natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Når henses til formålet med overgangspensionen, ville det ¡følge Domstolens konklusion være urimeligt ¡kke at tage hensyn til udbetalingen af en enkepension, der svarer til den fulde pension fra staten, da dette ligeledes ville medføre en forskelsbehandling, ¡det kvinder, der oppebærer enkepension, ville blive begunstiget i for hold til mænd og gifte kvinder, der er berettiget til den fulde pension fra staten, som der tages hensyn til ved beregningen af størrelsen af overgangspensionen.
Th,e Court concluded'thatin, view of thepu,rposeof thebridgingpens,ioni,t would be unfairno,tto take account of the payment of a widow's pension equivalent to afull Statepens,ioninasmuch,asthat would alsogivertseto unequal treatment by favou.r:ing women in receipt ofa widow'spensionin relationto men and to marriedwomen entitledto a full Statepensionwhich would betakeninto accountin calculatingthe amount of thebridgingpension.
Domstolen (Anden Afdeling) kender for ret:
The Court ( Second Chamber ) he
1) Traktatens artikel 119 er ikke til hinder for, at der ved beregningen af en »overgangspension«, som arbejdsgiveren udbetaler til mandlige og kvindelige ansatte, der er gået på førtidspension på grund af dårligt helbred, og som navnlig skal opveje mistede indtægter som følge af, at den pågældende endnu ikke har nået den alder, der er fastsat for udbetaling af pension fra staten, tages hensyn til det beløb, de senere vil modtage i pension fra staten, og at overgangspensionen nedsættes tilsvarende, selv om resultatet heraf — for så vidt angår mænd og kvinder mellem 60 og 65 år — er, at en kvindelig tidligere ansat modtager en mindre overgangspension end en mandlig tidligere ansat, idet forskellen svarer til det beløb, kvinden kan gøre krav på i pension fra staten, fra hun fylder 60 år, for
T. tt is not contrary/ to Article 1 1:9 of the EEC Treaty,when calculating the amount of a br i dE ing pensionwhiah, is paid by an employer to male and femaleemployees who have taken early retirement ongrounds of ill health and which is intended tacompensate, in particular, for loss of incomeresulting frorn the fact that they have not yetreached the age required for payrnent of the Statepension, to take account of the amount of the Stafe pension which they will subsequently receiveand to reduce the amount of the bridging pensionaccot dingly, even though, in the case of men andwomen aged between 60 and 65, the result is thata female ex-employee receives a smaller bridgingpension than that paid to her male counterpart, thedifference being equal to the amount of the Statepension to which she rs entitled as from the age of60 in respecfof the periods of seruice completedwith that employer.
2) Traktatens artikel 119 er ikke til hinder for, at der ved beregningen af overgangspensionen tages hensyn til den fulde pension fra staten, som en gift kvinde ville have modtaget, hvis hun ikke havde valgt at indbetale nedsatte bidrag, som kun giver hende ret til en nedsat pension eller ikke giver hende ret til pension, eller at der tages hensyn til, at hun eventuelt modtager enkepension, som svarer til fuld pension fra staten.
Handbook on equal treatmentfor women and men in the European Union the full Sfate pension which a married womanwould have received if she had not opted in favourof paying contributions at a reduced rate, entitlingher to a reduced pension only, or not entitling herto a pension, or of the widow's pension which maybe drawn by the woman concerned and which isequivalent to a full Sfate pension.
Sag C-189/91 PETRA KIRSAMMER-HACK MOD NURHAN SIDAL
Case C-189191 PETRAKIRSAMMER-HACKv NURHANSIDAL
Ved fastsættelsen af antallet af beskæftigede arbejds tagere efter andet punktum medtages kun arbejds tagere, hvis regelmæssige arbejdstid overstiger ti timer ugentligt eller 45 timer månedligt«.
, t is to be taken only of those employeeswhose normal period of work exceedstenhoursperweek or 45 hourspermonth.'
Den forelæggende ret fandt, at KSchG's § 23, stk. 1, muligvis burde kendes uanvendelig med den begrundelse, at den udgør en støtte, der er uforenelig med fællesmarkedet i henhold til EØF-traktatens artikel 92, stk. 1, og strider mod princippet om ligebehandling af mænd og kvinder i henhold til direktivets artikel 2 og 5, og den forelagde derfor Domstolen to præjudicielle spørgsmål.
