natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hvad angår indlemmelsen af Østeuropa, skal vi udarbejde nye former med hen­blik på en smidig og differentieret integration, tidsmæssigt, strukturelt og geografisk — når tiden er inde.
As for the inclusion of the East, we must draw up new integration mechanisms which are flexible and make a distinction in terms of timing, structures and geography — when the time comes.
For det drejer sig ikke om, i alt hvad vi gør, at skabe Europa om til en superstat.
The fact is that there can be no question, in all that we undertake, for us to create a European superstate.
EU bør forblive en union af medlemsstater, og samtidig bør den blive en borgernes Union.
The Union can both remain a Union of its Member States and at the same time become a Union of its citizens, so that tomorrow both the people and States will be able to see themselves in it.
Borgerne og staterne vil også, når de i morgen ser sig i spejlet, kunne genkende deres egne uerstat­telige træk.
It has often been said, and with reason, that Europe's weakness lies
9 ninger, sprog, kulturer, traditioner samt borgernes uafhængighed og undertiden også deres stædighed ikke er Europas svaghed.
9 not in the multiplicity of its peoples and their languages, cultures, traditions, their independence as well as their occasional stub­borness.
Det er vor styrke, hvis det kan lykkes os at forene vor energi, samle vore stærke sider og erstatte de tidligere modsætninger med et nyt samarbejde.
In fact herein lies our strength, whenever we succeed in combining our energies, jointly exercising our sovereignties and replacing our previous differences with a new cooperation.
Redaktionen af dette nummer er afsluttet den 18. oktober 1994.
The text of this issue was completed on 18 October 1994.
■ De europæiske samarbejdsudvalg endelig en realitet!
■ At last — European works councils!
at tage hensyn til parrets reelle økonomiske situation nedsatte den belgiske pensionsadministration derefter hr. van Munsters belgiske pension, fordi hans kone modtog egen pension.
Then, without taking into account the couple's exact financial situation, Belgium's State pension fund reduced Mr van Munster's pension, on the grounds that his wife was in receipt of a pension herself.
Den hollandske pensionist anfægtede de belgiske myndigheders af­gørelse og fik til sidst medhold i sagen, takket være Europa­Domstolen.
Mr van Munster took the Belgian pension fund to court, finally obtaining satis­faction, thanks to the European Court of Justice.
Senest den 22. september 1996 skal alle EU­medlemsstater — undtagen Storbritannien — i deres lovgivning give mulighed for at oprette et europæisk samarbejdsudvalg (eller »virksomheds­råd«) i multinationale firmaer.
By 22 September 1996 at the latest all European Union coun­tries, with the exception of the UK, will have in place legislation under which it will be possible to set up European works coun­cils in multinational companies.
Efter adskillige års diskussion vedtog EU­Rådet endelig den 22. september 1994 direktivet om information og høring af de ansatte i virksomheder og koncer­ner, der opererer på tværeuropæisk plan. »Loven« giver mulig­hed for at informere og høre de ansatte, for eksempel i tilfælde af udflytning eller lukning af virksomheden og ved kollektive afskedigelser.
After several years of debate the Council of the European Union adopted definitively on 22 Sep­tember the European Directive which provides for informing and consulting employees in Community­scale companies and groups of undertakings. This 'law' will make it possible both to inform and consult employees on relocation projects, plant clos­ures and collective lay­offs, for example.
Direktivet gælder for virksomheder og koncerner, der beskæftiger mindst 1 000 personer i de pågældende 11 lande, og som har mindst to afdelinger med hver 150 ansatte i to lande.
It will apply to enter­prises and groups which employ at least 1 000 people in the 11 countries in question, with at least two establishments, each of which employs 150 people, in two EU countries.
Proceduren træder i kraft, hvis mindst 100 ansatte — eller deres repræsentanter — fra to forskellige lande anmoder om det.
The procedure will be set in motion whenever at least 100 employees from two different countries — or their representatives — request it.
Ordningen med information og høring realiseres via et udvalg eller på anden måde, hvis de ansatte og ledelsen er enige herom.
The information and consultation system will take the form of a works council or other body, if employees and management agree.
Det er det først godkendte direktiv i henhold til Maa­stricht­aftalen om socialpolitik, der blev underskrevet af elleve lande i Unionen uden Storbritanniens deltagelse.
This is the first Directive adopted under the provisions of the Maastricht Treaty on social policy, which was signed by 11 EU countries, the UK abstaining.
EU­regioner, der er ramt af krise inden for kul­, stål­ eller tek­stilsektoren, vil fra nu af og frem til 1997 i alt modtage tæt ved en mia. ECU (1 ECU 7,5 Kr.) fra unionsbudgettet til omstruk­turering.
