natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Afsætningsomkostningerne for samtlige overskud i alt udgjorde i slutningen af 1986 skønsmæssigt 7 mia. ECU, ca. en tredjedel af det samlede landbrugsbudget!
The cost of disposing of all surpluses combined yvas estimated at ECU 7 billion at the end of 1986, about a third of the entire agricultural budget.
Smørbjerget er smeltet
The butter mountain melts away
I denne situation vedtog medlemsstaterne i 1987 en finansiel kraftanstrengelse.
Faced with this situation, in 1987 the Member States decided to take bold action.
For at fjerne det største problem i den fælles landbrugspolitik — det meget omtalte smørbjerg — stillede Fællesskabet ca. 3,2 mia. ECU til rådighed for et særligt afsætningsprogram.
They made about ECU 3.2 billion available for a special disposal programme to do away with the notorious butter mountain, the common agricultural policy's biggest problem.
I løbet af to år lykkedes det Fællesskabet at sælge over 1 mio. t smør.
Within two years the Community succeeded in selling over 1 million tonnes of butter.
Størstedelen blev eksporteret til tredjelande, først og fremmest til Sovjetunionen, eller blev forarbejdet i foderindustrien. Ca.
Most of this was exported to nonmember countries, particularly the Soviet Union, or used in the feed industry.
130 000 t blev afsat i form af stegesmør til stærkt nedsatte priser til forbrugerne i Fællesskabet.
About 130 000 tonnes were sold off very cheaply as cooking butter to consumers in the Community.
Omkostningerne til dette program vil fra 1989 blive tilbagebetalt i fire rater fra landbrugsbudgettet.
The costs of this programme are to be paid back from the agriculture budget in four instalments from 1989.
Takket være afsætningsprogrammet og en mindre mælkeproduktion er smørbjerget i mellemtiden forsvundet.
Thanks to the disposal pro gramme and reduced milk production, the butter mountain has now disappeared.
Ved udgangen af 1988 var de offentligt oplagrede mængder faldet til godt 200 0001 — et niveau, som med rimelighed kan betragtes som et normalt lager.
By the end of 1988 public stocks had fallen to 200 000 tonnes, a level which can be regarded as normal stockpiling.
Afvikling af gamle lagerbeholdninger
Other measures to deal with old stocks
Budgetbeslutningerne på Det Europæiske Råd i februar 1987 gav den fælles landbrugspo­litik midlerne til også gradvis at nedbringe de bestående lagre i andre sektorer.
The European Council's budget decisions in February 1988 gave the common agricultural policy the means of gradually dismantling old stocks in other sectors too.
Til værdi­nedskrivningen af bestående overskudslagre og til løbende afsætningsforanstaltninger af­sættes der siden 1988 regelmæssigt store beløb på landbrugsbudgettet — indtil 1992 i alt mindst 6,8 mia. ECU.
Since 1988 large amounts are entered regularly in the agricultural budget for the depreciation of existing stocks of surplus produce and for current disposal measures. By 1992 these amounts will have totalled at least ECU 6.8 billion.
Samtidig anvender Fællesskabet alle ikke opbrugte midler under EUGFL­Garantisektionen til at korrigere den bogførte værdi af landbrugsoverskuddene for således at foregribe tabene ved en senere afsætning.
In addition, the Community uses all unused funds from the Guarantee Section to correct the book value of agricultural surpluses and thereby anticipate the losses arising from subsequent disposal.
Et blik i statistikken (tabel, se ved­føjede ark) viser, at overskudsbeholdningerne ved udgangen af 1986 stadig var opført med næsten 11,5 mia. ECU.
A look at the figures (Table on p. 72) shows that at the end of 1986 stocks of surplus pro duce were still valued in the balance sheet at nearly ECU 11.5 billion.
To år senere var den bogførte værdi af landbrugsforrådene faldet til under det halve.
Two years later the book value of agricultural stocks had fallen to less than half that figure.
Mængder og bogferte værdier af offentlige lagre (årsafslutningsopgørelser)
Public stocks — Quantity and book value (at year-end)
Korn Olivenolie Alkohol (1000 hil Smør Skummetmælkspulver Oksekød
Cereals Olive oil Alcohol 11 000 hi) Butter Skimmed-milk powder Beef
Samlet værdi af samtlige lagre
Total value of all stocks
11988 anvendte Fællesskabet alene 2.2 mia. ECU til at tømme dets lager af korn og skum­metmælkspulver.
In 1988 the Community spent only ECU 2.2 billion on disposing of its stocks of cereals and skimmed-milk powder.
