natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Samarbejdet mellem virksomheder indbyrdes er et effektivt instrument i forbindelse med bestræbelser for at fremme den lokale udvikling.
The BCC has therefore decided to associate its efforts with those of the Commission service responsible for regional policy.
Kontoret for Virksomhedssamarbejde agter derfor at indlede et samarbejde med Kommissionens Generaldirektorat for Regional Udvikling om initiativer, der kan fremme samarbejdsaftaler — af forretningsmæssig, teknisk eller økonomisk karakter - mellem virksomheder i Fællesskabsregioner, der er mindre udviklede eller ramt af industriel tilbagegang, og virksomheder i andre medlemslande.
The intention is to organize, in Community regions either underdeveloped or in industrial decline, action for promoting cooperation agreements — commercial, technical or financial — between entrepreneurs in the regions and their counterparts in other member countries.
Sådanne arrangementer vil få betegnelsen »euro-partnerskaber«. De vil falde i tre faser: identificering og indførelse i et katalog af egnede samarbejdsområder og samarbejdsprojekter i en bestemt region, distribuering af dette katalog i andre medlemslande, der har udtrykt interesse for at få en samarbejdspartner, kan få kontakt med virksomheder fra den pågældende region.
This type of action, called 'Europartnership', has three major stages: the identification and selection in the chosen area of projects for company cooperation which are then listed in a catalogue; the distribution of this catalogue in other Community countries; the organization of meeting days to put into contact with each other companies from the chosen area and companies from other member countries which had shown an interest in collaboration.
Et euro-partnerskabsarrangement gennemføres i 1988 på forsøgbasis i Irland
A pilot 'Europartnership' operation is taking place in Ireland in 1988.
Kontoret for Virksomhedssamarbejde søger at fremme underleverandørar­rangementer over grænserne. Det har for en række brancher udarbejdet formularer på ni sprog til brug for virksomheder, der søger underleverancer, eller som gerne vil gå ind i et sådant arrangement.
The BCC has also edited a practical guide to the legal aspects of subcontracting, a veritable 'vade­mecum' for negotiations between subcon­tractors and main contractors in other countries.
Kontoret for Virksomhedssamarbejde har som forberedelse til den ventede kraftige udvikling af området iværksat en omfattende informations­ og rådgivningspolitik inden for overførelse af teknologi, forvaltning og organise­ring af underleverancer.
The indispensable development of subcontracting towards new techniques of management and organization and the growing number of partnerships have led the BCC to set up a true information and advice policy for this important section of industrial production.
Endelig bidrager Kontoret med formularer for finansieringskontrakter, der er velegnede, hvor finansieringen går på tværs af grænserne. De er baseret på erfaringer fra Kommissionens arbejde med fremskaffelse af lån og risikovillig kapital.
Finally, the BCC helps in defining financing formulas appropriate to transnational schemes, by building on initiatives developed by the Commis­sion in this field, particularly as regards loans and risk capital.
□ Finansieringsproblemerne ved samarbejde mellem virksomheder i flere lande kan være ganske vanskelige, og Fællesskabet har derfor iværksat en række foranstalt­ninger, der kan lette denne problematik.
□ The Community has already taken several measures to help solve financing problems, which constitute one of the most delicate factors in cooperation between companies from different countries.
Bl.a. har Europa­Kommissionen siden 1985 aktivt støttet forsøgsprojektet »Venture Consort«, som har til formål at inddrage finansieringsselskaber og risikovillig kapital fra flere lande i udviklingsprojekter.
Since 1985, the European Commission has been actively supporting the 'Venture Consort' pilot project, which aims to encourage the joint participa­tion of finance corporations in innovatory projects, in the form of risk capital from different countries.
Dette arrangement er gennemført sammen med de finansieringsselskaber, der deltager i EVCA (European Venture Capital Association), som blev oprettet i forbindelse med SPRINT­programmet for at bidrage til innovation, udvikling og overførsel af teknologi
This project was set up with the help of financial organizations participating in the European Venture Capital Association (EVCA), the establishment of which was itself supported as part of the Sprint programme to promote innovation and technology transfer.
Europa­Kommissionen og Den Europæiske Investeringsbank (EIB) har endvidere støttet oprettelse af SEFI (Europæisk Selskab for Finansiering) — et aktieselskab, der består af kreditinstitutioner i forskellige medlemslande, som yder langfristet kredit eller går ind med aktieposter i udviklingsprojekter.
