natgillin/translations-raw huggingface dataset:
HBE / brug under de to laveste kategorier af økonomisk størrelse — under 4 ESE eller 4.800 ECU (se den ind rammede tekst om definitioner).
AWU / holding two lowest categories of economic size (less than 4 ESU or 4800 ECU — see box on definitions).
I Portugal er 54% af brugene under 2 ESE, i Spanien er det 51%, og i Grækenland er det 47% af brugene.
In Portu­gal 54% of holdings are less than 2 ESU, in Spain 51% and in Greece 47%.
Antallet af personer, der er be skæftiget på et brug, afgøres til dels af brugets størrelse og til dels af brugets produktivitet, som hovedsagelig afhænger af jordens bonitet o.lign., hvilken form for brug, der er tale om, samt mekaniseringsgraden.
The number of people employed on a holding is determined partly by the size of the holding and partly by the productivity of the holding, which depends mainly on the char­acteristics of the land, the type of farming and the degree of mechani­sation.
Kort 112 viser det gennemsnitlige antal fuldtidsbeskæftigede (eller fuldtidsækvivalenter) pr. brug.
Map 112 shows the average number of full­time workers (or their equivalents) per holding.
Kun brug i Storbritannien, Paris-området og dele af Nederlandene giver til strækkelig beskæftigelse til, hvad der svarer til mere end to fuldtids beskæftigede om året.
Only farms in the UK, the Paris basin and part of the Netherlands provide sufficient employment on average for more than two full­time equival­ent workers a year.
113 Arbejdskraftintensitet i landbruget — gennemsnitligt antal fuldtidsbeskæftigede pr. 100 ha. landbrug
Labour intensity in agriculture — Average number of full-time workers per 100 ha of agricultural holding 1987
I størsteparten af Spanien, Italien og Grækenland er gennemsnitsbrugsstørrelsen for lille til overhovedet at skaffe tilstrækkelig beskæftigelse til én fuldtidsarbejdende.
In most of Spain, Italy and Greece, the average holding is too small even to provide sufficient work for one full­time person.
Denne tendens kan forventes at blive yderligere forstærket. Med bedre og flere maskiner kan en enkelt landmand, med eller uden hjælp fra familien, dyrke et langt større areal end for 30 år siden.
This trend is likely to strengthen.
På trods af fortsat tilbagegang i beskæftigelsen er landbruget stadigvæk et arbejdskraftintensivt er hverv i mange dele af EF.
Despite the steady decline in agri­cultural employment, farming remains a labour­intensive occupa­tion in many parts of the Community.
Et af målene for arbejdskraftintensiteten i landbruget er antallet af arbejdstagere for hver 100 ha. landbrugsareal (Kort 113).
One of the measures of labour intensity in agriculture is the number of workers for every 100 hectares of holding (Map 113).
Gene relt er de sydlige dele af EF mere arbejdskraftintensive end de nord lige områder med et arbejdskraft forbrug på fra 22 arbejdstagere pr. 100 ha. i Grækenland til 13,7 i Italien. I Spanien er situationen helt anderledes.
In general, the Southern parts of the Community are more labour intens­ive than the northern parts, ranging from 22 workers per 100 hectares in Greece to 13.7 in Italy.
I den nordøstlige del er brugene stærkt arbejdskraftintensive med over 15 personer pr. 100 ha., medens de store sletter i den centrale del af Spanien dyrkes me-
In the North­East, farms are highly la­bour­intensive, with over 15 people for every 100 hectares, while the Central plains are more extensively farmed, with less than five people per hectare, similar to the Northern
Brugstypen og den intensitet, hvormed det drives, afgør, hvor mange arbejdstagere der er behov for.
The type of farming and the intens­ity of that farming determine the number of workers required.
Korn og andre planteafgrøder samt dyr på græs kræver færre personer pr. ha. end gartnerier, frugtavl, svin og fjerkræ.
