natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I 1989 havde EF-Domstolen i en præjudiciel afgørelse udtalt, at spørgsmålet om, hvorvidt der forelå misbrug af do minerende stilling, måtte afgøres ud fra en sammenligning med de afgifter, ophavsretsorganisationer i andre medlemsstater anvender.
In 1989 the Court of Justice of the European Communities, which had been requested to give a preliminary ruling on the matter, stated that,in order to determine whether there was any abuse, a comparison had to be made with the fees collected byperforming rights societies in other Member States.
Kommissionen foretog en sådan sammenligning, men eftersom virkningerne af et eventuelt misbrug af dominerende stilling hovedsaglig ville gøre sig gældende i Frankrig, besluttede den ud fra ønsket om at styrke samarbejdet og arbejdsdelingen med de nationale domstole og myndigheder at henvise sagen til dem og sende dem den sammenlignende rapport, den havde udarbejdet.
The Commission carried out such a comparison, butsince the effects of any abuse by SACEM would be felt chiefly in France, it decided, in the interests ofcooperation and burden-sharing with the national courts and authorities, to refer the complaint back tothem together with its report comparing the fees charged.
I henhold til Rådets forordning nr. 17 har de nationale myndigheder nemlig kompetence til at skride ind over for misbrug af dominerende stilling, så længe Kommissionen ikke har indledt en procedure i sagen.
Under Council Regulation No 17, nationalauthorities are competent to deal with abuses of dominant positions as long as the Commission has notinitiated any proceedings.
Kommissionen begrundede især henvisningen af sagen med de udstrakte skønsbeføjelser, EF's Førsteinstansret tillagde den i Automec II-dommen2), med hensyn til prioriteringen af de sager, der indbringes for den, ud fra hensynet til EF's interesser.
In the grounds of its decision, the Commission stressed that it had considerablediscretion, as confirmed by the Court of First Instance of the European Communities in the Automec Ucase,2in deciding on the priority to be attached to matters brought to its attention, in the light of theirimportance for the Community.
Kommissionen understregede desuden, at det er uden større betydning, om det er de nationale dom stole eller Kommissionen, der foretager sammenligninger af taksterne og drager konklusionerne her af med hensyn til, om der foreligger en overtrædelse af konkurrencereglerne, for under alle omstændigheder er de nationale dommere ikke bundet af Kommissionens opfattelse.
The Commission also stressed that it mattered little whether the national courts, rather than itself, carriedout the comparison of fees and drew the appropriate conclusions as to whether or not the rules had beenbreached, since the national courts were not in any case bound by the Commission's opinion.
Endelig fremhævede den også, at EF-bestemmelserne ikke satte den i stand til at tilkende skadeserstatning i forbindelse med overtrædelser af konkurrencereglerne. Det kan kun de nationale dommere gøre.
Lastly, it underlined the fact that it had no powers under Community law to award damages where aninfringement of the competition rules had been established; only the national courts had such powers.
Denne sag drejede sig om en kontrakt, MT Group havde fået tildelt på det danske Storebælts-projekt, der bl.a. omfattede boring af en tunnel på ca. 14 km.
The case is about a contract obtained by MT Group for construction of a road/rail link in Denmark — The'Storebadt project' — which involves, in particular, boring a tunnel of some 14 km.
MT tegnede kontrakt med Howden om levering af fire tunnelboringsmaksiner, og mellem de to opstod derefter en strid om levering af disse maskiner og deres specifikationer.
MT awarded a contractto Howden for supply of four tunnel boring machines (TBM) and the two groups are now in dispute overthe delivery and performance of those TBMs.
MT Group ønskede derefter at indløse den garanti, Howden havde stillet for maskinerne i form af deponerede obligationer, og krævede skadeserstatning på ca. 100 mio ECU.
MT wishes to call two performance guarantee bonds lodgedby Howden and claims damages of some ECU 100 million.
