natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Til brug i tilfælde hvor bevillingsanvendelsen ikke er fulgt tilstrækkeligt nøje, er der i finansforordningens artikel 6 indført et nyt stk. 6, der omhandler begrebet »frigørelse af bevillinger, der ikke er udnyttet i et givet regnskabsår i forbindelse med flerårige foranstaltning er«. Disse »frigjorte« bevillinger bortfalder, undtagen i de ekstraordinære tilfælde, hvor forpligtelsesbevillingen genopføres (ved beslutning truffet af Kommissionen inden den 15. februar i regnskabsår n + 1), når det har vist sig umuligt at gennemføre det planlagte program.
Finally, to penalize the inadequate monitoring of appropriations, the new point 6 of Article 6 introduces the idea of the cancellation of commitments when projects are not carried out in a specific financial year as part of a rnultiannual operation; this means that the appropriations lapse unless the Commission decides by 15 February of year n+ 1 that by way of exception the commitment appropriation may be made available again as it is essential to complete the programme originally planned.
Efter at der ved forordning nr. 2049/88 af 24. juni 1988 blev indføjet et nyt stk. 2 i finansforordningens artikel 6, gælder som hovedregel, at de bevillinger (både forpligtelses- og betalingsbevillinger), som ikke er anvendt ved udgangen af det regnskabsår, for hvilket de er opført, bortfalder.
The new paragraph 2 in Article 6 of the Financial Regulation introduced by Regulation No 2049/88 of 24 June 1988 provides that commitment appropriations and payment appropriations will, as a rule, lapse if they have not been used at the end of the financial year for which they were entered.
Beslutningen om fremførsel skal træffes ud fra følgen­de kriterier: vedkommende kan a) for forpligtelsesbevillingernes der kun fremføres ne, er fristen for bogføring af udgifter inden for EUGFL, Garantisektionen, blevet forlænget med en måned ind i regnskabsåret η + 1 (finansforordningens artikel 98, som ændret ved forordning nr. 2049/88 af 24. juni 1988).
(a) In the case of commitment appropriations, a carryover is possible only for: by the Member States, the entry in the accounts of EAGGF Guarantee expenditure is extended by one month into year n + 1 (Article 98 of the Financial Regulation, as amended by Regulation No 2049/88 of 24 June 1988).
— beløb afsat til foranstaltninger, der i realiteten er afsluttet pr. 31. december, inden at der har kunnet indgås regnskabsmæssige forpligtelser, men som der vil være disponeret over inden 31. marts, eller
(i) amounts which relate to operations for which preliminaries have been virtually completed at 31 December but for which accounting commitments have not yet been made; these amounts must be committed by 31 March;
— beløb, der er nødvendige, men som Kommissionen ikke har kunnet disponere over inden den 31. de­cember, fordi Rådet ikke har vedtaget retsgrundla­get før regnskabsårets udgang;
(ii) amounts which are necessary and which the Commission has been unable to commit by 31 December because the Council has adopted a basic instrument towards the end of the financial year.
De afgørelser, der i tidens løb har været gældende i forbindelse med de egne indtægter, har alle indeholdt et princip om, at »de egne indtægter tildeles Fællesska­bet med henblik på finansieringen af EF's budget.
The various decisions on own resources have established the principle that own resources are allocated to the Communities to finance their budget.
b) for betalingsbevillingernes vedkommende kan kun fremføres de beløb, der er nødvendige til indfrielse af tidligere indgåede forpligtelser eller knyttet til frem­førte forpligtelsesbevillinger, når bevillingerne hertil på det efterfølgende regnskabsårs budget ikke er tilstræk­kelige til at dække behovene. Dette forudsætter, at de afsatte bevillinger er opbrugt.
(b) In the case of payment appropriations, a carryover is possible only for amounts needed to cover existing commitments or relating to commitment appropriations carried over, when the appropriations provided in the budget for the following financial year do not cover requirements and the authorized appropriations have been exhausted.
I øvrigt er det i finansforordningens artikel 5, artikel 2, fastsat, at »indtægterne i et regnskabsår opføres på regnskabet for dette regnskabsår på grundlag af de i løbet af regnskabsåret oppebårne beløb«.
The second paragraph of Article 5 of the Financial Regulation also states that the revenue of a financial year is entered in the accounts for the financial year on the basis of the amounts collected during the financial year.
Β — Tillægsperioder
B. Additional periods
Ved tillægsperioder forstås en »ad hoc«­forlængelse af regnskabsåret ud over kalenderårets 12 måneder.
The additional period is an ad hoc extension of the financial year beyond the 12 months of the calendar year.
