natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Men ud over selve beføjelserne er det i nok så høj grad omfanget af den bemyndigelse, som overføres med henblik på at regulere alle disse områder, som er typisk for Fællesskabet. Den umiddelbart anvendelige retsregel kunne ganske vist allerede benyttes af den europæiske Donau-Kommission i forrige århundrede; dette er dog et isoleret eksempel i forhold til alle de erfaringer, man har gjort med hensyn til international regelfastsættelse, hvor staten som oftest har mulighed for at nægte at være bundet.
However, even more remarkable than the range of its jurisdiction is the extent of the Community's powers to regulate these areas.
Den usædvanlige og meget specielle karakter af bestemmelserne om sejlads og offentlig orden på Donau-floden understreger på sin side betydningen af Fællesskabets lovgivningsbeføjelser.
The exceptional and very specific character of the Danube navigation control regulations only serves to show off by comparison the scale and extent of the legislative powers of the Community.
Ingen organisation har nogen sinde skabt en sådan symbiose som den, der er mellem nationale myndigheder og Fællesskabets administration, eller et samarbejde som det, der et mellem de nationale domstole og EF-Domstolen.
No other organization has achieved such a symbiosis between national and supranational administration as exists in the Commun ity, or such cooperation in the judicial sphere as there is between the national courts in the Member States and the Court of Justice.
Det er bydende hensyn af praktisk art, som har fået de nationale administrationer til at samarbejde på fællesskabsplan.
Practical necessity has led to the growth of cooperation at the administrative level.
Det er retssystemets betydning som integrationsfaktor, der har skabt en sådan udvikling af retspraksis vedrørende fællesskabsretten, både ved EF-Domstolen og de nationale domstole. Det store antal fællesskabsret lige tvister angående told, social sikring, landbrug eller konkurrence har affødt et hidtil ukendt samarbejde i kraft af de nationale domstoles adgang til at forelægge EF-Domstolen præjudicielle spørgsmål.
The importance of law as a force for integration has produced an explosive development of Community law both by the Court of Justice and the national courts, and by unprecedented cooperation between national courts and the Court of Justice under the preliminary ruling procedure, in which questions of Community law in customs, social security, agriculture, competition or other matters are referred for resolution to the Community Court.
Teorien om den direkte virkning og om fællesskabsrettens forrang har understreget, at medlemsstaterne med hensyn til deres lovgiv-
This places considerable responsibility for enforcing Community law on national courts, and their examination of national law for conformity with Community law is no different
Den natio nale dommer har således af fællesskabsretten fået pålagt et betydeligt ansvar, og hans kontrol af, om den nationale lovgivning er i overensstemmelse med fællesskabsretten, afviger ikke fra hans kontrol med overholdelsen af nationale retsforskrifters trinfølge.
Conclusion from their scrutiny of the consistency of lower and higher-ranking rules of national law.
I visse stater går hans beføjelser endog videre, idet han ikke kan afvise at anvende en lov, der er i strid med den nationale forfatning, hvori mod han både er berettiget og forpligtet hertil, hvis loven er i strid med fællesskabsretten.
In some Member States their power even goes further than it does under national law, as they have no jurisdiction to strike down legislation that is contrary to the constitution, but have jurisdiction and indeed a duty to do so if it is incompatible with Community law.
Strukturen af Fællesskabets retsorden svarer også til den, der findes i en intern retsorden.
The Community legal order also resembles a national order in its structure.
Eksistensen af et parlament, der vælges af medlemsstaternes borgere ved almindelige direkte valg, er et hidtil ukendt fænomen inden for egentlige internationale strukturer.
A supranational parliament directly elected by people in the national States is a feature hitherto unknown in ordinary inter national organizations.
De beføjelser, der er tillagt Kommissionen som initiativtagende organ og traktaternes vogter, er uden fortilfælde.