National eg l islation on protectionagainstunfair dismissal Exclusionof small businesses-Stateaid-Equaltreatmenfotr men and women
Er undtagelsen af såkaldte mindre virksomheder (Kleinbetriebe) fra beskyttelsen mod opsigelse I henhold til § 23, stk. 1, andet punktum, i Kündigungsschutzgesetz (den tyske lov om beskyttelse mod opsigelse) (som affattet ved Erste Arbeitsrechtsbereinigungsgesetz (den første lov om arbejdsretlig regelsanering) af 25. august 1969) forenelig med EØF-traktatens artikel 92, stk. 1 ?
Mrs Kirsammer-Hackworked as a dental assist an in t Mrs Sidalsdentalpracticewh,ich had a total staff oftwo full-timeemployeestwo, employeesinc,luding Mrs Kirsammer-Hack who, did not work full-timebutworked morethan ten hoursperweek and four parttimeemployeesworkingfewerthanten hours per week or 45 hours permonth. On 13 February
Den 13. februar 1991 blev sagsøgeren opsagt med den begrundelse, at hun ikke var tilstrækkelig punktlig og pålidelig, og at kvaliteten af hendes arbejde ¡kke var tilfredsstillende.
Mrs Kirsammer-Hackwas dismissedby her employeonrthe groundsthat she was unpunctuashel, was not areliableworker andthe qualityof her work was un satisfactory Mrs .
Sagsøgeren anlagde sag ved Arbeitsgericht Reutlingen med påstand om, at hendes opsigelse kendtes socialt uberettiget i henhold til Kündigungsschutzgesetz (lov af 25. august 1969 om beskyttelse mod opsigelse, »KSchG«),
Kirsammer-Hackbrought an actionagainsthatt decisionbeforethe Ar be its g er ic h Re u ttl ing en ('the Ar be its g er ic h fo t ' ) r a declarationthat herdismissawasl sociallyunjustifiedwithinthe meaningof secondsentenceofparagraph23(1) of the K u end i gun g s sc h u t z ge se (Law t z on unfairdismissal,as amendedby the first Arbeitsrechtsbereini-gungsgesetz(Lawon the revisionof labourlaw) of25 August 1969) compatiblewith Article 92(1) ofthe EECTreaty?
Ifølge §§ 9 og 10 i KSchG skal arbejdstageren genansættes, såfremt hans opsigelse ikke er begrundet i hans adfærd eller i tvingende forretningsmæssige hensyn, der er til hinder for en fortsættelse af arbejdsforholdet.
(Law tzof 25 August 1 969 on protectionagainstunfair dismissa' the l, KSchG').
2) Indebærer bestemmelsen i § 23, stk. 1, tredje punktum, i lov om beskyttelse mod opsigelse (som affattet ved artikel 3 i Beschäftigungsförderungsgesetz (lov om fremme af beskæftigelsen) af 26. april 1985) en indirekte forskelsbehandling af kvinder, der er i strid med artikel 5 og 2 i Rådets direktiv af 9. februar 1976 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder, for så vidt angår adgang til beskæftigelse, er hvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår (76/207/EØF)?
Doesthe third sentenceofparagraph23(1) of the Law on unfair dismissa(aslamendedby Article3 ofthe Beschaeftigungsfoerderungsgese(Lawtzon thepromotionof employment)of 26 April 1985)constituteindirecdtiscriminationagainswoment,contraryto Articles2 and 5 of Council Directive76/207/EECof 9 February1976 on the implementation of theprincipleof equaltreatmentfor menand women as regardsaccessto employment, relationship the
Håndbog om ligebehandling af kvinder og mænd i Den Europæiske Union
Handbookonequaltreatmentforwomenand menin the European Union v oc ation at r a l in,i'nand, prromot
Domstolen fastslår, at et sådant misforhold ¡kke fremgår af de oplysninger, den har fået forelagt. Selv om et sådant misforhold bevises, må man i øvrigt også efterprøve, om den omtvistede foranstaltning er berettiget af objektive grunde, som intet har at gøre med forskelsbehandling på grundlag af køn.
