natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Efter at have mindet om, at de pågældende ydelser ikke hører ind under den sociale sikring (jf- 4063 ovenfor, sag 79/76), og at denne konklusion bestyrkes af bilag G, I, A, 1 og 2 i forordning nr. 3 samt af bilag VI, C, 1, litra b), i forordning nr. 1408/71 afsagde Domstolen, der havde fået forelagt spørgsmålet om, hvorvidt disse bestemmelser er forenelige med fællesskabsret af højere gyldighed (artikel 51 i traktaten af 25. marts 1957 om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab), den 22. februar 1979 folgende dom:
After hav­ing recalled that the advantages under consideration did not fall within the scope of social security (cf. supra 4063, Case 79/76), and that this exclusion was confirmed by Annex G, 1, A, 1 and 2 of Regulation No 3, as well as by Annex VI C, 1 (b) of Regulation No 1408/71, the Court of Justice, seised of the question of deciding whether those provisions were not in­compatible with a superior rule of law (Article 51 of the Treaty of 23 March 1957 establishing thè EEC) decided in a judgment of 22 February 1979 as follows:
»Gennemgangen af artikel 50, sammenholdt med bilag GIA, i forordning nr. 3 og af artikel 89, sammenholdt med bilag V, C, 1, litra b), i forordning nr. 1408/71, har intet frembragt, der kan rejse tvivl om disse bestemmelsers gyldighed.«
'Consideration of the provisions of Article 50 of Regulation No 3 in conjunction with Annex G, 1, A thereto and of Article 89 of Regulation No 1408/71 in conjunction with Annex V, C. 1, (b) thereto has disclosed no factor of such a kind as to affect the validity of those provisions.'
I medfør af forbeholdet i bilag G, 1, A, 2, i forordning nr. 3 og bilag VI, C, 1, litra b), i forordning nr. 1408/71 er endvidere udbetaling af ydelser på grundlag af perioder, tilbagelagt uden for Forbundsrepublikken Tysklands område, udtrykkeligt undergivet særlige betingelser, når de ydelsesberettigede er bosat uden for dette område (jf. nr. 57 ovenfor).
On the other hand, the reservation contained in Annex G, 1, A, 2, to Regulation No 3 and in Annex VI, C, 1, (b) to Regulation No 1408/71, expressly stated that the payment of benefits in respect of periods completed outside the Federal Republic of Germany should be subject to certain conditions when those entitled to them resided outside that temtory.
De europæiske Fællesskabers Domstol afsagde følgelig sålydende dom:
4066 — Case 1/78 (Patrick Christopher Kenny ν Insurance Officer—Judgment of 26 June 1978).
»Artikel 8 i forordning nr. 3 og artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 1408/71 finder ikke anvendelse på ydelser, som tildeles i medför af Reichsknappschaftsgesetz § 108 c) for forsikrings perioder, der er tilbagelagt for 1945 uden for området for For bundsrepublikken Tyskland og Vestberlin.«
'Article 8 of Regulation No 3 and Article 3 (1) of Regulation (EEC) No 1408/71 do not apply to benefits of the kind laid down in paragraph 108 (c) of the Reichsknappschaftsgesetz by reason of insurance periods completed before 1945 out­side the territory of the Federal Republic of Germany and of West Berlin.'
Fortolkningsafgorelsen i sag 79/76, Carlo Fossi, som er nævnt ovenfor, blev belyst i en lignende sag ligeledes vedrorende ret til invalidepension efter tysk lovgivning, ¡det en italiensk statsborger den 27. september 1944, da han arbejdede i Strassfurt i den nuværende Tyske demokratiske Republik, kom ud for en arbejdsulykke.
— within the scope of application of Regulation No 1408/71, Article 7 (1) of the Treaty, as implemented by Article 48 of the Treaty and Article 3 (1) ofthat regulation, is directly ap­plicable in Member States.
