natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Domstolen havde nemlig tidligere statueret, at en offentlig myndigheds udnævnelse af personer, der er blevet foreslået af erhvervsorganisationer, ikke udelukker, at der foreligger en aftale, når de pågældende personer har forhandlet og indgået en aftale om priser i deres egenskab af repræsentanter for de organisationer, der har foreslået dem '). Men i det foreliggende tilfælde konkluderede Domstolen, at medlemmerne af de ovennævnte kommissioner optrådte som eksperter uafhængigt af de virksomheder eller sammenslutninger, der havde foreslået dem som kandidater.
The Court haä prwiously held that an agreement existed where it was negotiated and coniluded bypersonswho,although appointedby the publicauthorities, were proposedforappointmentby the trade organizationsand whoconsequently must be regardedas representingthose organizations.1It pointedout, however, that in the presentcase the members of the tariff boards were acting as experrs independently ofthe enterprisesor associationswhich had proposedthem to the Fediral Ministerfor Transportand were requiredto take account of the interests of other sectorswhen fixing the tariffs.
Domstolen besvarede derfor spørgsmålet negativt.
The Court therefore replied in the negative to this question.
Hvad angår retsforskrifternes mulighed for at forstærke en aftales virkninger, afviste Domstolen i Meng-sagen det argument, hvorefter de omtvistede retsforskrifter for stærkede rækkevidden af en aftale om forbud mod afståelse af provision inden for livsforsikring ved også at lade den finde anvendelse inden for andre forsikringsbrancher.
As regards reinforcing the effects of an agreement, the court rejected thearlfument put forward in Meng that the rules at issue had increased the scope ofan agreement prohibitingthe rebatingof commissionsin the life insurance secror byapplyingittootherclassesofinsurance.
Domstolen konkluderede, at retsforskrifter, der gælder for en bestemt forsikringssektor, kun kan anses for at forstærke virkningerne af en allerede eksisterende aftale, hvis de indskrænker sig til at overtage elementerne i en aftale, der er indgået mellem de erhvervsdrivende inden for denne sektor.
The Court considered thatrulesapplicableto a particularsector consolidatedthe effects of a previousagreementonly if they did no more than reproduce rheterms of an agreement between operators inthe sector.
Endelig skal det nævnes, at Domstolen i Reiff-dommen anvendte en tidligere konstatering, nemlig at de offentlige myndigheder ikke havde delegeret deres
Lastly, in Reiff, the court was asked ro stare whether the public authorities haddelegated their powersro privateeconomicoperarors. Here,too,itreplied inthe negative.
Med henblik herpå kan forbundsregeringens transportminister selv deltage eller lade sig repræsentere på tarifkommissionens møder, ligesom ministeren også selv kan fastsætte taksterne, hvis han finder, at de, der er fastsat af tarifkommissionen, ikke stemmer overens med samfundsmæssige hensyn.
To that end, the Federal Minister for Transport could himself aftend,or be represented at, meetings ofthe tariff boards, and could also fix tariffs himself if he considered that thoseadopted by a board were not in the general interest.
KONKURRENCEREGLER FOR VIRKSOMHEDERNE
CoMPI,TITION l TL II- ES API)I-ICABI-F, To
§ 2 — Virksomhedsbegrebet
Definition of anundertaking
For at besvare dette spørgsmål henviste Domstolen til sin dom af 23. april 1991 '). hvori den fik lejlighed til at præcisere sin tidligere definition af begrebet virksomhed inden for konkurrenceretten som omfattende enhver enhed, som udøver økonomisk virksomhed, uanset denne enheds retslige status og dens finansieringsmåde.
Toanswer this question, the Courtreferred toitsjudgmentof 23 April1,991,in t
Domstolen konstaterede ligeledes, at de omhandlede sociale sikringsordninger har en ren social funktion og bygger på solidaritetsprincippet, og at krav om obligatorisk medlemskab af sådanne ordninger er en nødvendighed for anvendelsen af solidaritetsprincippet samt for den finansielle ligevægt.
