natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Efterhånden som integrationen øges, vil Fællesskabets indre grænser miste en stor del af deres tidligere betydning.
With increasing integration, the Community's internal frontiers will lose much of their previous significance.
De officielle ændringer, der vil indtræde efter 1992, vil imidlertid ikke øjeblikkeligt eller automatisk afspejle sig i strategien for den fysiske planlægning.
Formal changes after 1992 will not, however, be im­mediately or automatically reflected in development planning.
Der er fare for, at regionerne langs Fællesskabets grænser med tredjelande i endnu højere grad får karakter af randområder, samtidig med at andre regioner, der i en national sammenhæng er perifert beliggende, vil kunne få en mere central plads i et snævrere integreret fællesskab. Det bliver navnlig tilfældet for de regioner, der ligger langs Tysklands vestgrænser og på begge sider af den fransk/italienske grænse.
There is a danger that the peripheral nature of regions bordering on non­Community countries will increase whilst other regions which are now peripheral in their national context will become more central in a more integrated Community, in par­ticular those on Germany's western borders and in the border areas between France and Italy.
I disse grænseområder vil udviklingen i forbindelserne med de tilgrænsende lande både medføre et øget pres (f.eks. med hensyn til befolkningsbevægelser) og nye han­delsmuligheder.
Developing relations with neighbouring countries will create increased pressures in border areas (for example from migratory flows) but will also present new trade opportunities.
Samarbejde bliver derfor en vigtig udviklingsfaktor, som skal gøre det muligt at udnytte :
Cooperation will therefore be an important factor in development, enabling :
■ stordriftsfordele
■ economies of scale,
■ fælles planlægning af offentlige tjenesteydelser
■ common planning of public services,
■ fælles reklame for industri og tjenesteydelser.
■ joint promotion of industry and services.
Kystregioner og øer
Coastal areas and islands
Fællesskabet har 58 000 km kyst (heri ikke medregnet de græske øer og de indre danske farvande) og ca. 400 beboede øer.
The Community has 58 000 km of coastline (excluding that of the Greek islands and the inland waters of Denmark) and around 400 inhabited islands.
Både kysterne og øerne er meget ulige for­delt mellem medlemsstaterne og er højst forskelligartede med hensyn til geografi, befolkningstæthed og arten af den økonomiske aktivitet. Disse områder er imidlertid ofte meget afhængige af turisme og/eller fiskeri.
These areas are very unevenly divided between Member States and are extremely varied in terms of geography, population density and the nature of economic activity.
■ For fiskeriets vedkommende er det største problem den alvorlige uligevægt, der er opstået mellem de marine ressourcer og fangstkapaciteten.
■ The most serious problem for the fishing industry is the major imbalance which has arisen between fishery resources and fishing capacities.
Det anses for nødven­digt at nedskære den gennemsnitlige kapacitet i EF­flåden med mindst 40%.
A reduction of at least 40% in fleet capacity throughout the Community is thought to be required.
■ I kystområderne vil alene anvendelsen af arealer til udvikling af feriesteder og fri­tidsinstallationer uden tvivl blive fordoblet inden år 2000, og der vil hermed blive lagt beslag på yderligere 8 000 km Middelhavskyst.
■ In coastal areas, the use of land for the development of tourist resorts and rec­reational activities alone is likely to double by the year 2000, affecting another 8 000 km2 along the Mediterranean coast.
■ For øernes vedkommende er transportomkostningerne et yderst alvorligt handicap: I forhold til kontinentet er der tale om en forskel på 30­40%, ja til tider over 200%.
■ For the islands, transport costs represent a particularly serious handicap. They are 30 to 40%, in some cases as much as 200%, higher than on the mainland.
Den fysiske planlægning af det europæiske område ophorer ikke ved Fællesskabets ydre grænser.
The development of the Community's territory does not stop at its external borders.
Efter al sandsynlighed vil nye lande blive medlem af Fællesskabet inden år 2000, og Fællesskabet vil knytte stadig snævrere forbindelser med nabolan­dene. Dette er grunden til, at Kommissionens dokument omhandler Europa i år 2000 og ikke EF i år 2000.
In all probability, new Member States will join between now and the year 2000 and the Community will develop ever closer links with its neighbours.
EF­Kommissionen vil i fremtidige undersøgelser lægge særlig vægt på denne videre dimension.
The Commission's work in the future will give particular emphasis to this wider context.
Kommissionens rapport Europa 2000 udgør derfor begyndelsen på en proces.
The Commission's Europe 2000 document is the first step in a process.
Kommissionen vil fortsat holde øje med udviklingen vedrorende udnyttelsen af det europæiske område.