De oplagrede mængder af skummetmælkspulver er i mellemtiden prak­tisk taget faldet til nul. efter at der så sent som i 1986 stadig var oplagret ca. 860 000 tons.
Stocks of skimmed-milk powder, yvhich still amounted to some 860 000 tonnes in 1986. have noyv dwindled to practically nothing.
Også inden for kornsektoren er de gamle lagre gået mærkbart tilbage.
The situation is similar in the case of cereals: in the course of two years stocks have shrunk by over 4 million tonnes.
I løbet af to år er beholdningerne faldet med mere end 4 mio. 1.1 december 1988 godkendte Ministerrådet et særligt afsætningsprogram. der skulle tørlægge Fællesskabets »alkoholsø«.
In December 1988 the Council approved a special disposal programme for draining the Community's 'alcohol lake'.
I en første etape skal ca. halvdelen af denne alkohol, der stammer fra den obligatoriske destillation af bordvine, afsættes på verdensmarkedet og inden for Fællesskabet.
As a first step, about half of this alcohol — yvhich comes from the compulsory distillation of table wine — is to be sold off on the yvorld market and within the Community.
Yderligere anstren­gelser er også nødvendige i sektoren for oksekød, hvor Ministerrådet først i begyndelsen af 1989 kunne nå til enighed om en effektiv begrænsning af interventionsopkøbene.
Further efforts are also required in the beef sector, yvhere the Council was unable to agree on an effective way of curbing buying-in until early 1989.
Der fandt derfor så store »efterleverancer« af kød sted, at lagerbeholdningerne til trods for omfattende eksport til Brasilien og til forskellige østbloklande fortsatte med at stige efter 1986.
As a result, so much meat was placed in store that despite sizeable exports to Brazil and some East European countries since 1986 stocks at first rose still further.
Reformen af pris­ og markedspolitikken er en langvarig proces.
Reform of the price and market policy is a long-drawn-out process.
Landbrugsproduktionen reagerer så trægt på ændrede rammebetingelser, at det ville være overilet allerede nu at give en endelig bedømmelse af reformen.
Agricultural production reacts to altered conditions with a big time lag. so that it is still too early to pass definitive judgment on the reforms.
Den første store succes er utvivlsomt nedbringelsen af overskudslagrene af korn, smør og skummetmælkspulver, men man kan også allerede i dag se positive udviklinger på vis se andre markeder.
The first big success is undoubtedly the reduction in stocks of surplus butter, cereals and skimmed-milk powder. However, positive developments can also already be discerned on some markets.
For at lette tilpasningen til de nye forhold inden for pris- og markedspolitikken, og for at afbøde de sociale virkninger af foranstaltninger.
To facilitate adjustment to the new policy on prices and markets and to alleviate social hardship, the Community has adopted a range of accompanying measures. Together with
Sammen med programmet om ned læggelse af agerjorde, produktionsomstilling og ekstensivering, som allerede blev omtalt i forrige kapitel, råder Fællesskabet således over en omfattende række instrumenter, der muliggør en effektiv supplering af pris- og markedspolitikken.
the set-aside, conversion and extensification schemes (described in Chapter II), these pro vide the Community with a wide selection of instruments to provide effective back-up to its policy on prices and markets.
Reformen af pris- og markedspolitikken rammer utvivlsomt det store antal mindre bedrifter hårdest, som netop i Fællesskabets økonomisk svageste regioner udgør hovedparten af alle bedrifter.
Hardest hit by the reform of the price and market policy are undoubtedly the many small farms which predominate in the economically weakest parts of the Community.
Til trods for disse landmænds beskedne produktion er deres virksomhed ofte af allerstørste vigtighed for bevarelsen af den socioøkonomiske ligevægt og af det om givende miljø.
Although such farmers account for only a small percentage of production, they are frequently of great importance to the maintenance of socio-economic balance and for the protection of the environment.
Sideløbende med Fællesskabets regional- og strukturpolitiske støtteforanstaltninger har Fællesskabet derfor differentieret markedspolitikken for at tage hensyn til disse mindre producenters særlige problemer.
Alongside its regional and structural aid schemes the Commission has also differentiated its market policy to take account of the special pro blems facing small farmers.
Således er bedrifter, hvis produktion ikke overstiger bestemte maksimalgrænser, helt eller delvis fritaget for forskellige produktionsafgifter.
Thus, farmers yvhose production does not exceed certain maximum limits are granted total or partial exemption from various production levies.
F eks. sker der refusion til mindre korn producenter af en del af den medansvarsafgift, de må erlægge ved salg af deres produkter.