'in whichitdefined the concept ofan undertaking: the context ofcompetition law,theconcept ofanundertakingencompasses every entityengaged inaneconomic activity,regardless ofthelegal status ofthe entityandthe wayin whichitis financed'.
På grundlag af disse betragtninger konkluderede Domstolen, at sygekasser og de organer, der medvirker ved administrationen af den offentlige .socialsikring, har en ren social funktion. Denne virksomhed bygger på princippet om national solidaritet og drives ikke med vinding for øje.
The Court also pointed out that the social security schemesin question performeda social function and operated on the basis of the principle of solidarity; in viewofthe compulsory nature of membership, maintainingsolidarity andfinancialequilibriumwere essentialfactors.
De udbetalte ydelser er fastlagt i lovgivningen og er uafhængige af det beløb, der er betalt i bidrag. Denne virksomhed er således ikke af økonomisk karakter, og de organer, der udfører den, er ikke — for så vidt angår disse aktiviteter — virksomheder i henhold til EF-traktatens artikel 85 og 86.
Onthebasis ofthese considerations. the Courtruledthatsicknessinsuranceschemes or bodies entrusted withthe management of a social security scheme as a publicservice fulfilan exclusively social function.Thatactivityis based onthe principle of national solidarity and is not profit-making.The benefits whicharepaidarestatutorybenefitsandareindependent oftheamountofthe contributions.Itfollowedthatthe activity was notan economic activityandconsequentlythe bodies entrustedwithit did not constitute undertakings withinthe meaning of Articles 85 and 86 of the EC Treaty.
§ 3 — Anvendelse af artikel 85 på en horisontal prisaftale
Application of Article
Ifølge Domstolen udgør ordningen med kvartalsvis annoncering af priser på cellulosemarkedet ikke som sådan en overtrædelse af EF-traktatens artikel 85, stk. 1.
According tothe Court,the system of quarterly price announcementsfor woodpulp did notinitself constitute an infringement of Article 85(1) of the Treaty.
Da Kommissionen i øvrigt ikke havde kunnet bevise, at der var tale om forudgående samordning, undersøgte Domstolen, om ordningen med kvartalsvis annoncering af priser, om den omstændighed, at prisannonceringen fandt sted samtidig eller næsten samtidig, og om parallelismen i prisannonceringen, som kunne konstateres i perioden fra 1975 til 1983, tilsammen udgjorde et alvorligt, præcist og sammenfaldende indicium for en forudgående samordning.
Furthermore, as the Commissionhadalso been unable toprovesatisfactorilythat prior concerted action had taken place, the Court endeavouredto determinewhetherthesystem ofquarterlypriceannouncements; thesimultaneityornear-simultaneity oftheannouncements; andthefactthatannouncedpriceswere identical in the period I97 5-1983constituted serious,detailed and consistentevidence ofpriorconcertation.
Af de to sagkyndige vurderinger, som Domstolen havde udbedt sig, fremgik det:
Thetwoexpertreports commissioned by the Court revealed , however, that:
• at disse elementer kunne forklares på anden måde end ved samordning
(i) those factors could be explained otherwise than by concerted action;
• at forklaringen på de ensartede priser snarere skyldtes de normale markedskræfter end samordning.
(ii) a more plausible explanationforthe uniformprices was thatthey resultedfromthe normal operation of the market rather than from concerted action.
Følgelig annullerede Domstolen også de bestemmelser, hvor der pålagdes forpligtelser, og som figurerer i bilaget til beslutningen, for så vidt de pålægger andre forpligtelser end dem, der følger af overtrædelser, som Kommissionen har konstateret, og som Domstolen ikke har erklæret for ugyldige.
Consequently, it also annulled the provisions of the undertaking annexed to thedecision inso faras theyimposed obligations otherthanthose resulting fromthefindingsofinfringements made by the Commission which hadnot been declared void by the Court.