MT Group består af tre af de største europæiske entreprenørvirksomheder (DK, F, D) samt en ame rikansk virksomhed.
MT Group consists of three of the largest European construction companies (Denmark, France and Germany)together with one US company.
Der er i hele verden ca. 30 virksomheder, der er i stand til at udføre kontrakter af den type.
Some 30 companies worldwide are capable of this type of work.
') IP(92)977af27.11.1992. 2) Se nr. 323 i denne beretning.
IP(92) 977, 27.11.1992.See point 323 of this Report.
427 for, at Howden ikke ville få andre internationale kontrakter på tunnelboremaskiner, og at MT ønskede at indløse garantien udelukkende med det formål at ødelægge Howden.
Howden is a UK-based engineering group with a turnover of some UKL 300 million, which has tunnellingmachinery subsidiaries in Scotland and Germany.
Obligationerne udgør ca. 4% af Howdens omsætning, eller lidt over halvdelen af det sidste halve års fortjeneste.
Howden alleges that MT Group is using its (supposedly) dominant position to ensure that Howden obtainno further contracts worldwide for TBMs, and that MT seeks to call the bonds in order to destroy Howden.The bonds account for some 4% of Howden's turnover, or a little over half last year's profits.
Kommissionen har endnu ikke taget endelig stilling til klagen.
The Commission has still to take a definitive position on the complaint.
I betragtning af, at garantien udgør en relativt lille andel af virksomhedens omsætning, og af, at der herskede tvivl om situationen på markedet, afviste Kommissionen at iværksætte foreløbige forholdsregler. regler.
In view of the relatively small percentage of turnover represented by the bonds, and doubts as to the situationon the market in question, the application for interim measures was rejected.
Kommissionen pålagde ved en beslutning af 6. april 1992 linjekonferencen United Kingdom West Africa Lines Joint Service (UKWAL) en bøde på 5 000 ECU for at have nægtet at underkaste sig en kontrolundersøgelse iværksat i henhold til artikel 18, stk. 3, i Rådets forordning (EØF) nr. 4056 af 22. december 1986 om fastsættelse af de nærmere retningslinjer for anvendelse af Traktatens artikel 85 og 86 på søtransport.
On 6 April, the Commission adopted a decision imposing a fine of ECU 5 000 on the shipping liner conference United Kingdom West Africa Lines Joint Service (UKWAL) for having refused to submit to an investigationpursuant to Article 18(3) of Council Regulation (EEC) No 4056/86 of 22 December 1986 laying down detailedrules for the application of Articles 85 and 86 of the Treaty to maritime transport.
Beslutningen blev truffet efter en række klager over UKWAL's aktiviteter inden for trafikken mellem britiske og irske havne og havne i Vestafrika.
The decision was adopted following a number of complaints concerning the activities of UKWAL in theliner trade between ports situated in the United Kingdom and the Republic of Ireland on the one hand and West Africa on the other.
Efter gennemgang af klagerne besluttede Kommissionen i betragtning af de påståede overtrædelsers alvorlige karakter (adfærd i strid med artikel 85, stk. 1, som ikke falder ind under en gruppefritagelse og ikke opfylder betingelserne for fritagelse efter artikel 85, stk. 3, samt overtrædelse af bestemmelserne i artikel 86) at iværksætte en uanmeldt kon trolundersøgelse.
A preliminary examination of the complaints and the serious nature of the allegedinfringements (behaviour incompatible with Article 85(1), not covered by the block exemption and notexemptable under Article 85(3); a breach of the provisions of Article 86) led the Commission to consider aninvestigation without prior notice.
Den 28. juni 1989 tog Kommissionen skridt til at gennemføre kontrolundersøgelsen, men blev hindret deri af UKWAL, som nægtede at lade den gennemføre undersøgelsen.
On 28 June 1989 the Commission proceeded to carry out the investigation but was unable to go ahead owingto UKWAL's refusal to allow the investigation to take place.