På nuværende tidspunkt findes der i relation til det almindelige budget to former for tillægsperioder:
At present, the general budget has two types of additional period:
Heraf fremgår, at lovgivningsmagten har ønsket en meget streng overholdelse af princippet om etårighed for indtægternes vedkommende.
These provisions demonstrate the legislator's clear intention to apply the principle of annuality as strictly as possible to revenue.
Den budgetmæssige gennemførelse af oversigten over indtægter sker såle­des efter princippet om et »kassebudget«, idet kun beløb indgået i perioden fra 1. januar til 31. december tages i betragtning.
The budgetary implementation of the statement of revenue is thus based on the principle of the 'cash budget'; only the amounts collected between 1 January and 31 December are entered in the accounts.
D Udbetalinger (den almindelige ordning): Betalin­gerne skal være anvist og undertegnet inden 31. decem­ber, men regnskabsføreren har yderligere 15 dage til at foretage den konkrete udbetaling (finansforordningens artikel 5 in fine).
D Implementation of payments (general arrangements): Payments must be authorized and approved by 31 December but the accounting officer has an additional 15 days to actually make payment (Article 5 of the Financial Regulation).
Heraf følger, at der ved regnskabsårets udgang vil være en forskel mellem de indgåede indtægter og de faktisk afholdte udgifter (der henvises i forbindelse hermed til kapitel 10, der omhandler princippet om, at der skal være balance mellem indtægter og udgifter).
As a result, the annual implementation of the budget will produce a balance at the end of the financial year representing the difference between the revenue actually collected and the payments actually made (for details, see Chapter 10 — Budget equilibrium).
D EUGFL, Garantisektionen: Som følge af den tid, det tager at behandle oplysningerne fra medlemsstater­
D EAGGF Guarantee: Because of the time needed at Community level to process the information supplied
Reglen stammer fra EØF-Traktaten (artikel 199) og findes også i de tre afgørelser om egne indtægter fra henholdsvis 1970, 1985 og 1988.
This rule is enshrined in Article 199 of the EEC Treaty and was incorporated in the three own resources Decisions (1970, 1985 and 1988).
D regnskabsåret afsluttes med en positiv saldo (= overskud): Der er tale om et helt normalt tilfælde, nemlig hvor de indgåede indtægter efter de gældende regler (bl.a. fremførsler) har åbnet mulighed for at dække alle udgiftsbehov.
D Positive balance (= surplus): This is the normal situation, where the revenue outturn (= resources paid) has covered all expenditure requirements on the basis of the rules applicable (in particular coverage of carryovers).
I dette tilfælde er balancen tilvejebragt, og overskuddet fremføres til næste regnskabsår, hvor det opføres i oversigten over indtægter, normalt via et ændringsbudget (se kapitel 15)
In this case the balance is maintained and the surplus is carried forward to the following year, where it is entered on the revenue side, usually by means of an amending budget (see Chapter 15).
Med hensyn til EKSF's aktionsbudget skal balancen mellem indtægter og udgifter blot være tilvejebragt over en årrække, og der behøver således ikke at være fuldstændig balance hvert år.
For the ECSC budget, the rule of equilibrium is applied over a number of years, with the result that annual imbalances are allowed (but must, however, be cancelled out eventually).
Reglerne for det almindelige budget er derimod ikke så smidige.
The general budget, on the other hand enjoys no such freedom.
For hvert regnskabsår gælder meget strenge budgetregler, og i modsætning til medlemsstaterne kan EF ikke optage lån til dækning af sine udgifter.
Each year orthodox budget practice is strictly applied, and the Community, unlike its Member States, is not allowed to borrow to cover its expenditure. ture.
D regnskabsåret afsluttes med negativ saldo (= underskud): Der er her tale om en ekstraordinær situation, som normalt ikke skulle opstå, eftersom den indebærer, at der ikke er skabt balance.
D Negative balance ( = deficit) : This is an exceptional situation which should not really occur, since it means that balance has not been maintained.
Den kan imidlertid opstå, når de faktisk indgåede indtægter ikke svarer til, hvad der er nødvendigt til dækning af de fastslåede behov, efter de gældende regler.
It can happen, however, if the revenue outturn is less than the amount necessary to cover requirements determined in accordance with the rules applicable.
Afsluttes regnskabsåret med et underskud, skal beløbet ved et tillægsbudget opføres i oversigten over udgifter i næste års budget.
When a deficit is recorded a corresponding amount must be entered on the revenue side of the following year's budget by means of a supplementary budget.