The Commission will continue to study the development of territorial problems in Europe on the basis of the information it will collect, improve and regularly update.'
Kort 3 — Oversigt over det europæiske højhastighedsnet (2010)
Map 3 — Outline plan of European high-speed network (2010)
Kilde: Sammenslutningen af Europæiske Jernbaner.
Source: Community of European Railways
Noglofocbindelwr, det skal ΙΙΓΧ^ΤΜ»^·*
Key links In In* studied
Kort 5 — Befolkningstæthed og bycentre (1989)
Map 5 — Population density and urban centres, 1989
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
■ Commission of the European Communities
Ansvarshavende redaktør: Hans Jørn Hansen
37 16 31 9 Alva Street, Edinburgh EH2 4PH — Tel.
I Der findes ligeledes kontorer i andre lande og bl.a. i alle EF­landene.
Offices also exist in other countries including all Member States.
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L­298S Luxembourg
Office for Official Publications of the European Communities L­2985 Luxembourg
Det Europæiske Fællesskab og Sporten
The European Community and sport
vad har sport og EF med hinanden at gøre?
hat, you may ask, is the connection between sport and the European Community?
Et sådant spørgsmål ville ikke være på sin plads i forbindelse med landbrug eller konkurrence, for når talen er om disse ting — og om mange andre — har det i mere end
It would be absurd to ask the same question about agriculture or competition since we have come to accept the Com
H tredive år været naturligt at se dem i EF-sammenhæng.
W munity's involvement in these and many other areas for over the last 30 years.
Det kan imidlertid synes overraskende, at EF nu også begynder at interessere sig for spydkast, volleyball eller sejlsport1).
Yet, strange though it may seem, the European Community really does have an interest in sailing, javelin-throwing and volley-ball.1
Men denne interesse kan også give anledning til en vis frygt.
This interest may surprise but may also arouse fears.
Skal EF's instanser nu til at rokke ved sportsmyndighedernes uafhængighed og fremover træffe beslutning om basketballbaners størrelse eller tennisboldes vægt?
Could the independence of sports federations be undermined in the future by Community decisions on the size of basketball courts or the weight of tennis balls?
EF's interesse skyldes dog hverken en pludselig indskydelse eller ønsket om at tiltage sig magt.
But Community action is neither arbitrary nor based on any desire to dictate.
Sport er nemlig ikke blot en fritidsbeskæftigelse, men også en meget vigtig økonomisk aktivitet.
The fact of the matter is that sport is not just a leisure activity. It is an important industry too.
For at blive overbevist om det behøver man blot at tænke på fodboldklubbernes budgetter, prisen på formel-1 biler, sportslotteriernes store indtjening eller annoncepriserne i forbindelse med fjernsynstransmission af vigtige konkurrencer såsom De Olympiske Lege eller Tour de France.
Just think of the budgets of football clubs, the cost of a Formula 1 team, the fortunes won on the pools, and the advertising rates charged when major events such as the Olympic Games, the Tour de France or Wimbledon are televised.
I det indre marked kan sporten ikke længere isolere sig i sit elfenbenstårn.
With the advent of the single market, sport can no longer remain in an ivory tower.
Den bliver nødt til at forholde sig til dybtgående forandringer som den frie bevægelighed for personer, gensidig anerkendelse af eksamensbeviser eller anvendelse af europæiske konkurrenceregler for genudsendelse af fjernsynsprogrammer.
From now on it will have to contend with such radical innovations as the free movement of individuals, the mutual recognition of qualifications and the application of Europe's competition rules to television broadcasting.
For EF er udfordringen også stor.
There is a challenge for the Community too.
I 1993 standser den frie bevægelighed for personer, varer, tjenesteydelser og kapital ikke ved indgangen til sportspladserne.
In 1993, the free movement of individuals, goods, services and capital will no longer stop at the stadium gate.
Men de regler, der gælder for telekommunikation eller forsikringer, kan ikke uden videre overføres til sportens verden. Sporten har krav på særlig opmærksomhed, fordi den er noget særligt.
However, rules tailored to the telecommunications or insurance industries cannot simply be transposed to the sports sector, whose specific characteristics require particular attention.
Men bortset fra dette lovgivningsmæssige aspekt udgør sporten et fantastisk kommunikationsmiddel til udbredelse af EF's resultater og mål.
And beyond the rules and regulations, the Com munity sees sport as an excellent vehicle for publicizing the aims and achievements of European integration.