De britiske myndigheder blev anmodet om at bistå Kommissionens embedsmænd, og der blev opnået en kendelse fra High Court i London.
The national authorities were requested toassist the Commission officials and an order was obtained from the High Court in London.
Kontrolundersøgelsen blev gennemført den 29. juni i UKWAL's lokaler.
The investigationwas carried out on 29 June at the offices of UKWAL.
Kommissionen fandt, at UKWAL havde begået en alvorlig overtrædelse af artikel 18 i forordning nr. 4056/86 ved at lægge hindringer i vejen for en kontrolundersøgelse i UKWAL's lokaler, således at den ikke kunne gennemføres på den planlagte dato.
The Commission considered that the above facts constituted a serious infringement of Article 18 of Regulation(EEC) No 4056/86, obstructing the effectiveness of the investigation, which could not be carried out on UKWAL's premises on the day envisaged.
Bøden blev fastsat til maksimal størrelse (5 000 ECU) på grund af overtrædelsens forsætlige karakter og UKWAL's opførsel under kontrol undersøgelsen.
The level of the fine, the maximum permissible (ECU 5 000)reflects the intentional nature of the infringement and the behaviour of UKWAL during the investigation.
Kommissionen pålagde linjekonferencen Mediterranean Europe West Africa Conference (MEWAC) en bøde på 4 000 ECU i en beslutning, hvori den fastslog, at MEWAC havde nægtet at underkaste sig en kontrolundersøgelse iværksat i henhold til forordning 4056/86 om anvendelse af EF's konkurrenceregler inden for søtransport.
The Commission imposed a fine of ECU 4 000 on the shipping liner conference Mediterranean Europe West Africa Conference (MEWAC) in a decision which found that MEWAC had refused to submit to aninvestigation in accordance with Regulation (EEC) No 4056/86, which applies the EC competition rules tomaritime transport.
I 1987 modtog Kommissionen en række klager over MEWAC's aktiviteter inden for trafikken mel lem Europa og Vest- og Centralafrika.
In 1987, the Commission received a number of complaints concerning the activities of MEWAC in the linertrade between Europe and West and Central Africa.
Efter en første gennemgang af klagerne besluttede Kommissionen i betragtning af de påståede overtrædelsers alvorlige karakter at iværksætte en uanmeldt kon trolundersøgelse.
A preliminary examination of the complaints and theserious nature of the alleged infringements led the Commission to organize an investigation without priornotice.
Kommissionen tog skridt til at gennemføre kontrolundersøgelsen den 28. juni 1988, men efter at have fremlagt de nødvendige papirer, der angav MEWAC's pligter og rettigheder, blev Kommissionens embedsmænd nægtet adgang.
On 28 June 1989 the Commission proceeded to carry out the investigation. Having produced the necessarydecision and documents, explaining the rights and duties of MEWAC, the Commission officials were notallowed to go ahead with the investigation.
MEWAC sagde, at kontrolundersøgelsen ikke kunne finde sted, før konferencens generalsekretær var vendt tilbage fra Paris til Marseille, hvor dens sekretariat lå.
MEWAC said the investigation could not take place until its Secretary-General returned from Paris to Marseilles, the location of the conference's secretariat.
MEWAC blev underrettet om, at dette kun kunne opfattes således, at MEWAC nægtede at efter komme Kommissionens beslutning og dermed lagde hindringer i vejen for kontrolundersøgelsen i
MEWACwas informed that this amounted to a refusal to comply with the Commission decision, thereby obstructing
Med bistand fra de franske myndigheder blev MEWAC's lokaler forseglet, og kontrolundersøgelsen blev påbegyndt næste dag under overværelse af generalsekretæren.
With the assistance of the French authorities, appropriate steps were taken to seal the premises of MEW ACand the investigation started the next day in the presence of the Secretary-General.
