natgillin/translations-raw huggingface dataset:
4) Hvis sagsøgeren i henhold til EØF-traktatens artikel 119 har ret til at være medlem af pensionskassen fra et tidspunkt, der ligger forud for den 1. januar 1991, indebærer dette da også, at hun ikke er forpligtet til at betale de bidrag, hun skulle have betalt, hvis hun var blevet optaget som medlem af pensionskassen på et tidligere tidspunkt?
(6) Do the Protocol concerning Article 1 19 of the EECTreaty appended to the Treaty of Maastricht ('the Barber Protocol') and the (draftlaw amending) the transition a Ar tl icte ltl of Draft Law 20890, which isi,ntended to implement the Fourth Directive, affect
Håndbog om ligebehandling af kvinder og mænd i Den Europæiske Union
Handbookon equaltreatmentfor women and menin the European Union
6) Har den til Maastricht-traktaten knyttede protokol ad artikel 119 i traktaten om oprettelse af Det
the assessmenoft this case which was broughtbeforethe Cantonal Court by writ of summonsissuedon 1 6 July 1992?
1976, s. 1989, præmis 5 og 6).
The Court, herebyrules:
Hvad angår første og andet spørgsmål, anvender Domstolen samme argumentation som i Vroege-dommen. men.
1.1.The right to join an occupational pension schemefalls within the scope of Article 1 19 of the Treatyand is therefore covered by the prohibition ofdiscrimination laid down by that article.
1) Retten til at være omfattet af en erhvervstilknyttet pensionsordning falder ind under anvendelsesområdet for EØF-traktatens artikel 119 og rammes dermed af forbuddet mod forskelsbehandling i denne artikel.
Forthe first and secondquestionsthe, Courttook thesameline of argumentasin the Vroegejudgment.
2) Begrænsningen af de tidsmæssige virkninger af dommen af 17. maj 1990 i Barber-sagen (sag C262/88) gælder ikke for retten til at være omfattet af en erhvervstilknyttet pensionsordning.
2.2.Thelimitation of the effects in time of thejudgment of 1 7 May 1990, Barber (Case C-262/88) does not apply to the right to ioin an occupationalpension scheme.
Hvad angår det tredje spørgsmål, fastslår Domstolen, at den effektive virkning af artikel 119 i høj grad ville blive svækket, og det ville have særdeles uheldige følger for den retsbeskyttelse, der er nødvendig for en virkelig ligebehandling, hvis en arbejdstager kun kunne påberåbe sig bestemmelsen over for arbejdsgiveren, men ¡kke over for dem, der administrerer ordningen, og som det udtrykkeligt er pålagt at opfylde arbejdsgiverens forpligtelser.
As regardsthe thirdquestionthe, Court statedthat theeffectivenessof Article 1 19 would be considerablydiminishedandthe legalprotectionrequiredto achievereal equalitywould be impairedif an employeecouldrely on that provisiononly as againstthe employerand not againsthe t a d m in is tr a to o rs f the schemewho are
3) De, der administrerer en erhvervstilknyttet pen sionsordning, er ligesom arbejdsgiveren forpligtet til at iagttage bestemmelserne i traktatens artikel 119, og den arbejdstager, der udsættes for forskelsbehandling, kan gøre sine rettigheder gældende direkte over for dem, der administrerer ordningen.
expresslychargedwith performingthe employer'sobligations.
4) Den omstændighed, at en arbejdstager kan stille krav om at blive omfattet af en erhvervstilknyttet pensionsordning med tilbagevirkende kraft, inde bærer ikke, at arbejdstageren kan undgå at betale bidrag til ordningen for det tidsrum, der er tale om.
The administrators of an occupational pensionscheme must, like the employer comply with theprovisions of Article 1 19 of the Treaty and a workerwho is discriminated against may assert his rightsdi rectly against those administrators.
Hvad angår det fjerde spørgsmål, bemærker Domstolen, at artikel 119 — for så vidt angår retten til at være omfattet af en erhvervstilknyttet pensionsordning — kræver, at arbejdstageren ikke udsættes for forskelsbehandling på grundlag af køn ved at være udelukket fra en sådan pensionsordning.
The fact that a worker can claim retroactively tojoin an occupational pension scheme does notallow the worker to avoid paying the contributionsrelating to the period of membership concerned.
