natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Köeter, Η.B.W.M. og Dreef van der Meulen, H.C. (1977) Rapport R6417 fremsendt af EEC Colours Group. Drake, J.J.F., Butterworth, K.R., Gaunt, I.F. og Grasso, P. (1977) Fd. Cosmet. Toxicol., j_5, 503.
Köeter, H.B.W.M. and Dreef van der Meulen, H.C. (1977) Report R6417 submitted by EEC Colours Group.
WHO (1981) Tilsætningsstoffer til levnedsmidler, serie nr. 16, 45­51.
WHO (1981) Food Add. Series, No. 16, 45-51.
De foreliggende toksikologiske oplysninger omfatter resultater af undersøgelser vedrørende biokemi, stofskifte, akut og kortvarig toksicitet med 4 dyrearter, undersø­gelser vedrørende formering og teratologi med rotter samt flere langtidsundersøgelser med mus og rotter, herunder to netop gennemførte undersøgelser med disse gnavere.
The available toxicological data include biochemical and metabolic studies, acute toxicity, short-term toxicity in 4 species, reproduction and teratology studies in the rat and several longterm studies in mice and rats including two recent studies in these rodents.
Hvis farvestoffet indgives parenteralt, absorberes det kun i ringe omfang og udskilles næsten fuldstændigt i fæces efter udskillelse i galden.
The colour is poorly absorbed and almost completely excreted in the faeces following biliary excretion if parenterally administered.
Korttidsundersøgelserne omfattede bl.a. en undersøgelse af 13 ugers varighed med rotter vedrørende 0­sulphobenzaldehyd, der er en af farvestoffets komponenter.
The short-term studies include also a 13 weeks rat study on o-sulphobenzaldehyde, one of the components of the colour.
Stoffet havde ingen væsentlige toksiske virknin­ger.
These showed no significant toxic effects.
Formeringsevnen blev ikke påvirket ved indtagelse af farvestoffet.
The reproductive functions were not affected by the ingestion of the colour.
Ved de tidligere langtidsundersøgelser er der ikke påvist carcinogene tendenser.
The older longterm studies revealed no carcinogenic potential.
Dette blev bekræftet ved de seneste undersøgelser med mus og rotter, hvor der til gengæld blev påvist et mindre vægttab hos hunner ved største dosis. "No­adverse­effect­level" var 2% i foderet.
The new mouse and rat studies confirmed this but showed a slight reduction in body weight of females at the top dose level.
På grundlag af de foreliggende oplysninger havde komiteen oprindelig fastsat en ADI pa 0­12,5 mg/kg legemsvægt.
The Committee had originally established an ADI of 0-12.5 mg/kg b.w. on the basis of the available data.
Efter bedømmelse af resultaterne af de seneste undersøgelser fastsatte komiteen en revideret ADI på 0­10 mg/kg legemsvægt.
Evaluation of the modern studies allowed the Committee to establish a revised ADI of 0-10 mg/kg b.w..
SCF (1975) Rapporter, første serie, 31.12.1975, s. 24.
SCF (1975) First Series of Reports, 31.12.1975, p. 24.
IRDC (1981) rapporter fra 31.8.1981 fremsendt af EEC Colours Group. Brown, J.P., Dorsky, Α., Enderlin, F.E., Hale, R.L., Wright, V.A. og Parkinson T.M. (1980) Fd. Cosmet. Tox. 18, 1­5.
IRDC (1981) Reports dated 31.8.1981 submitted by EEC Colours Group.
WHO (1970) Tilsætningsstoffer til levnedsmidler/70.36; 24­27.
WHO (1970) Food Add./70.36; 24-27.
Der foreligger omfattende toksikologiske oplysninger, herunder: kemisk og biologisk karakterisering af farvestoffets 6 vigtigste komponenter, undersøgelser vedrørende stofskifte, akut og kortvarig toksicitet, mutagenicitetsundersøgelser in vitro med S. typhimurium, undersøgelser vedrørende formering og teratologi, fLere langtidsundersøgelser med mus og rotter samt en undersøgelse af arten af det pigment, der oplagres i forsøgs­dyrenes væv.