11969 ansogte han Berufsgenossenschaft der chemischen Industrie om invalidepension, men forsikringsinstitutionen afslog ansøgningen med den begrundelse, at ansogeren på daværende tidspunkt var bosiddende uden for Forbundsrepublikken Tysklands område.
This confirmed that a national court of law could, pursuant to Community law, treat imprisonment or detention in legal cus­tody occurring in another Member State as imprisonment or detention occurring in Great Britain as a reason so as to withdraw or suspend benefits provided for under the National Insurance Act.
I denne sag var tilskuddet til mødre i henhold til artikel 640 i den franske Code de la sécurité sociale blevet nægtet udbetalt til en person, som var italiensk statsborger og bosiddende i Frankrig, med den begrundelse, at fem af de syv børn ikke var franske statsborgere, men fra fødslen italienske statsborgere. Det blev ikke gjort gældende, at moderen ikke selv var fransk statsborger.
In this case the award of mother's allowances (allocations aux mères de famille), provided for by Article 640 of the French Code on Social Security, had been refused to a per­son of Italian nationality residing in France, because, of the mother's seven children, five were not French, but had pos­sessed Italian nationality since birth.
I dommens præmisser bemærkede Domstolen bl.a. følgende: gende:
In its reasoning the Court noted:
»a) Er det ligehandlingsprincip, der er knæsat i EF's forord ninger om social sikring, til hinder for, at det stilles som en betingelse for at yde garanteret indkomst til ældre, at der mellem de to pågældende medlemsstater i Fællesskabet består en overenskomst om gensidighed?
(b) Given that the claimant is in receipt of a partial pension underthe Italian scheme, can his/her case be regarded as similar to that of a person in Belgium receiving a par­tial Belgian retirement or survivor's pension which justi­fies the grant of the supplement that constitutes the income guaranteed to old people?
— Det pågældende tilskud til mødre er en social sikringsydelse efter forordning nr. 1408/71, eftersom det er nævnt i erklæringen fra Den franske Republik (EFT C 12 af 24. marts 1973, s. 11), hvori i overensstemmelse med forordningens artikel 5 angives de lovgivninger og ordninger, der omfattes af artikel 4 og dermed af nævnte forord nings anvendelsesområde; b) Bevirker den omstændighed, at appellanten er berettiget til en delvis pension efter de italienske regler, at hun bør ligestilles med en person, der i Belgien er berettiget til en delvis belgisk alders- eller efterladtepension, således at hun bør tildeles det supplement, som udgøres af den garanterede indkomst til ældre?
— the mother's allowance in question was a social security benefit within the meaning of Regulation No 1408/71 and thus figures in the Declaration of the French Republic (OJ C 12, 24.3.1973, p. 11), which mentions, in compliance with Article 5 of that regulation, the legislations and schemes envisaged in Article 4 and included within the field of application of the said regulation;
— hvad angår den personkreds, som er omfattet af forord ningen, bestemmes det i artikel 2, stk. 1, at forordningen finder anvendelse på familiemedlemmer og til efterladte efter enhver arbejdstager, som er statsborger i en med lemsstat og bosat på en anden medlemsstats område, og som er eller har været omfattet af lovgivningen i en eller flere medlemsstater om de sociale sikringsgrene eller -ordninger, som er omfattet af forordningen; c) Bør appellanten efter betydningen i EF's forordninger, navnlig (EØF) nr. 1408/71 og (EØF) nr. 1612/68, anses for at være familiemedlem hos sin søn, der i Belgien tidligere harværet arbejdstager og førtidspensioneret, og som nu er pensioneret?«
(c) Can the claimant be considered as a member of the fam­ily of his/her son, who was successively an employed person, early pensioner then pensioner in Belgium, in particular within the meaning of Regulations (EEC) No 1408/71 and (EEC) No 1612/68?' [free translation]
Den 12. juli 1984 afsagde Domstolen dom, hvis konklusion lyder således:
The Court gave a judgment on 12 July 1984 the operative part of which is as follows:
Betingelsen vedrorende bornenes statsborgerskab ma der for anses for en indirekte forskelsbehandling, medmindre den er begrundet i objektive forskelle.
