community is involved in cooperation with about a hundred countries and has launched a specific Third World research programme.
Der gennemføres adskillige forskningsprogrammer i samarbejde med de vesteu­ropæiske partnere i EFTA, og der er netop indgået nye aftaler, som har til formål at øge dette samarbejde.
Much research work is carried out jointly with neighbouring Western European countries that are members of EFTA; recent bilateral agreements are intended to further that cooperation.
Ligeledes er der om fredelig udnyttelse af atomenergi indgået aftaler med Brasilien, Canada og USA og om kernefu­sion med USA, Japan og Canada.
Agreements have also been concluded with Brazil, Canada and the United States on the peaceful use of nuclear energy, and with Canada, the United States and Japan on nuclear fusion.
Aftaler om udveksling af informationer er indgået med Norge og Sverige, Schweiz, Østrig, Canada, USA og Japan.
Agreements on exchange of information have been concluded with Sweden, Norway, Switzerland, Austria, Canada, the United States and Japan.
Der er indgået adskillige aftaler med Schweiz, Østrig og Jugo­slavien.
A number of agreements have been signed with Austria, Switzerland and Yugoslavia.
Fællesskabet og EFTA­landene, der nu omfatter Scweiz, Østrig, Norge, Sverige, Island og Finland, har siden 1973 tilsammen udgjort en frihandelszone for industri­varer.
Since 1973 the Community has formed a free-trade area with the countries of the European Free Trade Association; at present these are Switzerland, Austria, Sweden, Norway, Iceland and Finland.
Told og importrestriktioner for industrivarer er afskaffet til gavn for 353 mio forbrugere, og der er endvidere tale om en række gensidige indrømmelser på landbrugsområdet.
Customs duties and restrictions on trade in manufactured goods were abolished, to the benefit of 353 million consumers, and some reciprocal concessions were made for agricultural produce.
Handelen mellem EFTA og »DE 12« udgør 21,3 pet. af Fællesskabets udenrigshandel — en smule mere end samhandelen med USA og mellem 1/3 og 3/5 af EFTA­Iandenes udenrigshandel.
Trade between EFTA and the Twelve represents 21.3% of all Community trade (a little more than EEC-US trade) and between a third and three-fifths of EFTA's imports and exports.
På et møde i Luxembourg i 1984 besluttede de to parter at skabe et stort europæisk erhvervsområde og udvide deres samarbejde ud over de rene frihandelsaftaler.
At a meeting in Luxembourg in 1984, the two groups decided to create a big European economic area by extending their cooperation beyond free-trade agreements.
Der udvikler sig derfor et samarbejde med disse lande om økonomisk politik, valutapolitik, industri, forsk­ning, teknologi, miljø, transport, stål og fiskeri.
That is now happening in economic, monetary and industrial policy, in research and technology and in regard to the environment, fisheries, the steel industry and transport.
Fællesskabet opretholder nære forbindelser med Canada, USA, Japan, New Zealand og Australien. Parterne mødes regelmæssigt til konsultationer på højt niveau.
The frequency of high­level contacts shows the intensity of the Community's relations with Canada, the United States, Japan, Australia and New Zealand.
I 1976 indgik Fællesskabet en aftale om økonomisk og handelsmæs­sigt samarbejde med Canada.
In 1976 the Community and Canada concluded a framework agree­ment for commercial and economic cooperation.
Der er tale om en ikke­præferentiel aftale, som indeholder samarbejdsmekanismer om handel, industri og videnskab mv.
This non­preferential agree­ment establishes mechanisms for cooperation in areas such as trade, industry and science.
Fællesskabet er på vagt over for de lejlighedsvise protektionistiske tenden­ser i USA, som optræder hyppigere efter at udviklingen i dollarkursen har ændret handelsbalancen, der plejer at være i amerikansk favør, til et underskud.
The Community is watchful for the protectionist tendencies that break out from time to time in the United States and which have increased ever since dollar exchange rates turned the traditional US surplus in trade with Europe, into a deficit.
Hvad enten det drejer sig om stål, sydfrugter eller landbrugseksport til tredje­lande eller til de to nye medlemslande, Portugal og Spanien, benytter Fælles­skabet den vægt, som sammenholdet mellem de 12 lande giver, i sine bestræbel­ser for at varetage alle europæiske interesser foretrækker at gå forhandlingens vej, kan der eventuelt blive tale om modforholdsregler inden for GATTs regler.
The Community takes advantage of its own cohesiveness to defend its interests, whether they involve steel, citrous fruit or agricultural exports to third countries or to the new Member States, Spain and Portugal. If necessary it is ready to take countermeasures, as allowed under the GATT.