natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I denne sag bestemte Domstolen, at kravet om, at medlemslande skal sørge for, at der er effektive midler til rådighed til at sikre overholdelsen af princippet om ligeløn, nødvendigvis må fortolkes således, at der må kræves foretaget mindre ændringer i de nationale regler om bevisbyrde i specifikke situationer, hvor sådanne ændringer er afgørende for en effektiv gennemførelse af ligestillingsprincippet.
In this case, the Court ruled that the requirement for Member States to ensure that effective means are available to ensure the observance of the principle of equal pay must lead to an interpretation requiring adjustments to national rules relating to the burden of proof in specific situations where such adjustements are essential for the effective implementation of the principle of equality.
I denne sag var der tale om fuldstændigt ugennemsigtige lønforhold, hvorfor sagsøgerne kun kunne pege på en forskel i gennemsnitslønnen, og dermed ville de være afskåret fra enhver reel mulighed for at sikre overholdelse af ligelønsprincippet over for nationale retter.
In a situation where there was a total lack of transparency, the applicants could only distinguish a difference between average pay, and thus they would be deprived of any effective means of ensuring respect of the principle of equal pay before national courts.
Bevisbyrden måtte således lægges over på arbejdsgiveren, der skulle påvise, at den pågældende løn-praksis ikke var diskriminatorisk.
Thus the burden of proof had to shift to the employer to show that the pay practice was not discriminatory.
I denne sag afgjorde Domstolen, at hvis en arbejdsgiver anvender et lønsystem, som er fuldstændigt ugennemsigtigt, er det arbejdsgiveren, der skal bevise, at lønpolitikken ikke er diskriminatorisk, såfremt en kvindelig arbejdstager på grundlag af et forholdsvist stort antal arbejdstagere kan påvise, at gennemsnitslønnen for kvinder er mindre end for mænd.
The Court ruled that where an employer applies a system of pay which is wholly lacking in transparency, it is for the employer to prove that the wages policy is not discriminatory, so long as it is established by a relatively large number of employees that the average pay for women is less than that for men.
Det er den nationale ret, der skal vurdere, hvorvidt der kan tages hensyn til statistikker, der viser, at lønnen for en gruppe kvindelige arbejdstagere er lavere end lønnen for en gruppe mandlige arbejdstagere. Den nationale ret må afgøre, hvorvidt statistikkerne er tilstrækkeligt dækkende til også at kunne anvendes på enkeltpersoner, hvorvidt de ved rører helt tilfældige eller korterevarende fænomener, og hvorvidt de generelt forekommer signifikante.
It is for the national court to assess whether or not it can take into account statistics showing that the pay of a group of female workers is lower than the pay of a group of male workers.
I denne sag bestemte Domstolen, at påpegning af, at der er en gennemsnitlig forskel i lønnen mellem to grupper arbejdstagere af hvert sit køn, ikke er tilstrækkeligt til at fastslå, at der er tale om forskelsbehandling.
The Court ruled that a finding that there is an average difference in pay between two groups of workers of oppo­site sexes is not sufficient to establish discrimination between them.
Der kan tages hensyn til forudgående overvejelser omkring årsagerne til lønforskellen.
Prior consideration of the reasons for the pay disparity may be considered.
Bevisbyrden med hensyn til at begrunde forskellene lægges over på arbejdsgiveren, hvis det ikke er muligt at pege på de faktorer, som er bestemmende for forskellene i grundsatsen eller enhedsmålet for lønnen.
The burden of proof to justify the differences would transfer to the employer if it was not possible to identify the factors which determine the differences in the base rate or unit measurement of the pay.
Det er den nationale ret, der skal afgøre, om betingelserne for at lægge bevisbyrden over på arbejdsgiveren er opfyldt.
It is for the national court to determine if the conditions for shifting the burden of proof are satisfied.
Domstolen slog fast, at de nationale processer til at afhjælpe rettighedskrænkelser skal være effektive'43'.
The Court established that national remedial processes should be subject to a principle of effectiveness43.
Domstolen fastslog, at "effektiv retsbeskyttelse" er et grundlæggende princip i fællesskabsretten.
The court established that 'effective judicial protection' was a fundamental principle of Community law.
Sag 68/88 Kommissionen mod GrakenL·nd SmL 2964 berettiget til supplerende fratrædelsesgodtgørelse, mens de samme ydelser blev udbetalt til mænd til det fyldte 65. år.
Case 68/88 Commission 2964.
Der kører fortsat en overtrædel­sessag mod Frankrig, som blev indledt i 1990, idet Kommissionen hævdede, at Frankrig har undladt at træffe de nødvendige foranstaltninger til at efterkomme Domstolens afgørelse i sag 312/86 Kommissionen mod Frankrig'40'.