Small cereal producers, for example, are refunded part of the coresponsibility levy paid on the sale of their products.
Tilsvarende ordninger gælder også for afgifterne inden for mejeri- og olivenoliesektoren.
Similar arrangements apply to the levies in the milk and olive-oil sectors.
Fællesskabet er ligeledes gået over til at koncentrere bestemte ydelser til kun at omfatte de mindre bedrifter. Et eksempel er de særlige præmier for hankvæg som kompensation for de indtægtstab, der er en følge af reformen af markedsordningen for oksekød.
The Community has also taken steps to ensure that certain forms of aid are paid mainly to small farmers.
Disse præmier udbetales kun for bedriftens første 90 dyr, således at denne indkomststøtte i langt højere grad bliver til nytte for de mindre opdrættere.
Such premiums are paid only on the first 90 cattle per farm, so that small stock-farmers receive a relatively high degree of income support.
En yderligre fordel ved sådanne præmieordninger er, at »omvejen« over markedsstøtten og at dermed de uundgåelige ad ministrative »tab« undgås. Udbetalingerne når ubeskåret frem til de landmænd, de er be stemt til.
Another advantage of such premium systems lies in the fact that there is no need to resort to market support and the inevitable losses can be avoided: the payments are made in full to those farmers for whom thev are intended.
Direkte indkomststøtte — Landmænd som socialhjælpsmodtagere?
Direct income aids: social welfare payments for farmers?
Til trods for den særbehandling, som de mindre bedrifter nyder godt af inden for markedspolitikken, er reformforanstaltninger alligevel forbundet med betydelige økonomiske vanskeligheder for mange mindre bedrifter.
Despite their preferential treatment under the market policy, many small farms are still encountering great economic difficulties as a result of the reform measures.
Kommissionen foreslog derfor allerede i 1987 at støtte de hårdest ramte landmænd ved direkte indkomststøtte.
In 1987 the Commission proposed that the hardest-hit farmers should receive direct income aid.
Det varede imidlertid længe, inden denne idé vandt genklang.
It took some considerable time, however, before this proposal was implemented.
Nogle landmænd betragtede sig allerede som de graderet til socialhjælpsmodtagere, med en indkomst, der var afhængig af statens velvilje.
Many farmers had already become recipients of social yvelfare and were dependent on the State for their income.
Andre kritikere bebrejdede Kommissionen, at dens forslag var en »kapitulation« over for De Forenede Stater, som i GATT-forhandlinger gik ind for en adskillelse af indkomstpolitik og pris- og markedspolitik.
Some critics accused the Commission of 'genuflecting' to the United States who had urged, in the course of the GATT negotiations, that the policy on incomes be kept separate from that on prices and markets.
Andre var ængstelige for at planen i sidste ende ville føre til, at der kunstigt blev holdt liv i ineffektive bedrifter.
Others saw the Commission's proposal as tantamount to a plan which would artificially ensure the long-term survival of inefficient farms.
Først i begyndelsen af 1989 blev EF-landbrugsministrene efter langvarige drøftelser enige om denne støtteplan. der aldrig havde været tænkt som en varig løsning, men udelukkende som en hjælp til landmændene i en overgangsperiode, for at de kunne tilpasse sig de ændrede markedsbetingelser.
It was not until early 1989 that the Ministers for Agriculture, after long discussions, reached agreement on an aid package which was not seen as a long-term solution but as a way of helping farmers to adapt to changing market conditions over a transitional period.
Derfor er støtteprogrammet også begrænset til 1993. Det nye er princippet om. at støtten hverken må være bundet til produktion eller til markedspriser.
The measures concerned will thus run only until 1993.
Støtten afhænger udelukkende af den indtægt som landmanden og hans familie råder over.
It must be determined solely on the basis of the income available to the farmer and his family.
Støtteordningen er ikke obligatorisk for medlemsstaterne. Det er overladt til deres eget skøn. hvorvidt de vil tilbyde landmændene denne mulighed.
The aid arrangements are not binding on the Member States and it is left to their discretion yvhether they make such a scheme available to their farmers.
Dertil udarbejder medlemsstaterne et rammeprogram, som skal godkendes af Kommissionen, for at undgå konkurrenceforvridninger mellem medlemsstaterne.
They are to drayv up a frameyvork programme which must be approved by the Commission in order to prevent any distortion of competition between Member States.
Principielt kan der kun ydes støtte til bedrifterne, hvis indkomsten fra landbrug og virksomhed uden for landbrug ikke overskrider bestemte maksimumsgrænser sammenlignet med et nationalt eller regionalt gennemsnit.