— rules on the equality of treatment embodied in Article 3 (1) of the regulation prohibit not only ostensible discrimina­tion based on the nationality of the beneficiaries under social security schemes but also all forms of occult discri­mination which by other criteria for distinction, produce, in fact the same result;
»Artikel 7, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet (EFT specialudgave 1968 II, s. 467) skal fortolkes således, at retten til en social fordel som den, der er omhandlet I en medlemsstats lovgivning om garanteret indkomst til ældre, i forhold til en arbejdstagers slægtninge i opstigende linje, der forsorges af denne, skal tildeles, uanset om der består en overenskomst om gensidighed mellem denne medlemsstat og den, hvori den pågældende slægtning er statsborger.«
Article 7 (2) of Regulation (EEC) No 1612/68 of the Council of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community (Official Journal, English Special Edition, 1968 (II), p. 475) must be interpreted as meaning that the grant of a social advantage, such as the income guaranteed to old people by the legislation of a Member State, to a dependent relative in the ascending line of a worker cannot be conditional on the existence of a convention of reciprocity concluded between that Member State and the Member State of which such a relative is a national.
Omfattes »retten til eksistensminimum«, jfr. lov af 7. august 1974, af det saglige anvendelsesområde i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 (artikel 4, stk. 1 og 2), eller er der tale om »social forsorg« (¡artikel 4, stk. 4's betydning)?
Is the right to a minimum level of subsistence provided for by the Law of 7 August 1974 a matter covered by Regula­tion (EEC) No 1408/71 of the Council of 14 June 1971 (Article 4 (1) and (2)) or does it constitute social assist­ance within the meaning of Article 4 (4)?
»En social ydelse underen ordning, der har til formål at sikre enhver et eksistensminimum, er omfattet af begrebet social fordel i Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968.«
4068 — It should be noted that the Court of Justice also ex­pressed its opinion on the principle of the absence of discri­mination on the basis of nationality in Cases 1/72,187/73,39/ 74, 7/75, 63/76 (see first part, III ­ Judgments of the Court of Justice) relating to the matters covered by the regulation (Article 4).
Er artikel 1 i kongelig anordning af 8. januar 1976 om eksistensminimum i strid med traktaten og med forordning (EØF) nr. 1408/71 (nærmere bestemt artikel 3, stk. 1, om ligebehandling), for så vidt det i denne artikel 1 bestemmes, at for at være berettiget til hjælp i form af et eksistensminimum skal statsborgere i Det europæiske økonomiske Fællesskabs medlemsstater have haft faktisk opholdssted i Belgien i en periode af mindst fem år forud for tidspunktet for tildeling af hjælp i form af eksistensminimum, medens dette krav ikke gælder for belgiske stats borgere?
In so far as it provides that, in order to be entitled to the minimum level of subsistence, nationals of EEC countries must actually have resided in Belgium for at least the last five years prior to the date on which the minimum subsis­tence allowance is awarded, which is not required of Bel­gian nationals, in Article 1 of the Royal Decree of 8 January 1976 concerning the minimum level of subsistence con­trary to the Treaty and Regulation (EEC) No 1408/71 (and more specifically to Article 3 (1) thereof concerning equal treatment)?
4069 — Princippet om ligehandling gælder også for retten til at vælge medlemmer til de sociale sikringsinstitutioners organer.
4068­1 ­ Moreover, in Case 261/83 (Castelli ν Office
Er et »eksistensminimum«, som fastlagt i lov af 7. august 1974, en »social fordel«, jf. Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet?