The regions of the European Union which have been hit by the crisis in the coal, steel and textile industries will receive nearly ECU 1 billion in all (ECU 1 = UK£ 0.79 or IR£ 0.80) from the Community budget between now and 1997 for their redeploy­ment.
Europa­Kommissionen har den 12. oktober 1994 ud­færdiget listen over modtagerområder og fordelingen af midler mellem de ti berørte lande, dvs. De Tolv minus Danmark og Irland.
The European Commission drew up a list on 12 October of the regions in question and the division of the funds among the 10 interested countries — the Twelve with the exception of Denmark and Ireland.
Af de 400 mio. ECU fra RECHAR­programmet, der drejer sig om kulområder, får Storbritannien og Tyskland omkring 40% hver. Frankrig, Spanien og Belgien deler hovedparten af det re­sterende beløb.
The UK and Germany will each receive roughly 40% of the ECU 400 million earmarked for Rechar, the programme aimed at coal mining regions, while France, Spain and Belgium will share most of the balance.
Af de 500 mio. ECU fra RESIDER­programmet, der skal støtte stålindustriområder, går 38% til Tyskland, tæt ved 17% til Italien, mens Frankrig og Spanien hver modtager omkring 12%.
Of the ECU 500 million for Resider, the programme in favour of regions with a steel industry, Germany will receive 38%, Italy nearly 1 7% and France and Spain roughly 12% each.
Til slut skal nævnes, at af de 94,6 mio. ECU fra RETEX­programmet, der drejer sig om tekstilområder, er der af­sat 63,7% til Tyskland, 1 9,2% til Italien og 9,8% til Frankrig. Kommissionen bevilgede allerede i 1993 430 mio. ECU til RE­TEX for en femårig periode.
As for the ECU 94.6 million set aside for RETEX, which covers textile regions, 63.7% of the total will go to Germany, 19.2% to Italy and 9.8% to France.
Inden august 1995 skal EU­medlemsstaterne i princippet have liberaliseret markedet for udstyr og service for telekommuni­kation via satellit.
European Union countries in principle will have liberalized by next August the market in satellite communications equipment and services.
Europa­Kommissionen, der den 14. oktober 1994 vedtog et direktiv om emnet, er dog villig til at give en gennemførelsesfrist frem til januar 1996 for lande, der er un­derforsynede på området.
The European Commission, which adopted a Di­rective along these lines on 14 October, is prepared to allow countries which are not fully equipped in this sector until 1 Jan­uary 1996 to liberalize.
Ophævelsen af restriktioner og na­tionale forbud bør kunne tidoble omfanget af kommunikation via satellit i EU fra nu af og frem til år 2000. I denne periode skulle antallet af antenner af VSAT­typen (til satellitter med en meget lille åbning) kunne nå op på 80.000.
The elimination of national bans and restrictions should result in a 10­fold increase in the volume of satellite communications in the European Union by the year 2000, by which time the number of VSAT (very small aperture terminals) antennas could reach 80 000 units.
Det nye direktiv skal lette de interne forbindelser på europæisk niveau og en oprettelse af transeuropæiske net på dette område.
The new Directive will make both interconnections at the European level and trans­European networks in this field easier.
Supplerende pensionsordninger bør behandle mænd og kvinder ens.
Supplementary occupational pension schemes must treat men and women alike.
Adskillige kendelser fra Europa­Domstolen, afgivet den 28. september 1994, har bekræftet og tydeliggjort princippet, der allerede blev fastslået af de europæiske dommere den 1 7. maj 1990 i »Barber«­kendelsen.
This principle, which had already been af­firmed by the European Court of Justice on 1 7 May 1990, in the Barber case, was both confirmed and clarified by several rulings which the Court handed down on 28 September.
Ifølge »Moronk­kendelsen bør så­ledes alle former for social sikring respektere ligestillingen mel­lem mænd og kvinder, og alderen, fra hvilken man kan opnå pension, bør være den samme for begge køn.
Thus under the terms of the Moroni ruling all occupational social security systems must respect the equality of men and women, so that the age at which one is entitled to a supplementary pension must be the same for both sexes.
Ifølge Coloroll­kendelsen skal de, der administrerer pensionsfonde (engelsk: trusts) respektere ligestillingsprincippet.
Under the terms of the Coloroll ruling, the administrators of trusts are required to respect the equality of the sexes.