EF-Domstolens afgørelser fageæ, der påberåber sig deres ret til at være omfattet af en erhvervstilknyttet pensionsordning, på betingelse af, at reglerne ikke er mindre gunstige for søgsmål af denne art end for til svarende søgsmål i henhold til national ret, og at de ikke i praksis gør det umuligt at udøve rettigheder i henhold til fællesskabsretten.
As regardsthefifth questionthe, Court hasconsistentlyheldthat,in the absenceof Communityruleson thematter,the nationarullesrelatingto timelimitsforbringingactionsare also applicableto actionsbasedon Communitylaw, providedthat they are no lessfavourablefor suchactionsthanfor similaractionsof adomesticnatureandthat they do not rendertheexerciseof rightsconferredby Communitylaw im-
6) Den til traktaten om Den Europæiske Union knyttede protokol nr. 2 ad artikel 119 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab har ingen betydning for retten til at være omfattet af en erhvervstilknyttet pensionsordning, idet denne ret fortsat reguleres af dommen af 13. maj 1986 i Bilka-sagen (sag 170/84).
Protocol No 2 concerning Article 1 19 of the Treatyestablishing the European Community, annexed tothe Treaty on European Union, does not affect theright to join an occupational pension scheme,which is governed by the judgment of 13 May1986, Bilka (Case 170/84).
Dato for dommen: 5. oktober 1994.
Date of thejudgment:5 October 1994
Emne: Social sikring — arbejdskraftens frie bevægelighed — ligebehandling af mænd og kvinder — pension — forhøjelse af pensionen på grund af ægtefælle, der forsørges.
In Belgiumthe , Nation aP en sl ions Office ('the RVP') also awarded Mr vanMunstera retiremenpenstionw,itheffectfrom 1 Novembe1985r.
Faktiske omstændigheder og 50 %, fordi hans kone endnu ikke var fyldt 65 år på det tidspunkt, da afgørelsen blev truffet.
February1988 and asfrom 1 October1987,the 1987,the amount of the retiremenpens t iongrantedto her
Da fru Van Munster ¡kke personligt modtog nogen ydelse, blev Van Munsters belgiske pensionsbeløb beregnet efter satsen for »familiepension« under hensyn til den periode på 8 år, hvor han havde lønnet beskæftigelse i Belgien. Den 10. oktober 1987, hvor fru Van Munster fyldte 65 år, tilkendte den nederlandske pensionsinstitution i henhold til AOW hende en personlig alderspension, beregnet som 50 % af nettominimumslønnen.
'householdrate'.lt did so on thegroundthat, accordingto the Belgian legislation M ,r s van Munster
Samtidig fratog institutionen Van Munster det pensionstillæg, han havde modtaget indtil da.
' retire men t p en s ionor an equivalent wasin receiptof abeneift'.
1 ) Eren national bestemmelse (som artikel 10, stk. 1,1 kongelig anordning nr. 50 af 24. oktober 1967 om arbejdstageres alders- og efterladtepension), hvor ved en pensionsydelse, som fastsættes under hensyntagen til den hjemmegående ægtefælles situation, har forskellige konsekvenser, alt efter om ydelsen tilkendes i form af en forhøjelse af den erhvervsaktive ægtefælles pension eller i form af en selvstændig pension, der tilkendes den hjemmegående ægtefælle (som den pension, der I henhold til den nederlandske Algemene Ouderdomswet siden den 1. april 1985 tilkendes den gifte kvinde), forenelig med fællesskabsretten, navnlig med traktaten af 25. marts 1957 om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, princippet om arbejdskraftens frie bevægelighed, herunder navnlig traktatens artikel 3, litra c), artikel 48, stk. 1 ff., og artikel 51, og princippet om ligebehandling af
Netherlands Social Insurance Bank ac-cordinglyawarded Mr van Munsteran old-agepensionon the basisof 100 % of his net minimumsalary50,o/oon accountof his being a marriedpersonand 50ohon ls a nationaplrovision(suchas Artrcle10(1)of RoyalDecree No 50 of 24 October1967 on retirementand survivor'spensionsfor workers)compatiblewith Communitylaw,inparticularthe Treatyof 25March 1957 establishingthe EuropeanEconomic Community the , principleof freedomof movementfor workers,in particular Article 3(c), Article 48(1)ef seq. and Article 51 of the Treatythe,principleofequaltreatmentfor men and women, and specifically Coun c iD li re ctive 79/7 of 19 Decembe1978ron theprogressiveimplementationof theprincipleof equaltreatmentfor men and womenin mattersof socialsecurityin , particular Article 4(1)thereof,wherethe nationalprovisionattachesdifferentconsequencestopensionbenefitsrelatedto the
Domstolen kender for ret: mænd og kvinder, nærmere bestemt Rådets direktiv 79/7 af 19. december 1978 om gradvis gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring, navnlig artikel 4, stk. 1 ?