In principle, farms qualify for aid only if their income form agricultural and nonagricultural activities does not exceed a certain maximum percentage of the national or regional average income.
Støttens størrelse er afhængig af bedriftstabene som følge af de ændrede markedsforhold.
The level of the aid depends on the losses incurred by the farm as a result of changes in market conditions.
Medlemsstaterne kan imidlertid højest udbetale en kompensation på 2 500 ECU pr. arbejdskraft og pr. år. Dette beløb sænkes årligt.
The compensation paid by the Member States must not. however, exceed ECU 2 500 per yvork unit per year and the initial amount must be loyvered from one year to the next.
I alt er støtteordningens gyldighedsperiode begrænset til maksimalt fem år.
The total duration of the aid scheme must not exceed five years.
Fællesskabets finansielle tilskud er begrænset til at omfatte den del af støtten, der over skrider 1 000 ECU pr. arbejdskraft/år.
The Community makes a financial contribution towards that part of the aid which does not exceed ECU 1 000 per work unit per year.
I de mest tilbagestående regioner påtager Fællesskabet sig således 70 % af udgifterne, mens denne procentsats er betydelig mindre i mere velstående områder.
In the most backyvard regions the Community' provides up to 70% of the cost but a much loyver percentage in the more pro sperous regions.
Denne differentiering er udtryk for solidaritet, idet også landmænd i økonomisk svagere medlemsstater med begrænsede budgetmuligheder skal kunne deltage i programmet. Endvidere ønskede man indbyrdes at tilnærme levevilkårene i re gionerne.
Such differentiation was a necessary gesture of solidarity to ensure that farmers in the economically yveaker Member States with limited budgetary resources could also participate in the scheme and that a further step could be taken towards the harmonization of living conditions in the various regions.
Et alternativ for ældre landmænd — Førtidspensionering
An alternative for elderly farmers: the early retirement scheme
Mange ældre landmænd, først og fremmest på bedrifter med ringe indtjening eller uden storre finansielle reserver, vil givet have vanskeligt ved at tilpasse sig den nye situation
Many elderly farmers, particularly those on low-income holdings yvithout any substantial financial resources, find it difficult to adapt to the neyv situation on the agricultural markets.
på landbrugsmarkederne. På grund af de manglende alternative beskæftigelsesmuligheder i sektorerne uden for landbruget havde de fleste landmænd hidtil ikke andet valg end at videreføre deres bedrift, også med faldende indkomster, indtil de havde nået pensionsalderen.
Since there are few alternative jobs available in the nonagricultural sectors, most of them have had no option but to continue farming on an ever-decreasing income until they reach pensionable age.
Som led i reformforanstaltningerne har Fællesskabet nu vedtaget en ordning med førtidspensionering, der giver landmænd på over 55 år mulighed for at trække sig tilbage fra landbruget.
To accompany its reforms the Community has therefore introduced an early retirement scheme for farmers yvho are over 55 years of age.
Også personer med fast beskæftigelse i landbruget, som mister deres arbejdsplads på grund af bedriftsejerens førtidspensionering, kan gøre brug af denne ordning.
The scheme is also open to full-time farm yvorkers yvho lose their jobs as a result of the farmer taking early retirement.
Ligesom det er tilfældet for den direkte indkomststøtte, er der tale om et frivilligt program, dvs. det er overladt til den enkelte medlemsstat, om den ønsker at give sine landmænd dette tilbud.
As with the direct-income aids, this is an optional scheme, that is. it is left to the discretion of the Member States yvhether they offer the early retirement scheme to their farmers.
Der er to forskellige modeller med bl. a. forskellig pensionsstørrelse.
The scheme may take one of two forms and the form selected also determines the level of the pension provided.
Under den første ordning »førtidspensionisterne« nedlægge agerjorde, eller de må kun anvende dem til ikke-landbrugsmæssige formål, f. eks. skovbeplantning.
One alternative is for the farmers taking early retirement to set their land aside or to use it only for nonagricultural purposes (for example, afforestation).
I dette tilfælde udbetales der udover førtidspensionen yderligere en hektarpræmie.
In this case the early retirement pension is supplemented by a premium per hectare.
Ved den anden ordning sælges eller langtidsforpagtes arealerne til bedrifter, der ønsker at udvide.
The other alternative is for the land to be sold or leased on a long-term basis to expanding farms.
Her skal køberen eller forpagteren — efter bedriftsudvidelsen — forpligte sig til ikke at øge produktionen af overskudsprodukter.
In this case the purchaser or leaseholder must give an undertaking not to increase his output of surplus products following the enlargement of his farm.
