natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ground handling, der tilbydes luft­fartsselskaber i lufthavnene, såsom bagagehåndtering, passagerbetjening, transpon af passagererne fra terminalen til flyene, bespisning af passagererne under flyvningen, brændstofpåfyldning samt flyvedligeholdelse niv. udgør en betydelig udgiftspost for luftfartsselskaberne og et vigtigt element for deres kommercielle image.
Groundhandling services provided ro airlines at airporrs, such as baggagehandling,passengercheck-in,passengertransportationfrom terminalsto aircraft, in-flight carering,fuelling and aircraft maintenance, represenr asubstantialpart of the airlines' costs and are a keyfactorin theirimage. image.
Men ground handling­sektoren er stadig til forskel for lufttransport i de fleste med­lemsstater kontrolleret af virksomheder, der ikke er udsat for konkurrence, og som derfor har mulighed for at kræve urimelige priser i forhold til kvaliteten af den ydede service. Noget sådant er navnlig tilfældet, når lovgivningen giver lufthavnene mulig­hed for at forbeholde sig eneret til at yde sådan service, eller når lufthavnene giver en sådan eneret til en enkelt virksomhed, som oftest den dominerende transportør på det nationale marked.
However, unlike air transport,ground-handlingservicesare in most MemberStates still controlled by firms that are shieldedfrom competition and that areaccordingly able to charge more rhan the quality of the services provided wouldjustify.Thisisthe case where national laws allow airports tobe the soleproviders of such services or where they grant such exclusive rights to anundertaking, frequently the dominant carrier on the national market.
De begrænsninger i luftfartsselskabernes mulighed for selv at sørge for deres egen ground handling, som eksisterer i mange lufthavne, er en særlig alvor­lig form for konkurrencebegrænsning inden for rammerne af det nuværende system').
The limits imposed on self-handlingat many airports are a particularly serious illustrationof the anti-competitivenatureof thepresentsystem.3 presentsystem.3
DEN VIGTIGSTE UDVIKLING
DEVELOPMENTS
Som eksempel på en sådan form for restriktion kan nævnes, at de tyske myndigheder modsatte sig, at luftfartsselskabet British Midlands modtog den ground handling-service i Frankfurt lufthavn, som flyselskabet SAS1) var rede til at yde.
An example of such restrictions was the refusal by the German authoritiesto allow British Midlands to receive the groundhandling services at Frankfurtairport which SASwas prepared to provide to it.1
Dette forbud skyldtes nationale bestemmelser, hvorefter udenlandske luftfartsselskaber kun kan udføre ground handling-service på betingelse af gensidighed til fordel for tyske transportører i deres hjemland.
This ban stemmed from national provisions stipulating that foreign airlinescould provide such services only if reciprocal treatment was granted to Germancarriers in such foreign airlines' countries of origin.
De tyske myndigheder gjorde i så henseende gældende, al Lufthansa er udsat for lignende restriktioner i Danmark og i andre nordiske lande.
The German authoritiespointed out in this connection that Lufthansa was subject to similar restrictionsin Denmark and the other Scandinavian countries.
Da el sådant krav om gensidighed over for et EF-foretagende er klart ulovligt, har de tyske myndigheder — på foranledning af Kommissionens indskriden — accepteret at give klageren rel til at få udført ground handling-service af SAS.
Since the imposition of such a reciprocity requirement on a Community operatorwas clearly illegal, the German authorities agreed, following representations bythe Commission, to allow the complainant to receive the ground-handlingservices provided by SAS.
Kommissionen har i 1993 fået en lang række klager over aktiviteter i flere lyske, italienske, portugisiske og spanske lufthavne i forbindelse med ground handling.
The Commission received many complaints in 1993 in respect ofground-handling services at severalGerman, Italian, Portuguese and Spanish airports.
Disse klager viser problemets betydning og risikoen for, at de gunstige virkninger, der forventes på grund af liberalisering af lufttransporten, kompromitteres i kraft af konkurrencebegrænsninger i forbindelse med ground handling.
Such complaints reflect the size of the problem and the risk that theexpected benefits of air transport liberalization will be undermined by restrictionsof competition in groundhandling services.
Kommissionen har derfor set sig nødsaget til — den 14. juni — at fremsende en åbningsskrivelse til den spanske regering, hvori den anfægter de pågældende prisnedslag, som luftfartsselskabet Iberia, i sin egenskab af koncessionshaver på ground handling-service inden for hele det nationale terrilorium, har pligt til at yde.
On L4 June, the Commission therefore sent a letter of formal nodce to the Spanish Government challenging the reductions which the airline Iberia, as concessionaire of such services throughout Spanish territory, was obliged togrant.