The powers of a supranational Commission as the proposer of legislation and as the guardian of the Treaties are unprecedented.
Der tænkes her navnlig på Kommissionens funktion som »anklagemyndighed« i traktat brudssager mod medlemsstaterne, en opgave, hvor den lægger stor årvågenhed for dagen.
Take its role of prosecuting Member States that breach their obligations, a role it pursues with all the vigilance and vigour of a national public prosecution service.
Men Fællesskabet er ikke en stat.
However, the Community is not a State.
Det har ikke noget magtapparat til at gennemtvinge sine afgørelser over for medlemmer, som måtte krænke fællesskabsretten, og det kan ikke ved hjælp af institutionerne tiltage sig videregående beføjelser.
It has no physical means of imposing its will on its members that break Community law, nor the ability to extend its jurisdiction simply by the action of its institutions. tions.
En række af de træk, som kendetegner Fællesskabet, af spejler metoder, der allerede har været benyttet inden for andre mellemfolkelige organisationer.
Some of the features that make up the persona of the Community reflect the practice of other intergovernmental organiza tions.
Det gælder således de fortolkningsprincipper, som EF-Domstolen anvender. Princippet om den nyttige virkning, kontekstuel og teleologisk fortolkning er også blevet an vendt af domstolen i Haag og af andre organisationer som den Internationale Arbejdsorganisation og den Internationale Valuta fond for at nævne to særdeles dynamiske og vigtige organer.
For instance, the methods of interpretation used by the Court, such as 'effectiveness', context and teleological significance, have also been applied by the international courts at The Hague and by other organizations such as the International Labour Organization and the International Monetary Fund, to name two of the most important and dynamic ones.
Princippet om forrang må nødvendigvis gælde inden for et integrationssystem, men er også en livsnødvendighed for et internationalt retssystem.
The supremacy of supranational over national rules is essential for a grouping of States aiming at integration, but it is also a vital requirement of international law as such.
Det er i øvrigt takket være afgørelser som den belgiske kassationsrets dom i sagen Le Ski, at der ikke kan sluttes modsætningsvis på bekostning af folkeretten.
It is to the credit of national courts, such as the Belgian Court of Cassation in the Le Ski judgment, to have made it clear that their acknowledgement of the supremacy of Community law did not imply a denial of similar status to international law.
Den beføjelse til at indgå internationale aftaler, som Fællesskaberne i vidt omfang har fået tillagt, er ikke uden fortilfælde.
The extensive power of the Community to enter into international agreements is not without precedent.
Andre organisationer er også blevet udstyret med international retssubjektivitet.
Other organizations, too, have been en dowed with the attributes of international legal personality.
EF har i videre omfang end noget andet fællesskab bekræftet sin autonomi i for hold til medlemsstaterne.
How ever, the Community has gone further than any other in asserting its autonomy vis-à-vis its Member States.
Et budget med egne indtægter sikrer det en handlefrihed, som i international sammenhæng kun kendes af finansieringsorganisationer.
Its independent sources of revenue give it a freedom of action enjoyed only by international financial institutions.
Dette er dog ikke i sig selv Fællesskabernes eksistensberettigelse.
However, that alone does not justify the Community's existence.
Den ligger i, at de medvirker til at løse politiske, økonomiske og sociale problemer inden for de stater på det europæiske kontinent, der går ind for pluralistisk demokrati.
Its real justification is the contribution it makes to solving the political, economic and social problems of the countries of Europe that share a common pluralist democratic tradition.
Fællesskaberne er en organisationsform, der nødvendigvis er ufuldendt og dermed under stadig udvikling.
The Commun ity is a form of organization that is necessarily unfinished, and therefore transitory.
De er oprettet med henblik på at bidrage til europæisk enhed.
It was founded as a stepping-stone towards European unification.
Opgiver man dette sigte, ville det ikke føre til stabilisering af de resultater, der hidtil er nået på fællesskabsniveau, men før eller siden til desintegration.