The Court endorsed the view that three basic principles must be observed in providing remedies for a breach of Community law: breach of Article 119 EC by the maintenance in force of legislation rendering women over the age of sixty ineligible for supplementary redundancy allowances, though they were payable to men up to the age of sixty­five.
I denne sag fastslog Domstolen, at visse kollektive over­enskomster, som gav kvinder bestemte fordele, stred imod ligebehandlingsdirektivet og ikke opfyldte betingelserne for positiv særbehandling i direktivets artikel 2, stk. 4.
Infringement proceedings against France, which commenced in 1990, con­tinue whereby it is alleged by the Commission that France has failed to take appropriate action to comply with the ruling of the Commission ν France case.40 Under this ruling the Court found that certain collective agreements which con­ferred benefits upon women were contrary to the Equal Treatment Directive and did not satisfy the conditions for positive action found in Article 2(4) ofthat Directive.
Kommissionen ind­stillede overtrædelsesprocedurerne mod seks medlemslande'x' for at undlade at underrette Kommissionen om nationale gennemførelsesfor­anstaltninger for at efterkomme de forpligtelser, der er fastsat i Rådets direktiv 86/378/EØE Det blev accepteret, at der var store konkrete proble­mer med at gennemføre dette direktiv efter Domstolens afgørelse i sagen Barber mod Guardian Royal Exchange Assurance Group'42'.
The Commission suspend­ed infringement proceedings against six Member States41 for failure to notify the national imple­menting measures to comply with the obligations contained in Council Directive 86/378/EEC.
Domstolen støttede det synspunkt, at tre grundlæggende principper skal overholdes, når en krænkelse af fælles­skabsretten skal afhjælpes:
It was accepted that there were genuine difficulties in transposing this Directive following the ruling of the Court in Case C­262/ 88 Barber ν GRE.42
Præjudicielle afgørelser
Preliminary rulings
Disse begreber er nærmere forklaret i Kommissionens notat i De Europæiske Fællesskabers Tidende EFT nr. C 147/3 [1990].
These were explained in the Commission's Notice of [1990] OJ C147/3.
Her fastslog Domstolen, at de nationale retter skal tilsi­desætte alle bestemmelser i national lovgivning og enhver form for lovgivningsmæssig, administrativ eller retslig praksis, som kan svække effektiviteten af fællesskabsret­ten.
Here the Court ruled that any provision of a national legal system and any legislative, administrative or judicial practice which might impair the effectiveness of Community law must be set aside by the national courts.
En national ret kan udsætte en retssag, der rej­ser spørgsmål om fortolkningen eller gyldigheden af fællesskabsretten, og anmode Domstolen om en præjudiciel afgørelse med henvisning til trak­tatens artikel 177 og det bør enhver ret, der er sidste instans i en sag, gøre.
A national court may suspend proceedings when an issue of the interpretation or validity of European Community law is raised and seek a ruling from the Court of Justice under Article 177 EC and every Court of Last Instance should do so.
Denne procedure har haft den største virkning på fællesskabs­retten om ligestilling og har været et effektivt redskab for Domstolen til at udvikle og tydeliggøre fælles­skabsretlige principper.
This procedure has made the biggest impact on Community law on equal opportuni­ties and has provided the vehicle whereby the Court of Justice can develop Community law principles.
I praksis er det ikke alle retter i sidste instans, der henviser til artikel 177: Retten kan vurdere, at det pågæl­dende punkt i fællesskabsretten er tilstrækkeligt klart eller ikke er afgørende i relation til den fore­liggende sag.
In practice not every Court of Last Instance makes Article 177 references: it may decide that the point of Community law is suffi­
{«) "Effektiv" betyder, at retsmidlet skal kompensere sagsøgeren i rimeligt omfang for den skade/tab, han er blevet påført som følge af lovovertrædel­
43 Effectiveness means that the remedy properly compensates the applicant for the harm/loss suffered as a consequence of a breach of law.
Kommissionen har fremsendt et forslag til Rådet om ændring af direktiv 86/378/EØF. KOM(95) 186 endelig udg. af 16.5.1995.
The Commission has senr a proposal to the Council of Ministers for an amendment of Council Directive 86/378/EEC COM(95) 186 final of 16.5.1995.
KVINDERS MULIGHEDER FORAT HÅNDHÆVE DERES RETTIGHEDER fet afgørelse.
It is always open for a national court to ask the Court a question on a point of Community law which has already been decided.
