natgillin/translations-raw huggingface dataset:
»De tilfælde, der omhandles i artikel 47, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 1408/71, vedrører ikke en ordning med invaliditets­ydelser, hvorefter ydelsernes størrelse er uafhængig af for­sikringsperiodernes længde, og som ved beregningen af indtægtstabet i første række tager udgangspunkt i den løn, der er oppebåret af den pågældende i sit sædvanlige er­hverv, og som herved tager hensyn til enten den faste løn, der sidst er oppebåret inden uarbejdsdygtighedens indtræ­den i nævnte erhverv, eller den gennemsnitlige løn i et vist antal dage (der ikke bør ligge mere end to år forud for uarbejdsdygtighedens indtræden).«
(EEC) No 1408/71 do not cover the case of a scheme of inva­lidity benefits under which the amount of benefits does not depend on the length of the insurance periods and which, for the calculation of the loss of earnings, is based primarily on the wage received in the occupation usually carried on by the person concerned, and for that purpose takes account either of the fixed salary last received by the person con­cerned in that occupation before he became incapacitated fo work, or of the average wage received by him over a cer­tain number of days (which must not fall more than two years before he became incapacitated for work).
DOMSTOLENS DOM af 13. november 1984
Judgment of the Court of 13 November 1984
»Artikel 7, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet (EFTspecialudgave 1968II, s. 467) skal for­tolkes således, at retten til en social fordel som den, der er omhandlet i en medlemsstats lovgivning om garanteret ind­komst til ældre, i forhold til en arbejdstagers slægtninge i opstigende linje, der forsørges af denne, skal tildeles, uanset om der består en overenskomst om gensidighed mellem denne medlemsstat og den, hvori den pågældende slægt­ning er statsborger.« i sag 191/83 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra So­zialgericht München): F. A. Salzano mod Bundesanstalt für Arbeit ­ Kindergeldkasse
Article 7 (2) of Regulation (EEC) No 1612/68 of the Council of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community must be interpreted as meaning that the grant of a social advantage, such as the income guaranteed to old people by the legislation fo a Member State, to a de­pendent relative in the ascending line of a worker cannot be conditional on the existence of a convention of reciprocity concluded between that Member State and the Member State of which such a relative is a national.
Offentliggørelse af dommen: EFT C 209 af 9. 8. 1984.
Publication of the judgment: OJ C 209, 9.8.1984.
(Processprog: Tysk)
(Language of the Case: German)
Offentliggørelse af det præjudicielle spørgsmål: EFT C 265 af 5.10.1983.
Publication of the reference for preliminary ruling: OJ C 265, 5.10.1983.
I sag 191/83 angående en anmodning, som Sozialgericht München i medfør af EØF­traktatens artikel 177 har indgivet til Domstollen for i den for nævnte ret verserende sag F. A. Salzano, München, mod Bundesanstalt für Arbeit ­ Kinder­geldkasse at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende for­tolkningen af artikel 76 i forordning (EØF) nr. 1408/71, har Domstolen afsagt dom, hvis konklusion lyder således: i sag 128/83 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour d'appel de Rouen): Caisse primaire d'assurance maladie de Rouen mod A. Guyot
in Case 128/83 (reference for a preliminary ruling made by the Cour d'Appel de Rouen): Caisse Primaire d'Assurance Maladie de Rouen ν A Guyot
»Retten til børnetilskud, der kan kræves udbetalt i medfør af artikel 73 i forordning (EØF) nr. 1408/71 i det land, hvor én af forældrene har beskæftigelse stilles ikke i bero, når den anden af forældrene bor med børnene i en anden medlems­stat og dér udøver et erhverv dog uden at modtage børnetil­skud for børnene, fordi betingelser efter denne medlems­stats lovgivning for at oppebære de nævnte tilskud Ikke er opfyldt.«
In Case 128/83: reference to the Court under Article 177 of the EEC Treaty by the Cour d'Appel [Court of Appeal], Rouen, for a preliminary ruling in the proceedings pending
I sag 128/83 angående en anmodning, som Cour d'appel de Rouen i medfør af EØF­traktatens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag Caisse primaire d'assurance maladie de Rouen mod A. Goyot at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 71 i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71, har Domsto­len afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
In Case 191/83/ reference to the Court under Article 177 of the EEC Treaty by the Sozialgericht München (Social, Court, Munich) for a preliminary ruling in the proceedings pending before that court between Felice Antonio Salzano, of Mu­nich, and the Bundesanstalt für Arbeit (Federal Employment Office) (Child Allowance Department) — on the interpretation of Article 76 of Regulation (EEC) No 1408/71 on the applica­tion of social security schemes to employed persons and
FÆLLESSKABSBESTEMMELSER OM SOCIAL SIKRING
COMPENDIUM OF COMMUNITY PROVISIONS ON SOCIAL SECURITY their families moving within the Community (Official Journal, English Special Edition 1971 (II), p.