Judgrnentof the Court not establish such a d,irspropor:tion. lt should moreoverbe added that, even if such a, dispropor:tion wereestablished, it would, still be Recessarto exa:ffiy ii'newhetherthe disputed measure might bejustifiedbyobjective reasons unrelated to the sex of the employees.
Domstolen kender for ret:
Stateresources.
Hvad angår det andet spørgsmål om indirekte for skelsbehandling af kvindelige arbejdstagere, bemærker Domstolen, at ¡følge fast retspraksis fører en national bestemmelse til en indirekte forskelsbehandling af kvindelige arbejdstagere, såfremt den, selv om den er affattet neutralt, faktisk forfordeler procentvis betydeligt flere kvinder end mænd, såfremt denne forskelsbehandling ikke er berettiget af objektive faktorer, som intet har at gøre med forskelsbehandling på grundlag af køn (dom af 13. juni 1989, sag 171/88, Rinner-Kühn, Sml. 1989, s. 2743, præmis 12).
With regardto the secondquestionconce,rningindirectdiscriminationagainswoment,the Court has consistently heldthat nationarullesdiscriminateindirectlyagainswoment where, althoughwordedin neutralterms,they are more disadvantageousto womenthanmen, unlessthat differencein treatmentisjustifiedby
Først når § 23, stk. 1, andet punktum, i KSchG anvendes i forbindelse med tredje punktum, fritages virksomheder, som beskæftiger et mindre antal arbejdstagere end det ved loven fastsatte, fra den nationale beskyttelsesordning, hvorved deres ansatte bliver undtaget fra ordningen.
K u eh n Case, 17 1/88,[1989] EC R 2743, paragraph1 2)ln that respecti,t shouldbe notedthat the merefactof of the Kuendigungsschutzgesetz (Law of 2'5 August1969 on protection against unfair dismissal), doesnot take into account employees w'hose workinghours are not more than ten hours per week or 45hours per month when determining'whether or notan undertaking must apply the system of protectionagainstunfair disrnissal, where it is not establishedthat undertakings which are not subject to thatsystem emptoy a considerably greater number ofwomen than men.
Forbindelsen mellem de to punktummer skaber således ikke en forskelsbehandling mellem deltidsbeskæftigede arbejdstagere og øvrige arbejdstagere, men mellem alle arbejdstagere beskæftiget i mindre virksomheder, der er fritaget fra ordningen, på den ene side, og alle arbejdstagere beskæftiget i virksomheder, som på grund af et større antal ansatte er underkastet ordn ngen, på den anden side.
Even if that were the case, sucha measure might be justified' by objective reasonsnot related to the sex of the ernployees in so far asit is,intended to alleviatefhe constrain'ts weighinga'n sma,ll, busrnesses.
2) Princippet om ligebehandling af mænd og kvinder, for så vidt angår afskedigelsesvilkår, således som det fremgår af artikel 2, stk. 1, og artikel 5, stk. 1, i Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar 1976 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder, for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår, er ikke til hinder for at anvende en national bestemmelse som § 23, stk. 1, tredje punktum, i Kündigungsschutzgesetz (lov af 25. august 1969 om beskyttelse mod uberettiget opsigelse), hvorefter der ikke tages hensyn til lønmodtagere, som ugentligt arbejder ti timer eller mindre eller månedligt 45 timer eller mindre, ved afgørelsen af, om en virksomhed skal anvende bestemmelserne om beskyttelse mod uberettiget opsigelse, når det ikke er godtgjort, at de virksomheder, der er undtaget fra disse bestemmelser, beskæftiger et væsentligt større antal kvinder end mænd.
not beingtakeninto accountin determiningwhetherornot the nationalsystemof protectionmustbe appliedto the undertakingisnot,in itself,disadvantageousforpart-timeemployeeslt. is only underthe combinedprovisionsof the secondandthird sentencesofparagraph23(1)of the KSchG that undertakingswhichemploy a number of employeesbelowthe stipulatedthresholdare not subjectto the nationalsystemofprotectionandthattheir employeesthereforesufferthedisadvantageof being excludedfrom that system The . combinationof the two sentencesin q,uestionthusleads to a difference in treatment not between parttime employeesand others but betweenall workersemployedin smallbusinessesnot subjectto the systemof protectionand all workersemployedin undertakingswhich, by reasonof the factthat they employagreaternumber of employeesare, subjectto it.
