natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I en meddelelse, der blev vedtaget den 3. juli, foreslog Kommissionen, at Rå­det henstiller til medlemsstaterne, at de snarest muligt og senest i oktober giver meddelelse om de strategier på mellemlang sigt, som de havde til hensigt at følge for at opnå eller opretholde økonomisk konvergens, således at deres vedtagelse kunne ske inden årets udgang4). Rådet tilsluttede sig dette forslag ved undersø­gelsen hvert halve" år af den økonomiske situation i Fællesskabet (multilateral overvågning) og opfordrede medlemsstaterne til eventuelt at udarbejde mellem­fristede tilpasningsprogrammer, som de skulle give meddelelse til Fællesskabet om inden for den frist, som Kommissionen havde foreslået4).
In a communication adopted on 3 July the Commission suggested that the Council invite the Member States to notify the Community of the mediumterm strategies they intend to pursue to achieve or maintain economic convergence, by October at the latest, for approval by the end of the year.3The Council took up this suggestion on 8 July, in the context of the six-monthly multilateral surveillance exercise, asking Member States, where necessary, to develop mediumterm adjustment programmes and to forward them to the Community within the time-limits proposed by the Commission.3
På det uformelle møde, der blev afholdt den 21. og 22. september i Apel­doorn med deltagelse af økonomi­ og finansministrene6), blev der opnået en­ stemmighed om en række punkter, der ikke tidligere var blevet afklaret, f.eks.
At an informal meeting of Ministers for Economic and Financial Affairs in Apeldoorn on 21 and 22 September agreement was reached on a number of outstanding points such as the beginning of Stage II, and the establishment of a European Monetary Institute, set for 1 January 1994, the basic principles underlying the procedure for transition to Stage III — within three years of the beginning of Stage II — and the possibility of derogations at that stage.5
PÁ VEJ MOD DEN EUROPÆISKE UNION
TOWARDS EUROPEAN UNION l·}
Europa-Parlamentet glædede sig i en beslutning af 24. oktober2) især over, at der på det uformelle møde i Apeldoorn var blevet opnået enstemmighed om, at det var umuligt at gennemføre en Økonomisk og Monetær Union med to ha stigheder.
In a resolution adopted on 24 October Parliament expressed satisfaction that the informal meeting in Apeldoorn had agreed that there could be no question of a two-speed economic and monetary union.l
Under Den Interinstitutionelle Konference, der fandt sted i Bruxelles den 12. november, påpegede Europa-Parlamentet, at der var vigtige meningsforskelle mellem det selv og Rådet, især med hensyn til Parlamentets medbestemmelse, den økonomiske og monetære samhørighed og behovet for en sammenhængende institutionel struktur for det fremtidige fællesskab3).
At the interinstitutional conference in Brussels on 12 November Parliament high lighted the major points of disagreement with the Council, in particular Parliament's role, economic and monetary cohesion and the need for a coherent institutional structure for the future Community.2
Efter økonomi- og finansministrenes uformelle møde i Scheveningen den 1. december4) opnåedes der på 11. ministermøde den 2. og 3. december enighed om et udkast til tekst, der blev forelagt Det Europæiske Råd4). De væsentligste problemer, der således skulle forelægges Det Europæiske Råd i Maastricht, var overgangsproceduren til tredje fase, to medlemsstaters forbehold over for, at der ikke fandtes en generel fritagelsesbestemmelse og udpegelsen af det fremtidige sæde for Det Europæiske Monetære Institut og Den Europæiske Centralbank.
Following an informal meeting of Ministers for Economic and Financial Affairs in Scheveningen on 1 December,3the 11th ministerial meeting on 2 and 3 December reached agreement on a draft text which was submitted to the European Council.3 The main problems which still required a decision by the Maastricht European Council were the procedure for transition to Stage III, the reservations expressed by two Member States concerning the absence of a general opting-out clause, and a decision on the future headquarters of the European Monetary Institute and the European Central Bank.
Desuden skulle der indgås en endelig aftale om visse horisontale problemer i forbindelse med Den Politiske Union, især de institutionelle aspekter og den økonomiske og sociale samhørighed.
In addition, final agreement had to be reached on a number of problems which also affected political union, in particular the institutions and economic and social cohesion.