DOMSTOLENS DOM af 7. marts 1985 område i et bestemt tidsrum, for så vidt et sådant krav ikke stilles over for medlemsstatens egne statsborgere.«
There is no suspension of entitlement fo family allowances payable in pursuance of Article 73 of Regulation (EEC) No 1408/71 in the country of employment of one of the parents when the other parent resides with the children in another Member State and pursues there a professional ortrade ac­tivity but does not receive family allowances forthe children, the reason being that not all the conditions laid down by the legislation of the Member State for the actual receipt of such allowances are satisfied.
Offentliggørelse af dommen: EFT C 103 af 25. 4.1985.
416) and Article 7 of Regulation (EEC) No 1612/68 of the Council of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community (Official Journal, English Special Edition 1968 (II), p.
DOMSTOLENS DOM af 27. marts 1985
Judgment of the Court of 7 March 1985
i sag 122/84 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal du travail de Nivelles): Kenneth Scrivner og Carol Cole mod Centre public d'aide sociale de Chastre
in Case 145/84 (reference for a preliminary ruling made by the Raad van Beroep, Amsterdam): H.J. E Cochet ν Bestuur van de Bedrijfsvereniging voorde Gezondheid, Geestelijke en Maatschappelijke Belangen
Offentliggørelse af det præjudicielle spørgsmål: EFT C 150 af 8. 6.1984.
Publication of the reference for preliminary ruling: OJ C 195 24.7.1984.
»Kapitel 6, afdeling 2, i afsnit III i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71, navnlig artikel 69, finder ikke anvendelse på en fuldtidsledig grænsearbejder, som efter at være blevet arbejdsløs tager bopæl på den kompetente medlemsstats område, dvs. den medlemsstat, hvor han senest har haft beskæftigelse.«
Article 7 (2) of that Regulation must be interpreted as meaning that the grant of such a social advantage may not be made condi­tional on the claimant's having resided within the territory of a Member State for a specific period if no such condi­tion is imposed on the Member State's own nationals.
Offentliggørelse af dommen: EFT C 80 af 28. 3.1985.
Publication of the judgment: OJ C 103, 25.4.1985.
DOMSTOLENS DOM af 27. marts 1985
Judgment of the Court of 27 March 1985
Offentliggørelse af dommen: EFT C 103 af 25. 4.1985.
2) —the Court (Third Chamber), composed of C. Kakouris, in Case 122/84 (reference for a preliminary ruling from the
DOMSTOLENS DOM af 4. juni 1985
March 1985, the operative part of which is as follows:
Offentliggørelse af det præjudicielle spørgsmål: EFT C 330 af 6. 12. 1983.
Publication of the reference for preliminary ruling: OJ C 150, 8.6.1984
I sag 249/83 angående en anmodning, som Arbeidsrechtbank, Antwerpen, i medfør af EØF-traktatens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag Vera Hoeckx, Kalmthout (Belgien), mod Openbaar Centrum voor Maatschappelijk Welzijn, Kalmthout, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 3, stk. 1, og artikel 4, stk. 1, 2 og 4, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 og artikel 7 i Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet, har Domstolen afsagt dom, hvis kon klusion lyder således:
A social security benefit whereby a minimum means of sub­sistence is guaranteed in a general manner constitutes a 'social advantage' within the meaning of Regulation No 1612/68 of the Council of 15 October 1968.
En sådan klausul kan ifølge denne bestemmelses sidste punktum ikke finde anvendelse ved fastsættelse af pensioner i overensstemmelse med forordningens artikel 46, stk. 2.« bet social fordel i Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968.
In Case 249/83: reference to the Court under Article 177 of the EEC Treaty by the Sixth Chamber of the Arbeidsrecht­bank [Labour Tribunal], Antwerp, for a preliminary ruling in the proceedings pending before that court between Vera
Offentliggørelse af dommen: EFT C 153 af 22. 6.1985.
Publication of the judgment: OJ C 103, 25.4.1985.