F.eks. henviste den tyske forbundsarbejdsret i en sag'44 ' spørgsmål til Domstolen, som allerede havde været behandlet i sagen Arbeiter-wohlfahrt der Stadt Berlin mod Boetel'45'.
For example, the German Federal Labour Court referred questions to the Court44which had already been considered in the case of Arbeiterwohlfahrt der Stadt Berlin ν Botel.45
På en konference, der blev afholdt med støtte fra Kommissionen i Belfast i Nordirland den 1. og 2. marts 1996, gennemgik juridiske eksperter fra femten medlemslande spørgsmålet om ligestillingsstrategi og sager om ligestillingsspørgsmål.
At a conference organised and supported by the Commission, in Belfast, Northern Ireland (UK) on 1 and 2 March 1996, the subject of equality strategy and litigation was examined by legal experts from the fifteen Member States.
Konferencen beskæftigede sig med de praktiske problemer med at anvende ligestillingsbegreber i retsplejen og i en politisk og arbejdsmarkedsmæssig kontekst.
The conference addressed the practicalities of utilising equality concepts in the judicial process as well as in the political and labour market spheres.
Der blev på konferencen peget på en række vanskeligheder i de retslige håndhævelsesprocedurer og retsmidler i relation til rettigheder.
The conference noted a number of difficulties in legal enforcement procedures and remedies in relation to rights.
Desuden drøftede man dels behovet for større klarhed i anvendelsen af juridiske begreber, dels behovet for øget kendskab og hen syntagen til fællesskabsretten.
The need for clarity in applying legal concepts and developing awareness of European law were considered.
EKSISTERENDE RETSMIDLER I FÆLLESSKABSRETTEN
CURRENT STATE OF COMMUNITY LAW REMEDIES
Domstolen har i årenes løb udviklet en række principper, der gælder for de procedurer og retsmidler, som giver garanti for en effektiv hånd hævelse af fællesskabsretten.
Over the years the Court has evolved a number of principles applying to the procedures and remedies which are the guarantees to the effective enforcement of Community law rights.
Ikke alle de sager, i forbindelse med hvilke disse principper er blevet slået fast, drejer sig om ligestillingsspørgsmål, men mange gør dog.
Not all of the cases in which these ideas were evolved are equality law cases but a great number are.
Domstolens retspraksis om retsmidler i relation til ligestilling kan grupperes omkring fem emner: effektive retsmidler, adgang til retssystemet, tidsfrister, bevisbyrde samt retsmidler og sanktioner.
The Court's case-law on remedies in the field of equal opportunities can be organised around four themes: effective remedies; access to justice; time limits; the burden of proof and remedies and sanctions.
Udviklingen af de retsmidler og procedurer, der er baseret på fællesskabsretten, er først og frem mest foregået i en retslig frem for en lovgivningsmæssig sammenhæng.
The development of Community law-based remedies and procedures has taken place in the judicial rather than the legislative forum.
Der er flere direktiver, der indeholder bestemmelser om håndhævelse af ret tigheder i henhold til fællesskabsretten, men disse afhænger normalt af nationale love og retsprincipper.
A num­ber of Directives do contain provisions for the enforcement of Community law rights but these usually are dependent upon national law and principles.
Oprindeligt var Domstolen meget tilbage holdende med at udtale sig om procedurer og retsmidler.
Initially the Court of Justice took a minimalist stance towards procedures and reme­dies.
Håndhævelsen af fællesskabsretten skulle overlades nationale processer, når blot følgende to betingelser var opfyldt:
The enforcement of Community law was to be left to national processes subject to two condi­tions:
" Et princip om ikke-diskrimination: rettigheder baseret på fællesskabsretten skulle hånd hæves i samme omfang, som tilsvarende nationale rettigheder ville blive håndhævet.
9 A principle of non-discrimination: Community law rights had to be enforced to an extent equiv­ alent to the way comparable national rights would be enforced.
• Det måtte hverken være umuligt eller ekstremt vanskeligt at håndhæve rettigheder baseret på fællesskabsretten.
0 Enforcement of Community law rights should not be impossible or excessively difficult.
Domstolen har gradvis ændret holdning og hævder i stigende grad sin kompetence i spørgsmålet om, på grundlag af hvilke principper fællesskabsretten skal håndhæves i de nationale ret ter.
The Court has gradually changed its position and has now asserted greater jurisdiction over the question of the principles upon which Community law must be enforced in the nation­al courts.