Til gengæld erklærede Domstolen alle de andre bestemmelser i beslutningen for gyl­dige, nemlig dem, der konstaterer:
The Court found, however, that all the other provisions of the decision werevalid, namelythose which establish:
— en samordning, for så vidt angår fastsættelsen af anbefalede ΚΕΑ­priser via medlemmerne af denne sammenslutning (der blev ikke pålagt nogen bøde)
(i) concertation on the fixing of 'KEA recommended prices' by the membersof that association(nofinehad beenimposed);
— den finske Fincell­sammenslutnings deltagelse i samordningen (bøden opretholdt)
(ii) participation by the Finnish association Fincell in the concerted action (fineupheld);
— tilstedeværelsen af en kontraktklausul om forbud mod eksport og videresalg (bøden nedsat til 20 000 ECU, bl.a. fordi overtrædelsen var blevet bragt til ophør).
(iii) the existence of contractual clauses banning exporrs and reselling (finereduced to ECU 20 000 in view, in particular, of the termination of the infringement).
§4 — Fortolkning af Kommissionens forordning nr. 1984/83 om anvendelse af traktatens artikel 85, stk. 3, på kategorier af eksklusive købsaftaler
3 4 - lnterpretation of Commission Regulation No 1984/83on the application of Article85(31to categories ofexclusive purchasing agreements
I Pctrogal-dommen (sag C-39/92), der blev afsagt den 10. november på grundlag af en præjudiciel henvisning fra »Tribunal Civel da Comarca« i Lissabon, tog EF-Domstolen stilling til fortolkningen af et bestemt punkt i Kommissionens for ordning (EØF) nr. 1984/83 af 22. juni 1983 om anvendelse af traktatens artikel 85, stk. 3, på kategorier af eksklusive købsaftaler.
In its judgment of 10 November inPetrogal (Case C-39/92), delivered inresponse to a reference for a preliminary ruling from the Lisbon civil court
Selve hovedsagen verserede mellem det portugisiske selskab Petrogal og indehaveren af en servicestation, der ensidigt i 1990 havde opsagt en kontrakt, der var indgået i 1982 for 15 år, og i henhold til hvilken indehaveren havde forpligtet sig til at købe brændstof hos Petrogal.
(Tribunal Civel da Comarca), the Court of Justice g ve a ruling on theinterpretation of a specific point in Commission Regulation (EEC) No 1984/83 of 22 lune 1983 on the application of Article 85(3) of the Treaty to categories ofexclusive purchasing agreements.
Ifølge den henvisende domstol afhang den juridiske vurdering af denne adfærd af den fortolkning af bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 1984/83, man skulle anlægge over for de såkaldte tankstationsaftaler.
The main action was between the Portuguese company Petrogal and the ownerof a service station who had unilaterally terminated a contract in 1990 which had been concluded in1982 for 15 years and under which he had undertaken topurchase fuel and oil from Petrogal.The court making the reference consideredthat the legal assessment of such conduct dependedon how the provisions of Regulation 7984/83 concerning service station agreements were interpreted.
Artikel 10 i denne forordning erklærer EF-traktatens artikel 85, stk. 1, for uanvendelig på de tankstationsaftaler, der er defineret i forordningen.
Article 10 of the Regulation states that Article 85(1) of the Treaty does not applyto the service station agreements which it defines.
For at være omfattet af gruppefritagelsesforordningen, skal disse aftaler opfylde de betingelser, der er fastsat i forordningens artikel 11-13. I henhold til artikel 12, stk. 1, litra c), i forordningen er en aftale ikke omfattet af fritagelsen, hvis den er indgået for et ubestemt tidsrum eller for mere end 10 år.
To qualify for block exemption,such agreements.must satisfy the conditions of Articles L1 to 13 of the Regulation.Article 12(1)(c) provides that agreements do not qualify for exemption wherethey are concluded for an indefinite duration or for a period of more than10 years.
Den omtvistede kontrakt, der er indgået for 15 år, vil altså normalt være omfattet af denne bestemmelse.
As the contract in question had been signed for 15 years, it wouldnormally be caught by that provision.