I — Skabelse af balance på budgettet
I. Achievement of budgetary balance
Af tekniske årsager kan det ikke undgås, at overslagene, der jo opstilles forud for budgettets vedtagelse, kommer til at afvige fra de faktiske udgifter.
For technical reasons it is inevitable that there will be differences between the forecasts made at the authorization stage and the final outturn.
1) Godkendelsen af budgettet: På det tidspunkt, hvor budgettet opstilles, dvs. hvor overslagene udarbejdes og bevillingerne godkendes, er der formelt og helt konkret balance. På det budget, der vedtages, må der nødvendigvis være nøje balance mellem indtægter og udgifter.
The general budget has closed with deficits in three years — 1984, 1985 and 1986 — when the own resources limit had been reached and revenue was inadequate (even the additional contributions provided under the intergovernmental agreements were not enough to balance the budget).
II — Begrebet budgetsaldo
should he marie hetween the following-
Indførelsen af den »negative reserve« har, om end indirekte, gjort det lettere at overholde reglen om balance på budgettet.
A 'negative reserve' mechanism recently helped, albeit indirectly, to keep the budget in balance.
Denne difference forhøjes eller nedsættes dels med nettobeløbet for annullerede bevillinger fremført fra tidligere regnskabsår, dels med overskridelser — i form af betalinger — af ikke-opdelte bevillinger frem ført fra foregående regnskabsår og nettoresultatet af kursgevinster og kurstab i løbet af regnskabsåret« (artikel 15 i forordning nr. 2891/77, som nu er blevet afløst af forordning nr. 1552/89 af 29. maj 1989).
This difference shall be increased or decreased by, on the one hand, the net amount of appropriations car­ried forward from previous financial years which have lapsed and, on the other hand, . .. payments made in excess of non-differentiated appropriations carried over from the previous financial year ... as a result of changes in ecu rates, and the balance resulting from exchange gains and losses during the financial year' (Article 15 of Regulation No 2891/77, taken over by Regulation No 1552/89 of 29 May 1989).
I finansforordningens artikel 27 hedder det:
Article 27 of the Financial Regulation reads as fol­lows:
Den negative reserve blev indført første gang i regnskabsåret 1986 (kapitel B 100) med det formål at gøre det lettere for Rådet og Parlamentet at enes om stigningstakten for ikkeobligatoriske udgifter.
The negative reserve first appeared in the 1986 budget (Chapter Β 100) as a way of securing agreement between the two arms of the budgetary authority on the rate of increase for non-compulsory expenditure.
Dette skulle ske ved, at »besparelser« opnået i løbet af regnskabsåret kunne overføres til denne reserve under kapitel 100.
Appropriations not used (i. e. savings made) were transferred to this negative reserve in Chapter 100.
Den negative reserve havde således yderligere den virkning, at den bidrog til at skabe balance på budget tet i regnskabsårene 1986 og 1987.
A secondary effect was thus to restore balance to the 1986 and 1987 budgets.
»Hvert regnskabsårs saldo . .. opføres — alt efter om der er tale om et overskud eller om et underskud — som indtægt eller udgift på budgettet for det følgende regnskabsår i forbindelse med et ændringsbudget.«
'The balance from each financial year ... shall be entered as revenue in the case of a surplus or expendi­ture in the case of a deficit in the budget of the subsequent financial year upon adoption of an amend­ing budget.'
Ved finansforordningsændringen af 24. juni 1988 (forordning nr. 2049/88) blev begrebet »negativ reserve« fastholdt (artikel 15, stk. 4A i finansforordningen), men der blev dog fastsat et maksimumsbeløb på 200 mio. ECU.
The concept of 'negative reserve' was formally enshrined in the Financial Regulation (in paragraph 4a of Article 15) by Regulation No 2049/88 of 24 June 1988, its maximum amount being limited to ECU 200 million.
Muligheden for at trække på reserven blev ikke udnyttet i regnskabsårene 1988 og 1989.
No negative reserve was entered in the 1988 and 1989 budgets.
Med henblik herpå indeholder den almindelige oversigt over indtægter (kapitel 30) og del B i oversigten over udgifter (artikel 851) en række PM-poster, hvorunder saldoen opføres (»disponibelt overskud fra foregående regnskabsår« eller »underskud fremført fra foregående regnskabsår«).
Headings with token entries are accordingly included in the statement of revenue (Chapter 30) and Part Β of the statement of expenditure (Article 851) to accom­modate the balance ('surplus available from the pre-
EF-budgettet og reglen om specificering
The rule of specification
Denne regel findes i EØF-Traktatens artikel 202 samt finansforordningens artikel 15.
The principle of specification of expenditure is enshrined in Article 202 of the EEC Treaty and Article 15 of the Financial Regulation.
