natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Vi mener, at det kan være nyttigt at opridse hovedlinjerne i denne udvikling, først fordi den, som vi allerede har sagt, forklarer en betydelig forsinkelse, uden at den dog er en tilstrækkelig undskyldning herfor, dernæst fordi en nærmere undersøgelse af denne udvikling gør det muligt for fremtiden at udlede en »politik« for de liberale erhvervs bevægelsesfrihed, som synes at mangle i alvorlig grad.
It should be useful to outline the changes that have occurred, not only because they account for much of the delay (although without being an adequate justification for it), but also because closer study of them can provide a foundation on which to build a 'policy' on freedom of movement for the professions, which seems to be sadly lacking at present.
Vi har i det foregående omtalt begrebet samordning ud fra et juridisk synspunkt, og vi skal ikke komme tilbage til dette. Vi har bemærket, at traktaten ikke indeholder nærmere angivelse hverken af det omfang, hvori denne samordning skal ske, eller af den retning, den skal gå.
The legal aspects of this concept have been examined above and no further comment is required here, other than to reiterate that the Treaty specifies neither the scale on which coordination is to be organized, nor the direction that it is to take.
Det er i de opfattelser, man i årenes løb dannede sig herom, udviklingen har gjort sig gældende.
It is in attitudes to these points that changes have occurred over the years and had a substantial impact.
Hvilke tanker gjorde man sig i Kommissionen i løbet af tresserne om samordningen?
What were the attitudes to coordination that prevailed in the Commission during the 1960s?
Så længe arbejdet hovedsagelig drejede sig om industrien, handelen og håndværket, var spørgsmålet om samordning endnu ikke af den helt store betydning.
As long as the work was concerned mainly with industry, commerce and craft industry, coordination remained a relatively minor issue.
Det var først i forbindelse med de liberale erhverv, for hvilke der almindeligvis gjaldt meget bestemte regler, at dette problem fik sin store betydning.
Only when consideration came to be given to the professions, which are generally highly regulated, did the full implications of the problem emerge.
Meningerne herom var forskellige:
Opinions on the subject differed:
— nogle fandt, at samordning kun skulle finde sted i det omfang, hvor man i mangel af en sådan stadig stod over for alvorlige hindringer for bevægeligheden;
— one school of thought held that coordination should be limited to those areas where lack of it allowed serious obstacles to mobility to subsist;
— andre derimod mente, at man måtte vedtage en vid fortolkning af samordningen og igennem den sikre den størst mulige harmonisering af de faglige vedtægter.
— another contested that a wide interpretation of coordination should be adopted, thereby securing maximum harmonization of the organization of the professions.
Herimod indvendte de andre for det første, at de mange forskellige regler risikerede at skabe vanskeligheder for udvekslingen af tjenesteydelser, idet tjenesteyderen i givet fald måtte overholde forskellige etiske regler.
The others replied first of all that diversity of regulations could impede the free provision of services, since, in certain circumstances, a person providing services could be required to comply with several codes of practice.
Men det, der fremfor alt lå dem på sinde, var at tilpasse erhvervene efter Fællesskabets nye realiteter; en opretholdelse af reglerne, sådan som de var, var efter deres mening ikke den klogeste måde at iværksætte bevægelsesfriheden på.
Their main concern, however, was to adapt the professions to the new conditions in the Community; keeping existing regulations in force was not, they claimed, the most intelligent way of bringing about freedom of movement.
I de arbejder, som på et givet tidspunkt, i 1970, var i gang, kunne man finde udtryk for de to meningsretninger:
The documents of the period clearly show the two strands of thought:
— tilhængerne af den vidt omfattende samordning bemærkede, at man i første etape havde taget fat på det mest nødvendige ved at foreslå bevægelsesfrihed med et minimum af samordning, men at man fra da af måtte gå i gang med en mere gennemgribende opgave og anlægge et dynamisk syn på samordningen, »der tog sigte på ud fra ét og samme perspektiv at give yderligere lettelser for erhvervsudøvernes bevægelighed samtidig med, at man tilpassede aktiviteterne og erhvervs udøvelsen efter de nye økonomiske og sociale vilkår, der er opstået som følge af den europæiske integration, og som er påkrævet, for at fællesmarkedet kan fungere tilfredsstillende«.