De spanske myndigheders foranstaltninger, hvor de pålægger Iberia pligt til at yde sådanne prisnedslag, må anses for værende i strid med EF-traktatens artikel 90, stk. I, sammenholdt med artikel 7 (der forbyder forskelsbehandling på grundlag af nationalitet), artikel 59 (tier forbyder restriktioner i den frie udveksling af tjenesteydelser) og artikel Kd (der forbyder misbrug fra virksomheders side, herunder navnlig misbrug i form af anvendelse af ulige vilkår for ydelser af samme værdi over for handelspartnere).
The measures imposed by the Spanish authorities on Iberia requiring itto grant such reductions were viewed as infringing the provisions of Article 90(1)of the EC Treaty read in conjunction with Articles 7 (which prohibitsdiscrimination on grounds of nationality),59 (which prohibits restriction on thefreedom to provide services) and 86 (which prohibits abuses of dominantpositions, including the application of dissimilar conditions to equivalenttransactions with other trading parties).
Selv om de individuelle sager retsforfølges på normal vis, er Kommissionen af ilen opfattelse, at problemets omfang nødvendiggør vedtagelsen af generelle for anstaltninger').
Over and above the normal pursuit of examination of individual cases,the Commission considers that the scale of the problem calls for the adoptionof generalmeasures.3 measures.3
Den danske regering har ikke svaret på anmodningen om at give et rederi, der ønskede at etablere en rute til den tyske havn Puttgarden, adgang til Rodby Havn1).
The Danish Government did not respond to the requesr ro granr access to the port of Rodbyhavnro a company wishing to establish a sea link with the
Kommissionen har derfor vedtaget en beslutning i henhold til EF-traktatens artikel 90, stk. 32).
German port of Puttgarden.l The commission accordingly adopred a decision under Article 90(3) of the EC Treaty.2
Efter at monopolet på udøvelse af havnevirksomhed, der var forbeholdt havnevirksomheder3) i Italien, var blevet formelt ophævet ved lovdekret, har Kommis sionen måttet konstatere, at det pågældende lovdekret ikke er blevet ophøjet til lov inden for den fastsatte frist, hvorfor den italienske regering således har været nødsaget til at forlænge lovdekretets virkninger ved successive vedtagelser af en række lovdekreter indtil den pågældende dato.
Commission noted that the decreelaw had not been converred into law within the deadlines set, so that the Italian Governmenr had been obliged to extend itseffects through rhe successive adoption, up to the present date, of a series of decree-laws.
Forholdet synes altså at være det, at efter EF-Domstolens dom af 10. december 1991 (sag C-179/90, Porto di Genova), hvori det pågældende monopol blev anset som værende uforeneligt med bestemmelserne i EF-traktatens artikel 90. stk. 1. sammen holdt med artikel 30, 48 og 86, er der ikke blevet fundet en tilfredsstillende losning. selv flere måneder efter overtrædelsesprocedurens iværksættelsel).
It is thus apparenrthar, sincethe court'sjudgmentof t0 December1991(case 1991(case c-t79/90 Porto di Genoua) declaring the monopoly to be incompatible with the provisions of Article 90(1) of the EC Treaty, read in conjunction with Articles
Kommissionen er således af den opfattelse, at de gentagne søgsmål om hastende for anstaltninger af tidsbegrænset rækkevidde ikke har indfort den juridiske sikkerhed, som er det eneste, der kan give de berørte erhvervsdrivende, det være sig italienere eller statsborgere fra andre medlemsstater, adgang til markedet for at forelage adækvate investeringer.
The commission considers that repeatedreliance on temporary emergencymeasures has not established the conditions of legal certainty which alone wouldallow interested economic operators, whether ltalian ot irorn other MemberStates , to enter the market and undertake appropriate investment.
Denne usikre situation har således indtil dalo betydet, at der ikke er indført en effektiv konkurrence blandt havnevirksomhederne.
Twenty-secondComperition Reporr, poinr SZZ.
EF-Domstolens vigtigste afgørelser
Main decisionsof the Court of Justice
§ 1 — Domstolens domme vedrørende EF-traktatens artikel 90
5 1 - Gourt judgments concerning Article 90 of the EC Treaty
I dom af 19. maj 1993 i sag C-320/91, Corbeau, fik EF-Domstolen lejlighed til at præcisere de nærmere betingelser for anvendelsen af EF-traktatens artikel 90, stk. 1 og 2.
In its judgment of 1.9May in Case C-320/97 Corbeau, the Court of Justicedefined more closely the conditions for the application of Article 90(1) and (2)of the EC Treaty.
