natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Andet emne: Valutaen. Nogle ser den som »den gyldne vej til nye fremskridt for Europas opbygning«, fordi en fælles valuta, der er gangbar mønt overalt i EF, ville gøre Europa til en håndgribelig realitet.
In opting for recovery through the single European market, Jacques Delors was, in fact, fol­lowing in the footsteps of those who negotiated the Treaty of Rome.
Denne tanke måtte da — om nogen — tiltale en tidligere finansminister.
After all, the European Eco­nomic Community, which saw the light of day in 1958, was soon dubbed the 'Common Market'.
Det er et spørgsmål, som vi måske kan få svar på.
A few words about the historical background might be in order here.
EF er på en måde det overraskende resultat af en stor politisk fiasko, nemlig Det europæiske Forsvarsfællesskab.
The European Community is, in a manner of speaking, the unex­pected fruit of a major political set­back.
I 1954 nægtede Den franske Nationalforsamling at godkende forslaget om oprettelse af et europæisk for svarsfællesskab, dersamtidig rummede det første initiativ til en poli tisk union.
In 1954 rejection by the French National Assembly of the plan for a European Defence Community and the beginnings of a Political Union seemed to have put paid to the integration process set in train by the Six immediately after World War II.
Mange opfattede det som dødsstødet mod de integrationsbestræbelser, De Seks havde indledt efter Anden Verdenskrig.
The European Coal and Steel Community seemed doomed to remain without issue, a notable exception in the tempestuous history of the nations of Europe.
Nu syntes Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab (EKSF) at skulle blive en enlig svale, en enkelt undtagelse i Europas stormfulde historie.
On 27 March 1 957, at the Cap­itol in Rome, Paul­Henri Spaak, the then Belgian Foreign Minister,
Men der var nogle, der ikke ville acceptere denne skæbne, som i deres øjne var ensbetydende med tilbagegang og nederlag for deres lande.
Nearly 30 years on, Jacques Delors and his team, in opting for a single European market by 1 992 as a means of revitalizing the European venture, came to exactly the same conclusion as their pred­ecessors.
De fortsatte arbejdet, inspireret af Schuman-Doktrinen, som siger, at »Europa opbygges ved konkrete resultater, hvorved der skabes reel solidaritet«, og de sørgede for, at dette nye projekt ikke var noget, der kunne vække modstand hos dem, der forsvarede den »hellige« nationale suverænitet.
Like them, they are con­vinced that a 'Europe of the pos­sible' is infinitely preferable to a 'Europe of the ideal' that never gets off the ground.
Det var klart, at en »økonomisk« indgangsvinkel til problemerne var politisk mere neutral og ville vække mindre
But the two ventures are very different in con­ception and in their impact on the public.
MÅLSÆTNING den uden større bevågenhed fra offentlighedens side.
had had to relinquish; Europeans were revelling in the consumer society, unaware that cracks were developing beneath the surface.
Hvilken politiker kunne — uanset et nationalistisk sindelag — modsætte sig en traktat, hvis formål var »at fremme en harmonisk udvikling af den økonomiske virksomhed i Fællesskabet som helhed, en varig og velafbalanceret ekspansion, en øget stabilitet, en hurtigere højnelse af levestandarden og snævrere forbindelser mellem de stater, som det forener«?
In a heady period of unprecedented growth, businessmen saw no point in championing the 'common market', which was removing the protection of customs barriers.
Den 1. januar 1958 kom Det Europæiske Fællesskab til ver-
Firms were moaning about European competition; notional administrations were scheming to regain the scraps of power they
Næsten 30 år senere byggede Jacques Delors og medlemmerne af Kommissionen på de samme ideer som deres forgængere, da de besluttede, at målsætningen om »det store frie marked« skulle danne grundlaget for en genoplivning af fællesskabstanken.
Once the first 'common market' measures — abolition of customs duties and introduction of a common customs tariff — were in place, efforts to create a single area ran out of steam.
Også de havde den faste overbevisning, at »det muliges Europa« altid er at foretrække for »idealernes Eu ropa«, som aldrig bliver realiseret.
Europe's pioneers, with only their vision to guide them, worked in an environment which was largely indifferent if not hostile.
I 60'erne og 70'erne var det god tone at kritisere »købmændenes Europa«.
Things had changed radically by the mid-1 980s.
De økonomiske beslutningstagere var så overstadige over en økonomisk vækst uden fortilfælde, at de ikke fandt det umagen værd at forsvare et »fællesmarked«, som berøvede dem de nationale toldskrankers bekvemme beskyttelse.