Handbook on equal treatmentfor women and men in the European Union situationof the inactivespouseaccordingtowhetherthe benefitis grantedin the form of anincreasein the pensionof the activespouseor inthe form of a separatepensiongrantedto theinactivespouse(asgrantedto married womenunderthe AOW since1 April1985)? 1985)?
Vedrørende de belgiske lovbestemmelsers overens stemmelse med direktiv 79/7 bemærker Domstolen, at der ved artikel 4, stk. 1, i direktiv 79/7 er indført et princip om ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til beregningen af sociale ydelser, herunder ægtefælletillæg.
Directive79/7,the Court notedthat Article 4(1) of thedirectivelays down the principleof equaltreatmentfor men and womenin relationto calculationof socialsecuritybenefitsinc,ludingincreasesduein respecotf aspouse.lt wasto comply with thatprovisionand toapplythe principleof equaltreatmentas widely aspossiblethat the AOW was amended The .
AOW er blevet ændret for at til vejebringe overensstemmelse med denne bestemmelse og for at opnå den videst mulige anvendelse af princippet om ligebehandling. Den belgiske lovgivning er ikke blevet ændret tilsvarende. Domstolen bemærker ¡midlertid, at tilpasningen af AOW ikke var nødvendig i henhold til direktiv 79/7.
Belgianlegislationon, the other hand, has not been amendedto that effect. lt is important to note, however, that Directive79/7 did not requirethe AOWto be amended.It isapparentfrom the wording of Article7(1Xc)that 7(1Xc)that the Member Statesare authorisedto excludefrom thescopeof the Directivethegrantingof entitlementotold-agebenefitsby virtue of the derivedentitlementsofa spousel.t followsthattheprincipleof equaltreatment for men and women, as expressed in Directive 79/7 , does not precludea Member Statefrom not applyingto
Dato for dommen: 6. december 1994.
Date of the judgment:6 Decembe1994r
I mangel af passende foranstaltninger til gennemførelse af artikel 4 i direktiv 79/7 har kvinder, der stilles ugunstigt som følge af, at forskelsbehandlingen opretholdes, krav på at blive behandlet på samme måde og efter samme regler som mænd i samme situation, og så længe direktivet ikke er blevet gennemført, er disse regler de eneste, man gyldigt kan henholde sig til. Efter denne dom fra Domstolen traf Social Security Commissioners ved dom af 16. december 1991 bestemmelse om, at Johnson skulle tilkendes SDA med virknlrg fra den 16. august 1986, dvs. for den tolvmåneders periode, der gik forud for hendes ansøgning, hvorimod denne retsinstans ikke fandt, at der burde træffes bestemmelse om udbetaling af disse ydelser, for så vidt angår en periode forud for dette tidspunkt.
Facts and procedure suresfor implementingArticle 4 of Directive79/7,women placedat a disadvantageby the maintenanceof the discriminationwereentitledto be treatedin thesamemannerandto havethe samerulesappliedtothem as men who werein the same situations,ince,wherethe directivehadnot beenimplementedcorrectlythose,rulesremainedthe only validpoint of reference Fo . ll owing the Court'sjudgmentin that case,the Soc i a Secu l rity Commissioners by, decisionof 16Decembe1991r, granted SDAto Mrs Johnsonwitheffectf rom 1 6 August 1 986,that is to say, 12 monthspriorto her claim, but refusedtogrant paymentsin respect of any period prior to that date.
