natgillin/translations-raw huggingface dataset:
»vækst, konkurrenceevne, beskæftigelse« understrege betydningen af den socia le dimension, der karakteriserer den europæiske model1). Den europæiske infor- mationssamfundsmodel skal også være forankret i en stærk solidaritetsfølelse — et mål, der kan være svært at nå, fordi velfærdsstatens traditionelle strukturer kommer til at undergå væsentlige ændringer.
In referring to a European IS, we wish to emphasize, in line with the White Paper 'Growth, competitiveness, employment', the importance of the social dimension which characterizes the European model.1 It will also need to be imbued with a strong ethos of solidarity — not an easy goal to achieve, since the traditional structures of the welfare State will have to undergo substantial changes.
Desuden skal det være et aktivt og ikke et passivt solidaritetsbegreb, hvis det skal kunne følge med ændringerne.
Furthermore, that concept of solidarity will need to be active, not passive, to adapt to these changes.
Før vi giver os i kast med disse og andre politiske udfordringer, vil vi kort komme ind på to andre begreber — sondringen mellem data, information og viden og be hovet for en »social forankring« — som efter vor opfattelse er afgørende for en hver debat omkring informationssamfundet og helt centrale elementer i vor analyse. lyse.
But before addressing these and other policy challenges we shall briefly develop two more conceptual features — the distinction between data, information and knowledge, and the requirement of 'social embeddedness' — which in our view are essential for any discussion of the IS and are at the core of our policy analysis.
Først og fremmest er det vigtigt at sondre mellem data, information og viden.
First and foremost it is essential to make a clear distinction between data, information and knowledge.
Set ud fra vort synspunkt resulterer produktion af ustrukturerede data ikke automatisk i information, og heller ikke al information kan sidestilles med viden.
From our perspective, the generation of unstructured data does not automatically lead to the creation of information, nor can all information be equated with knowledge.
Al information kan klassificeres, analyseres og gøres til genstand for overvejelser og på
All information can be classified, analysed and reflected upon and otherwise processed to generate knowledge. Both data
') Også Kommissionen selv peger på, at Europa bygger på et sæt af værdier, som er fælles for alle de europæiske samfund, og at det forener de karakteristiske træk ved et demokrati — menneskerettigheder og institutioner, der er baseret på retssamfundet — med en åben økonomi, der understøttes af markedskræfter, intern solidaritet og samhørighed.
As also acknowledged by the Commission, 'Europe is built on a set of values shared by all its societies and combines the characteristics of democracy — human rights and institutions based on the rule of law — with those of an open economy underpinned by market forces, internal solidarity and cohesion.
Disse værdier omfatter også adgang for alle samfundets medlemmer til universelle tjenester eller tjenester til gavn for almenvellet og bi drager dermed til solidaritet og ligebehandling. (KOM(96) 90 endelig udg. af 28.2.1996).
These values include access for all members of society to universal services or to services of general benefit, thus contributing to solidarity and equal treatment.'
Både data og information kan i denne betydning sammenlignes med de råmaterialer, industrien forarbejder til for brugsvarer1).
and information, in this sense, are comparable to the raw materials industry processes into commodities.1
En af de vigtigste virkninger af de nye ict'er har været at gøre lagring og transmission af information uendeligt meget hurtigere og billigere og dermed — som det også anføres i Bangemann-rapporten — tilføre energi til alle økonomiske sektorer {Europa og det globale informationssamfund, Bruxelles 1994).
One of the main effects of the new ICTs has been to speed up and cut the cost of storing and transmitting information a billion-fold, thereby 'energizing', in the words of the Bangemann report, 'every economic sector' ('Europe and the global information society', Brussels, 1994).
De nye teknologier har imidlertid ikke haft sam me virkning for genereringen el ler erhvervelsen af viden, for slet ikke at tale om visdom2). Man kan naturligvis håbe, at samfundet gradvist udvikler sig i retning af et »visdomssamfund«, hvor videnskabeligt under byggede data, information og viden i stigende grad anvendes til at træffe velunderbyggede beslutninger med henblik på at forbedre kvaliteten af tilværelsen i alle dens aspekter.
However, these new technologies have had no such effect on the generation or acquisition of knowledge and still less on wisdom.2 One would hope, of course, that society would be shifting more and more towards a 'wise society', where scientifically supported data, information and knowledge would increasingly be used to make informed decisions to improve the quality of all aspects of life.