The proponents of a wide interpretation of coordination pointed out that, in the initial stages, the immediate problems had been dealt with by proposing freedom of move ment with a minimum of coordination, but that it had become necessary to address a more fundamental task and adopt a dynamic approach to coordination with the twofold aim of promoting greater freedom of movement for members of the professions and adapting their activities and professions to the new economic and social structures and conditions arising out of European integration according to the requirements of the proper functioning of the common market.
Tilhængere af den mindst mulige samordning frygtede, at Kommissionens tjeneste grene skulle styrte sig ud i uoverskuelige arbejder med sammenlignet lovgivning, som efter deres mening ville gå langt ud over traktatens rammer og ville virke stærkt foruroligende på regeringerne. »Man bør undgå«, sagde de, »på et for tidligt tidspunkt at vække fjendtlige reaktioner mod de bestræbelser, som man for tiden kun overvejer at sætte i gang.
Those in favour of minimum coordination were afraid that the Commission would become involved in an enormous task of comparing legislation which, in their opinion, would exceed the terms of reference given by the Treaty and alarm the national governments. It was desirable, they claimed, to avoid prematurely arousing hostile reactions to measures which for the time being were only under consideration.
Man kunne nemlig tænke sig, at det sandsynligvis ville være mere hensigtsmæssigt at forsøge, fra tilfælde til tilfælde, at udvide de aktionsmuligheder, der gives adgang til i henhold til traktatens artikel 57, stk. 1 og 2, end at hævde den rent abstrakte, og kun på langt sigt gennemførlige, hensigt at trænge ind på områder, hvor man endnu let risikerer at støde medlemsstaterne...«.
A more appropriate approach might be to try, on a case-by-case basis, to widen the scope for action offered to the Community by the first and second paragraphs of Article 57, rather than affirming the purely abstract intention — which could be achieved only in the long term — of encroaching upon areas about which the Member States were still very sensitive.
Havde man på dette tidspunkt taget stilling på nogen måde? Hvilken anskuelse skulle man gøre gældende?
Was there any formal statement or opinion that could be called upon for guidance at the time?
1) I kommentarerne til handlingsprogram for liberalisering af etableringsretten ud taltes det i 1960:
( 1 ) The memorandum commenting on the General Programme for the abolition of restrictions on freedom of establishment stated in 1960:
»Kommissionen har, da den foretog en dybtgående undersøgelse af de særlige forhold, fundet, at når først de egentlige forskelsbehandlinger var fjernet, stod man undertiden, alt efter den pågældende medlemsstat, over for meget liberale regler, der giver let eller endog fri adgang til at
"The Commission has found, in carrying out a detailed examination of specific situations, that once discrimination in the strict sense of the word has been abolished, there sometimes remains, depending on the Member State concerned, either a situation in which the taking-up and pursuit of an activity are easy or even control-free under very liberal regulations or, conversely, a more rigid system in which the taking-up and pursuit of activities — even minor ones — are subject to examinations to establish professional competence, long training courses, or even economic necessity (criterion of need).
For eksempel vil der kunne ske en alt for stor tilstrømning af kandidater, som tiltrækkes af faciliteterne i de lande, hvor der kun findes få eller slet ingen regler, uden at dette står i forhold til værtslandets muligheder for at absorbere en sådan tilstrømning.
instance, there could be a rush of candidates attracted by easy conditions in a country where there are few or no regulations, out of all proportion to the host country's ability to absorb them.
Kommissionen vil derfor under hensyntagen til den i det almindelige program forudsete udvikling forelægge Rådet forslag til direktiver om samordning, som udfærdiges efter følgende regler:
In the light of the schedule laid down in the General Programme, the Commission will therefore be proposing to the Council directives on coordination drawn up according to the following rules: — the case of each activity or group of activities will be examined individually; — coordination will be limited to cases in which it will effectively help to make it easier to take up and pursue an activity.' '
I denne tekst giver Kommissionen klart udtryk for, at der må finde samordninger sted, men at disse vil blive begrænset til, hvad der kan lette bevægeligheden.
The Commission clearly indicates in this text that coordination will be necessary, but that it will be limited to coordination which facilitates mobility.