Is the minimum level of subsistence provided for by the had to give a ruling on the following questions: Law of 7 August 1974 a 'social advantage' within the meaning of Regulation (EEC) No 1612/68 of the Council (a) As regards the principle of equality of treatment laid down of 15 October 1968 on freedom of movement for workers in Community regulations on social security, does the within the Community?
4070 — Ligebehandlingsprincippet finder ligeledes anvendelse på bilaterale overenskomster, som forbliver i kraft i for holdet mellem medlemsstaterne, og som er anført i forord ningens bilag III, del A.
COMPENDIUM OF COMMUNITY PROVISIONS ON SOCIAL SECURITY tion No 1408/71 was adopted, was intended to exclude in particular bilateral provisions governing matters other than those of the regulation, in particular provisions relating to times of war.
Subsidiært, er det i overensstemmelse med ovennævnte forordninger, at der ved afgørelsen af, om statsborgere i de lande, der er medlemmer af Det europæiske økonomiske Fællesskab, opfylder kravet om opholdssted som betingelse for retten til eksistensminimum, kun medregnes perioder med opholdssted i Belgien, eller skal perioder med opholdssted i en anden medlemsstat inden for Det europæiske Fællesskab ligestilles med perioder i Belgien?«
As a subsidiary point, is it in accordance with the afore­mentioned Regulations that for the purposes of the resid­ence requirement that nationals of EEC countries must satisfy in order to qualify for the minimum subsistence allowance, only periods of residence in Belgium are taken into account, c must periods of residence in another Member State ι the European Community be treated in the same way .0 periods of residence in Belgium?
Ved dom af 27. marts 1985 har Domstolen truffet følgende afgørelse:
In a judgment of 27 March 1985, the Court ruled:
Visse bestemmelser i bilaterale overenskomster, der er anført i samme bilags del B, finder udelukkende anvendelse på statsborgerne i de kontraherende stater. Denne begrænsning, der blev indført ved vedtagelsen af forordning nr. 1408/71, havde navnling til formål at udelukke de bilaterale bestemmelser, som regulerer andre forhold end forord ningen, navnling bestemmelserne vedrørende perioder med krig.
4160 ­ Article 10 (1) of Regulation No 1408/71 states the general principle that residence clauses shall not prevent the provision of invalidity, old­age or survivors' cash benefits, pensions for accidents at work or occupational diseases and death grants acquired under the legislation of one or more Member States.
Ophævelse af bopælsbestemmelser - Den tvungne forsikrings indvirkning på refusion af bidrag
This principle also applies to capital benefits granted in case of remarriage to widows who were entitled to a widow's pension or allowance.
En social ydelse under en ordning, der som ordningen efter den belgiske lov af 7. august 1974 har til formål at sikre enhver et eksistensminimum, er omfattet af begrebet social fordel i Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968.
A social security benefit which offers a general guarantee of a minimum means of subsistence, such as that provid­ed for by the Belgian Law of 7 August 1974, constitutes a social advantage within the meaning of Regulation No 1612/68 of the Council of 15 October 1968.
Denne forordnings artikel 7, stk. 2, skal fortolkes således, at det ikke kan stilles som en betingelse for at yde en sådan social fordel, at modtage ren faktisk har haft bopæl på den pågældende medlems stats område i et bestemt tidsrum, for så vidt et sådant krav ikke stilles over for medlemsstatens egne stats borgere.«
Article 7 (2) of that Regulation must be interpreted as meaning that the grant of such a social advantage may not be made condi­tional on the claimant's having resided within the territory of a Member State for a specific period if no such condi­tion is imposed on the Member State's own nationals.'
4160 - I artikel 10, stk. 1 i forordning nr. 1408/71 er fastlagt det almindelige princip om, at bopælsbestemmelser ikke kan gøres gældende ved tilkendelse af kontantydelser ved invaliditet og alderdom samt til efterladte, erstatning i anledning af arbejdsulykker eller erhvervssygdomme samt ydelser ved dødsfald, hvortil der er erhvervet ret efter lovgivningen i én eller flere medlemsstater.