I henhold til artikel 90, stk. 1, må medlemsstaterne ikke til fordel for offentlige virksomheder eller virksomheder, som de indrømmer eksklusive rettigheder, træffe eller opretholde foranstaltninger, der er i strid med EF-traktatens regler. I henhold til stk. 2 i denne artikel er virksomheder, der har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, underkastet traktatens bestemmelser, navnlig konkurrencereglerne, i det omfang anvendelsen af disse regler ikke retligt eller faktisk hindrer opfyldelsen af de særlige opgaver, som er betroet dem.
Article 90(1) requires Member States not to enactor maintainin force any measure conrrary to the rules contained in the EC Treaty in favourof public undertakings and undertakings to which they grant exclusive rights.Ariicle 90(2) provides that undertakings entrusted with the operation of servicesof general ecönomic interest are subject to the rules contained in the EC Treaty,in particular the competition rules, in so far as the applicatioirof such rules doesnoi obstr.rctthe perfärmance,in law or in fact, of the particular tasks assignedto them.
De omstændigheder, der lå til grund for denne dom, vedrørte aktiviteter, der udøve des af en person, der i Liège og omegn tilbød tjenesteydelser bestående i indsamling af post på afsenderens bopæl og fordeling af denne post inden den følgende dag kl. 12, såfremt modtageren har bopæl inden for det pågældende område.
The facts underlying the judgment relate to the activities of a person (Mr Corbeau ) who, in Liögeand rhe surrounding areas, provides a service consistingof the coilectionof mäil from the home of the senderand its delivery by middaythe following day, provided thar the addressees residewithin the town.
Med hensyn til modtagere med bopæl uden for området indsamler Corbeau post på afsenderens bopæl og forsender denne med postvæsenet.
If theyreside elsewhere, Mr Corbeau collectsthe mail from the sender'shome anddispatches it by post.
I sit svar konstaterede EF-Domstolen for det første, at Régie des postes belges er til lagt en eksklusiv ret i henhold til artikel 90, stk. 1. Men et legalt monopol på en betydelig del af det fælles marked kan medføre en dominerende stilling, jf. artikel 86.
In its reply,the Court noted firstly that the Belgian post office was an undertakingenjoying än exclusive right within the meaning of Article 90(1).However' thetroiding of a starurory monopoly within a substantial part of the common market-"y gi-u"rise to a dominant position within the meaning of Article 86.
OFFENTLIGE VIRKSOMHEDER OG STATSMONOPOLER
STATEMoNoPoLIES court pointed out rhat, although Article 85 prohibits only abuse of a dominant position by undenakings and is not applicable ro government measures, the
Ifølge EF-Domstolen skal artikel 90. stk. 1. læses sammenholdt med stk. 2 i samme artikel, hvis indhold den gengiver.
Member states are nevertheless required not to take any measures that might thwart the full effectiveness of that provision.
I den foreliggende sag er Domstolen af den opfattelse, at Régie des postes ubestrideligt har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almen økonomisk interesse, jf. artikel 90. stk. 2. bestående i pligten til at sørge for indsamling, transport og distribution af post til fordel for brugerne og omfattende hele statens område, til ensartede tariffer og ensartede kvalitetsvilkår uden hensyn til den enkelte transaktions særlige situation eller økonomiske rentabilitet.
In the Court's view, Article 90(1) must be read in conjunction with Article 90(z),whose content it reiterated.In the case in poinr, it considered that the post officewas indisputably entrusted with the operation of a service of general economic interest within the meaning of Article 90(2), consisting of the duty ro collect,transport and deliver mail, on behalf of all users, throughout the territory of the
Dernæst undersøgte Domstolen, i hvilken udstrækning en konkurrencebegrænsning, endsige en fuldstændig udelukkelse af al konkurrence, er nødvendig, for at indehaveren af den eksklusive rettighed kan udføre sin opgave af almen interesse og navn lig drage fordel af økonomisk acceptable vilkår.
The court then went on to examine how far a restriction of competition, orindeed the elimination of any comperirion,was necessary in order to allow the holder of the exclusive right to perform its task of general economic interesrand, in particular, to operate under economically acceptable conditions.
Domstolen fandt, at for at kunne opfylde sin opgave rentabelt må den virksomhed, der har til opgave at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, have mulighed for at kompensere tab inden for en sektor med overskud hidrørende fra en anden sektor.
The Court took the view that, if it were to perform its task in a profitable manner,the undertaking entrusted with the operation of a service of general economicinterest inust be able to offset its losses in one sector of activity by profits inanother.