Lønmodtagere kan un­der alle omstændigheder kun påberåbe sig ligestillingsprincip­pet — det gælder også for livforsikringer — for arbejdsperioder, der ligger efter den 17. maj 1990, datoen for »Barbere­kendel­sen. I øvrigt kan metoderne for beregning af ydelserne, som blandt andet er baseret på en forventet middellevetid, stadig forblive forskellige for de to køn.
In any case, even when it comes to pensions including that paid to the surviving spouse, employees can invoke this principle only as regards periods of employment after 1 7 May 1990, the date of the Barber ruling. However, methods of calculating pensions, based among other things on life­expectancy rates, can remain differentiated on the basis of sex.
Rådet for Den Europæiske Union nåede den 26. september 1994 til enighed om to direktiver, der skal afpasse jernbanetransporten efter det indre marked uden grænser, hvad angår den internationale transport og navnlig den kombinerede transport.
■ Transport of dangerous goods: EU checks particularly for the international combined transport of goods.
Den første »lov« skal regulere bevillingen af europæiske licencer til jernbaneselskaberne, og den anden indeholder en fordelingsnøgle vedrørende kapaciteter og opkrævning af afgifter.
The first 'law' regulates the delivery of European licences to railway undertakings, while the second provides for the allocation of infrastructure capacity and the charging of infrastructure fees.
En fælles tilrettelægning af bananmarkedet, gennemført ved en forord­ning i februar 1993, er ikke i modstrid med nogen af de europæiske be­stemmelser, der findes på området.
The common organization of the market for bananas, introduced by means of a European Regulation of February 1993, does not contravene any of the relevant European rules.
Det fastslog Europa­Domstolen i en kendelse den 5. oktober 1994 og forkastede dermed en appel fra den tyske regering mod forordningen, der regulerer den frie cirkulation af bananer i det indre marked.
With this conclusion, contained in a ruling it handed down on 5 October, the European Court of Justice rejected a submission of the German Government against the 1993 Regulation, which provides for the free movement of bananas within the single market.
Politiet i alle EU­medlemsstater vil fra der 1. januar 1997 på en ensartet måde kontrollere transporten af farligt gods på lande­veje og motorveje.
Police in all European Union countries will follow uniform pro­cedures as from 1 January 1997 when checking on the transport of dangerous goods by road.
Ideen er på én gang at forbedre sikkerheden på vejene og at fjerne forhindringer for cirkulering af visse varer i det indre marked.
The aim is both to improve road safety and eliminate barriers to the free movement of certain goods within the single market.
EU­Rådet vedtog den 26. september 1994 et direktiv, der fastlægger ensartede »europæiske« kontrolpro­cedurer.
The Council of the European Union adopted on 26 September a Directive which sets out European procedures for carrying out such checks.
Kontrollen bør omfatte et repræsentativt antal af de farlige transporter, og den bør dække en stor del af vejnettet.
The checks themselves will apply to a representative proportion of the trans­port in question and cover an extensive portion of the road net­work; they could also be carried out at the premises of under­takings.
Kontrollen vil også kunne foretages i virksomhederne. De na­tionale forvaltninger skal bidrage til at lette gennemførelsen af EU­regler på området.
Member States will have to help each other to facilitate the application of the European rules in this matter, which are contained in another Directive adopted recently.
Dette er indholdet af et andet direktiv, der blev godkendt for nylig.
These two European laws must still come before the European Parliament.
Myndighederne i en medlemsstat har ret til at betragte en radio­ eller tv­station, der er etableret i en anden medlemsstat, men hvis udsendelser er beregnet på det første land, som sidestillet med en national instans.
The authorities of a European Union country have the right to assimilate a television or radio station established in another EU country to a na­tional organism if it is the target of its programmes.
Det fremgår af en kendelse afsagt af Europa­Domstolen den 5. oktober 1994 over for den hollandske administration i en sag imod tv­stationen TV 10, der er etableret i Luxemborg af hollændere og ¡sær beregnet på hol­landske seere.
This is the substance of a ruling which the Eurpean Court of Justice handed down on 5 October in a case involving the television company TV 10, established in Luxem­bourg by Dutch nationals with the primary purpose of serving the Neth­erlands, and the Dutch authorities.
■ Social sikkerhed: hensyntagen til nabolandet φ Det indre marked: overvågning og sanktioner
■ Social security and neighbouring States φ Single market: monitoring sanctions
Når administrationen i en af Unionens medlemsstater anvender sin hjemlige lovgivning om social sikkerhed, bør den tage hen­syn til, hvad der sker i nabostaterne.
When the government of a European Union country implements its social security regulations, it must take account of what is happening in neighbouring EU countries.
Den bør især være op­mærksom på, at den ikke straffer personer, der vil arbejde i et andet land end deres eget.