MEWAC er en virksomhedssammenslutning som omhandlet i artikel 18 i forordning 4056/86 og har derfor pligt til at underkaste sig en kontrolundersøgelse iværksat ved en beslutning truffet af Kom missionen i henhold til artikel 18, stk. 3, og til at rette sig efter den deri fastsatte dato og tid.
MEWAC is an association of undertakings within the meaning of Article 18 of Regulation (EEC) No 4056/86. It is therefore obliged to submit to an investigation ordered by decision of the Commission pursuant to Article 18(3) and to comply with the date and time fixed therein.
Ved fastsættelsen af bødens størrelse tog Kommissionen hensyn til, at selv om MEWAC modsatte sig, at kontrolundersøgelsen blev gennemført, uden at generalsekretæren var til stede, indvilligede konferencen i at underkaste sig kontrolundersøgelsen den næste dag.
In determining the amount of the fine to be imposed, the Commission took account of the fact that while MEWAC objected to the investigation being carried out without the presence of the Secretary-General, itdid consent to the investigation the following day.
Dens nægtelse var derfor ikke absolut, og Kommissionen pålagde derfor ikke den maksimale bøde (5 000 ECU).
Therefore, its refusal was not outright and the maximumamount of fine (ECU 5 000) was not imposed.
MEWAC fik på lagt 4 000 ECU.
MEWAC was fined ECU 4 000.
Under en kontrolundersøgelse, som blev iværksat ved en kommissionsbeslutning truffet i henhold til artikel 14, stk. 3, i forordning nr. 17/62, hindrede det nederlanske selskab, CSM, Kommissionens inspektører i at tage kopier af dokumenter den første dag, men tillod dem dagen efter at tage kopi af visse dokumenter.
During an investigation ordered by the Commission under Article 14(3) of Regulation No 17, the Dutchcompany CSM prevented the Commission's inspectors from making copies of documents on the first day,and allowed copies to be made of only some of the documents on the following day.
Kopiering af de resterende dokumenter kunne dog finde sted, efter at selskabet havde fået pålagt en tvangsbøde (artikel 16, stk. 1, i forordning nr. 17/62).
It was not until after ithad imposed periodic penalty payments (Article 16(1) of Regulation No 17) that the Commission was allowedto copy the remaining documents.
Selskabet begrundede sin adfærd med en påstand om, at der ikke var nogen forbindelse mellem disse dokumenter og kontrolundersøgelsen.
The reason given by CSM for its refusal was that the documents had no bearing on the investigation.
Kommissionen erindrede i den beslutning, den traf den 7. oktober 1992, om de beføjelser, bestemmelserne om kontrolundersøgelser giver den, samt om virk somhedernes pligt til at underkaste sig de kontrolundersøgelser, Kommissionen iværksætter ved be slutning.
In itsdecision of 7 October the Commission drew attention to the powers conferred on it by the rules governinginvestigations and the obligation on undertakings to submit to investigations ordered by decision.
De virksomheder, der underkastes kontrolundersøgelser, kan ikke selv dømme om det hensigtsmæssige i at give adgang til dokumenterne og har derfor pligt til ikke at lægge hindringer i vejen for Kommissionens befuldmægtigede embedsmænd, der alene er i stand til at afgøre, hvilke dokumenter de skal have indsigt i omgående.
A company which is being investigated is in no position to judge whether a document should or should notbe handed over and may not therefore obstruct Commission officials in the performance of their duties asthey alone know which documents they need to see straight away.
Virksomhederne kan indanke sagen til EF's Førsteinstansret, der fører kontrol med Kommissionens varetagelse af sine opgaver.
Companies that are subject to investigationscan appeal to the Court of First Instance of the European Communities, which monitors the Commission'sconduct.
Kommissionen pålagde i henhold til artikel 15, stk. 1, i forordning nr. 17/62 CSM en bøde for over trædelse af samme forordnings artikel 14.
The Commission imposed a fine on CSM under Article 15(1) of Regulation No 17 for infringement of Article 14 of that Regulation.