If this goal were abandoned, the Community would be unlikely to remain in being at the level of integration then reached, but sooner or later would probably disintegrate.
I den sammenhæng bør man ikke se bort fra farerne, som ligger i de fravigelses- eller undtagelsesordninger, der via protokoller er blevet indrømmet Det Forenede Kongerige og Danmark for så vidt angår de to landes deltagelse i tredje fase af Den Monetære og Økonomiske Union, i protokollen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, der har gjort det muligt for elleve medlemsstater at ignorere den tolvtes modstand, samt i medlemsstaternes indbyrdes afvigende situation mht. sikkerhedspolitikken.
In this context, the risks inherent in the British and Danish opt-outs given by the protocols on the third phase of economic and monetary union, the social policy measures to be brought in by 11 Member States regardless of opposition from the 12th and special situations in relation to security policy cannot be overlooked.
Der er næppe tvivl om, at særordningerne vil være fremmende for integrationen, men på den anden side stiller de sig hindrende i vejen for en ensartet anvendelse af Fællesskabets og Den Europæiske Unions bestemmelser, og dette blot fordi visse medlemsstater er opsat på at bevare deres autonomi i forhold til disse bestemmelser.
For one thing, despite their probable contribution to boosting pro gress towards integration, the opt-out clauses break the uniformity of application of Community or European Union rules for no better reason than that some Member States do not wish to be bound by them.
Der er således noget sofistisk i den britiske devise om, at Den Økonomiske og Monetære Union ikke kan påtvinges Det Forenede Kongerige: Maastrichttraktaten sigter jo netop mod at fastlægge målsætningen for Den Økonomiske og Monetære Union samt midlerne til at virkeliggøre den, idet begge dele skal godkendes af medlemsstaterne.
The rather slogan-like British demand that the EMU should not be foisted on it is pure sophistry: the whole purpose of the Maastricht Treaty was to define the objectives of economic and monetary union and the way of attaining them, the approval of all the Member States being required on every point.
Det Forenede Kongerige og Danmark har villet sikre sig en mulighed for at bakke ud ved ikke i forvejen at indgå en sådan forpligtelse.
The United Kingdom and Denmark have sought to preserve an escape route by not signing beforehand.
De forventede udvidelser ') vil kunne føre til, at der på en lang række forskellige områder vedtages undtagelsesbestemmelser til for del for det ene eller andet ansøgerland.
With enlargement on the horizon, ' applicant countries might well be tempted to seek opt-outs on points of their own choice.
Det ville være en god ting, hvis både medlemsstaterne og ansøgerlandene lagde sig Kommissio-
It would be most desirable for Mr Bangemann's view that an à la carte Community is not available to be accepted not only by the applicant countries but also by existing Member States.
Konklusion nens næstformand, Martin Bangemanns ord om, at »enten er man medlem af Fællesskabet, eller også er man det ikke« på sinde.
Conclusion paper whether it would not be wise to state in the Treaty itself the criteria and limits of differences in integration that were compatible with the Community.
En differentieret integration fører ikke — selv om nogle hævder det modsatte — til en splittelse af områderne for samarbejde.
Union Treaty contains a clause on the differentiated application of laws.2The Dooge Committee's Report advocated a similar for mula, 3and also considered the possibility of the Member States entering into arrangements whereby if unanimous agreement were unobtainable in certain areas of intergovernmental cooperation the Member States that had ratified the arrangements would apply them provided they were in a large majority.
Der er tale om en gammel idé, som allerede blev lanceret af Willy Brandt i en tale, han holdt i Paris i 1974, og nærmere beskrevet i Leo Tindemans' rapport fra 1975 om Den Europæiske Union. Kommissionen kom ind på dette aspekt i et dokument fra 1978, der går under betegnelsen »freskoen« (overgangsperioden og de institutionelle konsekvenser af Fællesskabets udvidelse).
