natgillin/translations-raw huggingface dataset:
På den anden side giver de nye bestemmelser erhvervsaktive, der ophører med en lønnet beskæftigelse eller en selvstændig virksomhed, og hvis seneste forsikringsperioder er tilbagelagt i udlandet, adgang til optagelse i en frivillig eller frivillig fortsat forsikring i deres land på grundlag af disse perioder.
These provisions will also enable workers who cease paid employment or self­employment and whose last periods of insurance have been completed abroad, to belong to the voluntary or optional continued Insurance scheme of their country by invoking these periods.
4143— I sag 93/76, Liégeois mod ONPTS (dom af 16. marts 1977) forelagde Tribunal du Travail de Charleroi følgende præjudicielle spørgsmål :
4143 — In Case 93/76 (Fernand Liégeois ν Office National des Pensions pour Travailleurs Salariés — Judgment of 16 March 1977), the Tribunal de Travail de Charleroi raised the following questions:
I en dom af 28. ma.
See Part One, Nos 2051 and 2052.
— bestemmelserne I de overenskomster om social sikring, der er anført i bilag III til forordning 1408/71.
COMPENDIUM OF COMMUNITY PROVISIONS ON SOCIAL SECURITY
4124 — Som følge heraf forbliver de administrative aftaler til gennemførelse af de gældende bilaterale overenskomster igeledes i kraft,for så vidt disse bestemmelser er optaget i bilag 5 til forordning 574/72.
4145 — In order to benefit from the provisions described above the person concerned must submit to the institution of the Member State concerned a declaration drawn up on form E 201 by the institution or institutions which apply legislation under which the periods of insurance habe been completed. The institutions appointed in each Member State for the application of these provisions are set out at Annex 10 of Regulation No 574/72.
2) Såfremt ovenfor anførte spørgsmål besvares benægtende, kan en arbejdstager, der er belgisk statsborger, kræve lige­behandling efter artikel 3, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 1408/71, eller kan han kræve, at den forsikringsperiode, derer tilbagelagt i Frankrig, medregnes som en periode, tilbagelagt under belgisk lovgivning i henhold til artikel 45, stk. 1, i samme forordning, altså med henblik på erhvervelse, bevarelse eller generhvervelse af ret til ydelser ved alderdomsforsikring og død (pensioner), eller I henhold til hvilken som helst anden fællesskabsbestemmelse?
— the word 'acquired' which appears in Article 10 (1) of Regulation No 3 and Regulation No 1408/71 should be understood here to mean that the protection insured by this provision extends to the advantages resulting from individual schemes of national entitlement, anc which are passed on by means of an increase in the level of the benefit which would otherwise revert to the beneficiary.
4125 — Overenskomsten af 30. november 1979 om social sikring af flodskippere I Rhinfart skal, så snart den træder i kraft, træde i stedet for den reviderede overenskomst af 13. februar 1961.
4164­2 — Case 110/73 of 10 October 1973 (G. Fiege v Caisse Régionale d'Assurance Maladie de Strasbourg (Regional Office for Sickness Benefits, Strasbourg)).
»Udtrykket frivillig forsikring eller frivillig fortsat forsikring i artikel 9, stk. 2, I forordning nr.1408/71 omfatter sidestilling af studieperioder med beskæftigelsesperioder med henblik på en
4160 — Article 10 (1) of Regulation No 1408/71 states the general principle that residence clauses shall not prevent the provision of invalidity, old­age or survivors' cash benefits, pensions for accidents at work or occupational diseases and death grants acquired under the legislation of one or more Member States.
FÆLLESSKABSBESTEMMELSER OM SOCIAL SIKRING forsikringsordning, hvad enten der er tale om en fortsættelse af et tidligere etableret forsikringsforhold eller Ikke.« ægtefælle, som var berettiget til efterladtepension eller efterladterente.