I en meddelelse om »Det Europæiske Fællesskab og Sporten«2) har EF-Kommissionen angivet hovedretningslinjerne for sine forbindelser med sporten. For sportskredse er dette dokument den første præcisering af EF's virkefelt.
In a paper entitled 'The European Community and Sport',2 the European Commission has defined its overall approach to relations with the world of sport.
Det skal tjene som udgangspunkt for en konstruktiv dialog, hvori sporten med alt det, som er karakteristisk for den, indtager sin plads som en side af et nyt EF-borgerskab.
Far from being the end of the line, it marks the starting point for a constructive dialogue which will allow for the specific characteristics of sport and enable it to find its place in the definition of a new European citizenship.
Sportens økonomiske og sociale betydning
The economic and social importance of sport
Michel Platini, Alberto Tomba og Boris Becker er, for blot at citere nogle enkelte navne, personer, som alle kender.
Paul Gascoigne, Boris Becker, Alain Prost, Severiano Ballesteros ... all are household names.
Sportens betydning i samfundet er indlysende.
The importance of sport in everyday life is obvious.
Sporten har direkte eller indirekte tilknytning til så forskellige sektorer som uddannelsessektoren, pressen, den audiovisuelle sektor, spil og lotteri samt forskellige former for infrastrukturanlæg.
In one way or another sport affects sectors as varied as education, the press, the audiovisual industry, gambling and infrastructures.
Denne mangfoldighed gør det i øvrigt
Indeed, the very pervasiveness of sport makes it difficult to assess the impact it has.
1) Redaktionen af denne tekst blev afsluttet i februar 1992.
' Manuscript completed in February 1992.
2) Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet, dok. SEC(91) 1438 af
2Commission communication to the Council and Parliament, SEC(9V 1438 of 31 July 1991.
Der findes ganske vist nogle makroøko­nomiske indikatorer: Sporten menes at tegne sig for 2,5% af verdenshandelen eller 1% af EF's bruttonationalindkomst.
However, these estimates, striking though they may be, are abstractions.
De afspejler ikke sportens betydning i vores hverdag og endnu mindre de lidenskaber, den kan sætte i bevægelse.
They do not reflect the importance of sport in our daily lives, still less the passions that sport can arouse.
Nedenstå­ende korte oplysninger vidner imidlertid om den plads, sporten indtager i hver af EF's medlemsstater.
However, a few figures give some idea of its relative importance in each of the Community countries.
■ I Danmark er 1,85 millioner mennesker medlem af i alt ca. 10 000 sportsklub­ber, hvilket svarer til 36% af den samlede befolkning.
■ In Denmark 1 850 000 individuals, representing 36% of the total population, are grouped in 10 000 sports clubs.
■ I Nederlandene er 4 millioner medlem af en sportsklub, og det anslås, at ca. 3 millioner dyrker sport uden at være medlem af nogen klub.
■ In The Netherlands, 4 000 000 people belong to clubs and another 3 000 000 take part in sporting activities without being members of a club.
Alt i alt dyrker hver anden indbygger aktivt sport.
This means that almost half the population is involved in sport in one way or another.
■ I Luxembourg er 120 000 mennesker, dvs. mere end 30% af befolkningen, medlem af landets 1 100 sportsklubber.
■ In Luxembourg, there are 1 100 sports clubs with 120 000 members. This represents more than 30% of the population.
■ I Belgien er der mere end 17 000 sportsklubber med tilsammen 1,4 millioner medlemmer.
■ Belgium has more than 17 000 clubs with 1 400 000 million members.
■ I Spanien andrager de private og offentlige investeringer i forbindelse med De Olympiske Lege i Barcelona og byggeriet i forbindelse hermed (sportsanlæg, infrastrukturer, telekommunikation osv.) ca. 770 mia. PTA (ca. 6 mia. ECU) 1).
■ In Spain, total investment, private and public, in the Barcelona Olympic Games and associated urban development (sports facilities, infrastructure, telecom­munications, etc.) will amount to something in the region of PTA 770 billion (almost ECU 6 billion).1
■ I Grækenland giver tipstjenesten »Pro­po« i gennemsnit et årligt overskud på mere end 20 mia. DR (mere end 85 mio. ECU).
■ In Greece, the football pools, known as the Pro-po, generate average annual profits of more than DR 20 billion (over ECU 85 million).
■ I Det Forenede Kongerige tegner de direkte eller indirekte udgifter i forbindel­se med sport sig for sjettepladsen i husholdningernes forbrug.
■ In the United Kingdom, expenditure related directly or indirectly to sport is ranked sixth in the spending priorities of households.
■ I Tyskland er 2% af den erhvervsaktive befolkning direkte eller indirekte afhængig af sporten.