Men forordning (EØF) nr. 1984/83 indeholder en særbestemmelse for Spanien og Portugal, hvorefter bestemmelsen vedrørende aftalers maksimale varighed, jf. artikel 10 — til forskel fra de andre betingelser, der er forudset i artikel 10-13 — ikke gælder for de aftaler i Spanien og Portugal, der er gældende på tidspunktet for disse to landes tiltrædelse af Fællesskabet.
However, the Regulation makes special provision for Spain and Portugal,specifying that, of the conditions set out in Articles 10 to 13, the conditionrelating to the maximum duration of the agreements referred to in Article 10 isnot applicable to agreements in force in Spain and Portugal on the date of theiraccessionto the Community.
Det følger heraf, at disse aftaler kan nyde godt af den fritagelse, der er forudset i for ordning (EØF) nr. 1984/83, forudsat at vilkårene heri er i overensstemmelse med kravene i forordningens artikel 10-13, dog med undtagelse af den bestemmelse, der vedrører aftalernes varighed.
Consequently, such agreements qualify for exemption under Regulation L984/83in so far as their terms meet the requirements of Articles L0 to 13 of the Regulation, with the exception of that relating to duration.
§ 5 — Fortolkning af Kommissionens forordning (EØF) nr. 123/85 af 12. december 1984 (automobiler) og Kommissionens meddelelse af samme dato vedrørende denne forordning — begrebet befuldmægtiget mellemhandler
S 5 - Interpretation of Commission Regulation (EECI No 123185of 12 December 1984 (motorvehicles) and the Commission notice of the same date concerning that Regulation Goncept of authorized intermediary
I dom af 22. april i sag T­9/92, PEUGEOT, fik Førsteinstansretten lejlighed til at præcisere begrebet »befuldmægtiget mellemhandler«.
In its judgment of 22 Ap:il in Peugeot (Case T-9/92), the Court of First Instance defined the meaning of the term 'aurhorizedintermediary'. intermediary'.
Baggrunden for sagen var en klage, der var indgivet i 1989 af selskabet ECO­SYSTEM mod PEUGEOT og tre af dette selskabs autoriserede forhandlere i Bel­gien, som modsatte sig parallelimport af motorkøretøjer foretaget af ECOSYSTEM som mellemhandler for endelige franske forbrugere.
The origin of this case is a complaint made in 7989by Eco System against Peugeot and three of its authorized dealers in Belgium which were prevenringparallel imports of motor vehicles by Eco Systemacring as intermediary onbehalf of French consumers.
Kommissionen vedtog i forste omgang foreløbige forholdsregler efter en anmodning fra ECOSYSTEM og dernæst en beslutning af 4. december 1991, der anfægtedes ved et søgsmåls­Denne beslutning konstaterer, at PEUGEOTs udsendelse af en rundskrivelse af 9. maj 1989 til sine forhandlere i Frankrig.
The Commission initially adopted interim measuresat the requestof Eco System,followed by a decision.lIt is thisdecisionthat wasbeing contested in the present case.
Belgien og Luxembourg og disses anven­delse heraf med det resultat, at leveringer af køretøjer af mærket PEUGEOT til ECOSYSTEM ophørte, var i strid med artikel 85, stk. I. og overskred rammerne for gruppefritagelsesforordningen (EØF) nr. 123/85, om anvendelse af artikel 85. stk. 3. på kategorier af salgs­ og serviceaftaler vedrørende motorkøretøjer.
The decision found that a circular letter dated 9 May 1989 from Peugeot to itsdealers in France, Belgium and Luxembourg, together with the implementationof the circular by those dealers, had the effect of suspending deliveries of Peugeotvehicles to Eco System and was therefore contrary to Article 85(L) and notexempted by Regulation (EEC) No 123185 on the application of Article 85(3) ofthe Treaty to certain categories of motor vehicle distribution and servicing agreements.