2) Under et møde den 17. juli 1963, hvor Kommissionen behandlede spørgsmålet om samordning, udtalte den sig til fordel for »en så vidtgående samordning som muligt. I Fællesskabets interesse skal den strækkes så vidt, som medlemsstaternes tilslutning tillader det.«
(2) At a meeting held on 17 July 1963, the Commission expressed itself in favour of the maximum possible degree of coordination, arguing that it was in the interests of the Community to proceed as far in this direction as the degree of agreement amongst the Member States would permit.
Her gør Kommissionen sig til talsmand for det vidtomfattende synspunkt, men den henviser til regeringernes politiske vilje.
In this statement, while supporting the broad interpretation, the Commission pointed to the importance of governmental political will as a conditioning factor.
3) I sin udtalelse vedrørende »arkitekt«-direktiverne udtrykker Europa-Parlamentet sig som følger:
(3) In its opinion on the proposals for directives on the architectural profession, the European Parliament had this to say:
»I betragtning af, at samordningen af lovgivninger skal være så omfattende som muligt, men ske gradvis, og at dette forudsætter en bestemt anskuelse af erhvervet på europæisk plan.
"Whereas the coordination of legislation must, whilst being as extensive as possible, also be progressive: whereas this presupposes a clearly defined conception of the profession at European level;
©nsker (Europa-Parlamentet), at Kommissionen fortsætter sine bestræbelser for at samordne de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser, ganske særligt vedrørende uddannelsespro grammerne, udøvelse af virksomhed på byplanlægningsområdet, den disciplinære ordning og de etiske regler «2).
Calls on the Commission to continue its efforts with a view to coordinating the laws, regulations and administrative provisions concerning in particular training programmes, activities in the field of town planning, disciplinary rules and professional ethics.'2
Som eksempel kan nævnes forslagene til »farmaceut«-direktiverne, i hvilke man udover selve spørgsmålet om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser foreslog en række samordningsbestemmelser vedrørende eneretten til tilberedelse aflægemidler,
To quote an example, the proposals for directives on pharmacists went beyond the problem of mutual recognition of diplomas and included a series of provisions for coordination concerning the monopoly of the right to dispense, pharmacists' liability, ownership of pharmacies, etc.
') Kommentarerne til det almindelige handlingsprogram for liberalisering af etableringsfriheden. 2) EFT C 72 af 19.7.68, s. 4, pkt. c.
The medical profession was the subject of even more ambitious moves in the direction of coordination:
Da arbejderne på dette punkt ikke var tilstrækkeligt fremskredne til, at man kunne undgå forsinkelser i oversendelsen af forslagene, besluttede Kommissionen at vedlægge et udkast til erklæring fra Rådet af følgende indhold:
avoid delay to the submission of its proposals by forwarding them together with a draft Council Declaration worded as follows:
»Direktiverne vedrørende gennemførelsen af etableringsretten for udøvelse af lægevirksomhed indeholder de bestemmelser om samordning, som man har fundet nødvendige, og som man mente skulle vedtages sideløbende med ophævelsen af restriktioner i henhold til artikel 57, stk. 3. Dette udelukker dog ikke, at også andre harmoniseringsbestemmelser er nødvendige på dette område, men disse vil kunne gennemføres senere, når restriktionerne ophæves.
'The Directives concerning the right of establishment for doctors include certain coordinating provisions which it was felt necessary to lay down in parallel with the abolition of restrictions in this field pursuant to Article 57 (3) of the Treaty.
Det drejer sig hovedsageligt om en harmonisering på grundlag af fælles mindstekrav af de etiske regler og de bestemmelser, som gælder for lægevirksomhedernes vedtægter. En sådan harmonisering er nemlig nødvendig for i fuldt omfang at lette udøvernes frie bevægelighed og at sikre, at Fællesskabet fungerer rigtigt på lægevirksomhedens område.
In this context, mention should more particularly be made of the need to harmonize, on the basis of common minimum standards, the rules governing the professional ethics and status of the health professions — this being a prerequisite for full freedom of move ment for members of these professions and for satisfactory functioning of the Community in the medical field.
Set under denne synsvinkel angår problemet ikke blot lægerne, men også i videre udstrækning alle medicinske og dertil knyttede virksomheder samt de farmaceutiske virksomheder.
This problem concerns not only doctors but also, more generally, the whole range of medical, paramedical and pharmaceutical professions.
For at nå til en passende løsning af dette spørgsmål vil det være hensigtsmæssigt at supplere de nuværende etiske regler, der i de fleste tilfælde vedrører de individuelle virksomhedsudøvere, med normer, som tager sigte på de socio-økonomiske og fællesskabsrettede aspekter af sundhedspolitikken såvel i staternes som i fagets og især befolkningernes interesse.