Beslutninger om foreløbige forholdsregler v) EBU-Eurovision
Decisions relating to interim measures
Ved en beslutning af 31. juli 1992 afslog Kommissionen at efterkomme en anmodning om iværksættelse af foreløbige forholdsregler fra en sports-tv-kanal (The European Sports Network), der ønskede at få adgang til tv-rettighederne for De Olympiske Sommerlege, som medlemmerne af EBU (Den Europæiske Radiounion) havde erhvervet.
On 31 July the Commission rejected a request for interim measures submitted by the television channel TESN (The European Sports Network) concerning access to broadcasting rights for the summer Olympicgames acquired by members of the EBU (European Broadcasting Union).
TESN, som ikke er medlem af EBU og er direkte konkurrent til Eurosport, krævede at få adgang til disse rettigheder på lige fod med Eurosport.
TESN, which is not a member of the EBU and is in direct competition with Eurosport, requested access tothe relevant broadcasting rights on an equal footing with Eurosport.
Kommissionen fandt, at EBU's system med fælles op køb af radiospredningsrettigheder er i strid med Traktatens artikel 85, stk. 1, men afviste ikke desto
Although the Commission took theview that the EBU rules on the joint purchasing of broadcasting rights infringed Article 85(1) of the Treaty,it nevertheless rejected the request for interim measures on the grounds that there was insufficient evidenceof serious and irreparable damage.
Phoenix International (Computers) Ltd indbragte en klage med anmodning om iværksættelse af foreløbige forholdsregler mod IBM for overtrædelse af artikel 86 med påstand om, at IBM havde misbrugt sin dominerende stilling på markedet for vedligeholdelse af IBM-computere i 3090-serien.
Phoenix International (Computers) Ltd lodged a complaint, together with a request for interim measures,against IBM for infringement of Article 86, alleging that IBM had abused its dominant position on themarket for the maintenance of its 3090 series computers.
Ifølge klageren havde IBM handlet ulovligt ved pludselig at nægte at lade sine standard-servicekontrakter med kunderne dække modificerede memory-kort solgt af Phoenix under påskud af, at der var tale om en krænkelse af IBM-mærket.
According to the complainant, IBM had unlawfully suddenly refused to cover, under the standard maintenancecontract concluded with its customers, 'reworked' memory cards marketed by Phoenix, on the pretext thatthey infringed the IBM trade mark.
De memory-kort til 3090-computere, som Phoenix solgte som originale IBM-produkter, var blevet modificeret af andre for at øge deres hukommelseskapacitet uden IBM's forudgående samtykke.
The 3090 memory cards which Phoenix sold as original IBM products had been modified by third parties soas to increase their memory capacity, without IBM's prior agreement.
Denne modificering indebar, at de af IBM producerede kort sidenhen blev underkastet en omfattende samleproces, der kunne beskadige dem, og som IBM ikke havde nogen kontrol over.
This practice involves major reassembly of the cards produced by IBM, a process which is liable to damage them and over which IBM hasno control.
Phoenix' anmodning om iværksættelse af foreløbige forholdsregler blev imidlertid bl.a. begrundet med, at IBM i årevis havde vidst, at der fandtes sådanne modificerede kort i almindelighed og i særdeleshed så danne modificerede kort til brug på 3090-maskiner, og at IBM bevidst havde bibeholdt dem ved at opretholde sin standard-servicekontrakt.
However, the request for interim measures was based in part on the allegation that IBM had foryears been aware of the existence of the reworked cards in general and of the 3090 series cards in particularand that IBM had knowingly maintained them under its standard maintenance contract.
Phoenix gjorde således gældende, at IBM havde givet stil tiende samtykke til de modificerede kort.
IBM had thus, itwas alleged, given its tacit acquiescence to the reworked cards.
Uden at tage stilling til, om en eventuel nægtelse af vedligeholdelse kunne betragtes som et misbrug af dominerende stilling, afviste Kommissionen anmodningen om iværksættelse af foreløbige forholdsregler, fordi der ikke var noget, der talte for, at der forelå en overtrædelse af artikel 86 (ingen umiddelbar formodning for en overtrædelse).