In the same way, the Commission and the European Investment Bank supported the creation of the European Financial Engineering Company.
Det har til formål at give små og mellemstore virksomheder de bedst mulige finansieringsvilkår.
This public limited company groups together the majority of institutions which specialize in long­term credit and the acquisition of holdings in different Community countries; its task is to offer financial support services for SM E transnational transactions.
Π Parallelt med programmet til fordel for de små og mellemstore virksomheder startede Kommissionen i 1983 et første program for støtte til innovation og udvikling, samt overførsel af teknologi mellem virksomheder i forskellige lande — et program, der er koncentreret om at hjælpe små og mellemstore virksomheder.
Π Parallel with the action programme to support SMEs, in 1983 the European Commission launched a first plan to assist innovation and technology transfer among companies, particularly among SMEs.
Formålet med dette program, som kører til 1989, er at lette alle aspekter af innovations­ og udviklingsproblematikken — fra selve den tekniske nyskabelse til
Extended until 1989, this programme, which aims to encourage all aspects of the innovation process — from invention up to the financing and successful marketing of new products and services — is called Sprint (Strategic programme for innovation and technology transfer).1The Sprint programme has three main components:
finansiering og markedsføring af de nye varer eller serviceydelser.
the present time, some 60 mini­networks, directly oriented towards such collaboration and all involving two or more consultants from different Community countries, have been set up within the framework of the Sprint programme.
Det har fået navnet SPRINT1) (Strategie Programme for Innovation and Technology transfer), og har tre formål:
They have enabled Community support, both financial and logistical, to be given to more than 120 concrete agreements for cooperation or technology transfer between companies, in fields as varied as robotics and road traffic management.
Det vigtigste har indtil nu været at fremme udveksling af teknologi mellem virksomheder i flere lande.
The second axis of the Sprint programme deals with the establishment of a transnational infrastructure of support for innovation.
Det gøres gennem et net af offentlige og private rådgivningsvirksomheder med den klare opgave at fremme og støtte teknolo­gisk samarbejde mellem virksomheder i flere medlemslande.
This means encour­agement for the setting­up of European networks of experts in risk capital, in technological advice, in advice on strategy or marketing, and experts in design or 'quality'.
Der er foreløbig under SPRINT­programmet etableret 60 mikronet til at fremme samarbejde af denne art. De omfatter hver især to eller flere rådgivningsorganer fra forskellige medlemslande.
These networks provide a supporting base for companies in their cooperation and technological development on a European scale.
Endvidere bidrager SPRINT­programmet til oprettelse af grænseoverskri­dende infrastrukturer for støtte til innovation og udvikling.
The third axis of the programme is concerned with the circulation of available technologies throughout all economic sectors, including traditional sectors.
Det drejer sig konkret om at etablere et europæisk net af eksperter til fremskaffelse af risikovillig kapital, teknologisk rådgivning, virksomhedsstrategi, marketing, design og kvalitet.
It uses different instruments (conferences, training, data banks, etc.) of which some, such as active collaboration between collective sectoral research centres, have enabled original forms of cooperation to be promoted.
Dette net er et støttepunkt for virksomhederne i forbindelse med samarbejde på europæisk plan om teknologisk udvikling
One example of this is the transnational dialogue engaged in by manufacturers and equipment users to adapt manufacturing materials in sectors such as ceramics, textiles or footwear.
Der er til dette formål gennemført en række konferencer og uddannelsesar­rangementer, og der er etableret flere databanker.
Task Force for Small and Medium­sized Enterprises, 200 rue de la Loi. B­1049 Brussels, tel. 230 39 49.
Hvad angår love og regler, som vedrører beskatning og de ledsagende foranstaltnin­ger, spiller Fællesskabet således en stadig større rolle for mellem de europæiske virksomheder at skabe det nødvendige tværnationale samarbejde, som skal styrke den internationale konkurrenceevne og give dem mulighed for at tilpasse sig de muligheder, som det kommende store hjemmemarked rummer ■
D For supplementary information about the Sprint programme, contact the European Commission. Directorate­General XIII 'Telecommunications, Information Industries and Innovation'. Jean Monnet Building, rue Alcide De Gasperi, L­2920 Luxembourg, tel.
Vil De vide mere?
Reproduction authorized.