På Det Europæiske Råds møde i Maastricht den 9. og 10. december4
At the Maastricht European Council on 9 and 10 December the Heads of State or Government reached agreement on the draft Treaty on European union based on texts relating to political union and on the draft Treaty on economic and monetary union.3
Det afgørende element i Den Økonomiske Union er således gradvis indførelse af en fælles valuta, der forvaltes af en fælles og uafhængig centralbank.
The main feature of economic union as defined in Maastricht is the gradual introduction of a single currency administered by a single independent central bank.
Inden begyndelsen af anden fase den 1. januar 1994 skal medlemsstaterne i givet fald vedtage flerårige konvergensprogrammer, mens det pålægges Rådet at evaluere fremskridtene mod konvergens.
Before Stage II begins on 1 January 1994 Member States must, where necessary, adopt multiannual convergence programmes and the Council must assess progress made towards convergence.
Medlemsstaterne skal ligeledes, bortset fra visse undtagelser, foretage en fuldstændig liberalisering af kapitalbevægelser ne i overensstemmelse med Traktatens nye bestemmelser.
Member States must also ensure that, with certain exceptions, capital movements are completely liberalized in accordance with the new provisions of the Treaty.
Under anden fase, hvorunder der oprettes et europæisk monetært institut (EMI), der bl.a. skal koordinere de monetære politikker og inden udgangen af 1996 forberede tredje fase, skal medlemsstaterne søge at undgå for store budget underskud og skal igangsætte processen, der skal føre til deres centralbankers uafhængighed.
In Stage II, during which a European Monetary Institute will be established to coordinate monetary policies and prepare for Stage III by the end of 1996, Member States must endeavour to avoid excessive deficits and initiate steps leading to independence for their central banks.
Med henblik på overgangen til denne tredje fase skal Kommissionen og EMI forelægge Rådet rapporter om medlemsstaternes bestemmelser om virkeliggørelsen af ØMU og om de fremskridt, de gør mod en høj grad af konvergens på grundlag af fire specifikke kriterier (inflation, finansiel situation, tilhørsforhold til valutamekanismen og rentesats), samt på grundlag af andre faktorer.
In preparation for the move to Stage III, the Commission and the European Monetary Institute will report to the Council on national legislation linked to the achievement of economic and monetary union and progress towards a high degree of convergence assessed by reference to four specific criteria (inflation, financial situation, membership of the exchange-rate mechanism and interest rates) and a number of other factors.
Under hensyn til disse rapporter og Parlamentets udtalelse skal Rådet, sammensat af stats- og regeringscheferne inden den 31. december 1996 på grundlag af henstillinger fra Rådet sammensat af økonomi- og finansministrene, træffe beslutning om, hvorvidt et flertal af medlemsstaterne opfylder betingelserne for indførelsen af en fælles valuta og om Fællesskabet kan træde ind i tredje fase.
In the light of these reports and Parliament's opinion, the Council — in this case the Heads of State or Government — will decide not later than 31 December 1996, on the basis of the recommendations of the Ministers for Economic and Financial Affairs, whether a majority of the Member States fulfil the necessary conditions for the adoption of a single currency and whether it is appropriate for the Community to move to Stage III.
Er dette til fældet, fastsætter det datoen for begyndelsen af denne tredje fase.
If so, it will set the date for the beginning of Stage III.
Såfremt den ne dato imidlertid ikke er fastsat ved udgangen af 1997, begynder tredje fase den 1. januar 1999 og omfatter kun de medlemsstater, der opfylder betingelserne.
If no date for this has been set by the end of 1997, Stage III will start on 1 January 1999 and will be confined to those Member States which fulfil the necessary conditions.
For de øvrige medlemsstater gælder en undtagelse, som Rådet kan ophæve, så snart de nødvendige betingelser er opfyldt.
The other Member States will benefit from a derogation which may be abrogated by the Council once the necessary conditions are satisfied.
For Det Forenede Kongerige gælder en særlig protokol.
The position of the United Kingdom is covered by a separate protocol.
Så snart datoen for begyndelsen af tredje fase er fastsat, oprettes i overensstemmelse med Traktaten Det Europæiske Centralbanksystem og Den Europæi ske Centralbank.
As soon as the date for the beginning of Stage III is set, the European System of Central Banks and the European Central Bank will be established in accordance with the Treaty.
Hvis der er tale om undtagelser, kan der oprettes et råd, hvori samtlige nationale centralbanker er repræsenteret.
If there are Member States with a derogation, a General Council will be constituted, representing all national central banks.
Europæiske Centralbanksystem og Den Europæiske Centralbank får overdraget deres fulde beføjelser.