It must take care, above all, not to penalize those whose place of work is in an­other Member State.
Det er budskabet i en kendelse fra Europa­Domstolen afgivet den 5. oktober 1994.
This is the message contained in a ruling handed down by the European Court of Justice on 5 October.
Sagen drejer sig om en pensioneret hollænder, Simon van Munster, der havde arbejdet som lønmodtager gennem 37 år i sit hjemland og 8 år i Belgien.
The case in question involved Simon van Munster, a retired Dutchman who had worked as an employee in the Netherlands for 37 years and in neighbouring Belgium for eight.
For at forbedre funktionen af det indre marked har Europa­Kommissionen iværksat en undersøgelse af de sanktioner, der har været anvendt i de forskellige medlemsstater for den samme overtrædelse af de »europæiske love«. Det meddelte EU­ kommissær, Vanni d'Archirafi, der er ansvarlig for det indre marked, under et uformelt rådsmøde den 23. september 1994.
In order to improve the operation of the single market, the Euro­pean Commission has undertaken a study of the sanctions ap­plied in the various member countries for similar violations of European legislation.
Det Grænseløse Europa 9/94
Frontier­free Europe, No 9­1994
TO INITIATIVER FRA EUROPA-KOMMISSIONEN TIL FORDEL FOR SMÅ OG MELLEMSTORE VIRKSOMHEDER (SMV)
TWO COMMISSION INITIATIVES TO SUPPORT SMALL AND MEDIUM-SIZED ENTERPRISES
KONTORET FOR VIRKSOMHEDSSAMARBEJDE
BUSINESS COOPERATION CENTRE make direct use of the services offered by the central unit in Brussels.
Søgning efter samarbejdspartnere
Looking for a partner
I sine bestræbelser på at fremme samarbejdet mellem SMV på internationalt plan har Europa-Kommissionen (Generaldirektorat XXIII) oprettet Kontoret for Virksomhedssamarbejde. Kontoret skal hjælpe SMV i medlemslandene og i en lang række lande uden for EU med at finde samarbejdspartnere, så de kan øge deres konkurrencedygtighed.
One of the measures taken by the European Commission (Directorate-General XXIII) to promote international cooperation between small firms was to set up the Business Cooperation Centre with the aim of helping small firms both in the Member States and in many non-member countries who are looking for partners to increase their competitiveness.
Kontoret for Virksomhedssamarbejde udmærker sig ved at være netværksbaseret, direkte tilgængeligt og nemt at bruge for virksomheder, der ønsker at knytte direkte kontakt til andre virksomheder i et bredt geografisk område. Kontoret for Virksomhedssamarbejde fungerer således som katalysator for virksomhedssamarbejde og som forum for en dialog mellem de økonomiske aktører
If a company is interested in the possibility of cooperating in the technical, financial or commercial field with a company in another country, it sends the BCC central unit a 'cooperation profile' describing itself, its activities and what it is looking for, and stating the geographical area in which it hopes to find a partner.
Kontoret for Virksomhedssamarbejde hviler på et net af korrespondenter (private, offentlige og halv-offentlige organer) fordelt i alle medlemsstater og i mange lande uden for EU.
The main features of this Centre are its network-based structure, user-friendliness, non-confidential nature, wide geographic coverage and direct access for companies.
De repræsenterer Kontoret for Virksomhedssamarbejde og for midler tilbud og ønsker om samarbejde på regionalt, nationalt og internationalt plan.
The operation of the BCC is based on a network of correspondents (private, public or semi-public bodies) located throughout the countries of the European Union and in many non-member countries, representing the BCC and transmitting and circulating offers of and requests for cooperation at regional, national or international level.
Nettet af korrespondenter
The network of correspondents
Dette factsheet udsendes til nettet af korrespondenter i de lande, hvor virksomheden søger en samarbejdspartner.
The central unit acknowledges receipt of this profile, allocates it a serial number and records the details in its database.
Via korrespondenterne offentliggøres nye factsheets i fagblade, nyhedsbreve, databaser osv. Når en virksomhed støder på et interessant factsheet, tager den kontakt med korrespondenten i sit område eller med Kontoret for Virksomhedssamarbejde i Bruxelles for at få flere oplysninger om den virksomhed, der tilbyder et samarbejde.
At the same time it prepares a notice setting out the cooperation opportunity and the serial number and sends it to the correspondents' network in the target countries.
Korrespondenterne, som er tilknyttet Kontoret for Virksomhedssamarbejde, bistår virksomhederne med at finde samarbejdspartnere.
On receiving the notice, the correspondents publish it widely through their own channels (the specialist press, magazines, bulletins, databases, etc.).