I sag 157/84 angående en anmodning, som Commission de Première instance de la Sécurité Sociale des Hauts-de-Seine i medfør af EØF-traktatens artikel 177 har indgivet til Domstolen for I den for nævnte ret verserende sag Maria Frascogna mod Caisse des dépôts et consignations at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71, har Domstolen afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
416) and of Regulation (EEC) No 574/72 of the Council of 21 March 1972 laying down the procedure for implementing Regulation (EEC) No 1408/71 (Official Journal, English Special Edition 1972 (I), p. 159) — the Court gave a judgment the operative part of which is as follows: in Case 157/84 (reference for a preliminary ruling made by the Commission de première instance de la sécurité sociale des Hauts de Seine): Maria Frascogna ν Caisse des dépôts et consignations
I sag 117/84 angående en anmodning, som Cour du travail de Mons i medfør af EØF-traktatens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag Office national des pensions pour travailleurs salariés (ONPTS) mod Salvatore Ruzzo at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af EØF-traktatens artikel 51, arti klerne 12 og 46 i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 og af Rådets forordning (EØF) nr. 574/72 af 21. marts 1971 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71, har Domstolen afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
A national provision which reduces the additional years of notional employment from which a worker may benefit, on the basis of the number of years in respect of which the wor­ker may claim a pension in another Member State, consti­tutes a provision for reduction of benefit within the meaning of Article 12 (2) of Regulation (EEC) No 1408/71 of the Council of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons and their families moving within the Community which, by virtue of the last sentence of Article 12 (2), is not to be applied when the amount of the pension is calculated under Article 46 (1) of that Regulation.
b) Artikel 7, stk. 2, i nævnte forordning skal fortolkes således, at ydelsen af en sådan social fordel ikke kan betinges af et faktisk ophold på en medlemsstats område i et vist antal år, når en sådan betingelse ikke gælder for statsborgere i denne medlemsstat.«
Judgment of the Court of 4 June 1985 in Case 117/84 (reference for a preliminary ruling made by the Cour du Travail, Mons): Office National des Pensions pour Travailleurs Salariés (ONPTS) ν Salvatore Ruzzu
»En national regel om, at de supplerende teoretiske arbejdsår, som tildeles en arbejdstager, nedsættes med det antal år, for hvilke arbejdstageren har ret til pension i en anden medlemsstat, er en reduktionsklausul, jf. artikel 12, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet.
In Case 157/84: reference to the Court under Article 177 of the EEC Treaty by the Commission de première instance de la sécurité sociale [Social Security First Instance Appeals Board] des Hauts de Seine, for a preliminary ruling in the proceedings pending before that court between Maria Frascogna and Caisse des dépôts et consignations — on the interpretation of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons and their families moving within the Community (Official Journal, English Special Edition 1971 (II), p.
En sådan klausul kan ifølge denne bestemmelses sidste punktum ikke finde anvendelse ved fastsættelse af pensioner i overensstemmelse med forordningens artikel 46, stk. 1.«
416) —the Court (First Chamber), composed of G. Bosfco, President, R. Joliet and T. F. O'Higgins, Judges; C. O. Lenz, Advocate General; D. Louterman, Administrator, acting for the Registrar, gave a judgment on 6 June 1985, the operative part of which is as follows:
Offentliggørelse af dommen: EFT C 165 af 4. 7. 1985.
Publication of the reference for preliminary ruling: OJ C 154,14.6.1984
Oversigt - Anden del
Contents
I Kommentarer (i samme rækkefølge som bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 1408/71)
Commentary (following the order of the provisions in Regulation (EEC) No 1408/71. :
IV Henvisninger og betragtninger i Rådets og Kommissionens forordninger
IV Preambles to Council and Commission regulations
Kommentarer til bestemmelserne i förordning nr. 1408/71 samt til bestemmelser, afgørelser eller foranstaltninger, der er blevet truffet med henblik på anvendelsen heraf
I. Commentary on the provisions of Regulation No 1408/71 and on the texts, decisions or measures taken for its implementation
Afsnit I: Almindelige bestemmelser
Title I: General provisions
Artikel 3 lertidige udsendelse til et tredjeland, er enhver bestemmelse, der diskriminerer over for statsborgere fra andre medlemsstater, uden virkning.«
Article 3
4062 — Artikel 3, stk. 1 sikrer ligehandling »medmindre andet følger af særlige bestemmelser i denne forordning.«
4062 — Paragraph 1 of Article 3 guarantees equality of treatment 'subject to the special provisions of this regula­tion'.