D Yderligere oplysninger om Kontoret for Virksomhedssamarbejde (BRE) kan fås ved henvendelse til TASK FORCE små og mellemstore virksomheder, Europa­Kommissionen, 200, ruede la Loi, Β­1049 Bruxelles. tlf. (009 32 2) 230 39 49.
Directorate-General for Information, Communication, Culture Rue de la Loi 200 - B-1049 Brussels
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
222 81 22 4 Cathedral Road, Cardiff CF1 9SG - Tel.
*) Der findes ligeledes kontorer i andre lande og bl.a. i alle EF­landene.
* Offices also exist in other countries including all Member States.
Et finansielt område i Europa: Liberalisering af kapitalbevægelser
A European financial area: the liberalization of capital movements
Liberalisering af kapitalbevægelser og finansielle tjenesteydelser er en uomgænge­lig forudsætning for etablering af det fælles europæiske hjemmemarked.
re liberalization of capital movements and of financial services is an indispen­sable element in the realization of the large European internal market.
Dette marked indebærer også etablering af et integreret finansielt område uden grænser.
Such a market effectively implies the creation of a financial area without frontiers.
Borgere og virksomheder må have adgang til så effektive finansielle serviceydelser som muligt, de må uden hensyn til de gamle grænser frit kunne vælge de tilbud, som forekommer mest fordelagtige, billige, sikre eller som bedst opfylder behovet.
Businesses and individuals in the Community should have access to efficient financial services; they should therefore be able to choose those services which appear to them to perform best, to be the most appropriate for their requirements, to be the most reliable and the least costly.
De må kunne udøve deres erhverv på hele det fælles marked uden at være tvunget til at opdele kapitaltilførsel og kapitalanbringelser efter hvor aktiviterne udøves. De må være sikrede mod såvel direkte og indirekte hindringer (f.eks. forbud mod veksling) som begrænsninger som følge af forskelle mellem medlemslandenes lovgivninger.
In addition, they should be able to exercise their activities throughout the Community without having to fragment their financial dealings according to the country of operation and without the ruptures, restrictions, and direct or indirect barriers (such as those caused by exchange controls) which can be created by excessively disparate national regulations.
Hvorfor et europæisk kapitalmarked
Why a European capital market?
Da Rom­Traktaten blev underskrevet i slutningen af 1950'erne, var Europa på vej ud af genopbygningen efter krigen. Der var kun en svag forbindelse mellem kapitalmar­kederne i enkelte lande, og det var i mange tilfælde ikke muligt at veksle fra en valuta til en anden.
When the Treaty of Rome was signed at the end of the 1950s, Europe was emerging from the period of post­war reconstruction, which was marked by weak inter­penetration of financial markets and, often, external inconvertibility of currencies.
Siden da har privat foretagsomhed skabt et multinationalt — verdensomspændende kapitalmarked, der unddrager sig alle regler, og som har en betydelig evne til at tilpasse sig.
Since that time, the development of financial dealings has made for international, even world, financial markets which were created by private initiative, frequently avoiding regulation and remarkable for their capacity to adapt swiftly.
Baggrunden for denne udvikling er bl.a.:
Among the reasons for such a development are:
Π De multinationale selskaber og handelstrømme har fået banker og finansierings­institutioner til at øge deres internationale aktivitet.
□ the multinationalization of trade flows and of firms themselves, which obliges financial establishments to strengthen their presence abroad;
Π Erhvervslivets tilbøjelighed til at beskytte sig mod svingninger i valutakurser og renteniveauer til at forvalte den til rådighed værende kapital bedst muligt, har udviklet stadig mere sofistikerede instrumenter til forebyggelse og til tider spekulation i disse udsving.
□ the desire of economic agents to provide against the risks of variations in exchange or interest rates and to manage available funds as well as possible, by using increasingly sophisticated financial instruments for reasonable anticipation of market developments and, sometimes, for speculation.
Man har således været vidne til, at der i stedet for et integreret europæisk kapitalmarked med en fælles kontrol opstod et andet hermed parallelt »euromarked« uden kontrol, som tværtimod udnyttede de huller i kontrolsystemet, der følger af, at kontrollen er baseret på opdelte markeder.
Instead of an integrated European capital market, a parallel 'Euromarket' has therefore developed, which profits from loopholes in an over­compartmentalized system and largely escapes national controls.