En sådan visdom ville gøre det lettere at udvikle et samfund, som er miljømæssigt bæredygtigt, som tager hensyn til alle sine medlemmers vel færd, og som værdsætter tilværelsens sociale og kulturelle aspekter lige så højt som de materielle og økonomiske.
Such wisdom would help to form a society that is environmentally sustai nable, that takes the well-being of all its members into consideration and that values the social and cultural aspects of life as much as the material and economic.
Det er vort håb, at informationssamfundet vil udvikle sig på en sådan måde, at dette visdomsbegreb får en mere fremtrædende plads.
Our hope is that the emerging information society will develop in such a way as to advance this vision of wisdom.
En af de største udfordringer for informationssamfundet bliver at udvikle de færdigheder og den underforståede viden, der skal til for at udnytte information ¡ praksis.
One of the main challenges for the IS will be to develop the skills and tacit knowledge required to make effective use of information.
Set ud fra dette synspunkt bør ict'er i vidt omfang betragtes som komplementære ti I investeringer i menneskelige ressourcer og færdigheder.
From this perspective, ICTs should be viewed as essentially complementary to investment in human resources and skills.
I den henseende adskiller de sig fra tidligere større teknologiske nyskabelser.
In that sense they differ from previous major technological transformations.
De fleste tidligere store teknologiske landvindinger har været forbundet med akkumulering af fysisk kapital.
Most previous major newtechnology clusters complemented physical capital accumulation.
F.eks. affødte udviklingen af jernbanerne et ¡nvesteringsboom i de industrier, der leverede materialer og anlægsudstyr, hvilket igen resulterede i et kraftigt opsving i den samlede økonomiske vækst.
The development of the railways, for example, prompted an investment boom in the necessary material and capital equipment inputs, and hence a strong upsurge in overall economic growth.
På samme måde førte masseforbruget af biler, som affødte efterspørgsel efter bedre vejbelægninger, let tilgængelige motorveje og et fintmasket net af bezinstationer og bilværksteder, til et kraftigt økonomisk opsving dels på grund af stigningen i det endelige for brug, dels på grund af efterspørgslen efter de mange forskellige mellemprodukter og former for anlægsudstyr.
Similarly, the mass consumption of motor cars, which 'induced' demand for better roads, easily accessible motorways and readily available petrol and car maintenance services, led to an upsurge of growth based both on the increase in end consumption and on demand for the many intermediate materials and forms of capital equipment.
I modsætningtil tidligere teknologiske landvindingererden nye informations- og kommunikationsteknologi typisk ikke nær så tæt forbundet med den mellemliggende efterspørgsel efter fysiske, materielle varer og anlægsudstyr.
Unlike previous technology clusters, new information and communication technologies are typically not so strongly linked to intermediate demand for physical, material goods and capital equipment.
Og det er netop det, der adskiller data så klart fra traditionelle råmaterialer.
Indeed, it is precisely this that makes data very different from conventional raw materials.
Forbruget af information medfører ikke »slitage« i traditionel forstand.
Consuming information does not involve 'usage' inthe traditional sense.
Ikke blot kan informa tion genbruges af mange på hinanden følgende brugere, men to eller flere en keltpersoner kan bruge informationen samtidigt.
Not only is information reusable by successive users, but two or more individuals can use the same information at the same time.
Mens markedsøkonomier traditionelt har været gearet til at løse knaphedsproblemer, vil information næsten
In hardware terms, it seems unlikely that the increased demand for computers, mobile phones, optical fibres and Internet connections will yield a strong impulse
Samtidig erdet vigtigt, hvilket også understreges senere, at være klaroverforskellen mellemfremstilling og brug af konkrete råmaterialer og immateriel information (data): Sidstnævnte kan reproduceres med meget begrænsede omkostninger for producenten.
At the same time and as emphasized below, it is essential to point out the difference between the production and use of tangible raw materials and intangible information (data): the latter can be reproduced at little cost to the producer.
Hvormed vi forstar »destilleret« viden, der hidrører både fra livserfaring og fra naturvidenskaberne, samfundsvidenskaberne, etikken og filosofien.
Which we identify as'distilled' knowledge derived from experience of life, as well as from the natural and social sciences and from ethics and philosophy.