Selv hvis dette var tilfældet, kunne en sådan foranstaltning være berettiget af objektive grunde, der intet har med arbejdstagernes køn at gøre, for så vidt den har til formål at lette de byrder, som påhviler mindre virksomheder.
The much greater proportion of women arnong parttime employees in Germany does not therefore justify the conclusionthat the
Det følger heraf, at man ikke ud ~ra det forholdsmæssigt meget store antal kvinder blandt de deltidsbeskæftigede i Tyskland kan slutte, at den pågældende bestemmelse indebærer en indirekte forskelsbehandling af kvindelige arbejdstagere, som er i strid med direktivets artikel 2, stk. 1, og artikel 5, stk. 1.
' prwision in question, constitutes indirectdiscrim,inatron against women contrary to,Artrcles 2(1\, and,5('1,),of the D{,rective.
En sådan forskelsbehandling ville kun foreligge, såfremt det var godtgjort, at der procentvis var betydeligt flere kvinder end mænd beskæftiget i de mindre virksomheder.
There rnrou1d,besucli; discrrm',i,nation o,nly i{ lt rrrrere estabfished,thaft smallbusiinesses empl,oya considerab,ly higher percentage, ofwomgn tha,n: m€jn. The Court found,that, in the'present present
EF-Domstolens afgørelser kvindernes vedkommende end for deres mandlige kollegers.
Caselaw ofthe European Court of Justice
Michael Moroni gjorde under henvisning til traktatens artikel 119 gældende, at han ligesom kvinder i samme situation havde krav oå at modtage firmapension fra sit fyldte 60. år, og at hans pension derfor kun burde nedsættes I forhold til antallet af år mellem hans fratræden og det tidspunkt, hvor han fyldte 60 år.
Relyingon Article 1 19 of the Treaty Mr , Moroni arguedthat he should be entitledto a companypenslonat the0'Q,€,of60 likefemale employeesand that his pensionrights shour'ld therefore be reduced only on the basis ofthe numberofyearsbetweenthe time when his serviceended and his 60th birthday.
Spørgsmål, der er forelagt EFD
Reference:[1993] EC R t-6s91
Emne: Lige løn til mænd og kvinder — erhvervstilknyttede pensionsordninger — begrænsning af den tidsmæssige virkning af dommen i sag C262/88, Barber.
Equalpayfor mernand women-Occupationalpensions-Limitationof the effectsin time of the
1) Er en erhvervstilknyttet pensionsordning — i form af pensionstilsagn, der direkte kan gøres gældende af arbejdstagerne — hvorefter en mandlig ar bejdstager har ret til pension fra sit fyldte 65. år, men en kvindelig arbejdstager allerede fra sit fyldte 60. år, allerede på nuværende tidspunkt i strid med EØF-traktatens artikel 119, også når henses til direktiv 86/378/EØF?
1.Does an occupationapel,nsionschemein the formof a direct entitlemencontferringan occupationalpensionon a maleemployeeat the age of 65 buton a femaleemployeeat the earlierageof 60alreadynow infringe Article 1 19 of the EECTreaty,regard being hadto Directive86/378/EECaswell? well?
2) Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, vil en sådan tilsidesættelse da allerede nu have de retsvirkninger, som ifølge direktiv 86/378/EØF først synes at skulle indtræde i 1993? Kan en af en sådan pensionsordning omfattet mandlig arbejdstager gøre krav på pension allerede fra sit fyldte 60. år, og skal pensionen i så fald udbetales med det fulde beløb, selv om pensionskravet gøres gældende før det ifølge tilsagnet gældende tidspunkt?
2.2.lf the answeris affirmativeare,the legal consequencesof infringemenatlreadythosethat areenvisagedin Directive86/378/EEConlyfrom 1993?May a maleemployeecoveredby such a pension scheme,cJaiman occupationapenslionas soon ashe reachesthe age of 60, and mustthatpensionbepaidwithout any reductioneventhoughthe claimp:r€cedesaccruaolf the direct entitlement?
