natgillin/translations-raw huggingface dataset:
SAMMENLIGNING AF 1989- OG 1990-RESULTATER
Comparison of 1989 and 1990 results
Sammenligningerne mellem skovenes sundhedstilstand i 1989 og 1990 er baseret på træer, der var fælles for begge undersøgelser (de konstante prøvetræer eller CST).
Comparisons between the forest health situation in 1989 and 1990 have been based on trees that were common to both surveys (the Common Sample Trees or CST's).
Diagram 1 viser procentdelen af træer på de forskellige nâle-/bladtabstrin og misfarvningstrin for det samlede prøvemateriale og CST i 1989 og 1990.
The percentages of trees in the different defoliation and discolouration classes for the total tree sample and the CST's of 1989 and 1990 are shown in Figure 1.
For CST steg den samlede procentdel af beskadigede træer en smule (5,2%) i perioden 1989-1990, hvilket viser, at den procentvise andel af ubeskadigede træer er faldet.
Among the CST's, the overall percentage of damaged trees increased slightly (5.2%) over the period 1989-1990, indicating that the proportion of undamaged trees has decreased.
Ændringen i det samlede antal misfarvede træer i denne periode var ubetydelig (mindre end 1%).
The change in the total percentage of discoloured trees over this period was négligeable (less than 1%).
De beskadigede træers andel af det samlede prøvemateriale steg betydeligt fra 9,9% i 1989 til 15,1% i 1990.
The percentage of damaged trees in the total tree sample increased considerably from 9.9% in 1989 to 15.1% in 1990.
En sammenligning med stigningen i den procentvise andel af beskadigede træer blandt CST viser, at forringelsen af det samlede prøvemateriale ikke kun skyldes forringelsen af de træer, der allerede indgår i oversigten, men også udvidelsen af observât¡onsnettet i 1990.
Comparison with the increase in the percentage of damaged trees among the CST's, shows that the deterioration in the total tree sample was not only due to the deterioration of of trees already present in the inventory, but also to the extension of the grid network in 1990.
Træernes sundhedstilstand forværredes mest i Portugal og de nordvestlige dele af Italien, hvor et forholdsvis stort antal observâtionsområder fra at være klassificeret som ubeskadigede måtte klassificeres som beskadigede i perioden 1989-1990.
Tree health deteriorated most in Portugal and northwestern parts of Italy, where a relatively high number of plots changed from undamaged to damaged in the period 1989-1990.
Der konstateredes en forbedring af træernes sundhedstilstand i adskillige observâtionsområder rundt om i Fællesskabet (diagram 6).
An improvement in tree health was found in several plots spread over the Community (Figure 6).
Med hensyn til det samlede begrænsede prøvemateriale af CST i EF noteredes der i perioden 1989-1990 en lille tilbagegang i vitaliteten.
Regarding the entire subsample of CST's in the Community, a slight deterioration in vitality occurred in the period 1989-1990.
Ændringerne i nåle-/bladtab og misfarvning hos CST i 1989 og 1990 kan tilskrives forskelle mellem artsgrupperne.
The changes in defoliation and discolouration among the CST's in 1989 and 1990 can be specified to account for differences between species groups.
Med hensyn til nåle-/bladtab hos CST i 1989-1990 var der hos Quercus ilex ingen ændring i antallet af beskadigede træer, medens nåle-/bladtabet hos alle andre arter forværredes.
Regarding defoliation among the CST's of 1989-1990, Quercus ilex showed no change in the percentage of damaged trees, whereas all other species showed a worsening in defoliation.
Hos Quercus suber var der en klar stigning i bladtab og misfarvning.
Quercus suber showed a clear increase in defoliation and discolouration.
Den største forbedring i misfarvning indtrådte hos hos Eucalyptus sp., hvor der var tale om en stigning i det samlede antal ikke-misfarvede træer pá næsten 10%.
The largest improvement in discolouration occurred for Eucalyptus sp., which species showed a increase in the total percentage of not- discoloured trees of nearly 10%.
For Quercus suber faldt det samlede antal ikke-misfarvede træer yderligere til næsten 50% i 1990.