As Jacques Delors freely admits, the creation of a single European market, 'a rich vein to be exploited for growth and employment', was an objective on which virtually all the economic and social forces of the Community were converging.
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1989)
The Commission of the European Communities (1 989)
Virksomhederne beklagede sig over konkurrencen fra Europa, medlemslandenes myndigheder lagde planer om at tilbageerobre de småbeføjelser, de havde måttet afstå, og europæerne var så optagne af forbrugersamfundets glæder, at de ikke forestillede sig, at det økonomiske grundlag under velstanden kunne begynde at slå revner.
In the end it was the crisis — with its monthly quota of redundancies and bankruptcies — that sowed the seeds in the minds of hundreds of thousands of men and women who, from the board-room to the shop-floor, suddenly found themselves in the middle of an eco nomic battlefield.
Efter at de første »fællesmarkedsforanstaltn inger« var sat
The Community, which had been pushed to one side, was in no position to provide an effective bulwark against the crisis.
i værk, dvs. tolden var afskaffet, og der var indført en Fælles Toldtarif over for tredjelande, kølnedes iveren for at skabe et virkeligt »fælles område« hurtigt.
conclusion is obvious: we need a common social policy...'.
Men midt i 80'erne var situationen en helt anden.
On 15 June 1985, Lord Cockfield formally presented the Commission's White Paper on completing the internal market.
Jacques Delors erkendte med tilfredshed, at opbygningen af det vækst- og dermed også beskæftigelsesfremmende store indre marked varet mål, hvor om praktisk taget alle økonomiske og sociale interesser i EF kunne samles.
A few weeks later the Milan European Council endorsed it, undertaking to remove all physical, technical and fiscal barriers still impeding the free movement of persons, goods and capital proclaimed in the Treaty of Rome by the end of 1 992.
I hundredetusindevis af mænd og kvinder — fra virksomhedslederen til arbejderen på gulvet — fandt pludselig sig selv i frontlinjen på den økonomiske slagmark.
The enthusiasm and commitment of both sides of in dustry has not waned in the interval.
Men EF havde ligget brak og kunne ikke bruges som et effektivt bolværk mod krisen... sen...
Speaking at the end of 1 987, Sigmund Tyszkiewicz, Secretary-General of the Union of Industries ofthe European Community, said:
Det hævdes ikke længere kun af nogle få drømmere, men også af pragmatiske europæere, som dag efter dag konfronteres med absurde situationer på de tolv europæiske markeder, fordi de er lige så lukkede over for hinanden som i Middelalderen.
It is no longer confined to a handful of dreamers. It is coming from pragmatic Europe ans, confronted day in, day out with the absurdity of 12 national markets every bit as compartmentalized as they were in the Middle Ages.
Følgende udtalelse fra generalsekretær Hinterscheid fra Den Eu ropæiske Faglige Samarbejdsorganisation er blot et enkelt udtryk for denne nye erkendelse: »Det indre marked er allerede i dag en realitet.
An example of this new awareness comes from Mathias Hinterscheid, Secretary-General ofthe European Trade Union Federation: 'The large market is already with us.
Det viser f.eks. Airbus-programmet.
The Airbus pro gramme is a case in point.
Det er et godt eksempel på et eu ropæisk økonomisk samarbejde, dergårsomdetskal.Men hvad konstaterer vi?
It is a shining example of just the kind of cooperation we would like to see in Europe. But if we look closer what do we find?
De franske, tyske, en gelske og spanske arbejdere, der alle arbejder i Frankrig på dette projekt, har forskellige lønninger, har ikke samme sociale beskyttelse og samme sociale sikringsordning.
That French, German, British and Spanish employees working on the project in France are getting different rates of pay, are protected by different social provisions, are affiliated to different social security schemes. The
Entusiasmen og en gagementet er ikke blevet svækket i disse kredse.
'The need to create a market comparable with that of the United States is obvious.
Europa udnytter kun en del af de muligheder, som et frit indre marked med 320 millioner mennesker byder. Vor nationalstatsstruktur koster os unødigt enorme summer og gør det lettere for vore konkurrenter at splitte os og dominere os.
Europe is only exploiting a fraction of the potential of a domestic market of 320 million consumers.
Europa som sådan er ikke på højde med De Forenede Stater og Japan på visse højteknologiske nøgleområder.
Europe is now trailing the United States and Japan in key areas of high technology.
For at mindske afstanden må vi forene vore kræfter. (...)
We must pool our efforts to narrow the gap (...).