— Rådet — oversigt over indtægter — oversigt over udgifter — bilag: Det Økonomiske og Sociale Udvalg
Commission Statement of revenue Statement of expenditure: Part A: Administrative appro­priations (including an annex for the Publications Office) Part B: Appropriations for oper­ations
Den går ud på, at alle bevillinger skal være afsat til et bestemt formål, således at en bevilling ikke kan sam menblandes med en anden, hverken når den godkendes eller når den afholdes, og formålet hermed er at sikre:
It means that each appropriation must have a given purpose and be assigned to a specific objective in order to prevent any confusion between appropriations, at both the authorization and the execution stage, and thus to ensure that:
D dels den nødvendige gennemsigtighed på budgettet under dets gennemførelse
D the budget as established is quite unambiguous;
D dels at den anvendes til det formål, hvortil den blev afsat af budgetmyndigheden.
D it is executed in accordance with the wishes of the budgetary authority.
— Domstolen oversigt over indtægter oversigt over udgifter
Court of Auditors Statement of revenue Statement of expenditure
— Revisionsretten oversigt over indtægter oversigt over udgifter.
The rule of specification also applies to revenue and requires that the various sources of revenue paid into the budget be clearly identified.
A — Specificering og budgetstruktur
A. Specification and structure of the budget
Det er princippet om specificering, der ligger til grund for den horisontale og den vertikale opbygning af budgettet.
It will be seen that Section III differs from the other sections in that it has a Part Β containing the appro­priations for operations, which account for over 95°7o of the total general budget and reflect the Com­mission's responsibility for administering the common policies.
Som det fremgår, er sektion III en særlig sektion, der som den eneste indeholder en del B med aktionsbevillinger, der tegner sig for over 95 % af det samlede almindelige budget, hvilket også afspejler, at det er Kommissionen, der forvalter de fælles politikker.
The principle of specification determines the hori­zontal and vertical structure of the budget.
Budgettets horisontale struktur a) Der er tale om opdelingen i:
The horizontal structure of the budget
— DEN ALMINDELIGE OVERSIGT OVER INDTÆGTER, for hele budgettet
(a) The budget is divided into: (i) a general statement of all revenue;
— Og OVERSIGTEN OVER INDTÆGTER OG UDGIFTER
(ii) a separate section for each institution containing a statement of its own revenue and a statement of its own expenditure.
Denne opdeling i del A og B er en rent pragmatisk og ret tilfældig løsning. Kommissionen havde faktisk i 1981 foreslået en revision af finansforordningen, der tog sigte på at ændre det almindelige budgets struktur med indførelse af en klar adskillelse mellem de sektioner, der vedrører den administrative drift af institutionerne, og de sektioner, der vedrører aktionsudgifterne.
This breakdown into Parts A and Β is a purely pragmatic expedient: in 1981 the Commission pro­posed a revision of the Financial Regulation to reform the structure of the general budget and make a clear distinction between the sections for the administrative expenditure of the institutions and the sections for expenditure on operations.
Rådet så sig på daværende tidspunkt ikke i stand til at ændre finansforordningen og har derfor simpelthen opretholdt denne opdeling i del A og B. Kommissionen gentog imidlertid sit forslag i 1984 og har netop lagt det frem på ny i december 1988 som led i sit nye forslag til en samlet revision af finansforordningen.
The Council would not amend the Financial Regulation at the time and there­fore simply allowed the distinction between Parts A and B. The Commission, however, repeated its proposal in 1984 and revived it again in December 1988 in a new proposal for a general revision of the Financial Regulation.
Oversigten for hver sektion indeholder hver institutions udgifter.
(b) The various sections are as follows:
Kontoplanen b) Oversigten over indtægter og udgifter for de enkelte sektioner er igen opdelt således:
European Parliament Statement of revenue Statement of expenditure
— Europa-Parlamentet — oversigt over indtægter — oversigt over udgifter
Depending on the type and purpose of the appropri­ations, each section is subdivided into titles, chapters, articles and items (third paragraph of Article 202 of the EEC Treaty and Article 15 of the Financial Regu­lation).
Hver sektion er — efter bevillingernes art eller formål — opdelt i afsnit, kapitler, artikler og konti (EØF-Traktatens artikel 202, stk. 3, og finansforordningens artikel 15).
Council Statement of revenue Statement of expenditure Annex: Economic and Social Com­mittee
Det er under artiklerne, at indtægterne og udgifterne opføres, medens kapitlet er det konkrete udtryk for den specificering, som henhører under budgetmyndig­hedens kompetence.