For Quercus suber the total percentage of not-discoloured trees decreased further to nearly 50% in 1990.
Vitaliteten hos Fagus sp. og løvfældende Quercus sp. gik kun lidt tilbage. For de andre artsgruppers vedkommende noteredes der kun meget små ændringer I såvel nåle-/bladtab som misfarvning.
The vitality of Fagus sp. and deciduous Quercus sp. only worsened slightly.
De fleste artsgrupper udviste ændringer i náie-/bladtab i modsætning til, hvordan det forholdt sig med de misfarvede, så der kan ikke siges noget definitivt om vi tal itetsændringer hos disse artsgrupper.
Most species groups showed changes in defoliation opposite to those in discolouration so no definite statement can be made regarding changes in vitality for these species groups.
Den generelle vitalitet hos Quercus ilex bedredes en smule.
The overall vitality of Quercus ilex improved slightly.
Selv om omfanget af bladtabet ikke ændrede sig, steg procentdelen af ikke-misfarvede træer i perioden 1989-1990.
Although the degree of defoliation remained unchanged, the percentage of trees not-discoloured increased over the period 1989-1990.
1990-oversigten over skovenes sundhedstilstand var den fjerde i rækken af undersøgelser af skader på skovene.
The Forest Health Inventory of 1990 was the fourth consecutive survey of forest damage.
For at undersøge eventuelle tendenser i vitaliteten i disse fire år blev der fastlagt et separat begrænset prøvemateriale omfattende træer, der både indgik i 1987, 1988, 1989- og 1990-oversigten.
In order to investigate the possible trends in vitality over these four years, a separate subsample was defined containing trees that were common to the 1987, 1988, 1989 and 1990 surveys.
Inden for dette begrænsede prøvemateriale undersøgte man, om der for de mest udbredte træarter var sket nogen ν I ta I itetsændring, sä man kunne påvise eventuelle tendenser med hensyn til arternes sundhedst i Istand.
Within this subsample, the changes in vitality were examined for the most common tree species to enable the detection of possible trends in the health condition of the species.
På grund af de ufuldstændige undersøgelser i 1987 og 1988 repræsenterede det begrænsede prøvemateriale kun en del af nettets samlede prøvemateriale.
Because of the incomplete surveys of 1987 and 1988, the trees in the subsample only represented a part of the total tree sample of the entire network.
Vital itetsændringer, der blev observeret hos visse arter, f.eks. Quercus suber, kunne ikke betragtes som entydige i denne analyse pá grund af det lille antal konstante træer.
Changes in vitality that were observed for some species, e.g. Quercus suber, could in this analysis not be regarded as conclusive because of the low number of common trees.
Undersøgelserne fremover vil komme t i I at omfatte hele nettet, således at situationen vil blive klart forbedret.
Future surveys of the completed network will greatly improve this situation.
For adskillige af de af undersøgelsen omfattede arter blev der konstateret klare vi ta I itetsændringer i de fire år, hvor oversigten er blevet udarbejdet (tabel 2).
For several of the species included in the investigation, clear changes in vitality were found over the four years of the inventory (Table 2).
Vitaliteten hos Quercus ilex er blevet betydeligt bedre med årene.
The vitality of Quercus ilex has improved considerably over the years.
For arterne Castanea sativea, Picea sitchensis og Quercus pubescens kunne der iagttages en klar tendens til forværring.
For species Castanea sativea, Picea sitchensis, and Quercus pubescens a clear deteriorating trend could be observed.
Det forlyder, at den konstaterede vi tal itetsforringeise hos Picea sitchensis skyldes alvorlige angreb af granlus (Elatobium abietinum) efter de milde vintre i 1988-1989 og 1989-1990.
The observed loss of vitality for Picea sitchensis was reported to be caused by severe attacks of the green spruce aphid (Elatobium abietinum), following the mild winters of 1988-1989 and 1989-1990.
Virkningerne var stadig åbenbare i 1990, selv om forværringen ikke var så markant som i 1989.
The effects were still apparent in 1990, although the deterioration was not so marked as in 1989.