Cer­eals, crops and grazing livestock require fewer people per hectare than gardens, fruit crops and pigs and poultry.
I EF som helhed anvendes mere end halvdelen af landbrugsarealet til landbrugsafgrøder (såsom korn), ca. 40% til enge og græsmar­ker — til græsning for får og kvæg — og under 10% til flerårige afgrø­der og gartneriafgrøder (såsom frugt og grønsager) (Figur 114).
In the Community as a whole, more than half of farmland is devoted to arable farming (such as cereals), some 40% to meadows and grass­land — for sheep and cattle grazing — and under 10% to permanent crops and gardens (such as fruit and vegetables) (Graph 114).
I % af det samlede areal
% total land area
Dyrkningsstrukturen varierer meget mellem landene, i mange tilfælde med en meget høj grad af specialisering.
The structure of farming varies widely between countries, with a high degree of specialisation in many cases.
I Danmark anven­des f.eks. 92% af landbrugsarealet til landbrugsafgrøder, mens det i de fleste andre lande er mellem 50 og 60%.
In Denmark, for example, 92% of farmland is used for arable farming while, in most other countries, this figure is be­tween 50-60%.
I Irland derimod anvendes ca. 80% af landbrugsjorden til græsningsarealer.
In Ireland, on the other hand, some 80% of agricultu­ral land is used as grassland.
Irland tegner sig for kun 0,8% af alle i beskæfti­gelse i EF, men landet har 8% af EF's bestand af køer og 5% af fåre­bestanden.
While Ireland has only 0.8% of the Com­munity's employed population, it has 8% of the Community's cows and 5% of its sheep.
Andre steder optager græsningsarealerne mellem 17% (Portugal) og 63% (Storbritan­nien) af landbrugsarealet (Fi­gur 115).
Elsewhere grassland accounts for between 17% (Portugal) and 63% (UK) of ag­ricultural area (Graphs 115).
Produktion, værditilvækst og produktivitet
Output, Value-Added and Productivity
Al form for landbrug optager jord, men nogle former optager mere end andre.
All agriculture uses land, but some agriculture uses more than others.
Produktion, beskæfti­gelse, indkomst og produktivitet i landbruget afspejler alt sammen den måde, hvorpå den grundlæg­gende ressource, nemlig jorden, anvendes.
Output, employment, income and productivity in agriculture all re­flect the way the basic resource, land, is used.
Kapitel 5 Beskæftigelsen i landbruget: Tilbagegang og spredning store brug. Indkomsterne er jævnest fordelt i Benelux­landene, mens der i Storbritannien er tale om en kon­centration både i bunden og i toppen af skalaen.
Chapter 5 Employment In Agriculture: Decline And Diversification distributed in the Benelux countries, while in the UK there is a concentration at both the bottom and the top.
Landmændenes indkomster af­hænger først og fremmest af bru­gets produktivitet, målt enten efter forbruget af arbejdskraft eller efter produktionen pr. hektar.
labour used or the output per hectare.
Dis­se faktorer afhænger igen af en kombination af geografisk belig­genhed, brugsstørrelse, produktio­nens karakter og graden af kapital­/arbejdskraftintensitet.
These are, in turn, determined by a combination of geographical location, size of holdings, type of production and degree of capital/labour intensity.
Mange forskellige jobs og indkomstkilder
Multiple Jobs and Multiple Sources of Income
I EF som helhed producerer 20% af brugene en værditilvækst, der er det dobbelte af BNP­gennemsnittet pr. indbygger, mens vi i den anden ende af skalaen har 20% af brugene, der producerer en værditilvækst på ca. en tredjedel af BNP­gennemsnittet pr. indbygger.
20% of farms produce a valueadded of around one-third average GDP per head.
Der er enorme for­skelle mellem EF­landene: Netto­værditilvæksten i Portugal er kun en femtedel af EF­gennemsnittet, mens den i Grækenland og Spanien er mellem det halve og tre fjerdede­le.