3) Har en eventuel tilsidesættelse af EØF-traktatens artikel 119 — også når henses til direktiv 86/378/EØF — stadig ingen retsvirkninger på nuværende tidspunkt,
Mr Moroni,bornin 1 948, was an employeeof Collofrom 1968to 1983 and by virtue of that employmentwas a memberof the company'soccupationaolld-age pensionscheme Und e
Ifølge denne ordning, som supplerer den lovbestemte ordning, har mandlige arbejdstagere først krav på firmapension, når de fylder 65 år, mens kvindelige arbejdstagere kan modtage pension, allerede når de fylder 60 år, i begge tilfælde på betingelse af, at de på dette tidspunkt har arbejdet i virksomheden i mindst ti år.
33Atpresentdoes, an infringemenotf Article 1'19ofthe EECTreatystill have no consequences-havingregard also to Dir,ective 86/378/EEC - (a) if theemployeehasleft, or will leave,his employer'sserviceprematurelya,fter acquiringan indefeasibleright vestedin interestto apensionbut beforenotificationof Directive86/378/EECbe,fore delivery by the Court of Justiceof itsjudgmentof 17May 1990 (Case C-262/88, Barberv Guardian RoyalExchange Assurance Group),or before the date of1 January1993 specifiedin Article8(1) of Directive86/378/EEC; or only who leavesthe undertakingbeforereachingretirementageretainsthe pensionrightsacquiredduringtheperiodof employmenandtthoserights may be assertedat the age of 65 or 60,,dependingon whethertheemployeeis a ma,nor a woman.
I medfør af Gesetz zur Verbesserung der betrieblichen Altersversorgung (lov om forbedring af den erhvervstilknyttede alderspension, herefter benævnt »BetrAVG«) bevarer en arbejdstager, som forlader virksomheden inden pensionsalderens Indtræden, den ret til pension, han har erhvervet i den periode, hvor han har været arsat i virksomheden.
The amount of thepensionisthen calculated,bya,pplyingto thepensionwhic,houghtto have been acquiredu.pon,nornral retire men age t a reductioncoefficienequa t l to the rproportlon which the employeels actual length of service bears to total theor,eticaser"v l ice.
Pensionsretten kan derefter — alt efter, om der er tale om en mand eller en kvinde — gøres gældende, når den pågældende fylder 65 eller 60 år.
(b)if the former employeewas alreadyin receiptof an occupationapenslionon one of the determining datesListed as alternatives;
Pensionen beregnes I så fald ved, at den pension, den pågældende ville have haft ret til ved den normale pensionsalders indtræden, nedsættes, ¡det den korrigeres med en koefficient, der svarer til forholdet mellem ansættelsesforholdets faktiske varighed og den varighed, det teoretisk kunne have haft.
'have to serve fewer years before r,eaching retir.ement age,their pensio,nsare reducedlessthanthose of theirmale counter,parts, or onlyinsofar as
b) hvis den tidligere arbejdstager allerede modtog erhvervstilknyttet pension på en af de nævnte, alternative skæringsdatoer, eller kun
(c)the claimsto an occupationapenslionwerealready met by one of the alternativedates,with the resultthatin respecotf futurepensionrightsan increasemay still be demanded; or
c) for så vidt som krav på erhvervstilknyttet pension allerede var opfyldt inden en af de alternative skæringsdatoer, således at der stadig kan rejses krav om en forhøjelse med hensyn til fremtidige pensionskrav, eller d) tilkommer det i den foreliggende sammen hæng den nationale ret at træffe afgørelse om det spørgsmål om de tidsmæssige virkninger af EØF-traktatens artikel 119, der er rejst i forbindelse med de ovenfor anførte alternativer? ver?
Asto the secondquestionthe, Court againpointedoutthatit is settledcaselawthat Article1 19 appliesdirectlyto allformsof discriminationwhich may be identifiedsolelywith the aidof the criteriaof equal work andequalpayreferredto bythat Article, without nation a or l Communitymeasuresbeingrequiredto definethemwith greaterprecisionin ordertopermittheir applica-tion(see,inparticularparagraph,37 of the Barberjudgment)l.t followsthat a worker who is discriminatedagainstby the setting of differentretiremenagestformen and women mayin principleasserthisrightsto paymentof the companypensionat the same age as hisfemale counter p ar and t any reductionin the event doesthe issuepresentedin the above alter-nativesasto the effect of Article 1 1 9 of theEEC Treaty ratione tempor6 remain, in circumstancessuch asthepresenta, matterfor thenationacoulrtto decide?