Resultatet var, at operationer på dette marked i alle lande var uden for kontrol.
This situation has rendered ineffectual a large number of the regulations that were adopted in different circumstances.
Det begrænsede effekten af en række foranstaltninger, som gennemførtes i anden forbindelse, og de oprindelige hindrin­ger for fri kapitalbevægelse mellem medlemslandene blev nærmest paradoksale.
It makes a particular paradox of the barriers to free movement of capital which still exist between the Community's different national markets.
Disse hindringer hæmmer europæiske virksomheders konkurrenceevne over for konkurrenter på den anden side af Atlanten, og gør det ¡sær vanskeligt for små og mellemstore virksomheder og privatpersoner, der står svagere i forhold til det internationale marked, at få adgang til de mest fordelagtige finansieringsydelser.
These barriers diminish the competitive capacity of European firms vis-à-vis their rivals on the other side of the Atlantic. In addition, among users of financial services, they particularly affect individuals and small and medium­sized enterprises, who have less resources to gain access to the international market.
Man gå gøre op med denne situation.
There must be an end to this situation.
Til den liberalisering, som gennem nogen tid har været en realitet for betalinger for varer og tjenesteydelser, må føjes en liberalisering af kapitalbevægelser (investering, placering, optagelse af lån osv.), som jo også møder vanskeligheder i forbindelse med overførsel af valuta fra et medlemsland til et andet — et område, hvor liberaliseringen i øjeblikket er ganske utilstrækkelig.
Payments (reciprocal transactions in goods or services) have been liberalized for a long time; the process must be completed by the liberalization of capital movements (investments, loans, etc.) which involve the transfer of currencies from one Community country to another.
Retten til fri kapitalbevægelse er på ingen måde en gave til »kapitalisterne«, men vil tværtimod være i alles interesse og give nye muligheder for vækst og beskæftigelse i Europa.
A proper Community capital market is not simply a 'gift to capitalists'. It is an objective in the public interest, a new chance for growth and employment in Europe.
Her skal kun nævnes nogle få eksempler på, at virkningen af en sådan liberalisering i høj grad vil være positiv:
It will have a wide positive impact on the growth potential of the European Community:
□ De nationale finansieringsformer må tilpasse sig et mere konkurrencepræget klima. Kapitalomkostningerne vil blive mindre, og man vil opleve en moder­niserings­ og specialiseringsproces og en omstrukturering, som vil virke frem­mende for produktivitet, innovation og udvikling.
□ National financial systems will have to adapt to a more competitive environment; as a result, financial costs will be reduced and a process of modernization, specialization, and rationalization will develop, which will favour productivity and innovation.
Den europæiske finansieringsbranche vil således blive bedre egnet til at støtte europæisk erhvervslivs konkurrenceevne overfor USA, Japan o.a.
The European financial industry will thus be better able to face the growing international competition from the United States, Japan, etc.
Π Den i de enkelte medlemslande disponible kapital vil lettere og mere direkte kunne tilflyde produktive investeringer rundt om i Fællesskabet. Man får en optimal fordeling af de til rådighed værende midler.
D Disposable financial resources in the different Community member countries will be able to move more freely and more directly towards productive investments throughout the Community; this will encourage the optimal allocation of available resources.
Π Med den øgede konkurrence vil følge en tendens til udjævning og reduktion af kapitalomkostningerne. Ulige konkurrencevilkår som følge af de nuværende forskelle vil blive begrænsede og virksomhedernes omkostningsniveau vil blive mindre.
G The trend towards the levelling and reduction of financial costs, brought on by increased competition, will reduce the distortions of competition and the financial charges which affect businesses.
Takket være en sådan åbning af finansieringsmarkedet, vil små og mellemstore virksomheder — som i modsætning til større virksomheder kun vanskeligt har adgang til det internationale marked — kunne drage fordel af lempeligere kredit­ og finansieringsvilkår.
With the opening­up of financial markets, small and medium­sized enterprises which, unlike large enterprises, have little access to the international market, will be able to get credit and financing on more favourable conditions.
Π Såvel sparere som lånere vil få flere muligheder og slippe for den nuværende pedantiske kontrol med kapitaloverførsel fra land til land.
Π Both savers and borrowers will benefit from a more diverse range of opportuni­ties; it will be possible to eliminate niggling controls on cross­border movements of funds.