Denne mulighed berettiger at begrænse konkurrencen fra private virk somheders side hvad angår økonomisk rentable sektorer.
Ensuring that this was so, meant that there was justification for rlstrictingcom_petition from private undertakings in the sectors that were economicallyprofitable.
Forholdt del sig anderledes, ville disse private virksomheder kunne koncentrere deres aktiviteter om rentable sektorer og dér tilbyde mere favorable vilkår end den virksomhed, der skal udføre en tjenesteydelse af almen interesse, fordi de ikke økonomisk er nødt til al kompensere tab inden for urentable sektorer.
Otherwise, such undertakings could concentrate their business in theprofitable sectors and offer cheaper prices there than the undertaking entrusredwith the operation of the service of general economic interest, since they wouldnot have to offset any losses incurred in non-profitablesectors. sectors.
Men ifølge Domstolen er udelukkelsen af konkurrence ikke berettiget, når det drejer sig om særlige tjenesteydelser, der ikke står i forbindelse med tjenesteydelser al' almindelig interesse, og hvorved man søger at imødekomme særlige behov hos erhvervsdrivende, og som kræver visse supplerende tjenesteydelser, som den traditionelle posttjeneste ikke kan tilbyde, som f.eks. afhentning på bopælen, større hurtig hed og sikkerhed i omdelingen samt muligheden for at ændre bestemmelsesstedet under befordringen, og forudsat at disse tjenesteydelser ikke forrykker den økono miske ligevægt i de tjenesteydelser af almindelig interesse, der udføres af indehaveren af den eksklusive ret.
However, in the court's view, banning competirion is not justified where whatis involved are specific services which are dissociable from the service of generalinterest, meet particular requirements of economic operators, and call for certain additional services that the postal service does not provide, such as homecollection, more rapid or more reliable delivery or the ability to specify adifferent addressee during delivery,and to the exrentthat such servicei do not undermine the economic equilibrium of the service of general inreresr providedby the holder of the exclusiveright. right.
Det følger af denne dom. at enhver udvidelse af en eksklusiv eneret, som ikke er berettiget i henhold til artikel 90, stk. 2, kan give den begunstigede mulighed for at udøve misbrug (monopolisering) i strid med artikel 86.
The judgment means that, where any extension of an exclusive right is notjustified by Article 90(2), the undertaking enjoying the exclusiv- right iscommitting an abuse of a dominant position in breach of Article 86.
I øvrigt bekræfter denne dom, at artikel 90, stk. 2, er direkte anvendelig, og den fore læggende dommer opfordres til at anvende artiklen selv.
The judgment also confirms the direct applicability of Article 90(2), which thecourt requestingthe preliminary ruling accordingly had ro apply itself.
§ 2 — Fortolkning af direktivet om teleterminaler
S 2 - Interpretation of the Directive on telecommunicationsterminal equipment
Den 27. oktober afsagde EF-Domstolen tre domme om fortolkning af bl.a. artikel 6 i Kommissionens direktiv 88/301/EØF af 16. maj 1988 om konkurrence på teleterminalmarkcderne. I henhold til den pågældende artikel 6 skal medlemsstaterne sørge for, at den formelle fastlæggelse af specifikationer og kontrollen med deres anvendelse samt godkendelse af udstyr — med virkning fra den 1. juli 1989 — foretages af et organ, der er uafhængigt af offentlige eller private virksomheder, der udbyder konkurrerende varer eller tjenesteydelser på telekommunikationsområdet.
On 27 October, the Court of Justice delivered three judgments interpreting Article 6 of Commission Directive 88/301/EEC of 76 May 1988 on competition in the markets in telecommunications terminal equipment, which requiresMember States to ensure that the formalization of technical specifications,monitoring of their application and approval of equipment are carried out, as from 1 July 1989, by a body independent of public or private undertakingsoffering competing goods or services in the telecommunications sector.
To af disse domme blev afsagt på grundlag af præjudicielle spørgsmål, forelagt af de franske domstole (sag C-69/91, Decoster, og sag C-92/91, Taillandier).
Two of the judgments were in response to requests for preliminary rulings by Frenchcourts (Case C-69/9'1" Decoster and Case C-92/91.Taillandier).
I den tredje dom var det præjudicielle spørgsmål rejst af en belgisk domstol (de forenede sager C-46/90 og C-93/91, Lagauche, Evrard m.fl.).
In the thirdjudgment, the referral for a preliminary ruling came from a Belgian court (Joined Cases C-46l90 and C-93/91.
Alle disse sager vedrørte strafforfølgning, der var indledt mod handlende, der havde solgt ikke-godkendte teleterminaler (telefaxmaskiner og trådløse telefoner).