Extensive toxicological data are available including: chemical and biological characterisation of the six major colour components, metabolism, acute toxicity, short-term studies, in vitro mutagenicity studies in S. typhimurium, reproduction and teratology studies, several longterm studies in mice and rats as well as an investigation into the nature of the pigment deposited in tissues of treated animals.
De vigtigste komponenter spaltes ved reduktion til sulphani Isyre og det tilsvarende amid, som derefter absorberes.
The major components are reductively cleaved to sulfani lie acid and the corresponding amine, which are then subsequently absorbed.
Meget store doser medførte oplagring af pigment i flere væv og var tillige cardiotoksiske.
Very high doses caused pigment deposition in several tissues and were cardiotoxic.
Teratologiske virkninger blev ikke iagttaget.
No teratological effects were noted.
Ved en undersøgelse over flere generationer, hvor der ganske vist kun anvendtes en enkelt dosisstørrelse (15 mg/kg legemsvægt) svarende til 100 gange den beregnede menneskelige indtagelse, blev der ikke iagttaget toksiske virkninger på
A multigeneration study, using, however, only 1 dose level (15 mg/kg b.w.) about 100 times the calculated human intake, showed no toxic effects on reproductive function and no pigment deposition in the F3a generation.
Ved den nye langtidsundersøgelse med rotter, blev der iagttaget vægttab og pigmentering af væv ved de største testdoser, men ingen carcinogene tendenser. "No­adverse­effect­level" på 15 mg/kg legemsvægt var bestemt i undersøgelsen over flere generationer.
The new longterm rat studies showed reduced body weight and tissue pigmentation at the highest test dose but no evidence of carcinogenic potential.
Pa grundlag af yderligere oplysninger fastsatte komiteen en ADI på 0­0,15 mg/kg legemsvægt.
The Committee established an ADI of 0-0.15 mg/kg b.w. on the basis of the further information provided.
SCF (1975) Rapporter, første serie, 31.12.1975, s. 25. SCF (1979) Rapporter, ottende serie, maj 1979, s. 11.
SCF (1975) First Series of Reports, 31.12.1975, p. 25.
Phi lp, J.M. (1978) Unilever Research Report, august 1978, fremsendt til Kommissionen. Wilson, R. et al.
Philp, J.M. (1978) Unilever Research Report, August 1978, submitted to EEC Commission.
(1983) Rapport om Unilever ESL af januar 1983, fremsendt til Kommissionen.
(1983) Report of Unilever ESL dated Jan. 1983 submitted to EEC Commission.
LSR (1982) Rapport nr. 82/URL012/573 fremsendt af Unilever til Kommissionen.
LSR (1982) Report No. 82/URL012/573 submitted by Unilever to EEC Commission.
LSR (1980) Rapport nr. 80/URL072/051 fremsendt af Unilever til Kommissionen.
LSR (1980) Report No. 80/URL072/051 submitted by Unilever to EEC Commission.
Wilson, R., Hague, P.H. og Hardy, W.S. (1983) Rapport om Unilever ESL af januar 1983 fremsendt til Kommissionen. Haveland­Smith, R.B. og Combes, R.D. (1982) Mutation Res., 105, 51­58.
Wilson, R., Hague, P.H. and Hardy, W.S. (1983) Report of Unilever ESL dated Jan. 1983 submitted to EEC Commission.
De foreliggende toksikologiske oplysninger omfatter resultater af undersøgelser vedrø­rende stofskifte, akut og kortvarig toksicitet med rotter og svin, formering over flere generationer og teratogen!citet med rotter, mutagenicitetsundersøgelser in vitro og langtidsundersøgelser med mus og rotter.
The available toxicological data include studies on metabolism, acute toxicity, short-term toxicity in rats and pigs, multigeneration reproduction and teratogenicity in rats, in vitro mutagenicity studies and longterm studies in the mouse and rat.
Det farvestof, der kan købes i handelen, inde­holder ca. 20% uidentificerede fyldfarvestoffer.
The composition of the commercially used colour includes about 20% of unidentified subsidiary colour.
Ved stofskifteundersøgelserne blev der ved langvarig indtagelse påvist en lille del af farvestoffet i nyrene og de mesentriale lymfekirtler.