Sidstnævnte afgørelse blev truffet på grundlag af bestemmelsen i § 165A, stk. 3, i Social Security Act 1975, der lyder således: »Ingen kan — heller ikke under påberåbelse af nogen forskrift udstedt i henhold til nærværende paragraf— kræve (...) nogen ydelse I øvrigt (bortset fra ydelse ved invaliditet, ydelse til lavindkomstmodtagere eller ydelse ved dødsfald fra arbejdsulykkesforsikringen) for en periode, der ligger mere end tolv måneder før ansøgningsdatoen.«
The refusal wasbasedon the rule containedin subsection3 of section1654of the Soc i a Secu rl it y Act 1975, accordingtowhich'Notwithstandingany regulationsmade underthis sectionno,personshallbe entitled:. .(c)to anyother benefit(exceptdisablemenbenetfit or reducedearningsallowanceor industriadealth benefit)inrespecotf anyperiodmorethan 12 months beforethedate on whichthe claimismade.' made.'
Appellanten i hovedsagen, Elsie Rita Johnson, ophørte med at arbejde omkring 1970 for at passe sin datter, der da var 6 år gammel.
Mrs Johnsonthe, appellanint the main proceedings,gaveup work in or about1970in orderto look afterher daughterwho, wasthen sixyearsold.
I 1980 ønskede hun at komme i beskæftigelse igen, men var ikke i stand til det som følge af en ryglidelse. Af denne grund fik hun i 1981, på hvilket tidspunkt hun boede alene, tilkendt Non-Contributory Invalidity Benefit (bidragsuafhængige in validitetsydelser, »NCIB«).
Shesoughttoresumeemploymenint 1980but was unableto do sobecauseof a backcomplaint.Forthat reasonshe wasgranted Non- Contribu to In vary lid it y Benefit ( ' NCIB 'in ) 19 81, when she wasliving al one The .
NCIB blev afskaffet ved Health and Social Security Act 1984, som indførte Severe Disablement Allowance (ydelser ved alvorlig invaliditet, herefter benævnt »SDA«), der kan tilkendes såvel mænd som kvinder på de samme betingelser.
Healthand SocialSecurityAct 1984abolishedthe NCIBand introducedthe Severe D is able menAt ll o w an c e( 'S D A' ) wh,ich maybe grantedto personsof either sex underidenticalconditions.
I henhold til artikel 20, stk. 1 i Social Security (Severe Disablement Allowance) Regulations 1984 havde per soner, der havde været berettiget til NCIB, dog uden videre krav på SDA uden at skulle dokumentere, at de opfyldte de nye betingelser.
However, section 20(1)of the Soc i a Secu rl it y (Severe D is able menAt ll o w an c e) Regulations 1 984allowed personsentitledto the old NCIBtoqualifyautomaticallyfor the new SDA without beingrequiredto provethat they satisfiedthe new conditions On .
Den 17. august 1987 Indgav Johnson gennem et Citizens Advice Bureau en ansøgning om SDA.
1 7August 1987 Mrs Johnsonappliedthroughthe Citizens AdviceBureaufor SDA, ls the decisionof the EuropeanCourt of Justice in Emmott(CaseC-208/90,[1991]ECRl-4269),to
Denne ansøgning blev afslået under henvisning til § 165A i Social Security Act 1975, som ændret. Denne bestemmelse indebærer, at en person, der ikke havde ansøgt om NCIB, inden denne ydelse blev afskaffet, ikke uden videre har krav på SDA (jf. dom af 11 .juli
Her applicationwasturned down on the basisofsection1654 of the Soc i a Secu l rity Act 1975, asamendedthe, effect of thatprovisionbeingthat apersonwho has not claimedpaymentof NCIB beforethe abolitionof that benefit may not claim automatic entitlementot SDA(seejudgmentof 1 1 July 1 9 91, Johnson Case, C-31/90,119911ECRl-3723,paragraph29).
1) Skal EF-Domstolens afgørelse i Emmottsagen (sag C-208/90, Sml. 1991 I, s. 4269), hvorefter en medlemsstats myndigheder ikke kan påberåbe sig nationale processuelle regler vedrørende søgsmålsfrister, så længe medlemsstaten ¡kke forskriftsmæssigt har gennemført direktiv 79/7 i national ret, fortolkes således, at dette princip finder anvendelse
The SocialSecurity Commissioners be, for e whom the effect that a Member State may not rely onnationalprocedurarullesrelatingto the time-limttsfor bringingproceedingsso long asthat MemberState has not properly transposed Directive 79/7into itslegal systemto, be interpretedas applyingto nationalrules on claimsfor benefitforpastperiodsin caseswhere a Member State hasimplementedmeasuresto comply with that directive beforethe relevandeadtlinebut hasleft in
EF-Domstolens afgørelser der alene begrænser den periode forud for indgivelsen af ansøgningen, for hvilken der kan opnås efterbetaling af ydelser, ¡kke indebærer, at det i praksis er umuligt for borgere, der påberåber sig fællesskabsretten, at hævde krav.