Lagauche,Eurard and otbers).All the cases relatedtoproceedingsinstituted againsttraders whohad sold telecommunicationsterminal equipment (fax machines and cordless telephones) that had not receivedtype-approval.
De sagsøgte havde for den nationale domstol bestridt, at de nationale love, der foreskriver en sådan godkendelse, var forenelig med EF-traktaten og direktivet, når der ikke eksisterede et kompetent uafhængigt organ, der kunne meddele sådanne godkendelser.
The parties had argued before the national court that the nationallaws requiring such approval were incompatible with the EC Treaty and the Directive, since there was no competent independent body to grant suchapproval.
På det tidspunkt, hvor sagerne fandt sted, blev godkendelserne i Frankrig meddelt af det direktorat, der fastsætter de almindelige retsforskrifter, og som er underlagt Ministeriet for Post- og Telekommunikation, mens den kommercielle drift i Frankrig henhører under France Telecom, der er underlagt samme ministerium.
In France, at the time of the facts to which the casesrelated, approval wasgranted by the general regulations department in the Ministry of Posts and Telecommunications w h, ile commercial operation was the responsibility of France Telecom, which reports to the same Ministry.
I de to første domme skulle EF-Domstolen altså vurdere, om en organisatorisk adskillelse inden for ét og samme ministerium var tilstrækkeligt til at opfylde forpligtelsen i henhold til direktivets artikel 6.
In the first two judgments, the Court of Justice thus had to assesswhether organizationaseparaltion withinone and the same Ministry was sufficient to comply with the requirement laid down in Article 6 of the Directive.
Domstolen svarede, at forskellige direktorater inden for én og samme administration ikke kan betragtes som værende uafhængige.
The Court held that different departmentswithin one and the same administrative authority could not be deemed to beindependent.
I modsat fald ville det kunne skade en ensartet anvendelse af direktivet i samtlige medlemsstater.
If this were not so,uniformity of application of the Directive in all Member States would be undermined.
Den omstændighed, at organer er underlagt to forskellige administrationer (eller for skellige ministre), er det tilstrækkeligt til opfyldelse af uafhængighedskriteriet? Dette er endnu ikke sikkert.
It is not yet clear whether givingresponsibility to two different administrative authorities (or two different Ministries) would be sufficient to meet the independence criterion.
Under alle omstændigheder nødvendiggør Decoster- og Taillandier-dommene en ny vurdering af de foranstaltninger, som medlemsstaterne har truffet med henblik på at gennemføre denne bestemmelse.
In any event,the Decoster and Taillandier judgments mean that the measures taken by Member Statesto comply with this provision must be looked at again.
I den tredje dom (de forenede sager Lagauche — Evrard) skulle EF-Domstolen ikke tage stilling til spørgsmålet om uafhængighed, fordi den belgiske regering under sagen havde erkendt, at opdelingen af aktivitetsområder ikke havde fundet sted i Belgien.
In the third judgment, in Joined Cases Lagauche-Eurard, the Court did not haveto examine the question of independence,since the Belgian Government acknowledged at the hearing that such division of activities had not been carriedout in Belgium.
OFFENTLIGE VIRKSOMHEDER OG STATSMONOPOLER virksomhed kan fastsættes forskrifter og udoves driftsfunktioner, når den pågældende virksomheds funktion indskrænker sig til at behandle ansøgninger, der indgives til ministeren, da denne funktion er accessorisk i forhold til udøvelsen af ministerielle beføjelser.
However, the significance of this judgment lies in the legal implicarions which the Court attached to the date of 1 July 1989 referred to in Article 6 of the commission Directive.
For det andet fandt Domstolen, at artikel 6 i dette direktiv — hvad angår apparater, der henhorer under anvendelsesområdet for direktiv 88/30l/EØF og i det omfang, hvor der er tale om perioden efter den 1. juli 1989 — er i modstrid med pligten, hvorefter terminaler skal godkendes af en offentlig virk somhed, der udbyder varer eller tjenesteydelser på telekommunikationsområdet.
The court held, firstly, that Arricle 90 of the EC Treaty read in conjunction with Article 86 did not prevent regulatory and operational role-s from being combined within one and the same undertaking prouided that the function of such undertaking was confined to examining approval applications submitted to the Ministry, such function being merely incidintal to th. exercise of Ministerial power, and, secondly, that, as regardi equipment falling within the scope of application of Directive 88/301/EECa"d i" so far as the facts related to the period after 1 July 1989, Article 6 of the Directive was a bar to any requirement that terminal equipment be approved by a public undertaking