The metabolic studies showed a small proportion of the colour was observed in the kidney and mesenteric lymphnodes on prolonged ingestion.
Ved undersøgelserne vedrørende akut og kortvarig toksicitet blev der ikke iagttaget væsentlige toksiske virkninger.
The acute and short-term studies revealed no significant toxic effects.
Ved undersøgelsen over flere generationer og teratogenicitetsundersøgelsen dannedes der pletter på nyrer og mesentriale lymfekirtler, men der påvistes hverken specifikke toksiske virkninger på formeringsevnen eller terato­logiske tendenser.
The multigeneration and teratogenicity studies showed staining of kidney and mesenteric lymphnodes, but no specific toxic effects on reproductive function or evidence of teratologic potential.
Ved mutagenicitetsforsøg i prokaryotiske systemer påvistes ingen aktivitet.
The mutagenicity tests in prokaryotic systems showed no activity.
Ved langtidsundersøgelserne dannedes der pletter på vævene ved de største testdoser, men der blev ikke påvist carcinogene tendenser.
The longterm studies revealed staining of the tissues at the highest levels tested but no carcinogenic potential.
Komiteen anmodede om supplerende oplysninger vedrørende arten af fyldfarvestofferne samt om oplysninger om
The Committee requested additional information on the nature of the subsidiary dyes and information on the absence of any histological evidence of damage from pigment deposition. These data have now been provided.
SCF (1975) Rapporter, første serie, 31.12.1975, s. 25. SCF (1975) Supplerende rapport af 14.9.1975. SCF (1979) Rapporter, ottende serie, maj 1979, s. 12. BIBRA (1981) Rapport nr. 294/1/82 fremsendt af EEC Colours Group. Gaunt, I.F., Phillips, J.C, Mendis, D. (1981) Research Report 1/1981 fremsendt af EEC Colours Group. Haveland-Smith, R.B. og Combes, R.D. (1980) Fd. Cosmet. Toxicol. 1_8, 215.
SCF (1979) Eighth Series of Reports, May 1979, p. 12.
WHO (1977) Tilsætningsstoffer til levnedsmidler, serie nr. Yi^, 68-71.
WHO (1977) Food Add. Series No. 12, 68-71.
Da ECFA i 1969 første gang beskæftigede sig med de forskellige former for karamel, blev de betragtet som et stort antal dårligt definerede og komplekse produkter, for hvilke der ikke fandtes tilstrækkeligt klare specifikationer.
When caramels were first considered by JECFA in 1969, they were understood to be a large number of ill-defined and complex products, for which no adequate specifications existed.
De var fremstillet af forskellige kulhydrater ved opvarmning med et stort antal forskellige syrer, baser og salte og under forskellige temperatui— og trykforhold.
They were formed from various carbohydrates by heating with any of a wide range of acids, bases and salts, under different conditions of temperature and pressure.
Siden da er der indsamlet en betydelig mængde toksikologiske oplysninger om karamel, men bedømmelsen heraf blev sinket, fordi der ind imellem manglede tilfredsstillende testspecifikationer.
A considerable amount of toxicological data on caramels has been accumulated since then, but the evaluation of these data was hampered by the absence of satisfactory specifications for the materials tests at various times.
Komiteen har under den igangværende revision bemærket, at karamel nu almindeligvis opdeles i fem klasser: karamel af brændt sukker, almindelig (spiritus) karamel fremstillet med caustisk soda, caustisk sulphitkaramel, ammonieret karamel og ammoniumsuophi t karamel.
During the present review, the Committee noted that it is now generally accepted that caramels fall into five classes: burnt sugar caramels, plain (spirit) caramels made with caustic soda, caustic sulfite caramels, ammonia caramels and ammonia sulphite caramels.
Karamel af brændt sukker og almindelig karamel kan betragtes som naturlige bestanddele af kosten, da de tilsyneladende kun indeholder forbindelser, som kan forventes at dannes, når saccarose opvarmes, eller visse levnedsmidler tilberedes.
Burnt sugar caramels and plain caramels could be considered as natural constituents of the diet as they are only likely to contain compounds which would be expected to arise when sucrose is heated or when certain foods are cooked.