Domstolen forsøger dog at finde en fornuftig balancegang, som bedst beskrives af generaladvokat Jacobs i Peterbroeck-sagen'46', hvori han anfører, at
46 case:
1 Sag C-457/93. Kuartorium für Dialyse und Nierentransplantation E.V. mod Lewarl, Domstolens afgørelse af 6.2.1996.
"Case C-457/93 Kuartorium fur Dialyse und Nierentransplantadon E. V ν Lewark, Judgement of 6.2.1996 nyr.
Endnu ikke registreret. 1 Sag C-360 [1992] Sml. 1-3589, s. 1.
45 Case C- 360 [1992] ECR I- 3589 p.l.
"Domstolen i sin retspraksis på dette område forsøger at finde en balance mellem på den ene side nødvendigheden af at respektere medlemsstaternes retssystemers autonomi og på den anden side nødvendigheden af at sikre en effektiv beskyttelse af fællesskabsrettighederne i de nationale retter".
46 C-62/93 SCS Peterbroeck, Van Campenhout & Cie ν 'The case-law of the Court in this area estab­lishes a balance between, on the one hand, the need to respect [the] autonomy [of the legal sys­tems of the Member States] and, on the other
I sag 208/90 Emmott mod Minister for Social Welfare'47' fastslog Domstolen, at nationale søgsmålsfrister ikke skulle være gældende, før et medlemsland havde gennemført et direktivs bestemmelser korrekt og i fuldt omfang.
In Case 208/90 Emmott ν Minister For Social "Welfare47the Court ruled that national time limits for commencing litigation should not begin to run until a Member State has implemented fully and cor­ rectly the provisions of a Directive.
Rækkevidden af denne afgørelse er dog blevet noget begrænset i en række efterfølgende sager, hvor man kan iagttage Domstolens balanceakt i et forsøg på at respektere de nationale retssystemers autonomi.
However, the scope of this ruling has been curtailed in a number of subsequent cases where we see the balancing act being carried out by the Court of Justice in observing national procedural autonomy.
F.eks. tillod Domstolen i sag C-62/93 BP Super Gas mod den græske stat [1995] Sml. 1-1885, at de græske tidsfrister kunne gøres gældende, hvor et direktiv om harmonisering af skatteregler ikke indeholdt nogen tidsfrister, under forudsætning af at visse fællesskabsretlige principper var overholdt.
For example, in Case C-62/93 BP Super Gas ν Hellenic Republic [1995] ECR 1-1885, the Court allowed Greek limitation periods to apply where a Directive on tax harmonisation did not contain any limitation periods, provided certain principles of Community law were observed.
I sag C-312/93 SCS Peterbroeck, Van Campenhout & Co. mod den belgiske stat [1995] Sml. afviste Domstolen, at en national ret i henhold til fællesskabsretten skulle være forpligtet til at tilsidesætte en bestemmelse i en national lov, som var uforenelig med fællesskabsretten, hvis de fællesskabsretlige spørgsmål ikke var blevet rejst ved en retssag af sagsøgeren inden for den korte frist på 60 dage, som var fastsat i den nationale lovgivning. I dette tilfælde blev det dog accepteret, at selv om der ikke kunne gøres ind vendinger imod selve fristen på 60 dage, var reglen ulovlig under henvisning til følgende særlige forhold i den pågældende sag: 0 Den pågældende ret ("appelretten") var den første ret, der kunne anmode Domstolen om en afgørelse.
In Case C-312/93 SCS Peterbroeck, Van Campenhout & Cie ν Belgian State [1995] ECR, the Court rejected the idea that a national court was under a duty under Community law to set aside a provision of national law which was incompatible with Community law when the Community law issues had not been raised in legal argument by the applicant within the short time limit of 60 days prescribed by national law. In this case, however, it was accepted that, whilst the 60 day period was not objectionable per se, the rule was unlawful given the following special features of the procedure in question: 0 The court concerned (the Cour d'Appel) was the first court able to seek a reference from the Court of
• Reglen forhindrede "appelretten" i at fremsætte sin egen begæring ved retsmødet om spørgsmålet om den pågældende foranstaltnings forenelighed med fællesskabsretten, eftersom tidsfristen på 60 dage var udløbet.
0 The rule prevented the Cour d'Appel from raising its own motion at the hearing of the question of the compatibility of the contested measure, since the 60 day period had elapsed.
• Reglen, der forhindrede, at en ret på eget initiativ rejste en sag, var ikke rimeligt begrundet i princip per såsom krav om retssikkerhed eller korrekt retspleje.
0 The rule preventing points being raised by a court of its own motion was not reasonably justifiable by principles such as the requirements for legal certainty or the proper conduct of procedure.
I tilslutning til spørgsmålet om adgang til retssystemet har Domstolen slået fast, at bestemmelserne i artikel 6 i ligebehandlingsdirektivet skal håndhæves med effektive retsmidler.