There are wide differences between the Member States: net valueadded in Portugal is only onefifth the Community average, in Greece and Spain it is between onehalf and three-quarters.
I Belgien, Danmark og Luxem­bourg er den næsten det tredobbelte.
In Belgium, Denmark and Luxembourg it is nearly three times as great.
Disse faktorer er ikke uafhængige størrelser, men synes at være gen­sidigt indbyrdes forstærkende.
These factors are not independent and tend to be mutually reinforcing.
De centrale og nordlige regioner i EF omfatter f.eks. store områder med meget stor produktivitet målt efter begge faktorer, mens de sydlige og perifere regioner (hvor brugene ge­nerelt er små og arbejdskraftinten­sive) kun omfatter få arealer med høj produktivitet målt efter en af de to faktorer, og ingen med høj produktivitet, målt efter begge fak­torer.
Central and Northern regions of the Community, for example, have large areas which have high rates of productivity under both measures, while Southern and peripheral re gions (where holdings tend to be small and labour-intensive) have few areas with high rates of productivity under either measure, and none with both.
I disse lande er 20% af land­brugsindkomsterne fire til fem gan­ge højere end gennemsnittet, mens de andre steder er ca. det dobbelte. Dette skyldes, at der er et meget stort antal helt små brug, som ikke engang kan brødføde landmændene og deres familie, og kun meget få
Some of the differences in productivity can also be explained by the type of farming which is practised in different regions and countries.
Den kendsgerning, at der fortsat fin­des et stort antal meget små brug — i 1987 beskæftigede 55% af brugene, hvad der svarede til én fuldtidsbe­skæftiget arbejdstager eller derun­der — betyder, at mange landmænd supplerer deres indkomster og be­skæftigelse med andre aktiviteter.
The continuing existence of large numbers of micro-holdings — 55% of holdings in 1987 occupied one full-time equivalent worker or less — means that many farmers supplement their incomes and activity with other activities.
Visse af disse har forbindelse med deres landbrug, mens andre ligger i helt andre sektorer på enten fuld­tids­ eller deltidsbasis.
Some are linked to their farming, others are in a completely different occupation on either a full-time or parttime basis.
30% af land­mændene har anden beskæftigelse, og 77% af disse brugte mere tid på deres andet job end på deres land­brugsarbejde (Figur 116).
30% of holders have another occupation, and for 77% of these the other job accounted for more of their time than farm work (Graph 116).
Nogle af forskellene i produktivitet kan også forklares udfra den type landbrug, der drives i forskellige regioner og lande.
The distribution of agricultural in comes within Member States tends to be in line with incomes in general — the lowest agricultural incomes are in Greece, Spain, Italy and Portugal.
I % af samtlige landmænd
Farmers with alternative employment in the Member States 1987
I EF som helhed er der tre forskel­lige typer landbrug (svin og fjer­kræ, malkekvæg og gartneribrug), der står for 33% af nettoværditil­væksten med 22% af arbejdsstyr­ken.
In the Community as a whole, three types of farming (pigs and poultry, dairying and horticulture) generate 33% of net valueadded with 22% of the labour force.
I den anden ende af skalaen er placeret kødkvæg og fåreavl, al­mindelige landbrugsafgrøder samt flerårige afgrøder, der tegner sig for 42% af nettoværditilvæksten med 54% af arbejdsstyrken.
At the other extreme, grazing livestock, general cropping, and other permanent crops generate 42% of net valueadded with 547c of the labour force.
Kapitel 5 Beskæftigelsen i landbruget: Tilbagegang og spredning gelse for 90% af landmændene. In gen steder er dette tal under 80%.
Chapter 5 Employment In Agriculture: Decline And Diversification
Men på de større brug er selve landbruget hovedbeskæftigelsen.
On the bigger holdings, on the other hand, farming itself is the major occupation.
På de største brug betragter tre fjerdedele af landmændene land bruget som deres hovederhverv.