4060 — Princippet om ligebehandling i forordning nr. 1408/71 styrker forbudet mod al forskelsbehandling, der udøves på grundlag af nationalitet, som fastsat i EØF-traktatens artikel 7.
4060 — The principle of equality of treatment included in Regulation No 1408/71 reinforces the ban on any discrimina­tion on the basis of nationality laid down in Article 7 of the Treaty establishing the EEC.
Personer, som er omfattet af forordningen, har ret til ligebehandling i henseende til forordningen i enhver medlemsstat under de samme betingelser som medlems statens egne statsborgere.
The persons to whom the regu­lation is applicable receive equality of treatment under the legislation of all Member States under the same conditions as the latter.
4061 — Dette princip finder dog kun anvendelse på med lemsstaternes område.
4061 — This principle is however applied only within the territory of Member States.
I forslaget til forordning om ændring af den tidligere forordning nr. 3, havde Kommissionen til hensigt at ophæve denne begrænsning navnlig for at mulliggøre eksport af ydelser til tredjelande forudsat, at lovgivningen i de enkelte medlemsstater indeholdt bestemmelser herom for deres egne statsborgere. Rådet fulgte imidlertid ikke dette forslag ved vedtagelsen af forordning nr. 1408/71.
In the proposed regulation amending former Regulation No 3 the Commission had con­sidered raising this limit so as to allow, in particular, the ex­portation of benefits to the territory of third States where the legislation of each Member State concerned made provision for it for its own nationals.
4061-1 — I sag 237/83 (Sari Prodest mod Caisse primaire d'assurance maladie de Paris) blev Domstolen imidlertid anmodet om at træffe afgørelse om følgende spørgsmål:
This proposal was not however accepted by the Council when Regulation No 1408/71 was adopted.
4063 — I sag 79/76, Carlo Fossi mod Bundesknappschaft Bochum (dom af 31. marts 1977) var De europæiske Fælles skabers Domstol i henhold til traktatens artikel 177 blevet anmodet om en fortolkning af artikel 8 i forordning nr. 3 og artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 1408/71 under en retssag, hvor en italiensk statsborger, der bor i Italien, og som i tidsrummet 1. juni 1942 -1. juli 1943 arbejdede i en mine i Súdeteme, et område, der på det pågældende tidspunkt var underlagt det tidligere tyske rige, i henhold til tysk lovgivning kræver pension for total uarbejdsdygtighed.
4061-1 - Nevertheless, in Case 237/83 (Sari Prodest ν 4063 — In Case 79/76 (Carlo Fossi ν Bundesknappschaft Caisse Primaire d'Assurance Maladie, Paris) the Court was Bochum — Judgment of 31 March 1977), the Court of Justice asked to give a ruling on the following question: was requested to interpret Article 8 of Regulation No 3 and Article 3 (1) of Regulation No 1408/71 in proceedings about entitlement under German legislation to a pension for total incapacity for work of an Italian national residing in Italy who had worked, from 1 June 1942 to 1 July 1943, in a mine in the Sudetenland, a territory which had, at that time been a part of the German Reich.
Kan en forsikret, der er statsborger i et af Det europæiske økonomiske Fællesskabs medlemslande og ansat i et fransk selskab og bosat i Frankrig, under henvisning til forordning . (EØF) nr. 1612/68 kræve, at han bevarer sine rettigheder i henhold til den almindelige franske sociale sikringsordning, medens han er udsendt til Nigeria, og bliver i så fald forbudet i artikel 39, stk. 2, i lov af 3. januar 1972, der er optaget som artikel L 341-3, stk. 3, i Code du Travail uden virkning?
'Is an insured person who is a national of a Member State of the European Communities (in this case Belgium), employed by a French company and resident in France, able to claim continued membership of the general French social security scheme during his period of posting in Nigeria, under Regu­lation (EEC) No 1612/68, and is it necessary in this case to disregard the restriction contained in Article 39 (2) of the Law of 3 January 1972 which became Article L 3413 (3) of the Labour Code?' [free translation].
Efter at den tyske kasse for minearbejderes forsikring havde tildelt en invalidepension, suspenderede den udbetalingen heraf i medfør af en særlig bestemmelse i tysk lovgivning om social sikring af minearbejdere (artikel 105, stk. 1, i rigslov om social sikring af minearbejdere, RKG), der bestemmer, at pensionen suspenderes så længe den pågældende er bosat uden for anvendelsesområdet for den gældende tyske lov givning.