4068­3 — Reference was made to the Court of Justice by a judgment of the Tribunal du Travail [Labour Court], Nivelles, of 20 April 1984, for a preliminary ruling in Case 122/84
Denne regel finder ligeledes anvendelse på det kapitalbeløb, der i tilfælde af indgåelse af nyt ægteskab ydes en efterlevende ægtefælle, som var berettiget til efterladtepension eller efterladterente.
The introductory clause 'save as otherwise provided in this regulation' at the beginning of the paragraph applies to the special methods of paying invalidity, old­age or survivors' benefits laid down in Chapters 2 and 3 of Title III of the regula­tion, where, for example, the employed or self­employed worker has been subject successively or alternately to the legislations of two or more Member States known as type A (benefits the amount of which is unaffected by the length of periods of insurance) and type Β (benefits the amount of which are calculated on the basis of periods completed by the recipient).
4068-3 - Ved dom af 20. april 1984 har Tribunal du Travail de Nivelles i sag 122/84, Scrivner mod Centre Public d'Aide Sociale de Chastre forelagt Domstolen følgende spørgsmål:
(Scrivner ν Centre Public d'Aide Sociale de Chastre) on the following questions:
Udtrykket »medmindre andet er bestemt i denne forordning« vedrører de særlige regler for fastsættelse af ydelser ved invaliditet, alderdom og til efterladte, som erfastsat i forord ningens afsnit III, kapitel 2 og 3, navnlig når arbejdstageren eller den selvstændige erhvervsdrivende successivt eller skiftevis har været omfattet af lovgivningen i to eller flere medlemsstater af den såkaldte type A (ydelser, hvis stør-
4164­6 ­ In Case 139/82 (P. Piscitello ν INPS), the Court was questioned on the nature of the social aid benefit provid­ed for under Italian legislation and on the exportation of that benefit under Article 10 of Regulation (EEC) No 1408/71. In its judgment of 5 May 1983, the Court ruled:
Er den i den belgiske lov af 7. august 1974 (Moniteur Belge af 18. september) omhandlede ret til et »eksistensminimum« en »social fordel«, der er omfattet af Rådets forordning nr. 1612/68 (EØF) af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet? bet?
Does the 'minimum means of subsistence' provided un­der the Belgian Law dated 7 August 1974 (Moniteur Belge, 18 September) constitute a 'social advantage' within the meaning of Regulation (EEC) No 1612/68 of the Council of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community?
4203 reise er uafhængig af forsikringsperiodernes længde) og type B (ydelser, hvis størrelse fastsættes på grundlag af de perioder, ydelsesmodtageren har tilbagelagt).
As a subsidiary question, does the requirement as to length of residence, laid down for nationals of Member States of the EEC by the Royal Decree of 8 January 1976 (Moniteur Belge, 13 January) conflict with the Treaty of Rome or with the Community rules?
4192 — Artikel 12, stk. 2, første punktum udvider anvendelsen af de nationale bestemmelser om forbud mod dobbeltydelser til at omfatte andre sociale ydelser eller indtægter, der er opnået i en anden medlemsstat.
In a judgment of 27 March 1985, the Court of Justice ruled:
En ydelse som den socialpension, der er indført ved arti kel 26 i den italienske lov nr. 153 af 30. april 1969, som dels tillægger modtagerne af socialpension en i loven fastslået retsstilling uafhængigt af enhver individuel og skønsmæssig vudering af de foreliggende personlige behov eller forhold, dels kan udgøre et supplement til indtægten for modtagerne af socialsikringsydelser, må i princippet henføres til den sociale sikring som omhandlet i traktatens artikel 51 og falder ikke uden for forordning (EØF) nr. 1408/71 i medfør af dennes artikel 4, stk. 4.