Handbook on equal treatmentfor women and men in the European Union force a transitionaprovlisionsuch asthat considered by the EuropeanCourt of Justicein Case384/ 384/
2) Navnlig ønskes det oplyst, hvorvidt den pågældende nationale retsinstans under følgende om stændigheder skal se bort fra vedkommende nationale regler — om betaling af ydelser med tilbagevirkende kraft — fra det tidspunkt, hvor fristen for at gennemføre direktivet udløb, dvs. den 23. december 1984: a) En medlemsstat har vedtaget og gennemført en lovgivning med henblik på at opfylde sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 79/7 (herefter benævnt »direktivet«) inden udløbet af den i direktivet fastsatte frist.
(i)a Member State has adoptedandimplementedlegislationto fulfilits obligationsunder Council Directive79/7('theDirective')priorto the deadlinelaid downin the directive;
b) Medlemsstaten indfører hertil knyttede over gangsordninger med henblik på at sikre retsstillingen for personer, der allerede oppebærer sociale sikringsydelser.
(ii) the Member Stateintroducesancillarytransitionalarrangementsin orderto safeguardthe positionofexistingsocialsecuritybeneficiaries;
c) Det viser sig senere at fremgå af en præjudiciel afgørelse fra Domstolen, at overgangsordningerne strider mod direktivet.
(iii)it subsequentlytranspiresasa resultof apre-liminaryruling by the Court of Justicethatthe the
Hvad angår rækkevidden af Emmott-dommen, fastslår Domstolen, at det fremgår af dommen i Steenhorst-Neerings-sagen, at afgørelsen i dommen i Emmottsagen var begrundet i de særlige omstændigheder i denne, ¡det en afvisn ng af sagsøgerens krav ville være ensbetydende med, at hun var fuldstændig afskåret fra at påberåbe sig sin ret til ligebehandling efter direktivet.
As regardsthe scopeof the Emmottjudgmenitt, isclearfrom thejudgmentin Steenhorst-Neeringsthat thesolutionadoptedin Emmoff wasjustifiedby theparticulacrircumstancesof that case,in which a time-bar hadthe resultof deprivingthe applicanotf anyopportunitywhateverto rely on her rightto equaltreatmentunderthe Directive The .
Domstolen fastslog i denne dom, at fællesskabsretten ¡kke er til hinder for anvendelsen af en national retsforskrift, hvorefter ydelser ved uarbejdsdygtighed højst kan tilkendes fra et år før datoen for indgivelsen af ansøgningen, såfremt en borger påberåber sig de rettigheder, han med virkning fra den 23. december 1984 direkte er tillagt ved artikel 4, stk. 1, i direktiv 79/7, og medlemsstaten på det tidspunkt, da ansøgningen blev indgivet, endnu ¡kke havde gennemført ovennævnte bestemmelse korrekt i sin nationale rets orden. På grundlag heraf konkluderer Domstolen, at den nationale retsforskrift, som er til hinder for, at der gives Johnson medhold ved den forelæggende retsinstans, kan sammenlignes med den i Steenhorst-Neer-ings-sagen omtvistece.
Court concludedthat Communitylaw did not precludethe applicationofa nationalrule of lawwherebybenefitsfor incapacityfor work were payablenot earlierthan oneyearbeforethe date of claim,in the case where an individualsoughtto rely on rightsconferreddirectlyby Article4(1)of Directive 79/7 with effect from 23 December 1984and where,on the datethe claimfor benefit was made,the Member Stateconcernedhad notyet properlytransposedthatprovisioninto nationallaw.ln the lightof the foregoing,the nationalrule which adverselyaffects Mrs Johnson'saction beforethe Court of Appealis similarto that at issuein Sfeen h or st - Neerings Ne . it her rule constitutesa bartoproceedingsthey; merelylimit transition a arrange men l t s breachthe Directive; theperiod priorto the bringingof the claimin respectof which arrearsof benefitarepayable. arepayable.