— The fact that such rights may have been recognized by an Algerian Fund before 19 January 1965 does not release the French institution from the obligations even if application for transfer has only been made to those institutions after the bringing into force of Regulation No 109/65.
Udtrykket »medmindre andet er bestemt i denne forordning» vedrører de særlige regler for fastsættelse af ydelser ved invaliditet, alderdom og til efterladte, som er fastsat i forordnin­gens afsnit III, kapitel 2 og 3, navnlig når arbejdstageren eller den selvstændige erhvervsdrivende successivt eller skiftevis har været omfattet af lovgivningen i to eller flere medlemsstater af den såkaldte type A (ydelser, hvis storrelse er uafhængig af forsikringsperiodernes længde) og type B (ydelser, hvis storrelse fastsættes på grundlag af de perioder, ydelsesmodtageren har tilbagelagt).
The introductory clause 'save as otherwise provided in this regulation' at the begining of the paragraph applies to the special methods of paying invalidity, old­age or survivors' benefits laid down in Chapters 2 and 3 of Title III of the regulation, where, for example, the employed or self­employed worker has been subject successively or alternately to the legislations of two or more Member States known as type A (benefits the amount of which is unaffected by the length of periods of insurance) and type Β (benefits the amount of which are calculated on the basis of periods completed by the recipient).
Domstolen konkluderede, at »denne sidestilling må herefter med henblik på artikel 9, stk. 2, anses som en adgang til frivillig forsikring«. På grund af det bekræftende svar på det første spørgsmål var besvarelsen af det andet spørgsmål herefter overflødig.
— A migrant worker having resided on French territory as defined in Annex A of Regulation No 3 before 19 January 1975 is justified in submitting his request for a pension to the last French institution with which he had previously been registered.'
Se forste del I, nr. 111.
See 111.
4161 — I bilag VI til forordning nr. 1408/71 er anfört visse særregler for anvendelsen af medlemsstaternes lovgivning i forbindelse med artikel 10, stk. 1.
4161 —Annex VI of Regulation No 1408/71 mentions some special procedures for applying national legislations relating to Ar­ticle 10(1).
Se første del I, nr. 1461, 1622, 1623.
See 1461, 1622, 1623.
4162 åben.
4162 not used.
— Er den 60-måneders forsikringsperiode, der kræves efter § 10 a i WGSVG også omfattet af artikel 9, stk. 2, I forordning (EØF) nr. 1408/71 i det omfang, at der herved også her erhverves status som forsikret (og hermed som forfulgt) efter lovens § 1, stk. 1 ?
4163 — Although Article 10 (2) provides that if the legislation of a Member State may make reimbursement of contributions subject to the condition that the person concerned has ceased to be covered by compulsory insurance, this condition is not deemed to be met while the person is covered, as a worker, by compulsory insurance under another legislation.
4163 — I artikel 10, stk. 2, præciseres det, at såfremt refusion af bidrag efter en medlemsstats lovgivning er betinget af, at den pågældende ikke længere er omfattet af en tvungen forsikring, anses denne betingelse ikke for opfyldt, så længe den pågælden­de som arbejdstager eller selvstændig erhvervsdrivende er omfattet af en tvungen forsikring I henhold til en anden medlemsstats lovgivning.
'An insured person, the holder of a disability sickness pension acquired by virtue of his paid employmen' η a single Member State where he was residing, and receiving because of this pension a sup­plementary benefit (in this particular case it was in fact the supplementary benefltfrom the national solidary fund established I η France by the Act of 30 June 1956 (fonds national de solidarité)), retains this benefit in a case of transfer of residence to the territory of another Member State, so long as this benefit comes within the scope of Regulation No 3, and this remains valid even if this supplementary benefit is reserved by national law only for persons residing on national territory.'