I de fleste andre tilfælde var der store udsving i træernes fordeling på de forskellige nâle-/bladtabstrin, selv om der ikke kunne konstateres nogen fast tendens.
In most other cases the percentages of trees in the different defoliation classes fluctuated considerably, without showing any consistent trend.
Disse udsving kan skyldes midlertidigt ændrede vækstforhold såsom ekstreme vejrforhold som senfrost eller tørke.
The fluctuations may reflect temporal changes in growing conditions such as extreme weather conditions as late frost or drought.
Ændringer i nåle-/bladtab og misfarvning for konstante træer i 1987-1990-undersogelserae.
TABLE 2: Changes in defoliation for trees common to 1987-1990 surveys.
Nåle-bladtab
Defoliation
Udviklingen i nåle-/bladtab
Dynamics in defoliation
Naturlige årlige udsving i kronetætheden formodes at have stor indflydelse pá de observerede mønstre i ná Ie-/bladtabet.
Natural fluctuations in annual crown density are suspected to contribute strongly to the observed patterns in defoliation.
En indgående undersøgelse af et begrænset prøvemateriale fra datasættet viste, at de enkelte træer har et stort årligt udsving i nale-/b ladtab.
In a detailed investigation of a subsample of the data-set, it was shown that individual trees have a large annual variation in defoliation.
Det konstateredes, at procentdelen af træer med konstant kronetæthed var den samme for Pinus sylvestris, en art med et relativt stabilt vi tal itetsindeks, og Picea sitchensis, der har haft et betydeligt nâletab i de fire af undersøgelsen omfattede år.
The percentage of trees with constant crown density was found to be equal for Pinus sylvestris, a species with a relatively stable vitality index, and Picea sitchensis, which is known to have deteriorated considerably in terms of defoliation over the four years of survey.
Der er en stærk årlig udvikling i nåle-/bladtab, og den synes at være uafhængig af langtidstendensen i vitalitet.
Annual dynamics in defoliation are strong and appear independent of long-term trends in vitality.
Yderligere undersøgelser af denne udvikling i kronetæthed anbefales, når der foreligger oplysninger fra flere årlige undersøgelser.
Further studies into these dynamics in crown density are recommended when data from more annual surveys become available.
Oplysninger om jordbundstype indgik for første gang i 1990 på frivilligt grundlag.
Information on soil type was in 1990 for the first time included on a voluntary basis.
Af det begrænsede antal oplysninger (105 observâtionsområder) fremgår det, at der er klare forskelle i omfanget af nåle-/bladtab Jordbundstyperne imellem.
From the limited number of available data (105 plots), clear differences in the degree of defoliation between soil types become apparent.
Disse indledende oplysninger viser, at det er vigtigt at inkludere oplysninger om Jordbundstype i kommende undersøgelser af skovenes sundhedstilstand.
From these initial data, it is important to include information on soil type in future forest health surveys.
MULIGE ÅRSAGER TIL SKADERNE IFØLGE DE NATIONALE UNDERSØGELSER AF SKOVENES SUNDHEDSTILSTAND
Possible causes of observed damage as reported in the national forest health surveys
Medlemsstaterne udarbejder hver især rapporter om undersøgelser af skovenes sundhedstilstand.
National reports on forest health surveys are prepared by each Member State.
Disse rapporter giver værdifulde baggrundsoplysn inger om EF-skovenes vitalitet.
These reports supply valuable background information on the vitality status of the forests in the Community.
De nationale undersøgelser foretages i mange tilfælde med større nettæthed end de 16 X 16 km, der anvendes i EF-nettet.
The national surveys are in many cases executed on a denser grid than the 16 χ 16 km of the EC-network.
Der er net med en inddeling på 0,3 X 0,3 km (i visse dele af Forbundsrepublikken Tyskland), 1 X 1 km (Nederlandene) og 2 X 2 km (Luxembourg) og op t i I 16 X 16 km i andre lande.
The observation grids measure from 0.3 χ 0.3 km (in some parts of the Federal Republic of Germany), lxl km (Netherlands), and 2x2 km (Luxemburg), up to 16 χ 16 km in other states.