If a satisfactory solution is to be found, existing codes of professional ethics — which for the most part relate to the duties of members of the professions as individuals — will need to be supplemented by rules relating to the socio-economic and community facets of health policy and aimed at safeguarding the interests of the State, the profession, and, above all. the population at large.
Som eksempler kan i denne forbindelse nævnes: respekten for menneskets liv og person, tavshedspligten, patientens frie valg og lægens frihed med hensyn til behandlingsmåde, de økonomiske og sociale aspekter af sundhedspolitikken og disses indflydelse på vilkårene for de praktiserende lægers virksomhed, på hospitalsvæsenet osv. Kommissionen skal snarest muligt forelægge et udkast til behandling i Rådet«1).
The following may be cited by way of example: the sanctity of human life, the inviolability of the person, the confidentiality of information, freedom of choice for the patient and the doctor's freedom of choice as regards methods of treatment, the economic and social aspects of health policy and their implications for the practice of the profession, hospital organization, etc. The Commission will put forward a proposal for consideration by the Council as soon as possible.' '
I dag undrer man sig, når man læser denne tekst. Ved at foreslå dette dokument gik Kommissionen meget langt med hensyn til samordning, den foreslog simpelthen et europæisk medicinsk-socialt charta.
On reading this text today, one cannot fail to be amazed.
Det stående Lægeudvalg for EØF krævede også en vidtgående samordning og havde ligeledes et aktstykke af denne art i tankerne.
The Standing Committee of Doctors in the EEC was also calling for widely based coordination and thinking in terms of a charter along these lines.
Hvad blev der af dette udkast?
What became of this draft?
Som bekendt insisterede den belgiske regering i de sidste måneder før vedtagelsen af direktiverne stærkt på, at der skulle gøres en større indsats for samordning.
It is known that, during the months leading up to adoption of the directives, the Belgian Government had brought strong pressure to bear for a greater effort to be made on coordination.
I den sidste ende opnåede Rådet tilslutning fra denne regering ved, samtidig med at det vedtog direktiverne, at oprette et »Udvalg af højtstående Embedsmænd«, som skulle behandle de vanskeligheder, der kunne opstå som følge af iværkættelsen af bevægelsesfriheden.
The Council finally obtained this Govern ment" s agreement by setting up a Committee of Senior Officials when adopting the directives: this committee was to make an examination of the difficulties to which implementation of provisions on freedom of movement could give rise.
Derved mistede udkastet en del af sin interesse i delegationernes øjne.
As a result of this, the draft Declaration lost some of its interest in the eyes of the delegations.
Man begyndte med at udskyde de for uforbeholdne passager.
To begin with, paragraphs that were too explicit were deleted.
Dernæst blev der efterhånden foretaget nogle ændringer.
Then a succession of amendments were made.
Endelig afgav Rådet følgende erklæring, som, da den blev optaget i referat af det møde i Rådet, hvor direktiverne blev vedtaget og dermed forblev næsten fortrolige, nu kun var en mat og intetsigende genspejling af det oprindelige udkast:
Finally, the Council made the following Declaration which was no more than a pale and derisory reflection of the original draft and, being recorded in the minutes of the Council meeting during which the directives were adopted, remained quasi-confidential in character:
Rådet udelukker ikke, at vedtagelsen af andre samordningsforanstaltninger i henhold til artikel 57 vil være hensigtsmæssig for at tage hensyn til den fremtidige udvikling i betingelserne for adgang til og udøvelse af tandlægeerhvervet.
'The Council does not exclude the possibility that it might be appropriate to adopt other coordinating measures within the meaning of Article 57 to take into account developments in the require ments for taking up and pursuing the profession.
På kongresser og kollokvier, som blev holdt i stort tal i løbet âf tresserne om emnet bevægelsesfrihed, gav fagets udøvere udtryk for en levende interesse i en harmonisering af de faglige vedtægter og ganske særligt i indførelsen af europæiske etiske regler.
freedom of movement, members of the professions showed keen interest in harmonization of the organization of the professions, and more specifically in the formulation of European rules of professional conduct.