I 1969 mente JECFA ikke, at der kunne fastsættes gradsforskelle for disse karamelformer, og at det var uberettiget at behandle dem anderledes end karamel i handelen, der var fremstillet uden brug af ammoniak eller ammoniumsalte.
In 1969 JECFA considered that degrees of difference could not be delineated for these caramels and that a toxicological discrimination was unwarranted between such caramels produced on cooking or heating sugars and caramels produced commercially by processes not using ammonia or ammonium salts.
I forbindelse med sin første revision af levnedsmiddelfarvestoffer i 1975 bedømte komiteen karamel af brændt sukker og almindelig karamel pa samme måde som JECFA i 1969, og der er ikke modtaget nye oplysninger, som ændrer komiteens opfattelse.
At the time of its first review of food colours in 1975 the Committee expressed the same opinion as proposed by JECFA already in 1969, when evaluating burnt sugar caramels and plain caramels, and no new information has been received to cause the Committee to change its opinion.
Komiteen har ikke bedømt caustisk sulphitkaramel på grund af manglende oplysninger.
The Committee did not evaluate caustic sulfite caramels as no adequate data were available for assessment.
I forbindelse med sin første revision af levnedsmiddelfarvestoffer i 1975 fastsatte komiteen en midlertidig ADI på 0-100 mg/kg legemsvægt for ammonieret karamel med en grænse på 200 ppm 4-methylimidazol pr. 20 000 EBC-enheder.
At the time of its first review of food colours in 1975 the Committee established a temporary ADI of 0-100 mg/kg b.w. for ammonia caramels with a limit of 200 ppm 4-methyl-imidazole per 20 000 EBC units.
Ved flere toksicitetsforsøg blev det imidlertid påvist, at ammonieret karamels væsentligste skadelige virkning var en depression af cirkulerende lymfocyter.
However, further toxicity testing revealed that the principal adverse effect of ammonia caramels was a depression of circulating lymphocytes.
I 1977 tilbagekaldte JECFA sin midlertidige ADI for ammonieret karamel, fordi der hverken var fastsat et "no-effect-level" eller en tilstrækkelig klar specifikation.
In 1977 JECFA withdrew its temporary ADI for ammonia caramels because a no-effect level and an adequate specification had not been established.
Komiteen gennemgik resultaterne af de japanske langtidsundersøgelser med rotter og mus, formerings- og teratologiundersøgelser med ammonieret karamel samt langtidsundersøgelsen med 4-methylimidazol i 1979 og fik oplysning om flere igangværende arbejder.
The Committee reviewed the Japanese longterm studies in rats and mice and reproduction teratology studies on ammonia caramels as well as the longterm study on 4-methyl-imidazole in 1979, and was informed about further work in progress.
Komiteen traf dengang ingen endelig afgørelse, men den modtog hver 6. måned rapport om arbejdets forløb, og havde derfor ingen indvendinger mod fortsat anvendelse af ammonieret karamel.
The Committee took no final decision at that time but had no objection to the continued use of ammonia caramels while receiving six-monthly reports on the progress of work.
En faktor med antipyridoxin-egenskaber, der kan medføre faldende lymfocyttal hos rotter, der får et foder med lavt pyridoxinindhold, er nu identificeret som 2-acety 1-4(5)-tetrahydroxybutylimidazol.
A factor possessing antipyridoxine properties and capable of causing reduction in lymphocytes only in rats on a low-pyridoxine diet has now been identified as 2-acetyl-4(5)-tetrahydroxybutyl imidazole.
Der er imidlertid ikke konstateret nogen årsagssammenhæng mellem tendensen til faldende lymfocyttal og antipyridoxinaktivi teten.
However, a clear causal relationship between lymphocyte reduction ability and antipyridoxine activity has not been established.
Endvidere påvistes tendensen til faldende lymfocyttal allerede ved så små mængder som 0,1 mg/kg legemsvægt.
Moreover the lymphocyte-depressing activity was still present at levels as low as 0.1 mg/kg b.w..
Da der imidlertid ikke er påvist nogen virkninger hos mennesket ved traditionel anvendelse af dette farvestof og i betragtning af den formodede tilstrækkelige pyridoxinmængde i normal kost, kan antagelsen om et væsentligt fald i lymfocyttallet hos mennesket som følge af indtaget ammonieret karamels antipyridoxinaktivitet ikke opretholdes.