I relation til hardware forekommer det usandsynligt, at den øgede efterspørgsel efter computere, mobiltelefoner, optiske fibre og tilslutninger til Internettet vil skabe øget vækst på grund af den »afledte« efterspørgsel efter plastmaterialertil computere og optiske fibre eller jernoxid til halvledere.
for growth by 'inducing' demand for plastics to build computers and optical fibres or iron oxide to build semiconductors.
På trods af de store kapitalinvesteringer, der kræves til nogle af disse produkter (f.eks. halvledere), er akkumuleringen af fysisk kapital ikke længere det vigtigste »komplementære aktiv« ved disse former for ny teknologi.
Despite the major capital investment required forsorne of these products (e.g. semiconductors), material, physical capital accumulation is no longer the essential 'complementary asset' of these sets of new technologies.
Tværtimod, eftersom viden om, hvordan man skal bruge information, typisk afhænger af individuelle færdigheder og det, vi har valgt at kalde »underforstået« viden, er det investeringer i immateriel, men neskelig kapital, der udgør det nye komplementære aktiv for væksten og brugen af nye ict'er1).
Rather, since the knowledge on how to use information typically depends on individual skills and what we have chosen to call 'tacit' knowledge, the new complementary asset to the growth and use of new ICTs is invest ment in intangible, human capital.1
Derfor vil vi understrege, at det er vigtigt at anskue informationssamfundet som et uddannelsessamfund.
For this reason we stress that it is essential to view the information society as a learning society.
Uddannelsesprocessen er ikke længere begrænset til den traditionelle skolegang, men er — som det også blev fremhævet i Kommissionens hvidbog om uddannelse »på vej mod det kognitive samfund« (1995), og OECD-rapporten »Life Long Learning« (1996) — en livslang proces, der indledes før den officielle skolealder og foregår både på arbejdet og i hjemmet.
The learning process is no longer limited to the traditional period of schooling, but is — as was emphasized in the Commission's White Paper on education, 'Towards a learning society' (1995), and the OECD report on 'Lifelong learning'(1996) — a lifelong process, starting before formal school-going age and taking place at work and in the home.
Den sociale integrationistiske vision, som ekspertgruppen på højt niveau slår til lyd for, afviser udtrykkeligt opfattelsen af teknologi som en udefrakommende faktor, som samfundet og den enkelte må tilpasse sig, det være sig på arbejdet el ler i hjemmet. I stedet ser ekspertgruppen teknologi som en social proces4), som ved at opfylde virkelige el ler i maginære behov ændrer disse behov på samme må de, som den selv ændres af dem.
The social integrationist vision which the HLEG espouses explicitly rejects the notion of technology as an exogenous variable to which society and individuals, whether at work or in the home, must adapt.
Ifølge denne opfattelse skabes samfundet af de
Society, in this view, is shaped by technical change, and technical change is shaped by society.
) Jf. bl.a. opfordringen til Kommissionen fra Det Europæiske Råd på dettes samling i Firenze om at udarbejde en handlingsplan om at lære i informationssamfundet.
See amongst others the request to the Commission by the European Council at its meeting in Florence to draw upan action plan on learning in the information society.
Det er i dag et af de vigtigste ele menter i det nye handlingsprogram »Europa i spidsen for det globale informationssamfund«. 3) Jf. også Delors-rapporten »Learning: The Treasure Within«, rapport til UNESCO fra Den Internatio nale Kommission for Uddannelse i det 21.
This is now one of the main components of the new action programme 'Europe at the forefront of the global information society'. ety'.
Århundrede, UNESCO, 1996. 4) Efter en af de første OECD-rapporter om den nye teknologis samfundsøkonomiske aspekter, bedre a socio-economic strategy for the 90s«, kendt som Sundqvist-rapporten: OECD, »NewTechnologies: Paris, 1989.
In the words of one of the first OECD reports on the socioeconomic aspects of new technologies, known as the Sundqvist report: OECD, 'New technologies: a socioeconomic strategy for the 90s', Paris, 1989, p. 117.
Det er slående, at der i disse lande kun var en meget begrænset vækst og udvikling på trods af massive investeringer i videnskab og teknologi og højere uddannelse i de sidste 20 år før Beri in murens fald, og man begyndte overgangen til markedsøkonomi.
ingly, these countries experienced very little growth and development, despite massive investment in science and technology and higher education, in the 20 years before the collapse of the Berlin Wall and the start of the transition process.