I verden i dag er der få steder, hvor optimismen på det økonomiske område er fremtrædende.
Few regions of the world have grounds for optimism today.
Europa har derimod et betydeligt vækstpotentiel.
Europe is an exception — it has enormous potential for growth.
Da Lord Cockfield den 15. juni 1985 officielt præsenterede Kom missionens Hvidbog om virke
Creation of an integrated market could lead to ex-
En kolossal udfordring
DEADLINE pansion similar to that which followed the elimination of tariff barriers in the 1 960s...'.
Det store frie marked kan for mange virksomheder blive en ny chance. Dette »kontinentale område« sætter dem i stand til at nyde godt af stordriftsbesparelser, udnytte deres relative fordele, få råd til de i dag afskrækkende store forskningsudgifter, som er nødvendige, hvis de skal kunne holde sig på forkant med udviklingen, og forbedre deres konkurrenceevne overfor udenlandske konkurrenter. Det er alle enige om.
A tremendous challenge disparities, the addition of a social dimension, active cooperation on the monetary front for greater stability and increased growth, the pooling of research and develop ment, a new relationship with nature and the environment.
Men man skal gøre sig klart, at den udfordring, der venter europæerne, fortsat er kolossal.
It is, rather, a matter of recognizing the strength and originality of the Eu ropean development model, in which economic and social progress, market dynamism and longterm vision, initiative and solidarity, have always gone hand in hand.'
Det drejer sig ikke om at følge markedskræfterne og kompensere de eventuelt skadelige virkninger af deres udvikling. Det drejer sig dybest set om at erkende styrken og originaliteten i den europæiske udviklingsmodel, hvor økonomiske og sociale fremskridt, markedsdynamik og langsigtede visioner, initiativ og solidaritet altid har været snævert forbundet.«
It is true that for many firms the single European market will be a golden opportunity, enabling them to achieve economies of scale, to exploit their comparative advantages, to make the most of the vast sums now spent on research to allow them to stay ahead and enhance their competitive position, but the challenge facing the people of Europe is still tremendous.
Det er derfor snarere »et forenet økonomisk område« end »et indre marked«, Kommissionen drømmer om.
What the Commission has in mind, then, is not so much a single market as an integrated economic area.
Behøver det at si ges, at denne ambition, selv om den er en logisk fortsættelse af Rom-Traktaten og Fællesakten, der bekræfter og uddyber den, giver anledning til en vis ophidselse i medlemslandene?
Although this ambition is very much in line with the rationale of the Treaty of Rome and the Single European Act which confirmed and expanded it, it is obviously provoking varied reactions in the Member States.
Varder kun tale om at lave et fri handelsområde, en slags supermarked, hvor man bare kunne fylde sin »indkøbsvogn« efter behov og midler uden at bekymre sig om begreber som fælles interesse og solidaritet, ville tingene utvivlsomt være lettere.
There would be no problem if all we had to do was establish a freetrade area, a sort of supermarket where everyone would come and fill his trolley with nothoughtforthe common interest but, just as the ambition of the founding fathers was to unite men ratherthan make a coalition of states, Jacques De lors and his team are not interested in a purely mercantile revival:
Men denne udvikling standser ikke ved dette
But this is by no means the only objective.
Derfor har Kommissionen besluttet at iværksætte en omfattende oplysningskampagne. Så kan eu-
That is why the Commission has decided to launch a major information campaign.
tidsfrist ved udgangen af 1992, har været et udmærket midtvejsmærke for, hvor langt man er nået, og hvor lang vej der endnu er tilbage.
Of course, everyone knows that 1992 is not so much a do-or-die deadline as a clever carrot-and-stick to spur our efforts.
Den Hvidbog, som Lord Cockfield fremlagde på Det Eu ropæiske Råd i Milano, indeholdt ikke mindre end 286 forslag.
Because the Europe we wake up to on New Year's Day 1 993 will be no different from the Europe we left on New Year's Eve 1 992, and the process of change will continue in the months that follow.
Ved udgangen af 1986 gjorde man så foreløbig status, og det viste sig, at der var mere grund til optimisme — om end forsigtig — end til skuffelse og bekymring.
For European integration, now as in the past, requires patience.
ropæerne selv dømme »på beviserne« — på grundlag af en række publikationer om forskellige emner, om hvad der virkelig står på spil med de store omvæltninger, derventerforude, og om Kommissionens arbejde for at nå målet.
'Now we can concentrate on the future', said Helmut Kohl, the West German Chancellor, in the small hours of 13 February 1 988, at the end of the special European Council which had been convened in Brussels.