On the largest holdings three­quarters of farmers treat farming as their major activity.
tægtsgivende beskæftigelse alle steder, undtagen i Grækenland, Italien og Portugal.
Between 1980 and 1987 the proportion of family wor­kers with another gainful activity increased everywhere except Greece, Italy and Portugal.
I Grækenland og Italien arbejder 90% af med hjælpende familiemedlemmer mindre end fuld tid i landbruget, men kun 24% har anden indtægtsgivende beskæftigelse ved siden af.
In Greece and Italy 90% of family wor­kers work less than full time in agriculture, but only 24% have any other gainful activity.
Mens bibeskæftigelse eller andet fuldtidsjob er mere almindeligt på de små brug, er det mindre udbredt, end man skulle tro, i de fattigere regioner, hvor landmændene i be tragtning af brugenes størrelse og den arbejdstid, de kræver, skulle være i stand til at klare et andet job ved siden af og måske også har brug for den ekstra indkomst.
While a second job or activity is more common on smaller holdings, it is less widespread than might be expected in the poorer regions where, given the size of the holdings and the working time required, the farmer would be in a position to do a second job and may, indeed, need the income.
Men forholdet er, at i de lande, hvor størsteparten af brugene er små (Figur 117), har kun ca. halvdelen af landmændene beskæftigelse ved siden af landbruget.
In fact, in those coun­tries where a majority of holdings are small (Graph 117), only about half of farmers have any secondary activity.
Jo mindre bruget er, des mindre tid skal landmanden normalt bruge til driften, og des mere tid er der til rådighed til anden beskæftigelse.
The smaller the holding, the less time is usually needed by the farmer to run his holding and the more time is available to be devoted to another activity.
Det er hovedsagelig landmænd, der arbejder mindre end halv tid (0-50% HBE), som har en anden indtægtsgivende beskæftigelse, der er hovederhvervet (43% i hele EF).
It is mainly hol­ders working less than half time (0­50% AWU) who have another paid employment which is likely to be the major occupation (43% in the Community).
Dette skal sammenholdes med de 8% af landmændene, der tilsyneladende arbejder fuldtids på deres eget brug, men som samtidig har et andet hovederhverv. Dette tal er oppe på 24% i Storbritannien og Frankrig.
At the other extreme, 8% of holders, apparently working full time on their own holding, also have another major occupation.
På de største brug har landmændene stadig i vidt omfang anden be skæftigelse ved siden af.
On the largest farms, on the other hand, there is still a substantial amount of secondary activity.
I EF som helhed havde over 12% af land mænd med brug, der var større end 40 ESE, anden form for indtægtsgivende beskæftigelse.
In the Community as a whole, over 12% of holders on farms larger than 40 ESU had another economic activity.
I Frankrig og Danmark var tallet 20-30%.
In France and Denmark this figure was 20­30%.
Brugets størrelse og den indkomst, det kan skaffe landmanden og hans familie, samt den tid, der an vendes til landbrug, er naturligvis alt sammen afgørende for, i hvilket omfang en landmand eller med lemmerne af hans familie kan supplere deres indkomst med anden beskæftigelse, men den vigtigste enkeltfaktor er dog, at der forefindes egnede beskæftigelsesmuligheder.
While the size of the holding, the income obtained from it and the time devoted to farming are all ob­viously important in determining the extent to which a farmer or a member of his family can supple­ment their income with another activity, the single most important factor is the availability of suitable opportunities.
De samme tendenser kan registreres hos landmændenes familie medlemmer. Mellem 1980 og 1987 steg antallet af medhjælpende familiemedlemmer med anden ind-
It is the lack of such opportunities which leads to the high rates of concealed unemploy­ment in the Mediterranean countries, both for the holders and, more particularly, for the members of their families.
Brugenes økonomiske størrelse i EF-landene
Economic size of farms in the Member States
Sådan alternativ beskæftigelse er ofte et væsentligt skridt på vejen til at forlade landbruget helt.