— »Artikel 9, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1408/71 skal fortolkes således, at en social forsikringsinstitution i en medlemsstat ikke er forpligtet til at medregne forsikringsperioder, der er tilbagelagt efter en anden medlemsstats lovgivning, når den pågældende arbejdstager på intet tidspunkt i den førstnævnte medlemsstat har indbetalt de bidrag, hvorpå egenskaben af forsikret grunder sig I medfør af denne medlemsstats lovgivning.«
This rule ¡s intended to prevent reimbursement of contributions, as laid down by certain legislations for workers who cease to be covered by compulsory insurance, to persons who are later subject, still as workers, to the legislation of another Member State. Such reimbursement would present an obstacle to the aggregation of periods of insurance corresponding to these contributions, with periods of insurance completed in other Member States for the purpose of awarding benefit at the time the risk materializes.
En sådan refusion ville være til hinder for sammen­lægning af de til disse bidrag svarende forsikringsperioder med forsikringsperioder tilbagelagt i andre medlemsstater, med henblik på tilkendelse af ydelser, når forsikringsbegivenheden indtræder.
It results implicitly from the decision of the Court of Justice of 25 June 1975 that Articles 10 and 42 of Regulation No 3 include : 'migrant workers who are the beneficiaries of what Is termed in Belgium 'invalidity allowance' according to the strict wording of Article 53 of the Belgian Law of 9 August 1963 concerning sickness/invalidity insurance referred to in Annex F to that Regulation No 3.'
4164 — Artikel 10 i forordning nr. 1408/71 har ligesom den tilsvarende bestemmelse i den tidligere forordning nr. 3 givet anledning til talrige afgørelser fra De Europæiske Fællesskabers Domstol.
4164 — Article 10 of Regulation No 1408/71 and the corresponding article of former Regulation No 3 gave rise to numerous judgments of the Court of Justice of the European Communities.
Se forste del I, nr. 2051, 2052.
See also 4036­1.
Ved denne dom har Domstolen præciseret, at
In this case the Court of Justice stated that:
4145 — Anvendelsen af ovennævnte bestemmelser er betinget af, at den pågældende for institutionen I den berørte medlemsstat foreviser en attest udfærdiget på blanket E 201 af den eller de institutioner, som anvender de lovbestemmelser, hvorefter forsikrings- eller bopælsperioderne er tilbagelagt.
'In the absence of express provisions to the contrary, the waiving of residence clauses provided for in the first subparagraph of Article 10 paragraph (1), of Regulation (EEC) No 1408/71 applies to the situation of a recipient of benefits guaranteed by the legislation of a Member State in respect of employment exclusively in the territory which had at that time a special
De Institu­tioner eller organer, der med henblik på anvendelsen af de foranstående bestemmelser er udpeget af de kompetente myndigheder i de enkelte medlemsstater, er anført I bilag 10 til forordning nr. 574-72.
— the expression 'by virtue of the laws of one or several Member States' appearing in Article 10 (1) of Regulation No 3 and the expression by virtue of the legislation of one or of several Member States' appearing in Article 10 (1) of Regulation EEC
4146-4159 åben.
Page 283
— udtrykket »i henhold til lovgivningen i en eller flere medlems­stater«, der forekommer i artikel 10, stk. 1, i forordning nr. 3, og udtrykket »efter lovgivningen i en eller flere medlemssta­ter...«, der forekommer I artikel 10, stk. 1, i forordning nr. 1408/71, vedrører de nationale lovbestemmelser under hensyntagen til anvendelsen af bestemmelserne I fælles­skabsretten og navnlig princippet om ikke-diskriminering af statsborgere i de øvrige medlemsstater;
4198 justified precisely by international coordination which, as it does not alter national social security schemes, may result in conflicts between laws that harm persons who are pursuing or have pursued a professional activity in several Member States, or that may on the other hand give them undue advantage.