■ In Germany, the jobs of 2% of the working population depend directly or indirectly on sport.
■ I Frankrig fulgte 8 fjernseere ud af 10 åbningsceremonien til De Olympiske Vinterlege i Albertville.
■ In France, eight viewers in ten watched the opening ceremony of the Albertville Winter Olympics on television.
■ I Italien tiltrækker fodboldkampene i 1. division hele sæsonen igennem ca. 10 millioner tilskuere; dette tal svarer til hele den belgiske befolkning.
■ In Italy, the first division football championship attracts some ten million fans, a figure equivalent to the population of Belgium, to the terraces over the season.
■ I Irland ser mindst halvdelen af befolkningen hver lørdag eftermiddag gælisk fodbold og »hurling«, meget gamle sportsgrene, der stadig er meget populære.
■ In Ireland, Gaelic football and hurling, two ancient but extremely popular sports, are followed by at least half of the population every weekend.
1) 1 ECU = ca. 8 DKR på grundlag af de kurser, der var gældende den 30.4.1992.
' ECU 1 = approximately UKL 0.71, IRL 0.77 and USD 1.24 based on the exchange rate in force on 30 April 1992.
Da fritiden stadig øges, kan sportens betydning både for aktive udøvere og som underholdning også kun tage til.
As our leisure time expands, our involvement in sport, as players or spectators, is bound to increase.
Sport og EF har først fået noget med hinanden at gøre for nylig.
Sport and the European Community got together relatively recently.
Ved undertegnelsen af Rom-Traktaten i 1957 nævnte Europas fædre ikke sporten.
When the Treaty of Rome was signed in 1957, the founding fathers made no mention of sport.
De Seks (Belgien, Tyskland, Frankrig, Italien, Luxembourg, Nederlandene) kunne naturligvis ikke straks finde på alle reglerne for dette storslåede fællesskab.
But the six initial signatories (Belgium, Germany, France, Italy, Luxembourg and The Netherlands) could not have been expected to cover every angle at the outset.
I Rom »glemte« de også miljøområdet.
The environment was 'forgotten' too; yet today nobody questions the legitimacy of Community involvement in this area.
Til trods for det, er der i dag ingen der vil bestride, at EF bør være medbestemmende på dette område.
Since its inception, the European Community has progressed by completing one stage and then setting itself new goals for the next.
EF har nemlig siden sin oprettelse gennemgået en række faser og har hver gang sat sig nye mål. »Borgernes Europa« og senere EF-borgerskabet er to af disse nye mål.
A 'people's Europe' and, more recently, European citizenship are just two of the new directions being pursued by the Community.
Det Europæiske Råd besluttede i juni 1984 på sit møde i Fontainebleau at oprette et ad hoc-udvalg vedrørende »Borgernes Europa« og slog dermed fast, at EF-institutionerne skulle inddrage den enkelte borger i opbygningen af Fællesskabet.
In June 1984, the Fontainebleau European Council decided to set up an ad hoc committee on a 'people's Europe', thereby giving its blessing to the ambition of the Community's institutions to add an individual and human dimension to European integration.
Stats- og regeringscheferne anerkendte med andre ord, at EF, hvis det ville videre, ikke længere kunne nøjes med at tale om økonomi, men også skulle have en »sjæl«.
The Heads of State or Government recognized that, if the Community was to progress, it could no longer confine itself to economic matters. It needed to acquire a 'soul'.
11985 blev Adonnino-Rapporten enstemmigt vedtaget på det europæiske topmøde i Milano; i denne rapport blev det bl.a. understreget, at sporten er
In 1985, the Milan European Council unanimously adopted the Addonino report, which made the point that sport
Som social integrationsfaktor vil sport for handicappede blive et vigtigt led i EF's indsats.
Sport for the disabled, as a factor for integration and recognition, key area for Community action.
et velegnet middel til styrkelse af EF­borgernes følelse af at tilhøre et og samme fællesskab.
provided a unique opportunity of promoting a sense of belonging to a single Community.
EF­Kommissionen har siden benyttet sporten til at udbrede kendska­bet til EF og deltaget i et stort antal sportsarrangementer.
Since then, the European Commission has launched major commu­nication programmes using sport as a medium and has given its backing to many sporting events.
Et andet, nyere aspekt i forbindelse med opbygningen af Fællesskabet er indførelsen af det indre marked i 1993, som vil være af væsentlig betydning for den europæiske sportsverden.
Another, more recent, aspect of Community action is linked to the single market and 1993. This will have serious consequences for European sport.