Such a provision — which has been applied in the 1980 Rome Convention on the law applicable to contractual obligations, which can enter into force after only seven countries have ratified — could overcome the sort of difficulties encountered, for example, with the conventions on the mutual recognition of companies and the European and Community patents, because of the failure of one Member State to ratify.
Kommissionen stillede her spørgsmålet, om det ikke ville være hensigtmæssigt, at man i selve traktaten opstillede de kriterier og begrænsninger for en differentiering, som ville være forenelig med Fællesskabet.
All the authors that have dealt with the issue recognize the need for clear definitions.
På det retsteoretiske plan er der navnlig inden for de seneste år ') gjort et betydeligt arbejde.
A Europe à la carte or a 'variable-geometry'
I Dooge-komité-ens rapport går man ind for stort set samme løsning3); i rapporten
127; E. Grabitz and B. Langeheinc, 'Legal problems related to a proposed "two-tier system" of integration within the European Community'. [1981] CML Rev., p. 33; B. Langeheine, 'Abgestufte Integration', [1983] EuR, p. 227; B. Langeheine and U. Weinstock, 'L'Europe à deux vitesses: ni voie royale, ni fausse route', [1984] RMC, p.
) Artikel 35: »Såfremt ensartet gennemførelse af en lov er forbundet med særlige vanskeligheder som følge af særlige forhold for nogle af dem, loven er rettet til, kan gennemførelsen af lovens bestemmelser udsættes eller ledsages af forskellige overgangsforanstaltninger, alt efter hvem de er rettet til.
Article 35: 'A law may subject to time-limits, or link to transitional measures, which may vary according to the addressee, the implementation of its provisions where uniform application thereof would encounter specific difficulties, caused by the particular situation of some of its addressees.
Disse frister og foranstaltninger har imidlertid til formål at lette den senere gennemførelse af alle lovens bestemmelser over for alle, den er rettet til.«
However such time-limits and measures must be designed to facilitate the subsequent application of all the provisions of the law to all its addressees.'
) »Med henblik på at lette gennemførelsen af visse beslutninger kan man i visse særlige tilfælde benytte metoden med en differentieret anvendelse af en fællesskabsregel, forudsat at en sådan differentiering er tidsmæssigt begrænset og alene er dikteret af økonomiske og sociale hensyn, og at princippt om budgetmæssig enhed overholdes.«
'In order to ensure the implementation of certain decisions, the use in exceptional circumstances of the method of differentiated Community rules, provided such differ entiation is limited in time, is based solely on economic and social considerations and respects the principle of budget unity.'
Alle, der inden for retsteorien har berørt dette emme, erkender, at det er nødvendigt med er klar begrebsfastlæggelse.
Europe in the sense of cooperation between a few Member States or their industries on specific projects does not advance integration.
Europa »à la carte« eller »à geometrie variable«, hvor visse medlemsstater eller deres industrier samarbejder om bestemte projekter, er ikke i sig selv et fremskridt hen imod integration.
The Community is not necessarily involved in such projects.
Fællesskabet er ikke nødvendig vis medinddraget.
They are often purely intergovernmental arrangements.
Der er ofte tale om rent interstatslige arrangementer, som også kan involvere tredjelande, der er helt uden tilknytning til det politiske projekt, som en Europæisk Union er.
They may involve third countries, which are of course completely uncommitted to political plans for European Union.
En sådan fremgangsmåde er således kun hensigtsmæssig, når der er tale om rent tekniske eller nærmere afgrænsede spørgsmål.
Consequently, such schemes are only conceivable and worthwhile for specific technical matters.
Dette var årsagen til, at man ved forhandlingerne om den europæiske fælles akt tog afstand fra den franske regerings forslag om at indføre en artikel 235 a, der skulle åbne mulighed for ordninger af den ovennævnte art; blot ville de kunne have ført til Fællesskabets opløsning.