Det er tydeligt, at mangelen på økonomisk integration og mere specifikt det forhold, at der ikke var noget marked, der kunne adskille det teknisk gennemførlige fra det økonomisk gennemførlige, skubbede videnskab og teknologi ud i isolation.
Clearly, the lack of economic integration, and more specifically the lack of a market to separate the technically from the economically feasible, pushed science and technology into isolation.
Men viden skabs-og teknolog ¡systemets fiasko i markedsmæssig henseende var kun et en kelt aspekt af denne isolation.
But the failure of the science and technology system in market terms was only one facet of that isolation.
Et andet aspekt, som skal understreges her, var mange len på enhver form for social og organisatorisk integrering af de tekniske forandringer.
Another, which we highlight here, was the absence of any social and organizational integration of technological change.
Resultatet var, at videnskab og teknologi i langt højere grad end i de så kaldte »kapitalistiske« samfund blev påtvunget samfundet i almindelighed og arbejdstagerne i særdeleshed og derfor ikke gav nogen effektivitetsforbedringer blandt arbejderne1). Den teknologiske fratagelse af stemmeretten gik hånd i hånd med den politiske.
Asa result, to a far greater extent than in the socalled 'capitalist'societies, science and technology came to be imposed on society in general and workers in particular, and consequently failed to produce efficiency improvements on the shop floor.1 Technological disenfranchisement went hand in hand with political disenfranchisement.
Frem for at være en eksternt givet medvirkende årsag til forandringer kan den teknologidrevne sammensmeltning af ny informations- og kommunikationsteknologi bedst beskrives på procesniveau som en forandringsproces, der er »fleksibel i brug«, dvs. dens faktiske implementering og økonomiske succes vil i allerhøjeste grad afhænge af de givne vilkår f or dens anvendelsesmuligheder og brug.
At the process level, rather than an externally given factor for change, the technologically driven convergence of new information and communication technologiescan be best described as a process of change which is'flexible in use', that is, its actual implementation and economic success will be crucially dependent on the particular conditions of application and use.
En sådan fleksibilitet i brugen begrænser den proces, der giver mulighed for at etablere »rutiner« for at lette indlæringsprocesserne2), og understreger samtidig den sociale og organisatoriske »forankrings« afgørende betydning.
While such flexibility in use limits the process by which 'routines' can be set up to ease learning processes,2it high lights the crucial importance of social and organizational 'embeddedness'.
I sidste ende vil denne forankring være en forudsætning for økonomisk succes og oprettelse af nye job.
Ultimately, the latter will be a prerequisite for economic success and the creation of new jobs.
På produktniveauet er det klart, at en ny proces' eller et produkts kommercielle gennemførlighed er en væsentlig forudsætning for en positiv økonomisk integrering.
At the product level, it is clear that the commercial feasibility of a new process or product is an essential condition for successful economic integration.
Men andre sammenhænge — sociale, etiske og samfundspolitiske— spi I ler også envigtig rolle.
But other contexts, social, ethical and socio-political, also play an important part.
Også her peger sagkundskaben på manglende hensyntagen til brugerbehov som den vigtigste enkeltårsag til, at innovationsprocessen ikke lykkes.
Here too, the literature points to a lack of consideration of user needs as the single most important factor in the failure of innovative action.
Hvis vi godtager det argument, at udvikling af teknologisk kapacitet ikke for udsætter en kompliceret iboende forandringsproces, der skal forhandles og formidles både inden for organisationer og i samfundet som helhed, er det ind lysende, at de politiske strategier hverken kan eller bør være begrænsettil kun at
If we accept the argument that developing technological capabilities does involve a complex, endogenous process of change, negotiated and mediated both within organizations and at the level of society at large, it is obvious that policies cannot and should not be limited to addressing the economic integration of technological change, but must include all aspects of its broader social integration.
Selv om den nuværende debat om informationsmotorveje og global informationsinfrastruktur nok har været langt bredere og mere dybtgående i de demokratiske lande, end man tidligere har oplevet, og helt klart i endnu højere grad end nogensinde før i de tidligere socialistiske lande, er den stadig i mange henseender begrænset til eksperterne.