Foruden de sociale elementer, som programmet for førtidspensionering indeholder, bidrager det således også til en yderligere aflastning af markedet.
The early retire ment programme is not only of social significance but should also help to unburden the market.
Samtidig støtter det strukturændringer, idet det frigør arealer til landmænd, som ønsker at udvide.
At the same time it assists the process of structural change by releasing areas for incorportaion into expanding farms.
Førtidspensionens størrelse fastsættes af medlemsstaterne på baggrund af indkomst- og pensionsniveauet i den pågældende medlemsstat.
The level of the early retirement pension is fixed by the Member States in the light of current income and pension levels.
Fællesskabet deltager kun i finansieringen med et beløb på højst 3 000 ECU pr. bedrift/år.
The maximum amount eligible for Community financing is ECU 3 000 per farm per year.
Når arealerne tages fuldstændigt ud af landbrugsproduktionen, overtager Fællesskabet i princippet halvdelen af disse udgifter.
As a rule the Community will pay half the cost pro vided that all agricultural production is halted on the land concerned.
I de øvrige tilfælde er regionernes velstandsniveau afgørende for størrelsen af EF-fi-nansieringen.
In other cases the level of Community financing depends on the level of prosperity enjoyed by the region concerned.
De nuværende problemer på landbrugsmarkederne må ikke skjule, at også landbruget er nødt til at være åbent over for en yderligere modernisering og rationalisering, hvis det vil følge med i den almindelige økonomiske udvikling.
The problems currently facing agricultural markets must not be allowed to conceal the fact that farming requires to undergo further modernization and rationalization if it is to keep abreast of overall economic development.
Forbedring af landbrugsstrukturerne er derfor en vigtig opgave for den fælles landbrugspolitik, især nu efter udvidelsen med Grækenland, Spanien og Portugal, der alle har ret tilbagestående landbrug.
The improvement of agricultural structures thus continues to be an important objective of the common agricultural policy, particularly since the accession of Greece, Spain and Portugal where farming is still a relatively backyvard sector.
Det er indlysende, at landbrugsstrukturpolitikken ikke må skabe nye tilskyndelser til produktion.
Obviously, the structural policy must not create any neyv incentives to production.
Støtteforanstaltningerne til den enkelte bedrift er derfor koncentreret om investeringer, der bidrager til en sænkning af produktionsomkostningerne, en forbedring af arbejds- og levevilkårene og til omstilling af landbrugsproduktionen.
Aid for individual farms is therefore granted mainly for investments which help to reduce pro duction costs, to improve living and working conditions and to direct agricultural production along new lines.
Ligeledes støtter Fællesskabet forskellige former for samarbejde bedrifterne imellem, der giver mulighed for en mere rationel produktion og for omkostningsbesparelser, f. eks. fælles anvendelse
The Community also provides support for various forms of cooperation which make for more rational and cheaper farm production, for example, the joint use of machinery or other expensive capital goods.
af maskiner eller af andet omkostningskrævende udstyr. I mange områder kræver videreudvikling og yderligere specialisering af landbruget i første omgang en stærk forbedring af uddannelsesniveauet, både hos den enkelte landmand og hos lederne af kooperativer og producentorganisationer.
In many regions agricultural develop ment and specialization cannot proceed yvithout a substantial improvement in the level of training, both among individual farmers and among those in charge of cooperatives and producer groups.
Kommissionen er især opmærksom på spørgsmålet om støtte til unge landmænd.
Particular importance is attached to aid for young farmers.
Fællesskabet deltager i finansieringen af specielle etableringspræmier og investeringsstøtte, som skal lette starten for nyetablerede landmænd.
The Community contributes towards the cost of special settlement premiums and investment aids designed to make it easier for newcomers to farming.
På baggrund af den høje gennem snitsalder i landbefolkningen — ca. halvdelen afalle bedriftsledere var i 1988 over 55 år gamle — er denne støtte givet en vigtig og nødvendig foranstaltning.
In view of the high average age of the farming population (in 1988 about half of all farmers yvere over 55 years of age) such aids are both important and necessary.
På den anden side ville det være stærkt uansvarligt at tilskynde unge mennesker til at udøve et erhverv inden for landbruget uden nøje at undersøge fremtidsmulighederne.
On the other hand, however, it would be highly irresponsible to en courage young people to take up farming yvithout carefully assessing their chances of success.
Støtten er derfor kædet tæt sammen med strenge krav til erhvervsuddannelse og til bedriftens udviklingsmuligheder.
The aid is therefore granted subject to strict requirements relating to occupational skills and the outlook for farm development.