Domstolen kender for ret: d) En borger nedlægger kort tid efter den nævnte præjudicielle afgørelse ved en national retsinstans påstand om tilkendelse af ydelser på grundlag af overgangsordningerne og direktivet, hvorefter den pågældende får tilkendt ydelserne for fremtiden og for en periode på tolv måneder forud for indtalingen af kravet, hvilket er i overensstemmelse med de relevante nationale regler om betaling, for så vidt angår perioden forud for indtalingen af kravet.
The Court, herebyrules: an individuablringsa subsequenctlaimfor benefitshortlyafterthe preliminaryrulingreferredtoabove,relyingon thetransitionaalrrangemenandtsthe directivebe,fore a nationalcourt pursuanttowhichthatindividuaisl awardedthe benefitfor thefuture andfor 12 monthspriorto the bringingofthe claimin accordancewith the relevannattionalrules on paymentsfor theperiod priorto themakingof the claim, mustthat nationacoulrtdisapplythe nationarulleson arrearsof paymentfromthe datethatthe deadlinefor implementationof the Directivehas expiredtha,t is, 23 December
Fællesskabsretten er ikke til hinder for, at der på en ansøgning, som støttes på de umiddelbare retsvirkninger af Rådets direktiv 79/7/EØF af 19. december 1978 om gradvis gennemførelse af princippet om lige behandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring, anvendes en national retsforskrift, der alene begrænser den periode forud for indgivelsen af ansøgningen, for hvilken der kan opnås efterbetaling af ydelser, uanset om direktivet ikke er blevet korrekt gennemført i den pågældende medlemsstat inden for den fastsatte frist.
Community law does not preclude the application, to aclaim based on the direct effect of Council Directive 79/7lEEC of 19 December 1978 on the progressiveimplementation of the principle of equal treatment formen and women in matters of social security, of a ruleof national law which merely limits the period prior tothe bringing of the claim in respect of which arrears ofbenefit are payable, even where that directive has notbeen properly transposed within the prescribed periodin the Member State concerned.
Spørgsmål, der er forelagt EFD
Questionsrefered to the Court
Dato for dommen: 13. december 1994.
Date of thejudgment:1 3 December1994
1) Indebærer princippet om ligebehandling af mænd og kvinder, for så vidt angår adgang til beskæftigelse, jf. artikel 1, stk. 1, og artikel 3 i Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar 1976, at en national lov, hvorefter forskelsbehandling af del tidsansatte er forbudt, medmindre dette er objektivt begrundet, skal fortolkes således, at den omstændighed, at en deltidsbeskæftiget tillige har en hovedbeskæftigelse, hvori han er socialt forsikret, ¡kke skal anses for en objektiv begrundelse for at aflønne den deltidsbeskæftigede dårligere?
1.Doestheprincipleof equaltreatmenfotr men andwomen as regardsaccessto employ men under t Article 1(1) and Article3 of Council Directive76l207_BAR_EECof 9 February1976requirea nationallawwhichprohibitsdiscriminationwithout objectivereasonagainstpart-timeemployeesto be interpretedas meaningthat the factthat such anemployeealso has a main occupationaffordinghimsocialsecuritydoes not constitutean objectivereasonfor paying him lessin respectof thepart-time employment?
Emne: Ligebehandling af mænd og kvinder — bibeskæftigelse på deltid — lønforskel — indirekte for skelsbehandling.
Equaltreatmentfor men and women-Secondarypart-timeactivity-Differentpay-lndirectdiscrimination
2) Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende: Er princippet om lige løn til mænd og kvinder, jf. EØF-traktatens artikel 119 og Rådets direktiv 75/117/EØF af 10. februar 1975, til hinder for, at modtagelse af en arbejdsophørspension sidestilles med udøvelse af en erhvervsmæssig hovedbeskæftigelse, hvortil der er knyttet en social forsikring, når pensionen er nedsat på grund af perioder med ¡ndtægtsbortfald som følge af børnepasning?
2.lf question1 is answeredin the negative Does : theprincipleof equal payfor men and womenlaiddownin Article 1 19 of the EECTreatyand Council Directive75/117 lEEC of 1 0 February1975prohibitdrawing apensionfrom beingtreatedin the sameway as a main occupationaffordingsocialsecurityif thatpensionis reducedby loss of earningsas aresultof bringingup children?