Da forbindelserne mellem økonomi og sport bliver stadig tættere, er et stort antal aspekter i forbindelse med sporten kommet til at høre under EF­retten og er dermed underlagt EF's retslige og institutionelle normer.
Because sport has become an industry as it were, many aspects of sporting activities are now covered by Community law and are subject to the legal and institutional imperatives of the Community.
I løbet af de sidste tredive år har EF's indsats på sportsområdet taget mange forskellige former.
Community action on sport has taken many forms over the last 30 years.
En række af EF­Domstolens domme har længe vidnet om forbindelserne mellem sporten og EF.
A number of rulings by the Court of Justice have long since spelled out the relationship between sport and the Community.
EF­dommerne har således bl.a. stadfæstet landsholdenes særlige status.
The European judges have,, for example, confirmed the specific character of national teams.
Europa­Parlamentet har ligeledes interesseret sig for sportens rolle i forbindelse med indførelsen af EF­borgerskabet.
The European Parliament has taken an interest in the role that sport could play in creating European citizenship.
Der er blevet afholdt to ufor­melle rådsmøder (sportsministrene) med det formål at se nærmere på sportens specifikke problemer i EF­sammenhæng.
Two informal meetings of Sports Ministers have been held to examine the problems raised by sport in the context of European integration.
Endelig har EF­Kommissionen oprettet et kontor til at tage sig af dette område. Dette kontor er drivkraften i EF's indsats på sportsområdet.
Lastly, the European Commission has set up a specialized unit to serve as a focal point for Community action.
1993: det indre markeds udfordring
1993: The challenge of the single market
Den europæiske sportsverden er med hensyn til organisation og struktur præget af meget store forskelle.
Sport is organized and structured in a variety of ways in the Community.
Dog er der et fælles træk, nemlig det, at sportsmyndig­hederne i alle medlemsstaterne altid har sørget for at hævde deres uafhængighed og selvbestemmelsesret over for offentlige myndigheder.
However, there are points in common: in all member countries, sports feder­ations have been at pains to assert their independence and autonomy from the political authorities.
Sportsverdenen, der styres efter sine egne regler og af sine egne organisationer, havde længe ikke noget at gøre med EF.
The sporting world, governed by its own rules and organi­zations, has long kept its distance from European integration.
I øvrigt må det erkendes, at EF's instanser ikke interesse­rede sig særligt for sporten.
In mitigation it must be said that for a long time sport was not a priority for the Community.
Dette vil imidlertid ændre sig, efterhånden som oprettelsen af det indre marked den 1. januar 1993, dvs. det store økonomiske område uden indre grænser med 345 millioner indbyggere, skrider frem.
However, from 1 January 1993 onwards, the situation will change dramatically with the advent of the single market, that is to say, a large frontier­free area with a population of 345 million.
Gennemførelsen af de fire »friheder«, i dette område — fri bevægelighed for personer, varer, kapital og tjenesteydelser — er en fantastisk udfordring, som berører alle sektorer i det europæiske samfund.
Introduction of the four freedoms underpinning the single market — free movement of individuals, goods, capital and services — is a challenge affecting all strata of European society.
Dette indre marked, som vil betyde afskaffelsen af alle protektionistiske grænser mellem de tolv medlemssta­ter, er allerede en realitet, som sportsverdenen ikke kan komme uden om. Det fremgår af følgende eksempler.
The single market, which will do away with all protectionist barriers between the 12 Member States, is about to become a reality.
■ Professionelle sportsfolk betragtes som arbejdstagere, og de har nu ret til at udøve deres erhverv i alle medlemsstaterne.
■ Sports professionals are regarded as 'workers' and as such will be free to exercise their profession in any Member State.
I øjeblikket begrænser de europæiske sportsorganisationer antallet af udenlandske spillere, også selv om de måske er statsborgere i et andet EF­land.
At present Europe's sports federations have rules which limit the number of foreign players, Community nationals included.
■ Retten til genudsendelse på tv af sportsbegivenheder er et andet emne af største betydning for sportens økonomiske uafhængighed.
■ Television rights are of the utmost importance to the financial health of the sports sector.
Genudsendelser af sportsudsendelser optager en betydelig del af sendetiden på de fleste europæ­iske fjernsynskanaler.
Sports programmes represent a high proportion of the output of most European television channels.
Viljen til for enhver pris at sikre sig eneret til transmis­sion af visse større sportsbegivenheder har ført til, at de forskellige fjernsynsselskaber overbyder hinanden i håb om at få en sådan eneret.
Competition to secure exclusive rights to broadcast major sporting events whatever the cost leads to ferocious outbid­ding between channels.