— ordet »erhvervet«, der forekommer i artikel 10, stk. 1, i forordningerne nr. 3 og nr. 1408/71, skal forstås derhen, at den beskyttelse, der sikres ved denne bestemmelse, også omfatter ydelser, der er en følge af særlige ordninger i henhold til den nationale lovgivning, og som giver konkret udtryk i en forhøjelse af den ydelse, som ellers ville tilkomme modtageren.
relationship with a Member State, when such recipient who is a national of a Member State, resides in the territory of a Member State other than that which is responsible for payment of the social security benefit in respect of employment in the said territory.'
4160 — I artikel 10, stk. 1, i forordning nr. 1408/71 er fastlagt det almindelige'princip om, at bopælsbestemmelser ikke kan gøres gældende ved tilkendelse af kontantydelser ved invaliditet og alderdom samt til efterladte, erstatning i anledning af arbejds­ulykker eller erhvervssygdomme samt ydelser ved dødsfald, hvortil der er erhvervet ret efter lovgivningen i én eller flere medlemsstater.
4164­6 — In Case 139/82 (P. Piscitello ν INPS), the Court was questioned on the nature of the social aid benefit provided for under Italian legislation and on the exportation of that benefit under Article 10 of Regulation (EEC) No 1408/71. In its judgment of 5 May 1983, the Court ruled:
Denne regel finder ligeledes anvendelse på det kapitalbeløb, der i tilfælde af indgåelse af nyt ægteskab ydes en efterlevende
This matter must of course be examined in conjunction with provisions on invalidity and old­age pensions.
I denne sag vedrørende en tysk statsborger, som successivt havde været tilknyttet socialforsikringen i Tyskland, Frankrig og
Only com­mentaries and judgments referring specifically to Article 12 of Regulation No 1408/71 and Article 11 of former Regulation No 3 are included in this chapter.
Algeriet, og som fra den 1. november 1962 havde opnået en invalidepension fra en algiersk kasse, har De Europæiske Fællesskabers Domstol statueret: supplement til indtægten for modtagerne af socialsikrings­ydelser, må i princippet henføres til den sociale sikring som omhandlet I Traktatens artikel 51 og falder ikke uden for forordning (EØF) nr. 1408/71 i medfør af dennes artikel 4, stk. 4.
A benefit such as the social aid benefit provided for in Article 26 of Italian Law No 153 of 30 April 1969 which, in the first place, confers on recipients a legally­defined status, irrespective of any discretionary individual assessment of their personal needs or circumstances and, in the second place, may be granted to supplement the income of recipients of social security benefits in principle falls within the field of social security within the meaning of Article 51 of the EEC Treaty and is not excluded from the scope of Regulation (EEC) No 1408/71 by the provisions of Article 4 (4) thereof.
— at den omstændighed, at sådanne rettigheder er anerkendt af en algiersk kasse før 19. januar 1965, ikke fritager de franske institutioner for deres forpligtelser, heller ikke når disse institutioner først har modtaget anmodningen om overførslen efter ikrafttrædelsen af forordning nr. 109/65,
4191 — Article 12 (1) states the principle that the regulation can neither confer nor maintain the right to several benefits of the same kind for one and the same period of compulsory insurance, with the exception of benefits awarded by the institutions of two or more Member States in accordance with Articles 41 (aggravation of invalidity), 43 (2) and (3) (conversion of invalidity benefits into old­age benefits), 46 (award of benefits), 50 (award of a supplement when the total of benefits payable under the legislations of several Member States does not amount to the minimum laid down by the legislation of the State in whose territory the recipient resides), 51 (revalorization and recalcu­lation of benefits) or 60 (1) (b) (aggravation of an occupational disease for which the benefit has been awarded).
En ydelse af den type, der hjemles i den ovenomtalte italienske lovs artikel 26, udbetales på de betingelser og efter de objektive kriterier, der er fastsat I loven, til ældre statsborgere for at sikre disse en mindsteindtægt.
A benefit of the kind provided for in Article 26 of the above­mentioned Italian law is paid under the conditions and on the basis of objective criteria laid down by that law to elderly nationals in order to provide them with minimum means of subsistence.