A proposal made by the French Government when the Single European Act was being negotiated for a new Article 235a permitting such arrangements was rejected for this reason: it bore the seeds of a dissolution of the Community.
Den differentiering, der er tale om i udkastet til traktat om oprettelse af Den Europæiske Union og i Dooge-rapporten, er snarere dikteret af ønsket om at tage hensyn til en vis forskelligartethed — i hvert fald midlertidigt — frem for at lade integrationen gå sin gang trods modstand fra et mindretals side.
The differentiated development advocated in the draft Treaty and in the Dooge Report was intended to cater for a certain degree of diversity, at least temporarily, rather than to speed up integration against the opposition of a minority.
Med en differentieringsordning tages der hensyn til objektive situationer, når alle er enige om det endelige mål.
It provided for situations where everyone was agreed on the ultimate objective.
Den differentierede gennemførelsestakt for Den Økonomiske og Monetære Union kommer til udtryk i den dispensationsordning, som er indrømmet de medlemsstater, der ikke kan deltage i tredje fase — den med en fælles valuta — fordi de endnu ikke opfylder de nødvendige kriterier (jf. Maastrichttraktaten artikel 109 J og K).
Differentiations in the rhythm of attainment of economic and mon etary union corresponding to the exceptions allowed for Member States that are unable to participate in the third stage — the single currency — by reason of their failure to satisfy the criteria required (Articles 109j and 109k of the Maastricht Treaty).
Et andet spørgsmål er, hvilken afgørelse medlemsstaterne vil skulle træffe, hvis det inden for det nuværende Fællesskab skulle vise sig umuligt at opnå enstemmighed i forbindelse med de mål, Maastricht-traktaten opstiller for Den Europæiske Union.
The position is not quite the same as regards the decision to be taken by the Member States if it turns out that, within the Community as it stands, unanimity on the objectives set for the European Union by the Maastricht Treaty is not capable of being reached.
Der er allerede i denne bogs forord, men også inde i teksten '), gjort rede for, hvad de medlemsstater, der anser den europæiske integration for at være en nødvendighed, i så fald må gøre, og hvad en realistisk indsats i den sammenhæng vil kunne indebære.
The duty incumbent on States considering European integration as a necessity has already been presented in the Preface and again in the body of this work, along with the prospects for a realistic response. '
I mangel heraf skal man ikke forvente, at tingene fortsætter som hidtil; der er derimod alvorlig fare for, at de resultater, der er opnået på fællesskabsplan, vil blive prisgivet.
Failing that, we need not look forward to preservation of the status quo but rather to the abandonment of the Community's accumulated experience.
') Jf. punkt 37.
See paragraph 37.
— Kommentarer (normalt anført under hovedforfatterens navn)
Commentaries (mostly cited under the names of their editors)
') Denne liste er ¡følge sagens natur ufuldstændig.
1 The list is necessarily incomplete.
Bind 1, 5. udgave, Paris, 1991, bind 2, 3. udgave, Paris, 1983.
T. 1, 5th edition, Paris, 1991, T. 2, 3rd edition, Paris, 1983.
De Europæiske Fællesskaber i den Internationale Retsorden. Europæiske perspektiver, udgivet af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Bruxelles-Luxembourg, 1984.
Groux, J. and Manin, P. The European Communities in the international order, EC Commission, European Perspectives series, Brussels — Luxembourg, 1984.
London, 5. udgave, 1991.
Lasok, D. and Bridge, J. W. An introduction to the law and institutions 5th edition, London, 1991.