The German miners' fund had awarded him an invalidity pen­sion and then suspended payment of the pension in pursu­ance of a provision of German legislation on social insurance for miners (Article 105 (1) of RKG) to the effect the pension was suspended as long as the beneficiary resided outside the territorial scope of the competent German legislation.
»Fællesskabsbestemmelserne om arbejdskraftens frie bevægelighed, herunder bestemmelserne i Rådets forord ning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968, skal fortolkes således, at forbudet mod forskelsbehandling også finder anvendelse i det tilfælde og i det tidsrum, hvor en arbejdstager, der er statsborger i en medlemsstat og ansat som lønmodtager i en virksomhed i en anden medlemsstat, udøver virksomhed uden for Fællesskabet for den pågældende fællesskabsvirksomheds regning.
The provisions of Community law concerning the free move­ment of workers within the Community, in particular the pro­visions of Regulation (EEC) No 1612/68 of the Council of 15 October 1968, must be interpreted as meaning that the prin­ciple of non-discrimination applies to the case of a national of a Member State who is employed by an undertaking of another Member State even during a period in which the em­ployee temporarily works outside the territory of the Com­munity forthat Community undertaking, and that in connec­
Det var spørgsmålet om, hvorvidt en italiensk statsborger, der bor i Italien, og som aldrig har været bosat eller arbejdet på Forbundsrepublikken Tysklands område eller i Vestberlin, ligestilles med en tysk statsborger i henhold til artikel 8 i forordning nr. 3 og artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 1408/71, ved anvendelse af § 108 c) i Reichsknappschaftsgesetz (rigslov om social sikring af minearbejdere, RKG), som under visse omstændigheder muliggør udbetaling af de pågældende ydelser til tyske statsborgere, der har fast bopæl i udlandet.
The question was whether an Italian living in Italy who had at no time lived or worked in the territory of the Federal Repub­lic of Germany or of West Berlin was to be treated, by virtue of Article 8 of Regulation No 3 and Article 3 (1) of Regulation No 1408/71, as a German national, when applying Article 108 (c) of the RKG which allowed, under certain conditions, the re­levant benefits to be paid to Germans residing abroad. The problem was whether the benefit provided under Article 108
Problemet vedrørte spørgsmålet om, hvorvidt de ydelser, der er fastsat i § 108 c) i RKG, for så vidt den er en lovregel om social sikring, henhører under det saglige anvendelsesområde for forordning nr. 3 og forordning nr. 1408/71, og i bekræftende fald om tilkendelse af disse ydelser til en uden landsk arbejdstager, der er statsborger i en af De europæiske Fællesskabers medlemsstater, ikke er undergivet kravet om bopæl på det nuværende område for Forbundsrepublikken Tyskland, medens udbetalingen af de pågældende ydelser til statsborgere afhænger af et skøn, når de bor i udlandet.
(c) of the RKG fell within the material scope of Regulations prior to 23 June 1976 relying on Article 12 of the German Law Nos 3 and 1408/71 as legislation on social security, and, if so, of 25 February 1960 concerning suspended pensions and whether the award of such a benefit to a worker who was a national of another Community Member State was not sub­ject to a condition of residence in the present territory of the Federal Republic of Germany, whereas the payment of bene­fits in question to German nationals was of a discretionary nature where such nationals resided abroad.
Institutionen afslog derimod at betale pension for tidsrummet forud for den 24. juni 1976 under henvisning til § 12, stk. 1, i Fremdrentengesetz (tysk lov om overforte pensioner) af 25. februar 1960. Sammenholdt med bilag V, C, 1 b) i forordning nr. 1408/71 (ifølge dette bilag berorer reglerne i forordningens artikel 10 ikke de bestemmelser, hvor efter ulykkestilfælde (og erhvervssygdomme), der er indtruffet inden for Forbundsrepublikken Tysklands område, samt perioder, der er tilbagelagt uden for dette område, ikke, eller kun under visse betingelser, medfører udbetaling af ydelser, når de dertil berettigede er bosat uden for Forbundsrepublikken Tysklands område).
pensions awarded to certain categories of persons residing abroad, in liaison with Annex V, C, 1, (b) of Regulation No 1408/71 (according to this Annex, the provisions of Article 10 do not prejudice the provisions by virtue of which accidents at work and occupational diseases occurring without the Federal Republic of Germany, as well as periods completed without that territory, do not give rise, or only do so in certain conditions, to the payment of benefit when the beneficiary resides outside the Federal Republic of Germany).