Exchange rates will be irrevocably fixed without changing the external value of the ecu and the European System of Central Banks and the European Central Bank will exercise their powers in full.
Derefter følger hurtigt indførelsen af ecuen som fælles valuta. luta.
This will be followed in short order by the introduction of the ecu as the sole currency.
Ratifikationen af Traktaten indebærer, at medlemsstaterne uigenkaldeligt forpligter sig til at deltage i tredje fase, hvis de opfylder de krævede betingelser.
Ratification of the Treaty implies an irrevocable commitment by the Member States to move to Stage III if they satisfy the necessary conditions.
Imidlertid bemyndiges Det Forenede Kongerige til at forbeholde sig sin stilling tagen med hensyn til sin deltagelse i tredje fase, mens Danmark omfattes af en tilsvarende undtagelse, hvis det efter en folkeafstemning beslutter ikke at deltage i denne fase.
However, the United Kingdom will be allowed to reserve its decision and Denmark will be granted a similar exemption if, after a referendum, it decides not to move to Stage III.
Gøres der brug af disse undtagelser, indgår disse medlemsstater ikke i det flertal af medlemsstater, der opfylder de krævede betingelser.
Where exemptions have been granted, the Member States concerned will not be regarded as belonging to the majority of Member States meeting the necessary conditions.
På institutionelt plan opretholdes Kommissionens eksklusive initiativret i forbindelse med fremlæggelsen af henstillinger og fremsættelsen af forslag, und tagen med hensyn til lovgivningen på det monetære område og vedrørende valutapolitikken, hvor den deler dette initiativ med Den Europæiske Centralbank.
At institutional level, the Commission's exclusive right of initiative in the form of recommendations or proposals has been maintained, except in the case of monetary legislation and exchange-rate policy where it shares its right of initiative with the European Central Bank.
I øvrigt kan medlemsstaterne på visse betingelser anmode Kommissionen om at fremsætte en henstilling eller fremlægge et forslag.
Furthermore, in certain circumstances the Member States may ask the Commission to make recommendations or proposals.
Europa-Parlamentet deltager i vedtagelsen af Rådets retsforskrifter inden for proceduren for samstemmende udtalelse, samarbejdsproceduren eller ved høring.
Parliament will be associated with the Council's legislative acts under the assent procedure, the cooperation procedure or the consultation procedure.
I forbindelse med de fleste retsakter høres eller i det mindste informeres Europa-Parlamentet.
It will be consulted or at least informed in the case of most executive acts.
Medlemsstaterne fremlagde under drøftelserne om Den Politiske Union et betydeligt antal ændringer til EØF-Traktaten.
In the context of the negotiations on political union, a substantial number of amendments to the EEC Treaty were presented by the Member States.
Europa-Parlamentet afgav udtalelse herom, bl.a. i Martin-Betænkningen.
Parliament duly delivered its opinion, notably in the Martin report.
Under regeringskonferencen fremlagde Kommissionen en række bidrag om følgende emner: statsborgerskab i unionen, fælles udenrigspolitik, demokratisk legitimitet (retsakternes rangorden -gennemførelsesbeføjelser - lovgivningsprocedurer (fælles beslutningstagning)), den sociale dimension og udviklingen af menneskelige ressourcer, økonomisk og social samhørighed, forskning og teknologisk udvikling, energi, miljø, transeuropæiske net, kultur og beskyttelse af kulturarven, sundhed, overholdelse af Dom stolens domme, Det Økonomiske og Sociale Udvalg, menneskelige ressourcer, finansielle bestemmelser, Traktatens generelle struktur og Den Rådgivende Komité for Regioner og Kommuner1 ).
The Commission made several contributions to the Intergovernmental Conference. They dealt with union citizenship, common external policy, democratic legitimacy: hierarchy of norms, executive powers, legislative procedure (co-decision), the social dimension and the development of human resources, economic and social cohesion, research and technological development, energy, environment, transEuropean networks, culture and protection of the heritage, health, compliance with Court of Justice judgments, the Economic and Social Com mittee, human resources, financial provisions, the general structure of the Treaty and the Consultative Committee of Regional and Local Authorities. '
Den 14. januar vedtog Europa-Parlamentet en beslutning vedrørende Det Europæiske Råd i Rom2), hvori det fremhæver, at det er hastende at nå frem til en fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik. Det kræver heri, at det demokratiske underskud udlignes, at det høres vedrørende statsborgerskabet og om resultater ne af regeringskonferencerne, inden de afsluttes.