In addition to access to justice, the Court of Justice has ruled that Article 6 of the Equal Treatment Directive requires the provision of effective remedies.
Det fremgår af følgende sager:
This is illustrated in the following cases:
I denne sag anførte Domstolen, at artikel 6 i ligebehandlingsdirektivet ikke foreskriver specifikke sanktioner, men overlader det til medlemslandene selv at vælge forskellige løsninger.
In this case the Court pointed out that Article 6 of the Equal Treatment Directive did not prescribe specific sanctions but left the Member States a discretion to choose different solutions.
Domstolen slog dog fast, at hvis et medlemsland vælger at fastsætte en sanktion for overtrædelse af forbuddet mod for skelsbehandling i form af tilkendelse af erstatning, skal denne erstatning under alle omstændigheder stå i rimeligt forhold til den skade, der er forvoldt.
However, the . Court did rule that where a Member State chose to penalise the breach of the prohibition of discrim­ination by the award of compensation, that compensation must in any event be appropriate to the damage sustained.
At dømme skadevolderen til at betale et rent symbolsk beløb lever således ikke op til direktivets krav.
Thus the award of a purely nominal amount would not satisfy the requirements of the Directive.
Domstolen fandt, at tvungen pensionering af en kvindelig ansat i en alder af 62, hvis en mand i en til svarende stilling kan fortsætte med at arbejde til det fyldte 65. år, var et brud på artikel 5, stk. 1, i lige behandlingsdirektivet.
The Court ruled that the forced retirement of a female employee at the age of 62, when a man in a similar position could continue working until the age of 65, was a breach of Article 5(1) of the Equal treatment Directive.
Da sagen kom tilbage til de nationale retter, stod de over for det problem, at der var en lovfæstet grænse for, hvor stort et erstatningsbeløb der kunne tilkendes sagsøgeren.
When the case returned to the national courts, the national courts were faced with a statutory limit on the amount of compensation which could be awarded.
Reglerne gav ikke mulighed for at beregne rente af erstatningsbeløbet på trods af, at der var gået så lang tid mellem sagsanlægget og de nationale retters kendelse.
It was not possible to award interest on the amount of compensation, despite the long delay between the initiation of the case and the national court's decision.
Domstolen blev spurgt, om et medlemsland kan fastsætte et loft for erstatningsbeløb i tilfælde af overtrædelse af ligebehandlingsdirektivet og afvise, at beløbet skal pålægges renter.
The Court was asked if a Member State could fix a ceiling on the amount of damages available for a breach of the equal treatment directive and refuse to award interest on that sum.
Domstolen slog fast, at hvis et medlemsland har valgt at opfylde ligebehandlingsdirektivets formål ved at tilkende erstatningsbeløb, skal beløbet være rimeligt, forstået på den måde, at det skal godtgøre det tab og den skade, der faktisk er forvoldt som følge af den diskriminatoriske afskedigelse, i fuld overensstemmelse med de nationale regler.
The Court ruled that, where a Member State had chosen to implement the aims of the equal treatment Directive by means of compensation, the award must be adequate in that it must enable the loss and damage actually sustained as a result of the discriminatory dismissal to be made good in full accordance with the national tules.
Domstolen slog fast, at bestyrelsen for en pensionskasse skal gøre alt, hvad der står i dens magt, for at sikre overholdelse af ligebehandlingsprincippet ved at benytte alle til rådighed stående midler.
The Court of Justice ruled that the trustees of a pension scheme must do everything within the scope of their powers to ensure compliance with the principle of equal treatment, by using all the means available to them.
Om nødvendigt må den henvende sig til retten for at få ændret vilkårene i fundatsen.
If necessary, they should resort to the courts to alter the terms of the trust deed estab­lishing the pension scheme.
Kilde : EF Tidende og CELEX
Source: CJEC and CELEX
HANDEL MED KVINDER
TRAFFICKING IN WOMEN
I en række medlemslande bruger og udnytter sex-industrien i stigende grad udenlandske kvinder, der er rekrutteret i Central- og Østeuropa eller i udviklingslandene.
In a number of Member States, the sex industry is increasingly using and exploiting foreign women recruited in Central and Eastern Europe, as well as in developing countries.
De kvinder, der trækkes ind i disse net, er i en meget sårbar position i økonomisk, social og politisk henseende og står yderst svagt over for, hvad der i realiteten er organiserede kriminelle foretagender.
The women drawn into these networks are in a vulnerable position in economic, social and political terms and find themselves in a relationship of unequal strength in the face of what are in effect Organised criminal' enterprises.