Such alternative employment is often the half­way house to leaving farming altogether.
Uden disse alternativer er det vanskeligere at forlade landbruget, fordi det i så fald betyder, at vedkommende er nødt til at flytte bort fra området.
Without these alternatives, leaving agriculture becomes more difficult, since it probably involves a move away from the area.
Mangelen på alternative beskæftigelsesmuligheder bidrager til den skjulte arbejdsløshed og skjuler samtidig behovet for udviklingsaktiviteter uden for landbruget i sådanne områder.
The absence of alternative opportunities contributes to con­cealed unemployment and also disguises the need for the non­farm development of such areas.
Tilstedeværelsen af sådanne be skæftigelsesmuligheder forklarer også den udbredte tendens til at ha ve bibeskæftigelse ved siden af land bruget i de nordlige EF-lande, selv om brugene er større, og der er mindre tid til rådighed til andet arbejde.
The existence of such opportunities also explains the widespread re­course to additional activity in the Northern countries even though the holdings are larger and the amount of free time available for other jobs is less.
Kapitel 5 Beskæftigelsen i landbruget: Tilbagegang og spredning
Chapter 5 Employment In Agriculture: Decline And Diversification rural economy has been most marked.
Underbeskæftigelse ne, Flandern og Nordtyskland.
Member States during the 1960s and 1970s served to absorb much of the flow of people from rural areas in the face of declining agricultural employment.
Kystregionerne i det sydlige Spa nien, Sydfrankrig, Syditalien og det sydlige Grækenland samt Algarvekysten, Azorerne, De Baleariske Øer og det sydlige England falder også ind under denne kategori.
developed in areas where the re gional economy is stronger and more diversified, and where alternative employment opportunities are most easily available. Germany is the best example.
Den kendsgerning, at der findes landmænd, som hverken arbejder fuldtids på deres eget brug eller har nogen form for supplerende beskæftigelse, er et bevis på, at der findes skjult arbejdsløshed.
The existence of farmers who neither work full time on their own farm nor have any supplementary activity demonstrates the existence of concealed unemployment.
I visse lande blev spredningen af jobs og erhverv til landdistrikterne således en klar politisk målsætning.
Indeed, in some countries,the diversification of jobs and activity to rural areas became an explicit objective of policy.
I denne periode lå f.eks. mere end 60% af de nye jobs, der blev skabt i Italien, i landdistrikterne; industribeskæftigelsen blev tilskyndet til at bevæge sig ud til landdistrikterne i Frankrig, og i Tyskland blev der skabt jobmuligheder ved siden af landbruget, som satte gang i stigningen af antallet af deltidsbrug.
In this period, for example, more than 60% of the new jobs created in Italy were in rural areas; industrial employ ment was encouraged to go to rural areas in France; and in Germany, the creation of off-farm job opportunities stimulated the growth of parttime farming.
I Grækenland, Spanien og Italien er der mange landmænd, som ikke er fuldtidsbeskæftiget på deres eget brug, men som heller ikke har anden indtægtsgivende beskæftigelse.
In Greece, Spain and Italy, many holders who do not work full time on their own holding do not have any other gainful activity either.
Der findes med andre ord mange land mænd med meget små brug, som arbejder mindre end fuldtids på disse brug, og som ikke har noget andet erhverv eller indkomstkilde.
In other words, there are a considerable number of farmers with very small holdings, working much less than full time on these holdings, and who have no other source of activity and income.
Ca. en tredjedel af alle landmænd i EF falder ind under denne kategori, og de findes næsten alle i Middelhavslandene. dene.
Around one-third of farmers in the Community fall into this category, and almost all are found in the Mediterranean countries.
Den anden type landdistrikter er de områder, der er i generel tilbage gang.
The second type of rural area are those in general decline.
Her er der en vedvarende af vandring bort fra landbruget enten væk fra regionen eller ind til et bycenter inden for regionen.