The article is the slot to accommodate revenue and expenditure, while the real organization by specific area, which the budgetary authority is responsible for determining, is at the level of chapters.
Som hovedregel er det kun bud­getmyndigheden, der kan træffe beslutning om over­førsler fra et kapitel til et andet.
As a rule decisions on transfers between chapters may be made only by the budgetary authority.
Det bemærkes, at Kommissionen i sit forslag af 16. december 1988 til generel revision af finansforordnin­gen med henblik på en rationalisering af budgetstruk­turen havde foreslået, at der i den samlede oversigt over udgifter kun skulle findes én del med alle insti­tutionernes driftsudgifter og én del med samtlige aktionsudgifter.
lation the Commission sought to rationalize the struc­ture of the budget. It proposed that the general state­ment of expenditure should have one part incorporat­ing all the administrative expenditure of the insti­tutions and one part for all expenditure on opera­tions.
Den er for øjeblikket opbygget således:
The broad outline is currently as follows:
Β — Specificering og budgetopstilling a) Den almindelige oversigt over indtægter
(a) General statement of revenue
Budgettets opstilling inden for de enkelte rubrikker i kontoplanen beskrives i finansforordningens artikel 16.
The presentation of the budget within each heading of the nomenclature is described in Article 16 of the Financial Regulation.
Afsnit Afsnit Afsnit Afsnit Afsnit
Pursuant to this article the budget shows:
I henhold til denne artikel skal budgettet indeholde: 1) i den samlede oversigt over indtægter:
1. in the general statement of revenue:
— overslag over EF's indtægter for det pågældende regnskabsår
(ii) the revenue for the preceding financial year; (iii)appropriate remarks on each subdivision.
— relevante anmærkninger til hver enkelt underopde­ling.
2. in the section for each institution: (a) as regards the statement of revenue:
Afsnit 7 Afsnit 8 Afsnit 9:
Title 7 Title 8 Title 9
Egne indtægter Finansielle bidrag Disponible overskud EF­skatter og diverse EF­afgifter Indtægter i forbindelse med institutioner­nes administration Bidrag til EF­programmer, refusion af udgifter samt indtægter ved ydelser mod vederlag Morarenter og bøder Lånoptagelse og långivning Diverse indtægter.
Interest on late payments and fines; Borrowing and lending operations; Miscellaneous revenue.
2) / de enkelte institutioners sektioner: a) i oversigten over indtægter: b) Oversigt over indtægter og udgifter fordelt på de enkelte sektio­ner
(b) Statement of revenue and expenditure by section
— oversigt over indtægter for hver enkelt institution Öf. I.A.La)
(i) Statement of each institution's specific revenue (see I.A. 1(a) above).
— hvilke indtægter, der budgetteres med for hver enkelt institution i det pågældende regnskabs­år
(ii) the revenue entered in the budget for the pre­ceding financial year and the revenue outturn for the last financial year for which accounts have been closed, classified in the same way as for the current year;
— oversigt over institutionernes driftsudgifter (i sek­tion I, II, IV og V plus del A i Kommissionens sektion III).
(ii) Statement of each institution's administrative expenditure (in Sections I, II, IV and V + Part A of Section III for the Commission).
— de indtægter, der var opført på budgettet for det foregående regnskabsår, og de indtægter, der indgik i det senest afsluttede regnskabsår, med samme opdeling
(iii)appropriate remarks on each revenue heading. (b) as regards the statement of expenditure:
— relevante anmærkninger ved hver indtægts­post.
(i) for the various items, articles, chapters and titles:
Udgifter vedrørende personer, der er knyt­tet til institutionen Ejendomme, materiel og forskellige drifts­udgifter Udgifter i forbindelse med institutionens udførelse af særlige opgaver (dette afsnit findes ikke i sektion V — Revisionsret­ten) Andre udgifter.
Expenditure relating to persons working with the institution; Buildings, equipment and miscellaneous operating expenditure; Expenditure resulting from special func­tions carried out by the institution (This title does not exist in Section V: Court of Auditors); Other expenditure.
Afsnit 10
Title 10: the appropriations made available for the financial year in question (year n), these appropriations being the commitment ap­propriations and the payment appropri­ations for budget headings for which the distinction between commitment appropria­tions and payment appropriations has been agreed;
— oversigt over aktionsudgifter (del B i Kommissio­nens sektion III) bevillingerne for det pågældende regnskabsår (regnskabsår n), dvs. forplig­telsesbevillingerne og betalingsbevillingerne til de budgetposter, hvor der sondres mel­lem forpligtelses­ og betalingsbevillinger
(iii) Statement of expenditure on operations (Part Β of Section III: Commission)