Som følge af de forskellige net, der anvendes i de nationale undersøgelser, kan der forekomme forskelle, når resultaterne sammenlignes med resultaterne fra EF-nettet på 16 X 16 km.
As a result of the different grids used in the National surveys, differences may occur when re­sults are compared with results of the 16 χ 16 km EC-grid.
På grund af stormskader blev der ikke foretaget undersøgelser i visse dele af Forbundsrepublikken Tyskland (Bayern og Saarland) og Luxembourg.
Due to storm damage, no surveys were carried out in some parts of the Federal Republic of Germany (Bavaria and Saarland) and Luxembourg.
De nationale rapporter indeholder et kapitel med oplysninger om de mulige årsager til de skader, der er konstateret på regionalt plan.
In the National reports a chapter is included, presenting information on the possible causes of observed damage on a regional level.
De væsentligste årsager anførtes at være: Vejrforhold, insekter, svampe, skovbrande og luftforuren ing.
The most important possible causes mentioned are the weather, insects, fungi, forest fires, and air pollution.
Ve Irforholdene i 1990
Weather in 1990
For andet år i træk var vejret i 1990 tørt og relativt varmt i mange lande (f.eks. Belgien, Forbundsrepublikken Tyskland, Frankrig, Nederlandene og Portugal).
For the second consecutive year, the weather in 1990 was in many countries dry, and relatively warm (e.g. Belgium, Federal Republic of Germany, France, Netherlands, and Portugal).
En række steder blev sen frost angivet som årsagen til skade på (unge) bevoksninger (f.eks. Nederlandene, Belgien og Spanien).
In a number of places, late frost was reported as the cause of damage in (young) stands (e.g. the Netherlands, Belgium and Spain).
De tørre og relativt varme sommermåneder forårsagede tidligt bladtab og fremskyndet misfarvning på grund af bladenes tidlige ældning i Belgien, Danmark, Forbundsrepublikken Tyskland, Nederlandene og Det Forenede Kongerige (især Fagus sp.).
The dry and relative warm summer months lead to early defoliation and an accelerated discolouration through early-ageing of the leaves in Belgium, Denmark, the Federal Republic of Germany, the Netherlands and the United Kingdom (especially Fagus sp.).
Skaderne var alvorlige i Grækenland på grund af lange tørre perioder i de sidste år.
Damage due to long dry spells over the last years was reported to be severe in Greece.
Stormene i vinteren 1989-1990 medførte betydeligt nåle-/bladtab, væltede træer og rodskader i Belgien, Forbundsrepublikken Tyskland, Det Forenede Kongerige og Nederlandene (især Picea sp.).
The storms in the winter of 1989-1990 caused considerable defoliation, windthrow and root damage in Belgium, the Federal Republic of Germany, the United Kingdom and the Netherlands (especially Picea sp.).
Angrebene er i mange tilfælde mindre alvorlige end i tidligere år.
The attacks of the insects is in many cases less severe than in former years.
Der har været insektangreb i Belgien (Quercus sp.), Forbundsrepublikken Tyskland (Quercus sp.), Spanien (Quercus sp. og Pinus), Nederlandene (Quercus sp., Fagus sp. og Picea abies) og Det Forenede Kongerige (Picea sitchensis).
Insects have been reported in Belgium (Quercus sp.), the Federal Republic of Germany (Quercus sp.), Spain (Quercus sp. and Pinus), The Netherlands (Quercus sp., Fagus sp. and Picea abies. ), and the United Kingdom. (Picea sitchensis. )
Der blev kun rapporteret svampeangreb i Nederlandene (angrebene er aftagende som følge af den milde vinter og tørre perioder i infektionstiden).
Attacks of fungi have been reported only by The Netherlands (attacks are decreasing as a result of the mild winter and dry periods during the time of infection).
Der blev rapporteret alvorlige skader pá grund af skovbrande i Grækenland (37 000 ha). I 1990 gjorde skovbrande også skade på store områder i Frankrig (70 000 ha), Italien (170 000 ha), Spanien (175 000 ha) og Portugal (122 000 ha).