De informerer om kontorets tilbud og deltager i det hele taget i aktiviteter, som er med til at skabe opmærksomhed omkring nettet. Eksempelvis deltager korrespondenterne i informationsmøder og udarbejder en årlig rapport om deres aktiviteter.
If a firm is interested in a notice it contacts either its local correspondent which published the notice or the BCC central unit for details of the company offering the cooperation opportunity.
Ønskerne om samarbejde er gældende i seks måneder. Denne periode kan dog forlænges med yderligere seks måneder.
Each cooperation opportunity is valid for six months, with the possibility of an extension for a further six months.
Uanset om korrespondenter under Kontoret for Virksomhedssamarbejde tilhører den offentlige eller private sektor løser de samme opgaver: — De udbreder kendskabet til Kontoret for Virksomhedssamarbejde og bistår virksomheder i deres område med at finde partnere i andre regioner og lande.
A BCC correspondent's role includes promoting the Centre, assisting companies in their search for partners, circulating BCC opportunities, and participating in activities linked to the organization and running of the network (such as at tending the various meetings, drafting an annual activity report, etc.).
De udarbejder samarbejdsprofiler for virksomhederne og sikrer opfølgningen. — De udsender oplysninger om samarbejdstilbud formidlet gennem Kontoret for Virksomhedssamarbejde,
Whether the correspondent is a private or public body, its tasks include: • promoting the system and assisting companies in its area that are looking for a partner in another region or country via the BCC, notably by drawing up and monitoring cooperation profiles; • publicizing the opportunities transmitted by the BCC; • assisting businessmen, where necessary, in the negotiation of cooperation agreements once the initial contact has been made; • taking part in the network stimulation activities.
Korrespondenterne udbreder kendskabet til Kontoret for Virksomhedssamarbejde blandt virksomhederne i deres region.
Correspondents promote the BCC among firms in their area.
Det sker gennem seminarer, artikler i fagblade m.m., nye publikationer, avisartikler, løbende kontakter med virksomhederne i korrespondenternes virkeområde og via alle andre aktiviteter, der bringer informationer ud til det størst mulige antal virksomheder.
This promotion might, for example, take the form of seminars, existing publications partly concerned with the BCC, new publications devoted more specifically to the BCC, newspaper articles, ongoing contacts with business men in their area of activity and any other measure de signed to circulate information to the largest possible number of firms.
Kontoret for Virksomhedssamarbejde er i øjeblikket repræsenteret i alle Den Europæiske Unions medlemsstater og i følgende lande: Norge, Sverige, Finland, Schweiz, Østrig Slovenien, Polen, Tjekkiet, Slovakiet, Ungarn, Rumænien, Bulgarien Marokko, Algeriet, Tunesien Tyrkiet, Malta, Cypern, Libanon, Israel, Vestbredden USA, Canada Mexico, Jamaica, Costa Rica, Colombia, Venezuela, Peru, Chile, Brasilien, Uruguay, Argentina Pakistan, Indien, Bangladesh, Sri Lanka, Thailand, Filippinerne, Kina, Sydkorea og Japan.
The BCC is currently represented in all the Member States of the European Union, and also in: • Norway, Sweden, Finland, Switzerland, and Austria; • Slovenia, Poland, the Czech Republic, Slovakia, Hungary, Romania and Bulgaria; • Morocco, Algeria and Tunisia; • Turkey, Malta, Cyprus, Lebanon, Israel and the Occupied Territories; • the USA and Canada; • Mexico, Jamaica, Costa Rica, Colombia, Venezuela, Peru, Chile, Brazil, Uruguay and Argentina; • Pakistan, India, Bangladesh, Sri Lanka, Thailand, the Philippines, China, South Korea and Japan.
Yderligere oplysninger og nødvendige formularer fås ved henvendelse til: Europa-Kommissionen, Generaldirektorat XXIII, Kontoret for Virksomhedssamarbejde, Rue de la Loi 200, B1049 Bruxelles. Telefon: +322 2959117/2956795. Fax +322 29641 72/2966048.
For cooperation forms and further information, please write to: European Commission, Directorate-General XXIII, Business Cooperation Centre, 200 rue de la Loi, B-1049 Brussels Tel. (32-2) 295 91 17/295 67 95; fax (32-2) 296 41 72/
Supplement — Det Grænseløse Europa 9/94
Supplement— Frontier-free Europe, No 9-1994
BC-NETTET: ET PERMANENT TILBUD TIL VIRKSOMHEDER, DER SØGER SAMARBEJDSPARTNERE
BC-NET: ONGOING ASSISTANCE IN DEVELOPING YOUR PARTNERSHIPS