Til støtte for sin påstand påberåbte PEUGEOT sig primært artikel 3. nr. I 1. i forord­ning (EØF) nr. 123/85, der giver mulighed for at opnå fritagelse, selv om forhandle­ren forpligter sig til ikke at sælge motorkøretøjer til den endelige forbruger via mellemhandlere, medmindre forbrugerne forinden har givet en skriftlig fuldmagi til mellemhandleren om at købe køretøjet og sørge for leveringen.
In support of its application, Peugeot essenrially relied on paragraph 11 of Article 3 of the Regulation, which allows exemption where rhe dealer is obligednot to sell vehicles to final consumers using the services of an intermediaryunless the latter has 'prior written authority' to purchase a vehicle and take delivery.
Endvidere henviste PEUGEOT til Kommissionens meddelelse af 12. december 1984 om forordning (EØF) nr. 123/85, hvori det præciseres, at forhandlere inden for distributionsnettet kan forpligte sig til ikke at sælge de af aftaleprogrammet omfat­tede nye køretøjer til tredjemand eller via en tredjemands mellemkomst, når denne præsenterer sig som autoriseret ν idere forhandler af nye køretøjer eller udøver aktivi­teter, der kan ligestilles med videresalg (punkt 3).
Peugeoatlsoreferredto the Commission Notice of.lZDecember 1984concerning the Regulation, which states that undertakings within the distribution systemcan be obliged not to supply new motor vehicles within the contract programmeto or through a third party who represents himself as an authorized reseller ofnew vehicles or carries on an activity equivalent to that of a reseller (paragraph 3).
Førsteinstansretten, der frifandt sagsøgte i sagen, præciserede begrebet »befuldmæg­tiget mellemhandler« ved at fastslå, at den eneste betingelse l'or benyttelsen af mel­lemhandlere er, at den endelige forbruger på forhånd udsteder en skriftlig fuldmagi.
In dismissing the application, the Court clarified the concept of intermediarywith written authority, pointing out that the only condition imposed onintermediaries by the Regulation was that they should have prior writtenauthority from the final consumer.
Heraf følger, at hvis mellemhandleren er behørigt befuldmægtiget, kan forordningen
It followed that, provided an intermediarywas duly authorized, he could not be denied this status under the Regulation on
EF-DOMSTOLENS OG FØRSTEINSTANSRETTENS VIGTIGSTE DOMME
CASI:S DECIDtlD llY THt', COMTVtINITY
203 ikke frakende ham denne egenskab med den begrundelse alene, at han udøver en erhvervsmæssig aktivitet.
207 the sole groundthat he was pursuingan occupational activity.
Retten anførte endvidere i den forbindelse, at en sådan udelukkelse ville hindre parallelimport og således være i strid med det tilsigtede mål om gennemførelsen af et enhedsmarked.
Such exclusionwouldhave the effect ofimpeding parallel importsand wouldruncountertothe objective of achieving a single market.
Endvidere fandt Retten, at sagsøgerne ikke kunne påberåbe sig den ovennævnte meddelelse, da den kun er en fortolkende meddelelse og derfor ikke kan ændre for ordningen, hvad angår begrebet mellemhandler.
The Courtalso ruled that the applicants could notrely on the abovementioned Notice as itsimplyinterpreted the Regulation and hence could not modifythelatter's meaning as far as the concept ofintermediary was concerned.
§ 6 — Misbrug af dominerende stilling
ENTERPRISES g 6 - Abuse of a dominant position
Den såkaldte gipspladesag (sag T-65/89. BPB og British Gypsym) gav Førsteinstansretten lejlighed til — ved dom af 1. april — at fastslå, at fiere forskel lige former for praksis var misbrug af dominerende stilling.
The 'plasterboard' case (Case T-65/89 BPB and British Gypsum) affordedthe Court of First Instance an opportunity to decide, by judgment of 1 April,that several practices constituted abuses of dominant positions.
I denne sag var der involveret to virksomheder med dominerende stilling: BPB. et britisk holdingselskab for en koncern, der kontrollerer ca. halvdelen af produktions kapaciteten af gipsplader inden for Fællesskabet, samt BPB's datterselskab. British Gypsum.