Severe damage caused by forest fires has been reported by Greece (37000 ha).
Det er meget problematisk at skelne mellem skader på kronetæthed eller farve, der skyldes forurening, og skader, der skyldes andre faktorer.
There is a major problem in separating changes in crown density or colouration attributable to pollution from those caused by other factors.
Kun en lille del af prøvematerialet udviste skader, der direkte skyldtes luftforurening.
Only a small fraction of the sample trees showed direct damage due to air pollution.
Undersøgelser af årsag og virkning viser imidlertid, at stress i skovenes økosystemer kan inddeles i tre hovedkategorier: prædisponerende, provokerende og medvirkende.
However, cause-effect studies indicate that the stresses experienced by forest ecosystems can be divided into three broad categories: predisposing, inciting and contributing.
Det er klart, at den rolle, luftforureningen spiller for skovenes sundhedstilstand, varierer alt efter dens art og koncentration.
The role of air pollution in forest health clearly varies depending on its nature and concentration.
I nogle dele af Europa, de central- og østeuropæiske lande, betragtes luftforureningen som en provokerende faktor og den, der har størst indvirkning på skovenes sundhedstilstand.
In some parts of Europe, the Central and Eastern European countries, air pollution is considered as an inciting factor and the most important affecting forest health.
Andre steder i Europa er luftforureningsniveauet meget lavt og kan kun betragtes som en af de faktorer, der prædisponerer skovene.
Elsewhere in Europe, air pollution levels are very low and can only be considered as one of the factors predisposing forests to decline.
Adskillige lande fremhæver, at andre faktorer end luftforurening betragtes som mere betydningsfulde for skovenes sundhedstilstand, selv om de betragter luftforurening som en mulig prædisponerende faktor.
Several countries emphasised that factors other than air pollution are considered more important in determining forest health, although they regard air pollution as a possible predisposing factor.
Selv om frugtdannelse ikke betragtes som en skadeârsag, kan usædvanligt stor frugtdannelse dog medføre nedsat benáling/beløvning.
Although fructification is not considered to be a cause of damage, excessive fructification could result in a decreased foliation.
Der noteredes usædvanlig stor frugtdannelse i Belgien (Fagus), Det Forenede Kongerige (Fagus), Forbundsrepublikken Tyskland (Fagus) og Nederlandene (Fagus og Pseudotsuga).
Excessive fructification has been recorded for in Belgium (Fagus), in the United Kingdom (Fagus), in the Federal Republic of Germany (Fagus), and The Netherlands (Fagus and Pseudotsuga).
Andre mulige årsager til de konstaterede skader
Other possible causes of observed damage
Grækenland rapporterede skader som følge af overgræsning (især i makiområderne) og i nærheden af de tæt bebyggede områder.
Greece reported damage caused by overgrazing (especially in the maquis area) and in the near surrounding of population centres (firewood?).
Danmark har rapporteret kompleks svaekkelse af rødgran, der meget ligner "top-dying" (røde rødgraner).
Denmark has reported a complex disorder on Norway spruce, strongly resembling top-dying.
Svaekkelsen skyldes sandsynligvis en kombination af tre milde vintre i traek, tørke, de ret høje ozonkoncentrationer i skovene i 1988/89 og maske nedslag af havsalt.
The cause of the disorder seems most likely to be a combination of three mild winters in a row, drought, the rather high concentrations of ozone in the forest in 1988-89, and perhaps seasalt deposition.
Undersøgelsen af skovenes sundhedstilstand blev i 1990 udvidet betydeligt på grund af fem tredjelandes deltagelse, nemlig Østrig, Tjekkoslovakiet, Ungarn, Polen og Schweiz, og Tysklands forening.
The Forest Health Survey has in 1990 been greatly extended with the participation of five Non-EC countries; Austria, Czechoslovakia, Hungary, Poland and Switzerland, and the reunion of the two German states.
Datasættet blev udvidet med 48%, hvorved det samlede antal prøvetræer blev på 67 335.