Det er samtidig en mulighed for Kommissionen til at bevise, at »kravet om et samlet Europa« er særdeles velbegrundet.
His relief was shared by everyone who had watched, in consternation, the failure of the Copenhagen European Council in December to wrap up a 'Delors package' on the future of the Community.
Det er EF-borgernes opgave at udforme Eu ropa, men først nårde harfåetden fornødne oplysning og indsigt, kan de tænke og handle som europæere.
This involved recasting certain financial rules to set the scene for implementation of the Single European Act.
Og 1 992, det er i morgen! gen!
Second time round they made it...
Lad os se på forløbet af disse tre faser, som tilsammen vidner om, at de tolv EF-lande nok har til hensigt at holde deres løfte om at oprette »et stort marked uden indre grænser«, men at de fortsat står splittet med hensyn til selve arten af og sigtet med dette mål.
However, significant changes should be noticeable by then, if only because our political leaders have made a number of solemn pledges, enshrined in the Single European Act and taken literally by those who take the economic de cisions. The credibility of politicians is on the line.
Vi ved ¡o alle, at dette årstal ikke så meget er en definitiv tidsfrist som en opfordring og tilskyndelse til at mobilisere alle kræfter.
To begin with, the Brussels Eu ropean Council decided to hold down farm spending without dismantling the common agricultural policy.
Om morgenen den 1. januar 1 993 vil Europa være nøjagtig det samme som aftenen før, og ændringerne vil først ske langs ad vejen i de følgende måneder. Opbygningen af Europa vil altid være et tålmodighedsarbejde.
Asa quid pro quo, it agreed to increase the Community's resources, albeit subject to strict budgetary discipline, and, to pro mote the social cohesion of Europe's regions, it doubled the overall endowment of the structural Funds (Social Fund, Regional Fund and the Guidance Section of the EAGGF) in real terms.
Men der vil dog være sket mærkbare forandringer inden udgangen af 1 992, om ikke andet så fordi de ansvarlige ledere har af givet en række højtidelige løfter, som er ført til protokols i Fællesakten, og som opfattes helt bogstaveligt af de økonomiske beslutningstagere.
In retrospect, 1988 — marking the half-way mark between the Milan European Council and the symbolic 1992 deadline — was a good time to take stock of what had been achieved and what remained to be done.
Det gælder altså politikernes troværdighed.
The White Paper presented by Lord Cockfield in 1985 contained no less than 286 proposals.
»Nu kan vi begynde at tænke på fremtiden!« Med disse ord markedere kansler Helmuth Kohl midt om natten mellem den 12. og den 1 3. februar 1 988 afslutningen på stats- og regeringschefernes ekstraordinære Europæiske Råd i Bruxelles.
Three moods dominated 1 988: relief, euphoria and disquiet.
Hans lettelse deltes af alle dem, der en måned tidligere på topmødet i København magtesløse havde måttet konstatere, at det ikke var lykkedes at forhandle sig frem til en »Delors-pakke«, som kunne sikre EF's videre fremtid.
Let's look at each of these in turn, for to gether they demonstrate that the Twelve have every intention of pressing ahead with the single Eu ropean market, though they may
Året 1 988, som ligger lige midt ¡mellem Det Europæiske Råd i Milano (juni 1 985) og den symbolske
Jacques Delors translated this in his own way, saying that the aim now was to push the single European market beyond the point of no return.
iværksættes. Men anden gang lykkedes det!
did in the months that followed, particularly in an altogether euphoric month of June.
for arbejdet med gennemførelsen af de forskellige foranstaltninger i praksis.
In March it was the turn of the Transport Ministers to chart the course for gradual deregulation of the road haulage market: the quota system would disappear by 1993 and the Community quota would be increased by 40 % for 1988 and 1989.
Områderne var følgende: Fælles standarder, gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, frie kapitalbevægelser, fri bevægelighed for tjenesteydelser inden for forsikringsbranchen (i første omgang dog ikke livsforsikringer), let tere adgang til deltagelse i offentlige licitationer samt fælleseuropæiske selskabsretlige regler.
A year earlier — in March 1 987 — another Brussels European Council had identified six areas to serve as a barometer of progress towards the single European market. These were the approximation of standards, the mutual recognition of diplomas, the liberalization of capital movements, freedom to provide services (initially in non-life insurance), the opening-up of public procurement, and European company law.
Det var et stort projekt, hvortil Jacques Delors personligt føjede liberalisering af transporten, det vanskelige spørgsmål om harmonisering af momssatserne samt konkrete fremskridt inden for det teknologiske samarbejde, det sociale område og valutasamarbejdet.