□ Det vil tilskynde medlemslandene til at føre en budgetpolitik, der i højere grad er i overensstemmelse (konvergent) med nabolandenes, at traditionelle købere af offentlige obligationer får nye alternative muligheder, når man afskaffer kontrol med veksling.
Π National administrations will be encouraged to promote more convergent budgetary policies, due to the elimination of exchange controls and alternative possibilities for investment offered to the traditional purchasers of government bonds.
Resultater og planer
Achievements and projects
Det Europæiske Fællesskabs »grundlov«, Rom­Traktaten, fastslog fra begyndelsen, at kapitalbevægelser gradvis skal liberaliseres. Indtil for ganske nylig var man imidlertid langt fra dette mål.
The Treaty of Rome, the 'constitution' of the European Community, provided from the beginning for the gradual liberalization of capital movements.
Da blev kapitalbevægelserne opdelt i fire kategorier med hver sin liberaliseringsgrad som mål.
A Community directive classified capital movements under four categories, each subject to a different degree of liberalization.
Da Rom­Traktaten iøvrigt rummede en række sikkerhedsklausuler, som gav medlemslandene mulighed for at afvige fra reglerne i tilfælde af betalingsbalancevanskeligheder og forstyrrelser på kapitalmarkedet, fik en række lande tilladelse til at opretholde eller genindføre en skarpere kontrol end planlagt.
Because the Treaty of Rome provided safeguard clauses to allow exceptions to be made in the event of disturbances in the capital market or balance of payments difficulties, a series of Member States had to be authorized to maintain or reintroduce stricter exchange control measures than was intended.
Og da der i en årrække ikke blev vedtaget ny EF­lovgivning, blev resultatet betydelige forskelle mellem medlemslandenes politik.
In the absence of new legislative progress, significant differences crept in between the Community Member States.
Nogle fulgte den almindelige tendens i verden siden 1960'erne og liberaliserede, mens andre end ikke opfyldte de meget beskedne forpligtelser overfor Fællesskabet, som de havde påtaget sig.
Some States followed the world movement towards liberalization which developed in the 1960s; others went no further than the Community obligations, which remained very timid.
En ny etape blev indledt i 1985 med EF­Kommissionens hvidbog om færdiggørelse af Det Indre Marked.
A new stage began in 1985 with the European Commission's White Paper on the completion of the internal market.
Denne hvidbog gør som bekendt oprettelse af et stort område
As we know, the White Paper calls for the
uden indre grænser til Fællesskabets nærmeste mål, og det indebærer helt fri passage over de gamle grænser af varer, personer og tjenesteydelser — også bank­ og finansieringsservice og kapitalbevægelser.
establishment of a large market without frontiers; this implies completely free movement of people, goods, services (particularly financial services), and captial between Community countries.
I 1986 ajourførte medlemslandene Rom­Traktaten ved at underskrive Den Europæiske Fælles Akt.
In 1986, the Single European Act amending the Treaty of Rome was signed.
Den bekræfter de oprindelige mål og pålægger Fællesskabet at gennemføre dem inden slutningen af 1992.
It confirms these objectives and charges the Community with achieving them before the end of 1992.
Med dette mål for øje forbedrede Fællesakten beslutningsmekanismen ved at inddrage Europa­Parlamentet aktivt i lovgivningsprocessen og ved at fastslå, at Ministerrådet kan træffe visse beslutninger uden enstemmighed, men på grundlag af kvalificeret flertal.
To this end, the Single Act improves the Community's decision­making mechanisms, by making more effective the participation of the European Parliament in the legislative process and by ensuring that the Council of Ministers can take a range of decisions by qualified majority rather than by unanimous agreement.
Skal et sådant integreret finansieringsområde fungere, forudsætter det imidlertid fremskridt på flere punkter:
The establishment of an integrated financial area involves progress on several points:
□ Det Europæiske Valutasystem (EMS'en) styrkes.
□ The strengthening of the European Monetary System.
1J Medlemslandenes kontrolforanstaltninger må harmoniseres, så de gensidigt kan stole på hinandens kontrol således, at national kontrol bliver overflødig og således, at der bliver total frihed for finansielle ydelser, der opfylder de fælles krav.
□ The harmonization of national supervisory structures to facilitate complete freedom for financial services.
□ Foranstaltninger til forebyggelse af skatteunddragelser.
Ü Measures to combat tax evasion.