En sådan ydelse må derfor sidestilles med en ydelse ved alderdom som omhandlet I artikel 4, stk. 1, litra c), i forordning (EØF) nr. 1408/71.
Such a benefit must therefore be assimilated to an old­age benefit within the meaning of Article 4(1) (c) of Regulation (EEC) No 1408/71.
Dader ikke foreligger særregler om den pågældende ydelse i forordning (EØF) nr.1408/71, må det antages, at ydelsen er omfattet af den ophævelse af bopælsbestemmelser, der er fastsat i forordningens artikel 10, stk. 1.«
4192 — The first sentence of Article 12 (2) extends national clauses on the prevention of overlapping of benefits to social security benefits and Income acquired in another Member State.
— at en vandrende arbejdstager, som før 19. januar 1965 har været bosat på fransk område i den i bilag A til forordning nr. 3 omhandlede forstand er berettiget til at indgive sin pensions­begæring til den franske institution, som han senest tidligere har været tilknyttet.
4195 — The concept of overlapping benefits of different kinds may for instance cover cases of overlap between an Invalidity benefit due under the legislation of one Member State and an occupational disease allowance due under the legislation of another Member State.
4165 — I sag 104/76 (Gerda Jansen mod Landesversicherungsan­stalt Rheinprovinz), har Domstolen i sin dom af 5. maj 1977 fastslået, at den særlige bestemmelse i artikel 10, stk. 2, i forordning nr. 1408/71 Ikke kan udvides til tilfælde, der ligger uden for denne forordnings anvendelsesområde i tiden; i artikel 10, stk. 2, bestemmes det, at »såfremt refusion af bidrag efter en medlemsstats lovgivning er betinget af, at den pågældende ikke længere er omfattet af en tvungen forsikring, anses denne betingelse ikke for opfyldt, så længe den pågælden­de som arbejdstager er omfattet af en tvungen forsikring i henhold til en anden medlemsstats lovgivning«.
4165 — In Case 104/76 (Gerda Jansen ν Landesversicherungsan­stalt Rheinprovinz — Judgment of 5 May 1977), the Court of Justice had stated that the specific rule in Article 10 (2) of Regulation No 1408/71, which provided that 'where under the legislation of a Member State reimbursement of contributions is conditional upon the person concerned having ceased to be subject to compulsory insurance, this condition shall not be considered as satisfied as long as the person concerned is subject to compulsory insurance as a worker under the legislation of a Member State', must remain limited to the period covered by that regulation.
Tvisten om refusion af bidrag vedrørte faktisk en periode, der ligger før Ikrafttrædelsen af forordning nr.1408/71 og var omfattet af forordning nr. 3.
The action for reimbursement of contributions related to a period before the entry into force of Regulation No 1408/71 and came within the scope of Regulation (EEC) No 3.
Om denne sag se ligeledes 4043-2.
In regard to this case see also 4043­2.
4166-4179 åben.
See Part One, Nos 1437, 1534 and 1620.
4180 — Alle de ydelser, der i henhold til forordningen udredes efter en medlemsstats lovgivning, skal eventuelt reguleres i det omfang og under de betingelser, der er fastsat i denne lovgivning.
4180 — All benefits due under the legislation, ¡n accordance with the regulation, may be revalorized to the extent and under the conditions laid down by that legislation.
Det drejer sig således om en ny bestemmelse, som-stadfæster en i øvrigt gældende praksis.
It is therefore a new provision which confirms a current practice.
I betragtning af, at forordningen ikke indeholder nogen bestem­melse, som fraviger artikel 10, stk. 1, første afsnit, i forordning nr. 1408/71 med henblik på sådanne tilfælde, har Domstolen afsagt følgende dom:
4197 — m accordance with Article 12 (3), provisions on overlapping benefits may be invoked against the recipient of invalidity benefits or anticipatory old­age benefits who pursues an activity on the territory of a Member State other than the one in which the Institution paying the benefits is located.