A benefit such as the social aid benefit provided for in Article 26 of Italian Law No 153 of 30 April 1969 which, in the first place, confers on recipients a legally­defined status, irrespective of any discretionary individual assessment of their personal needs or circumstances and, in the second place, may be granted to supplement the income of recipients of social security benefits in principle falls within the field of social security within the meaning of Article 51 of the EEC Treaty and is not excluded from the scope of Regulation (EEC) No 1408/71 by the provisions of Article 4 (4) thereof.
4194 — Begrebet samtidig ret til flere ydelser af samme art omfatter f.eks. det tilfælde, hvor der samtidig består ret til invalidepension efter lovgivningen i to medlemsstater.
A social security benefit whereby a minimum means of sub­sistence is guaranteed in a general manner constitutes a 'so­cial advantage' within the meaning of Regulation No 1612/68 of the Council of 15 October 1968.
En ydelse af den type, der hjemles i den ovenomtalte italienske lovs artikel 26, udbetales på de betingelser og efter de objektive kriterier, der er fastsat i loven, til ældre statsborgere for at sikre disse en mindsteindtægt.
A benefit of the kind provided for in Article 26 of the above­mentioned Italian law is paid underthe conditions and on the basis of objective criteria laid down by that law to elderly nationals in order to provide them with mini­mum means of subsistence.
En sådan ydelse må derfor sidestilles med en ydelse ved alderdom som omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra c), i forord ning (EØF) nr. 1408/71.
Such a benefit must there­fore be assimilated to an old­age benefit within the mean­ing of Article 4 (1) (c) of Regulation (EEC) No 1408/71.'
4195 — Begrebet samtidig ret til flere ydelser af forskellig art kan f.eks. omfatte det tilfælde, hvor der består ret til en ydelse ved invaliditet efter lovgivningen i en medlemsstat og en rente i anledning af erhvervssygdom efter lovgivningen i en anden medlemsstat.
4069 — Equality of treatment is extended to the right to elect members of the organs of social security institutions without, however, affecting the legislative provisions of any Member State relating to eligibility or methods of nomination of persons concerned to those organs.
4203 — Som nævnt ovenfor (se nr. 4190) har anvendelsen af bestemmelserne om forbud mod dobbeltydelser givet anledning til talrige afgørelser fra Domstolen.
4070 — Equality of treatment is extended to bilateral con­ventions which remain in force in relations between Member States and are mentioned in Annex III Part A of the regulation.
4203-8 - Sag 79/81, Baccini mod Office National de l'Emploi (ONEM) (dom af 23. marts 1982).
In the legal grounds for the judgment of 23 March 1982, the Court of Justice considered that:
Cour du Travail de Mons har anmodet om præjudiciel afgø reise af følgende spørgsmål:
4193 — This extension (second sentence of Article 12) is not however possible for benefits of the same kind awarded in accordance with the provisions of Community law.
4190 — Forordningerne nr. 1408/71 og nr. 574/72 har til for mål at koordinere de nationale sociallovgivninger med artiklerne 4852 i traktaten om oprettelse af EØF som retsgrundlag.
4194 — The concept of overlapping benefits of the same kind covers, for example, cases of overlapping invalidity pensions due under the legislation of two Member States.
I denne forbindelse skal de, for så vidt angår arbejdsta gere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, indeholde bestemmelser om de rettigheder og for pligtelser, som er i overensstemmelse med princippet om den frie bevægelighed for personer i Fællesskabet.
'Bearing in mind the aims of the Treaty, Article 12 of Regula­tion (EEC) No 1408/71 (rule to prevent different benefits in kind from overlapping) may not be construed as applying to the provisions of the national legislation of a Member State which, forthe purpose of granting unemployment benefit the amount of which depends upon a claimant's fitness for work, do not take account of the actual physical condition of the worker on the date on which he becomes unemployed but take as evidence that a migrant worker is not fit for work the fact that he has previously been granted an invalidity pension in another Member State pursuant to rules of Community law and on the basis of information provided by the first Member State.'