Here there is a persistent drift away from agriculture, either out of the region or into an urban centre within it.
Landbruget har fortsat relativ stor betydning, selv om brugene er små og talrige og ikke kan skaffe til strækkelig indkomst og beskæftigel se til landmændene.
Agriculture is still relatively important, yet the holdings are small, numerous and unable to provide sufficient income and employment for their holders.
Det er svært at finde supplerende beskæftigelsesmuligheder, og der er udbredt skjult arbejdsløshed.
Supplementary activities are hard to come by and concealed unemployment is widespread.
Disse områder finder vi i yderregionerne i den vestlige del af EF såsom det nordvestlige Spa nien, Vestirland, Nordirland, den vestlige del af Skotland samt i de sydlige yderområder i EF: Grækenland, Portugal, det centrale og sydlige Spanien samt Syditalien.
These areas are found in outlying regions in the West of the Community such as North-West Spain, the West of Ireland, Northern Ireland, the West of Scotland, and in Southern outlying areas of the Community: Greece, Portugal, Central and Southern Spain, and Southern Italy.
I 1980'erne bragte Grækenlands, Spaniens og Portugals tiltrædelse af EF landbrugets problemer tilbage i fokus.
In the 1980s, the accession of Greece, Spain and Portugal to the Community brought concerns about agriculture back into focus.
11980 havde landbrugets an del i den samlede beskæftigelse i EF med 9 medlemmer været 7%, og bortset fra Irland og Italien var der ikke noget medlemsland, hvor landbrugsbeskæftigelsens andel over steg 10%.
In 1980, the share of agriculture in total employment in the Com munity of nine had been 7% and, apart from Ireland and Italy, no other Member State had a share of agricultural employment which exceeded 10%.
Til sammenligning hermed tegnede landbrugsbeskæftigelsen sig for 20% af den samlede beskæftigelse i Spanien, 29% i Portugal og over 30% i Grækenland.
In comparison, agricultural employment accounted for 20% of total employment in Spain, 29% in Portugal and over 30% in Greece.
I 1989 var landbrugets andel i be skæftigelsen stadig over 15% i de fleste regioner i disse tre lande (Kort 83).
By 1989, in most regions of these three countries the share of agriculture in employment was still over 15% (Map 83).
Landøkonomiernes problemer
Problems of Rural Economies
Landdistrikterne kan opdeles i tre typer.
Rural areas can be divided into three types.
Den tredje kategori omfatter de virkeligt marginale områder, som ofte er isoleret beliggende og vanskeligt tilgængelige.
The fact that agriculture is a declining source of income and employment in many rural areas of the Community, or is an inadequate source of income for many families or individuals, raises many problems.
De udviser samme symptomer som den anden kategori, blot mere udtalt: Tilbagegangen i landbruget er værre, og udviklings potentialet mere begrænset. Disse områder omfatter bjergdistrikter i Alperne og Pyrenæerne, Auvergnes højland, bjergområder i det sydlige Grækenland, Italien, Spanien og Portugal, det skotske højland samt en række øer, især i Det Ægæiske Hav.
The enlargement of the Community to include three Member States where agriculture plays an important economic role, followed by the prospects of substantial restructuring in the sector, raises wider issues concern ing the place of the agricultural sector in rural economies and so cieties and the prospects for diversification of employment away from the land.
Den første kategori dækker områder nær de store bycentre, hvor tilskyndelsen til at udvikle mere intensive former for landbrug er stærkest, og hvor spredningen i landøkonomien har været mest markant.
The third category concerns the re ally marginal areas, often isolated and difficult to reach.
Den kendsgerning, at landbruget er i tilbagegang som indkomst- og beskæftigelseskilde i mange land distrikter i EF eller i hvert fald er en utilstrækkelig indkomstkilde for mange familier og enkeltpersoner, indebærer store problemer.
They display similar, but more marked, symptoms to the second type of problem: rural decline is worse and the de velopment potential more limited.