To this ambitious programme Jacques Delors himself had added the liberalization of road transport, the thorny problem of approximation of VAT rates, and advances on the technological, social and monetary fronts.
Følgende eksempler skal give et lille indtryk af, hvor langt man allerede nu er nået.
A few examples will illustrate what was achieved in 1988.
Først besluttede man ved hjælp af en række budgetmæssige for anstaltningerat bremse stigningen i udgifterne til den fælles landbrugspolitik, uden at man derved hakkede landbrugspolitikken helt i småstykker.
In the same month, the Internal Market Ministers adopted a new Directive opening up public supply contracts to Community competition. They were to do the same for public works contracts in October, prompting the Commission to pro pose liberalization of the water, energy, transport and telecommunications sectors.
Til gengæld for denne stramning var medlemmerne af Det Europæiske Råd enige om at forøge EF's finansielle midler, men dog med en form for budgetmæssig bremsemekanisme.
On 2 May, as an earnest of its concern to 'Europeanize' telecommunications, the Commission presented a proposal for a directive that seeks to develop a common telecommunications equipment market by 1 993.
Desuden ønskede de at styrke det sociale sammenhold mellem de forskellige egne af Europa, hvorfor de vedtog en reel fordobling af rammebevillingen til strukturfondene (Socialfonden, Regionalfonden og til en vis grad også Den Eu ropæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget).
This led to the Twelve giving an undertaking on 30 June to create an open common market in telecommunications services based on the increasingly popular principle of mutual recognition.
Jacques Delors udtrykte det samme, men med andre ord, da han sagde, at det nu drejede sig om »at nå så langt med det indre marked, at der ikke længere er nogen vej tilbage«.
On 1 January, the 70 or so forms previously required of road hauliers at the Community's internal borders were replaced as if by magic by a single document.
På forsikringsområdet blev de tolv EF-lande enige om at give for sikringsselskaberne en vis handlefrihed (i begyndelsen dog udelukkende med hensyn til risici inden for industrien), hvilket betød ophævelse af forskellige restriktioner som f. eks. forpligtelsen til at gå via agenter i andre EF-lande.
A Directive specifying basic safety requirements for children's toys was adopted in May, a prime example of the 'new approach' to standards.
Aret før — på topmødet i Bruxelles i marts 1 987 — havde man udvalgt seks områder, som kunne bruges som en slags barometer
In February, the Twelve agreed on the principle of freedom to pro vide insurance services (initially confined to industrial risks), which means, for instance, that Community insurers no longer need to open agencies or branches in the other Member States.
En måned efter Det Europæiske Rådsmøde, man passende kunne
This brings us to June, unquestionably the richest month in terms
get vigtigt område, nemlig standardisering.
of decision-making in the entire history of the Community.
Den 13. juni vedtog finansministrene i Luxembourg at tillade frie kapitalbevægelser mellem otte lande fra 1. januar 1990. Spanien, Grækenland, Irland og Portugal fik »udsættelse« til udgangen af 1 992.
In Luxembourg, on 1 3 June, the Finance Ministers agreed to liberalize capital movements between eight Member States from 1 January 1 990, Spain, Greece, Ireland and Portugal being allowed a period of grace until the end of 1992.
Det vil sige, at om nogle få måneder kan EF-borgeme spare op og optage kontantlån, hvor de vil i EF.
This means that, in a few months' time, Europeans will be free to save and borrow in the currency of their choice.
Netop for at markere ønsket om at »europæisere« den sidstnævnte sektor, som bliver af umådelig betydning for fremtiden, fremlagde Kommissionen den 2. maj samme år et direktivforslag, der gik ud på, at der inden 1 993 skulle være oprettet et »fælles marked for terminaler«.
The Commission was asked to come up with proposals to counter tax evasion made possible by the diversity of tax systems and the Ministers undertook to pronounce on them by the end of June 1 989 without making further progress on taxation a precondition for the liberalization of capital movements.
Det var et afgørende fremskridt, og den 22. juni kom endnu ét: De tolv EF-lande vedtog en princip beslutning om, at eksamensbeviser efter tre års højere uddannelse skal anerkendes overalt i EF. Endnu en sejr for »den nye taktik«.
This major break through was followed by another: on 22 June 1988 the Twelve agreed on the principle of the equivalence of higher education diplomas awarded anywhere in the Community at the end of three years'study — yet another triumph for the 'new approach'.
De afgørende områder i »det store frie marked«
The challenge of the single European market