Hvad angår det andet spørgsmål, bemærker Domstolen endvidere, at artikel 119 ifølge Domstolens faste praksis finder direkte anvendelse på alle former for forskelsbehandling, som kan konstateres allerede ved hjælp af de i artiklen opstillede kriterier, samme arbejde og lige løn, uden at der fra Fællesskabets eller medlemsstaternes side skal træffes nærmere foranstaltninger til fastlæggelse af disse kriterier, for at de kan anvendes (jf. navnlig Barber-dommen, præmis 37).
With regardto the thirdquestionthe, Courtreferredtoitsjudgmentin the Ien Oevercase,in whichit ruledthat the limitationof the effectsin time of the Barberjudgmentwasimposedin theprecisecontext ofbenefits(in particularpens,ions)providedfor byprivate
Heraf følger, at den arbejdstager, som udsættes for forskelsbehandling som følge af, at der fastsættes en pensionsalder, der er forskellig for de to køn, kan gøre krav på udbetaling af firmapensionen i samme alder som en kvindelig arbejdstager i samme situation, idet enhver nedsættelse af pensionen i tilfælde af fratræden før tiden skal beregnes i forhold til denne alder.
Referringto the first questionthe, Courtpointedoutthat,in the Barberjudgment(paragraph32),it heldthat Article1 19 prohibitsany discriminationwith regardtopayas between men and women, whateverthe systemwhichgivesriseto suchinequality and
Hvad angår det tredje spørgsmål, henviser Domstolen til Ten Oever-dommen, hvor der blev truffet afgørelse om begrænsningen af de tidsmæssige virkninger af Barberdommen i forbindelse med ydelser (specielt pensioner) i henhold til private erhvervstilknyttede ordninger, som er blevet henført under begrebet løn i traktatens artikel 119's forstand.
, in particulather, impositionof an age conditionwhichdiffers accordingto sexin respectofpensionspaid under a contracted-ouoccupa t tion a scheme l even
Domstolen tog ligeledes hensyn til de særlige mekanismer i forbindelse med finansieringen af erhvervstilknyttede pensioner og dermed til den beregningsmæssige forbindelse, der i hvert enkelt tilfælde består mellem de periodiske bidrag og de beløb, der skal udbetales engang i fremtiden.
, if occupationaschemesltreatedaspay withinthe meaning of Article119 of the Treaty The . Court alsotookintoconsiderationthe wayin which occupationapenslionfunds arefinancedandthus of the accountinglinksexistingin eachindividuacaselbetweentheperiodiccontributionsandthe future amountsto bepaid.
Domstolen kender for ret:
The Court, herebyrules.
Domstolen nåede frem til dette resultat, efter at den havde fastslået, at erhvervstilknyttede pensioner er omfattet af begrebet løn i traktatens artikel'119, stk. 2.
1990, Barber (Case C-262/BB), it is contrary to Article 1 19 of the EEC Treaty if, under a supplementary occupational pension scheme, a maleemployee is entitled to claim a company pensiononly at a higher age than a female employee in thesame situation owing to the setting of differentretirement ages for men and women.
Det er rigtigt, at de faktiske omstændigheder, der lå til grund for Barber-dommen, vedrørte en erhvervs tilknyttet pensionsordning, som var »contracted-out«, og ¡kke en supplerende ordning som den, der er tale om.
must bepointedout that in rulingthatpensionspaidunderthistype of schemefallwithinthe scopeof Article119,the Court appliedthe samecriteriaasthoseto whichit hadreferredin itsearliercaselaw todistinguishstatutorysociaseculrityschemesfromoccupationapenslionschemes.
Imidlertid bemærker Domstolen, at den baserede sin afgørelse om, at pensioner, der udbetales i henhold til sådanne ordninger, er omfattet af artikel 119's
The Court statedthat an obligationimposedby anationaplrovisiontopaythe occupationapenslionatthe sametime asthe statutorypensioncannothavetheeffect of excludingthe occupationaschemelfrom thescopeof Article 1 1 9 of the Treaty.
1) Som det fremgår af dommen af 17. maj 1990 i sag C262/88, Barber, er EØF-traktatens artikel 119 til hinder for, at en mandlig arbejdstager inden for
occupational social security schemes cannot prevent Article 1 19 of the Treaty from being reliedupon directly and immediately before nationalcourts.