On 14 January Parliament adopted a resolution on the Rome II European Council in which it stressed the urgent need for a common foreign and security policy, called for the elimination of the democratic deficit in the Community and asked to be consulted on citizenship and the results of the intergovernmental conferences before they were wound up.2
Den første interinstitutionelle konference siden påbegyndelsen af regerings konferencerne fandt sted i Bruxelles den 5. marts3) og drejede sig om den de mokratiske legitimitet og Parlamentets rolle (fælles beslutningstagning og udnævnelse af Kommissionen).
The first interinstitutional conference took place in Brussels on 5 March and focused on democratic legitimacy and the role of the European Parliament (co-decision procedure and appointment of the Commission).3
Det andet dokument vedrørte den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik og samarbejdet vedrørende interne anliggender og på retsområdet.
The second dealt with the common foreign and security policy, home affairs and judicial cooperation.
En ny interinstitutionel konference fandt sted den 15. maj2) i Strasbourg. Den vedrørte bl.a. strukturen i den nye Traktat og den rolle, som Kommissionen skal spille i forbindelse med lovgivningsproceduren.
A further interinstitutional conference took place in Strasbourg on 15 May.2 The structure of the new Treaty and the Commission's role in the legislative procedure were among the matters discussed.
Den 14. juni vedtog Parlamentet en beslutning, hvori det bl.a. går ind for strukturel ensartethed3).
On 14 June Parliament adopted a resolution in which it called for a single legal and institutional structure.3
Som svar på kritikken vedrørende en opbygning med tre grundpiller (Fællesskabet, den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik og samarbejdet om indre anliggender og på retsområdet) og på frygten for en opsplitning af Fællesskabet forelagde det luxembourgske formandskab under et ministermøde4) den 18. juni en revideret udgave af sit udkast til traktat, hvori unionens føderale karakter be kræftedes og Kommissionens rolle forstærkedes på de områder, hvor den var blevet begrænset.
In the face of criticism of the three-pillar formula (Community, common foreign and security policy, and home affairs and judicial cooperation) and fears that the Community would break up, the Luxembourg Presidency presented a revised version of its draft Treaty to a ministerial meeting on 18 June. This reaffirmed the federal nature of the union and restored the Commission's role wherever it had been undermined.4
Det Europæiske Råd samledes i Luxembourg den 28. og 29. juni5).
The European Council met in Luxembourg on 28 and 29 June."'
Efter at have bekræftet, at den endelige beslutning om traktatteksten ville blive truffet på Det Europæiske Råd i Maastricht tiltrådte det, at det luxembourgske formand skabs traktatudkast dannede grundlaget for en videreførelse af forhandlingerne.
After confirming that the final decision on the text of the Treaty would be taken at the Maastricht European Council, it agreed that the draft Treaty presented by the Luxembourg Presidency would form the basis for the next stage of the negotiations.
Det understregede bl.a. betydningen af følgende principper: fuldstændig bevarelse af gældende fællesskabsret og af den udvikling, som den havde gennemgået, nærhedsprincippet og princippet om økonomisk og social samhørighed samt om unionsstatsborgerskabet. Udenrigs- og sikkerhedspolitikken skulle i øvrigt om fatte samtlige spørgsmål vedrørende unionens sikkerhed.
It stressed the importance of the following points: full maintenance and development of the acquis communautaire, subsidiarity, economic and social cohesion, the introduction of union citizenship and a common foreign and security policy extending to all matters relating to the security of the union.
Beslutningen om unionens forsvar skulle udsættes til drøftelserne under konferencens slutfase.
A decision on the defence identity of the union was postponed to the final stage of the negotiations.
Det Europæiske Råd tilsluttede sig ligeledes den tyske delegations forslag vedrørende indre anliggender og retsanliggender.
Agreement was also reached on the objectives underlying the German delegation's proposals on home affairs and judicial cooperation.
Parlamentet vedtog den 10. juli en beslutning6) om Det Europæiske Råd i Luxembourg, hvori det gentog sine krav og beklagede, at Det Europæiske Råd havde udsat drøftelserne af en række vigtige spørgsmål til sit møde i Maastricht.
On 10 July Parliament adopted a resolution on the Luxembourg European Council in which it repeated its demands and regretted that a number of crucial questions had been postponed to the Maastricht meeting.6
Udenrigsministrene, forsamlet i Bruxelles den 30. september1), afviste næsten enstemmigt dette traktatudkast og flertallet af medlemsstaterne ønskede at vende tilbage til det luxembourgske formandskabs tekst som forhandlingsgrundlag.