However, the absence of any observed effects in man from the traditional use of this colouring matter and the presumed adequacy of the normal diet with regard to the supply of pyridoxine would not sustain the expectation of any significant lymphocyte reduction occurring in man as a result of the antipyridoxine activity of ingested ammonia caramels.
Man er igang med en karakterisering af ammonieret karamel, der kan købes i handelen.
Characterization of commercially available ammonia caramels is in progress.
Der skal udvikles en analytisk metode til bestemmelse af antipyridoxinfaktoren. De
An analytical method for determining the antipyridoxine factor remains to be developed.
Ved gennem gangen af resultaterne af langtids- og formeringsundersøgelserne vedrørende ammoniumsulphitkaramel i 1979 fastholdt komiteen den midlertidige ADI på 0-100 mg/kg legemsvægt, da flere arbejder endnu ikke var afsluttet.
When reviewing the longterm and reproduction studies on ammonia sulphite caramels in 1979 the Committee maintained the temporary ADI of 0-100 mg/kg b.w. while further work was in progress.
Siden da har komiteen hver 6. måned modtaget rapporter om arbejdernes forløb.
Since that time the Committee has continued to receive six-monthly reports on progress.
I forbindelse med den igangværende revision har komiteen bemærket, at der ved de seneste mutagenicitetsundersøgelser vedrørende ammoniumsulphitkaramel ikke er påvist genotoksiske tendenser.
At the time of the present review the Committee noted that the recent mutagenicity studies on ammonia sulphite caramels revealed no genotoxic potential.
Ved subkroniske undersøgelser med rotter, herunder en én-generations undersøgelse, blev der ikke påvist hæmatolytiske virkninger, og der fastsættes et "no-effect-level" på 10% i foderet.
Subchronic studies in rats including a one generation study showed no haematological effects and yielded a no-effect level of 10% in the diet.
Der foretages for øjeblikket undersøgelser vedrørende kronisk toksicitet og kronisk carcinogenecitet.
Chronic toxicity/carcinogenicity studies in rats and mice are in progress.
Da der ingen skadelige virkninger er påvist, kan stofferne fortsat anvendes, indtil resultaterne af de igangværende forsøg foreligger, og der er udarbejdet fyldestgørende specifikationer.
The absence of any adverse findings justifies continued use until the results of the ongoing longterm tests are to hand and an adequate specification has been prepared.
I forbindelse med bestræbelserne på at karakterisere de former for karamel, der kan fås over hele verden, har det vist sig, at de forskellige produkter stort set er af samme kvalitet.
Present efforts at characterizing the internationally available caramels show great qualitative similarities between the various products.
Sammenfattende kan det siges, at selv om komiteen ikke har kunnet foretage en endelig bedømmelse af caustisk sulphitkaramel, ammonieret karamel og ammoniumsulphitkaramel har den ingen indvendinger mod, at disse farvestoffer fortsat anvendes, medens der fremskaffes flere oplysninger om specifikation og toksikologi for alle disse stoffer.
In summary, although the Committee was not able to make final evaluations on caustic sulphite caramels, ammonia caramels and ammonia sulphite caramels, it has no objections to the continued use of these colouring matters while further information on specification and toxicology is generated for all these materials.
Kommiteen ønsker med regelmæssige mellemrum at blive holdt underrettet om resultaterne af de igangværende undersøgelser, der påregnes afsLuttet senest december 1987.
The Committee wishes to be kept informed at regular intervals of the results of ongoing studies which are expected to be completed by December 1987.
Med hensyn til menneskets sandsynlige indtagelse, er der metodologiske vanskeligheder i forbindelse med fodring af forsøgsdyr med karamel, især ammonieret karamel, med doser, som gør det muligt at fastsætte en klassisk ADI. Dette er et generelt problem, som ikke alene vedrører karamel, men også andre stoffer, der indtages i store mængder. Komiteen henstiller, at dette problem behandles.
In view of the likely human intake there are methodological difficulties in feeding caramels, particularly ammonia caramels, to test animals at dose levels which would allow the establishment of a classical ADI.