The case concerned two enterprises in a dominant position: BPB, the Britishholding company of a group that controls about half of plasterboard productioncapacityin the Community, and its subsidiary,British Gypsum.
Den 5. december 1988 nåede Kommissionen til den konklusion, at British Gypsum havde misbrugt sin dominerende stilling ved levering af gipsplader i Del Forenede Kongerige, og at BPB — via sit datterselskab British Gypsum — havde misbrugt sin dominerende stilling ved levering af gipsplader til Irland og Nordirland.
On 5 December 1988, the Commission decided that British Gypsum had abusedits dominant position in the supply of plasterboard in Great Britain and that BPB, through its subsidiary British Gypsum, had also abused its dominant position in the supply of plasterboard in Ireland and Northern lreland.
BPB og British Gypsum anlagde herefter sag med henblik på annullation af denne beslutning, subsidiært med anmodning om en nedsættelse af den pålagte bode.
BPB and British Gypsum then brought an action for annulment of the decisionand for a reduction in the finesimposed. imposed.
Førsteinstansretten afviste sagsøgernes anbringende, der — ud over krænkelse af ret ten til forsvar [se nedenfor under stk. 8. litra c)] — vedrørte forskellige former for misbrug af dominerende stilling.
The Court rejected the contentions of the applicants relating first to infringementofthe right to a fair hearing (see paragraph 8(c)) and secondly to various abuses of a dominant position.
For det første fastslog Førsteinstansretten, at en salgsfremmende praksis med udbetaling af beløb — selv med en tilknyttet betingelse i form af en eksklusiv købsaftale, hvor den begunstigede skulle foretage sine indkøb hos leverandøren — inden for el vertikalt distributionssystem udgjorde en normal praksis, og al sådanne kontrakter på et marked, der er præget af effektiv konkurrence, kan være i begge parters interesse og således ikke principielt kan forbydes.
It acknowledged that the practice of making promotional payments, even whenlinked to an undertaking by the recipient to purchase exclusively from thesupplier, is common in vertical distribution systems and that, in a market subjectto effective competition, such arrangements may be in the interests of bothparties and may not, in principle, be prohibited.
Retten understregede dog, at disse betragtninger ikke gælder uden forbehold, hvis der er lale om et marked, hvor konkurren cen netop på grund af en af parternes dominerende stilling allerede er begrænset.
Such considerations are not,however, unreservedlyapplicable in a market where competition is alreadyrestricted owing to the dominant position of one of the parties.
En virksomhed, der indtager en dominerende stilling, har el særligt ansvar, idel virk somheden ikke må skade og fordreje en effektiv konkurrence inden for tiel fælles marked.
An enterprise in a dominant position is under a special duty not to jeopardize nor distort effective competition in the common market. The Court held that
Det var her, at British Gypsum ifølge Reiten havde misbrugt sin dominerende stilling ved at binde køberne — selv om det skete efter deres anmodning — lil en forpligtelse eller et løfte om hos British Gypsum al dække hele eller en betydelig del af deres behov, hvilket således udgjorde en uacceptabel hindring for indtrængen på dette marked.
British Gypsum had abused that position by tying purchasers - albeit at their request - by commitment or promiseon their part to purchase all or a large
Ved at henvise til EF-Domstolens dom af 13. februar 1979') nåede
" part of their requirements exclusively from it, this being an unacceptable barrier to market entry.
Den omstændighed, at kontrakten med den dominerende virksomhed formelt til enhver tid kan opsiges, ændrer ikke ved det forhold, at virksomhedens adfærd må betragtes som misbrug, fordi en virksomhed med dominerende stilling har magt til at pålægge sine kunder ikke alene at indgå en kontrakt, men også at fastholde indgåede kontrakter.
Furthermore, the fact that it was possible at any time to break the contract withan enterprise in a dominant position did not alter the abusivenature of the conduct, since a dominant undertaking has the power to oblige its customersnot only to conclude but also to maintain such contracts.