Der kunne også ses en vis dobbelttydighed i denne henseende sådan at forstå, at de betingelser for at udøve denne virksomhed, som de mente at måtte samordne, ikke blot, som anført i traktatens artikel 57, var betingelserne for adgangen til at optage og udøve erhvervsvirksomhed, og som stod i forbindelse med selve arten af denne virksomhed, men i videre forstand de vilkår, især af økonomisk karakter, under hvilke virksomheden kunne udøves i de forskellige lande.
There was even some ambiguity in this respect, since the conditions of practice that they wished to see coordinated were not only those which governed the 'taking up and pursuit of activities' and revolved around the inherent character of the activities concerned (i.e. those to which Article 57 of the Treaty refers), but also the more general conditions — notably economic — under which the professions were practised in the various countries.
De tænkte sikkert i første række på uddannelsesforholdene og de disciplinære betingelser, men dertil kom også de økonomiske og sociale byrder osv., altsammen betingelser, som ikke er omtalt i artikel 57.
While training and disciplinary conditions were in the fore front of their minds, they were also concerned with economic and social costs (taxation, social security contributions.etc.), none of which fell within the scope of Article 57.
I virkeligheden rejste de spørgsmålet om en vis forskydning mellem traktatens juridiske bestemmelser og de økonomiske realiteter i forbindelse med erhvervsvirksomheden.
They were in fact raising the issue of the gap to be filled between the legal provisions of the Treaty and the economic realities of professional occupations.
Det var ikke med urette, at de lagde vægt på de forskelle med hensyn til de økonomiske vilkår, der fandtes for udøvelsen af denne virksomhed i medlemsstaterne; de påpegede dermed den mulige fare for uligevægt i erhvervsudøvernes bevægelsesmønster.
They were not wrong to draw attention to the differences in the economic conditions of professional practice from one Member State to another: in so doing, they highlighted the potential danger of imbalance in migratory movements.
Men dette viste netop, at den europæiske integration burde gennemføres sideløbende på alle områder.
This only served to demonstrate the need for European integration to proceed in parallel on all fronts.
Det medførte for så vidt ikke, at man nødvendigvis måtte gøre gennemførelsen af etableringsretten afhængig af, at der i forvejen var iværksat en fælles politik på det økonomiske, skattemæssige og sociale område osv., kort sagt gennemførelsen af en virkelig europæisk integration, som denne ret skulle bidrage til at skabe.
This was not to say that attainment of the right of establishment had to wait until common economic, fiscal, social and other policies had been introduced, in short until true European integration had been completed, since the right of establishment had a contribution to make in the process of integration.
Denne fastholden af samordningens betydning fra faglig side kommer igen til udtryk i de konsultative instanser — Det økonomiske og sociale Udvalg og Europa-Parlamentet — ved de udtalelser, som de fremsatte på Rådets begæring om Kommissionens forslag til direktiver.
This emphasis by the professions on the importance of coordination was taken up by the consultative bodies — the Economic and Social Committee and the European Parliament — in the opinions on the Commission's proposals for directives that they delivered at the Council's request.
I flere af disse udtalelser udtrykkes en beklagelse af, at Kommissionen ikke havde fremsat et mere betydningsfuldt forslag på dette område, og man insisterede på, at dette arbejde skulle fremmes i højere grad.
More than one such opinion expressed regret that the Commission had not made more extensive proposals in this sphere and called for the task to be pursued with greater diligence.
Lad os nævne nogle eksempler:
Let us quote a few examples.
— I Europa-Parlamentets udtalelse om forslagene til »arkitekt«-direktiver kan man læse følgende:
— The European Parliament's opinion on the proposals for the architectural profes sion contained the following passage:
»(I betragtning af, at) samordningen af lovgivningerne bør være så vidtgående som muligt, men ske gradvis, og forudsætter en bestemt anskuelse af erhvervet på europæisk plan«2)
"Whereas the coordination of legislation must, whilst being as extensive as possible, also be progressive: whereas this presupposes a clearly defined conception of the profession at European level:1
»ønsker (Europa-Parlamentet), at Kommissionen fortsætter sine bestræbelser med henblik på at samordne de administrativt og ved lov fastsatte bestemmelser, især vedrørende uddannelsespro-
Calls on the Commission to continue its efforts with a view to coordinating the laws, regulations and administrative provisions concerning in particular training programmes, activities in the field of town planning, disciplinary rules and professional ethics'.2