In our interim report we emphasized the lack of social integration in the current European information society debate and criticized the technological determinism of much of the expert policy language as limiting the scope for policy
Vi hævdede, at den tilsyneladende mangel på offentlig støtte til informationssamfundet til dels afspejlede de teknologiske hensyns fremtrædende plads i den europæiske politiske debat.
action.1 We claimed that the apparent lack of public support for the information society was in part a reflection of the predominance of technological consider ations in the European policy debate.
Vi mener fortsat, at dette netop er vort vigtigste bidrag til denne debat.
We continue to view this as our main contribution. tribution.
Det er vor opgave at påvise, at der er en lang række socialpolitiske udfordringer forbundet med et fremtidigt europæisk informationssamfund, og understrege, at disse udfordringer rækker ud over forenklede idéer om hurtig tilpasning til en udvikling, som er betinget af den »eksterne« kraft fra teknologiske forandringer, som mennesket ikke har nogen indflydelse på og ingen mulighed for at deltage i, og endelig at pege på de utallige muligheder for at opbygge et europæisk in formationssamfund for alle.
Our group must illustrate that there are numerous social policy challenges associated with a future European information society, stress that these transcend the simplistic notions of rapid adjustment to a future determined by the 'external' force of technological change in which people have no influence and no chance to participate, and highlight the countless opportunities for engineering a Euro pean information society for us all.
Hvilket vi kort formulerede på den måde, at man på grund af den internationale konkurrence er tvunget til at indføre ny informationsteknologi så hurtigt som muligt. Det er en illusion at tro, at man kan styre tempoet i disse forandringer. Følgelig må den eneste relevante politiske løsning være øget liberalisering og deregulering.
Which we summarized as follows: 'We are forced through international competition to adopt new information technologies as rapidly as possible.
Enhver forsinkelse vil komme til at koste dyrt.
Any delay would be extremely costly.
På det sociale plan kan der blive tale om »lokale« beskæftigelsestab, men omkostningerne ved disse tab er minimale i forhold til den samlede »beskæftigelsespris«, som utilstrækkeligt fleksible samfund kan risikere at skulle betale i form af forringet konkurrenceevne, hvis man ikke indfører de nye ict'er hurtigt nok.
At the social level, while there could be "local" employment destruction, the cost of such destruction is minimal when compared to the aggregate employment "price" rigid societies might have to pay in terms of loss of competitiveness when failing to adopt the new ICTs quickly enough.
I denne politisk orienterede del af den afsluttende rapport har vi grupperet de po litiske udfordringer omkring en række parametre, som går på tværs af de traditionelle politiske grænser.
In this policy section of our final report, we have grouped the policy challenges around a number of parameters which cut across traditional policy boundaries.
På trods af utallige analyser af emnet, er der stadig efter vor opfattelse ikke tilstrækkelig forståelse af, at de nye ict'er rummer et radikalt anderledes sæt parametre for potentiel vækst og udviklingsmuligheder.
Despite innumerable analyses on the subject, there is still insufficient recognition, in our view, that the new ICTs embody a radically different set of parameters for potential growth and development opportunities.
Hver enkelt af disse faktorer repræsenterer store politiske udfordringer.
Each of these factors represents major policy challenges.
Vi har opregnet ti sådanne udfordringer: det vigtige i at erhverve viden og færdigheder, den offentlige sektors ændrede rolle, den nye virtuelle værdikæde, der er under udvikling, mulighedernefor decentralisering og konsekvenserne for organiseringen af arbejdet, det voksende behov for at kunne administrere tid, globaliseringens konsekvenser for væksten i beskæftigelsen og for kapitalstrømmene, de særlige problemer omkring social udstødelse, mulighederne for at mindske geografiske afstande, behovet for at udnytte den europæiske mangfoldighed og sidst — men ikke mindst — den større åbenheds konsekvenser for demokratiet.
We have listed 10 such challenges: the particular importance of knowledge and skills acquisition; the changing role of public services; the emerging virtual value chain; the scope for decentralization and implications for work organization; the increasing need to manage time; the implications of globalization for employment growth and capital flows; the particular concerns regarding social exclusion; the potential for bridging geographical distance; the need to take advantage of European diversity; and last but not least the implications of growing transparency for democracy.