The dataset was enlarged by 48% bringing the total number of sample trees to 67,335.
Observationerne i 1990 viste, at 15,1% af træerne i EF var beskadigede (nâle-/bladtab pá over 25%).
Observations in 1990 showed 15.1% of the trees in the EC to be considered as damaged (defoliation more than 25%).
Skaderne i de fem tredjelande androg i gennemsnit mere end det dobbelte af dette tal: 35,3%. De samlede tal for nåle-/bladtab ( > 25%) i EF i 1987, 1988 og 1989 var henholdsvis 14,3% (1 216 observâtionsområder), 10,2% (1 526 observâtionsområder) og 9,9% (1 891 observât ionsområder).
The average damage in the five Non-EC countries amounted to more than twice this figure: 35.3%.
I 1990 konstateredes der misfarvning på over 10% i EF hos 14,4% af træerne (gennemsnit uden for EF: 12,2%).
In 1990 a discolouration of more than 10% was observed in the Community for 14.4% of the trees (Non-EC average: 12.2%).
For 1987, 1988- og 1989-undersøgeIserne i medlemsstaterne var disse tal (for et mindre prøvemateriale) henholdsvis 13,5%, 13,2% og 16,0%.
For the 1987, 1988 and 1989 surveys in the EC-Member States these figures (from smaller samples) were 13.5%, 13.2% and 16.0% respectively.
Hvad angår nåle-/bladtab var nåletræerne lidt mere beskadigede end løvtræerne.
In terms of defoliation conifers were slightly more damaged than broadleaves.
I 1990 konstateredes der et nåletab på over 25% hos 15,4% af nåletræerne og et bladtab på 14,9% hos løvtræerne (gennemsnit uden for EF: henholdsvis 38,4% og 25,5%).
In 1990, a defoliation of more than 25% was found for 15.4% of the conifers and 14.9% of the broadleaves (Non-EC averages: 38.4% and 25.5% respectively).
Hos de mest almindelige arter i Fællesskabet, Picea sp., Pinus sp., løvfældende Quercus sp. og Fagus sp., var antallet af beskadigede træer (nåle-/bladtab > 25%) af størrelsesordenen 10-20%. Quercus suber havde det største bladtab, idet mere end 40% af træerne var beskadigede. Eucalyptus sp. (3% beskadigede træer) havde det mindste bladtab I EF. Misfarvningen var mere udtalt hos løvtræerne (16,2%) end hos nåletræerne (12,5%). I tredjelandene konstateredes der en misfarvning på gennemsnitlig 24,9% hos løvtræerne og 8,1% hos nåletræerne. I EF var antallet af løvtræer med misfarvning på over 10%, men endnu højere for Quercus suber (næsten 50%). Hos nåletræerne var forskellen i misfarvning arterne imellem ikke særlig stor, især i EF. Hos det begrænsede prøvemateriale af CST i perioden 1989-1990 steg antallet af træer med stort nále-/bladtab fra 8,2% i 1989 til 13,4% i 1990. Den største ændring i skader konstateredes i middelhavsområdet for arten Quercus suber fra mindre end 10% i 1989 til over 40% i 1990.
The most common species in the Community, Picea sp., Pinus sp., the deciduous Quercus sp. and Fagus sp., showed percentages of damaged trees (defoliation > 25%) in the order of 10 to 20%. Quercus suber showed the highest defoliation with more than 40% of the trees damaged. The Eucalyptus sp. (3% damaged) showed the lowest degree of defoliation in the EC. Discolouration was more pronounced among broadleaves (16.2% affected) as compared to conifers (12.5% affected). In the Non-EC countries, discolouration averaged 24.9% among broadleaves and 8.1% among conifers. In the Community the percentage of broadleaved trees with a discolouration of more than 10 % was highest for Quercus suber (nearly 50%). Among conifers the differences in discolouration between species were small, especially in the EC. Within the subsample of Common Sample Trees 1989-1990, the percentage of clearly defoliated trees increased from 8.2% in 1989 to 13.4% in 1990.
Der blev ikke givet nogen grund til denne store ændring.
A reason for this large change has not been reported.