Afgørelser truffet af repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, 82
Act of Accession 1972 Article 102, 6, 12 Article 160, 52 Protocol No 3, 54
Afledt ret, 58-75
Act of Accession 1979 Article 152, 52
»ikke-navngivne« retsakter, 73-75a typiske retsakter, 62-72 forrang, 59-6la
Act of Accession 1985 Article 402, 52
Almindelige retsgrundsætninger, 29-33, 86-92 fælles for medlemsstaterne, 87-92 — grundlæggende rettigheder, 89-92a, 120 udledt af EØF-traktatens opbygning, 29-33 — lighed, 30 — frihed, 31 — solidaritet, 32
Act, Single European, 13, 14, 15, 16, 17, 20, 27, 37, 38, 42, 51, 52, 83, 135, 149 Article 30, 51, 92a
Ansvar uden for kontraktforhold, 87
Acts 'innominate', 73-75a external, 75 internal, 74
Begrundelse, kravene til —,71
Applicability, direct see 'Effect', direct
Beslutninger, EKSF, 63, 113
Assent, 17
Beslutninger, EØF, 70, 105, 107
Association, 85, 108
EF-Domstolen,, 14, 22, 57, 83 fortolkningsprincipper, 28-36 søgsmål, 24, 25, 26, 27 annulations-, 24, 57, 66, 74, 86 passivitets-, 24 traktatbruds-, 25, 95 præjudicielt, 26, 83, 95 funktion, 23, 24-27
Committee Dooge or 'Spaak II', 16, 83, 149 Economic and Social, 14 Permanent Representatives (Coreper), 18 majorities, 16, 17 Rules of Procedure, 18, 74 Regions, 14
Egne indtægter, Fællesskabernes, 14, 19, 141
Committees management, 20, 136, 138, 139 procedures, 20 regulatory, 20
Europæiske Råd, Det —, 14, 149
Competition, 12
Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse, Det —, 139
Constitutions, national, and Community law, 90, 91, 115-125, 140, 143, 144
Europæiske Fond for Monetært Samarbejde, Den —, 139 europæiske fælles akt, den —, 13, 14, 15, 16, 18, 20a, 38, 43, 51a, 52, 135, 149, artikel 30, 51, 92a
Cooperation, political, 14, 51
Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Den —, 20a, 136, 146
Council, European, 14, 149 Council, EC, 14-18
Europæiske Union, Den —, 3, 51, 149. Se også Maastrichttraktaten
Court of Auditors, 14
Europæisk Oplægningsfond for Flod- og Kanalskibsfart, 57
Court of First Instance, 27
Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, Det —, 27, 46, 57
Court of Justice, 14, 22, 57, 83 actions, 24, 25, 26, 27 failure to act, 24 infringement proceedings, 25, 95 judicial review, 24, 66, 74, 86 preliminary rulings, 26, 83, 95 consultation on agreements, 57 interpretation, 28-36 role, 23, 24-27
Folkeret, 76-85 internationale aftaler, 78-85 tidligere aftaler, 79 gennemførelsesaftaler, 81 blandede aftaler, 85 vedtagelser truffet af repræsentanterne for regeringerne, 82
ECSC, 63, 113 EC, 70, 105, 107 by representatives of Member States' governments, 82
Forskriftsudvalg, 20
Delegation, 57, 139
Forsyningsagentur, Euratoms —, 139
Departments, French overseas, 54
Fortolkning af fællesskabsretten, 28-36 den implicitte virkning, 36 nyttevirkningen, »effet utile«, 35 metoder
Directives, 69 direct effect, 105-107 implementation, 145, 146
— systematisk, 34 — teleologisk, 28, 34 og almindelige retsgrundsætninger, 29-33
Economic and monetary union, 14, 102, 149
Fællesskab, Det Europæiske —, betegnelse — beslutning af 16. februar 1978, 3
Euratom Supply Agency, 139
Fællesskaber, De Europæiske —, enhed eller opdeling, 2
European Centre for the Development of Vocational Training, 139
Fællesskabet som »retsstat«, 21 princippet, 21
European Economic Area, 27, 46, 57
Fællesskabslån, 51
European Foundation for the Improvement of Living and Working Conditions, 139
Grønland, 38, 54
Greenland, 38, 54