»I mangel af anden udtrykkelig, modstående bestemmelse omfatter ophævelsen af bopælsbestemmelser i artikel 10, stk. 1, første afsnit, i forordning nr. 1408/71 det tilfælde, at en person er tilsikret ydelser efter en medlemsstats lovgivning på grund af en beskæftigelse, der udelukkende er udøvet på et område, hvis daværende forbindelse med en medlemsstat var af særegen art, når denne person, der er statsborger i en medlemsstat, bor i en anden medlemsstat end den, som det påhviler af udrede de sociale sikringsydelser som følge af beskæftigelsen på det nævnte område.«
4198 — So as to take account of the special features of Dutch legislation, it is made clear at Article 12 (4) that where a Dutch institution which ¡s called upon, under national legislation, to pay an invalidity pension, is also obliged to participate in the cost of an occupational disease benefit awarded under the legislation of another Member State, this invalidity pension is reduced by the amount due from the institution responsible for paying the occupational disease benefit.
4190 — Forordningerne nr. 1408/71 og nr. 574/72 har til formål at koordinere de nationale sociallovgivninger med artiklerne 4852 i Traktaten om Oprettelse af De Europæiske Økonomiske Fællesskaben som retsgrundlag.
4190 — The purpose of Regulations Nos 1408/71 and 574/72 is to coordinate national legislation on social security, taking as their egal basis Articles 48 to 52 of the Treaty establishing the EEC.
I denne forbindelse skal de, for så vidt angår arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, Indeholde bestemmelser om de rettigheder og forpligtelser, som er I overensstemmelse med princippet om den frie bevægelighed for personer i Fællesskabet.
In this context, they must include, for employed and self­employed persons and for members of their family, rights and obligations which are in accordance with the pri nei pi e of the free movement of persons within the territory of the Community.
Bestemmel­serne om forbud mod dobbeltydelser i artikel 12 er begrundet af selve den internationale koordinering, som, idet den ikke ændrer de nationale sociale sikringsordninger, kan give anledning til lovkonflikter, som kan være til ulempe for personer, der udøver eller har udøvet en erhvervsmæssig virksomhed i flere medlems­stater, eller i modsat fald give dem uretmæssige fordele.
The rules on the prevention of overlapping of benefits laid down in Article 12 are
FÆLLESSKABSBESTEMMELSER OM SOCIAL SIKRING
COMPENDIUM OF COMMUNITY PROVISIONS ON SOCIAL SECURITY those countries, from the Belgian pension (to which the persons concerned were entitled on the basis of periods of insurance completed in Belgium).
Bestemmelser i en medlemsstats lovgivning om, at en ydelse skal nedsættes eller stilles i bero, når modtageren samtidig får udbetalt andre sociale sikringsydelser, gælder i medfor af artikel 11, stk. 2, i forordning nr. 3 kun for forsikrede, for så vidt de modtager ydelser, som de har opnået ved anvendelsen af den nævnte forordning.
The Court of Justice was seised of the question by the national jurisdiction of whether reductions to pensions operated by the Belgian institution were valid with regard to Article 12 ol Regulation No 1408/71.
Uden en sådan modregning »ville denne begrænsning ikke være rimelig, idet den ville stille arbejds­tageren mindre gunstigt, end det— i mangel af forordningerne — ville være tilfældet efter anvendelsen af den nationale lovgivning eller af særlige overenskomster afsluttet mellem medlemssta­ter«.
In the first case (Case 22/77, Mura), the Court was requested to rule on whether 'Article 12 of Regulation (EEC) No 1408/71 authorizing the overlapping of benefits must take precedence over national rules against overlapping in cases in which the Community provisions result in a migrant worker being placed in a more favourable position than a non­migrant worker'.