Sinkeldam, E.J. (1982) Ikke offentliggjort rapport nr. V82.291/221153, fremsendt af European Technical Caramel Association.
Sinkeldam, E.J. (1982) Unpublished Report No. V82.291/221153, submitted by European Technical Caramel Association.
ITCA (1977-1983) Resumeer af biologiske oplysninger om karamelfarvestoffer fremsendt af European Technical Caramel Association.
ITCA (1977-1983) Summaries of biological data on caramel colours submitted by European Technical Caramel Association.
WHO (1977) Tilsætningsstoffer til levnedsmidler, serie nr. 12, 47-63.
WHO (1977) Food Add. Series No. 12, 47-63.
De foreliggende toksikologiske oplysninger omfatter resultater af stofskifteundersøgelser med 3 dyrearter, undersøgelser vedrørende akut toksicitet, herunder sensibilisering, mutagenicitetsundersøgelser in vitro, korttidsundersøgelser med rotter og svin, formeringsog teratogenicitetsundersøgelser med rotter samt flere langtidsundersøgelser med mus og rotter. Ved stofskiftet foregår der en azoreduktion til naphtionsyre og aminonaphtolsulphonat.
The available toxicological data comprise metabolic studies in 3 species, acute toxicity including sensitisation, in vitro mutagenicity study, short-term studies in rats and pigs, reproduction and teratogenicity studies in the rat and several longterm studies in the mouse and rat.
Det meste af farvestoffet udskilles i løbet af 24-72 timer uden at akkumuleres og med minimal passage gennem placenta.
Most of the colour is excreted within 24-72 hours without any accumulation and with minimal transplacental passage.
Ved korttidsforsøgene er der ikke påvist skadelige toksiske virkninger. Ved formerings- og teratogenicitetsundersøgelser over flere generationer er der ikke påvist skadelige virkninger på formeringsevnen og ingen teratogene tendenser.
Short-term tests revealed no adverse toxic effects.
Ved mutagenicitetsforsøg in vitro blev der ikke iagttaget genotoksisk aktivitet.
In vitro mutagenicity tests did not indicate genotoxic activity.
Ved langtidsundersøgelserne blev der ikke påvist carcinogene tendenser.
The longterm studies produced no evidence for carcinogenic potential.
På grundlag af "no-effect-level" i langtidsundersøgelserne med rotter fastsatte komiteen en ADI på 0-4 mg/kg legemsvægt.
The Committee established an ADI .of 0-4 mg/kg b.w. based on the NEL in the longterm rat studies.
WHO (1978) Tilsætningsstoffer til levnedsmidler, serie nr. 13, 7-10.
WHO (1978) Food Add. Series, No. 13, 7-10.
Komiteen bedømte allerede i 1981 dette stof.
The Committee already evaluated this substance in 1981.
De dengang foreliggende oplysninger omfattede resultater af korttidsundersøgelser med 3 dyrearter, undersøgelser over flere generationer samt teratogenicitetsundersøgelser med mus og rotter, mutagenicitetsundersøgelser in vitro samt langtidsundersøgelser med rotter.
The then available data included short-term studies on 3 species, multigeneration and teratogenicity studies in mice and rats, in vitro mutagenicity studies and a longterm study in rats.
Der var ikke gennemført stofskifteundersøgelser.
No metabolic studies were available.
Ved korttidsundersøgelserne blev der ikke påvist tydelige toksikologiske virkninger. Farvestoffet påvirkede ikke formeringsevnen og udviste ikke teratogene tendenser.
The short-term studies showed no obvious toxicological effects.
I vævskulturer fra pattedyr påvistes ingen cytotoksicitet, og ved en række mutagem'citetsforsøg in vitro i prokaryotiske og eukaryotiske systemer var der ingen tegn på genotoksisk aktivitet.
Mammalian tissue cultures produced no evidence of cytotoxicity and a number of in vitro mutagenicity tests in prokaryotic and eukaryotic systems indicated absence of any genotoxic activity.
Ved langtidsundersøgelserne, der bl.a. omfattede påvirkning in utero, blev der ikke påvist carcinogene tendenser.
The longterm study included in-utero exposure and did not show any carcinogenic potential.