At their meeting in Brussels on 30 September the Foreign Ministers rejected this draft treaty virtually unanimously, most Member States preferring to use the Luxembourg Presidency's draft as a basis for negotiation. '
Europa-Parlamentet vedtog den 10. oktober3) en ny beslutning om regeringskonferencen og især om udenrigs- og sikkerhedspolitikken, hvori den udtaler sig for anvendelsen af kvalificeret flertalsafstemning i forbindelse med udenrigspolitikken og gentager sit ønske om en fælles enhedsstruktur for hele politikken over for tredjelande.
On 10 October Parliament adopted a further resolution on the Intergovernmental Conference in general and the common foreign and security policy in particular. It favoured qualified majority voting on foreign policy issues and called for a single Community structure to cover aspects of external policy.3
Sidste interinstitutionelle konference om Den Politiske Union før Det Europæiske Råds møde i Maastricht fandt sted i Bruxelles den 5. november4).
The last interinstitutional conference before the Maastricht European Council was held in Brussels on 5 November.4
Den 8. november forelagde det nederlandske formandskab et revideret traktatudkast, der lå meget tæt på det luxembourgske udkast af 18. juni og på ny byggede på den tredelte struktur.
On 8 November the Dutch Presidency presented a revised draft Treaty which was very close to the Luxembourg draft of 18 June and reinstated the three-pillar structure.
På grundlag af denne nye tekst samledes kon ferencen i konklave den 12. og 13. november i Noordwijk.
The conference met in restricted session in Noordwijk on 12 and 13 November to examine the new text.
F.eks. de områder, inden for hvilke der skulle gælde fælles beslutningstagning, anvendelsen af kva lificeret flertalsafstemning i forbindelse med fællesskabskompetencer, princippet om økonomisk og social samhørighed, iværksættelse af fælles foranstaltninger inden for udenrigs- og sikkerhedspolitikken ...
A number of issues remained unresolved ; they included the scope of powers of co-decision, qualified majority voting in areas of Community competence, economic and social cohesion and the implementation of common measures under the common foreign and security policy.
Parlamentet vedtog den 21. november5) en sidste beslutning før Det Europæiske Råd i Maastricht, hvori det giver udtryk for, at det nuværende kompromis er utilfredsstillende på en række punkter: struktur, procedurerne for fælles beslutningstagning og for samstemmende udtalelse fra Parlamentet om ændring af Traktaten, effektiviteten i Rådets beslutningsprocedure, Kommissionens poli-
On 21 November Parliament adopted a final resolution before the Maastricht European Council. It considered that the compromise reached was inadequate on a number of points such as a single, coherent structure, the co-decision and assent procedures in respect of amendment of the Treaty, the efficiency of decisionmaking within the Council, the Commission's political role, economic and social cohesion, and development of the social and environmental dimension in the Community.5
1) til en
POLITICAL UNION
Ved den nye Traktat indførtes et statsborgerskab i unionen med rettigheder og pligter for alle med statsborgerskab i en medlemsstat, især ret til at rejse og tage ophold, stemmeret og valgbarhed ved kommunevalg og til Europa-Parlamentet samt en fælles diplomatisk beskyttelse uden for unionen.
The new Treaty introduces union citizenship, defining the rights and obligations of nationals of the Member States. These include freedom of movement, right of residence, the right to vote and to stand as a candidate at municipal and European elections, and shared diplomatic protection outside the union.
Fællesskabets kompetencer inden for uddannelse og efteruddannelse, transeuropæiske net, industri, sundhed, kultur samt udviklingssamarbejde og forbrugerbeskyttelse blev stadfæstet eller udvidet.
Community powers in areas such as education and vocational training, transEuropean networks, industry, health, culture, development cooperation and consumer protection were confirmed or extended.
På det sociale område konstaterede Det Europæiske Råd, at elleve med lemsstater ønskede at fortsætte ad den vej, som socialpagten af 1989 havde ud stukket, og de vedtog at knytte en protokol om politikken på det arbejdsmar kedsmæssige og sociale område som bilag til Traktaten.
In the social sphere, the European Council noted that 11 Member States wished to continue along the path marked out by the Social Charter in 1989 and agreed to annex a protocol on social policy to the Treaty.