Without entering into the question of whether such a refusal of maintenance might have constituted an abuseof a dominant position, the Commission rejected the request for interim measures due to a lack of anyprima facie evidence of infringement of Article 86.
Ved en beslutning af 2. december 1992 afviste Kommissionen en anmodning om iværksættelse af foreløbige forholdsregler fra sports-tv-kanalen TESN (The European Sports Network) over for § 14 i UEFA's vedtægter, der har til formål at sikre et vist tilskuerantal på fodboldstadierne ved at give de nationale fodboldorganisationer (som er medlemmer af UEFA) mulighed for at nedlægge forbud mod tv-transmission af udenlandske fodboldkampe i deres land.
On 2 December the Commission rejected a request for interim measures submitted by the television channel TESN (The European Sports Network) concerning the application of Article 14 of the UEFA statutes, whichseeks to protect attendance at football matches by allowing the national football associations (UEFAmembers) to prohibit the televising of foreign matches on their territory.
Kommissionen har iværksat en undersøgelse af selve sagen, men afviste anmodningen om iværksættelse af foreløbige foranstaltninger, idet den ikke fandt det tilstrækkeligt bevist, at klageren blev påført en alvorlig og uoprettelig skade
The Commission examined thesubstance of the case but rejected the request for interim measures on the grounds that there was insufficientevidence of serious and irreparable harm suffered by the complainant.
§ 3 — Meddelelser vedrørende EØF-Traktatens artikel 85 og 86 a) Meddelelser i henhold til artikel 19, stk. 3, i Rådets forordning nr. 17/62
Publication pursuant to Article 19(3)of Council Regulation No 17
EFT C 333 af 17.12.1992, s. 8 b) Meddelelse i henhold til artikel 12, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 4056/86
Publication pursuant to Article 12(2) of Council Regulation (EEC) No 4056/86
§ 4 — Beslutninger vedrørende EKSF-Traktatens artikel 65 og 66
Decisions relating to Articles 65 and 66 of the ECSC Treaty
I 1992 behandlede Kommissionen ca. 100 EKSF-sager, heraf 55 henhørende under artikel 66 (kontrol med fusioner) og 22 tilfælde vedrørende artikel 65 (forbud mod aftaler).
The Commission dealt with 101 ECSC cases in 1992, including 55 under Article 66 (merger control) and 22under Article 65 (ban on restrictive agreements).
Endvidere blev 24 for skellige sager behandlet, uden at der blev truffet en beslutning.
In addition, 24 cases were examined without any decisionbeing taken.
81 af alle sagerne vedrørte stål og 20 kul.
A total of 81 cases concerned steel and 20 coal.
På artikel 66-området gav 10 sager anledning til en kommissionsbeslutning, medens 42 sager kunne løses ved en fritagelsesskrivelse i henhold til beslutning 25/67, som ændret ved Kommissionens beslutning af 13. december 1991 ')
Of the Article 66 cases, 10 resulted in a Commission decision, while 42 were settled by means of a letter of exemption pursuant to Decision 25-67,as amended by the Commission Decision of 13 December 1991.]One Article 65 case resulted in a Commissiondecision.
Krupp AG's erhvervelse af aktiemajoriteten i Hoesch AG.
Krupp AG to acquire a majority holding in Hoesch AG.
Denne transaktion vil betyde skabelse af en stor stålproduktions- og distributionsvirksomhed, der dækker en bred vifte af EKSF-produkter.
Thetransaction will lead to the creation of a large steel producing and distributing company covering a widerange of ECSC products.
Transaktionen vil medføre betydeligt lavere omkostninger og forbedre Krupp/Hoesch's konkurrenceevne.
It will result in a considerable reduction in costs and will thus improve Krupp-Hoesch's competitiveness.