natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Denne nye EF-støtte vedrører højst 15 mio t kokskul p.a.
This new Community aid applies to a maximum of 15 million tonnes of coking coal a year.
For årene 1973-1979 er støtte beløbet begrænset til højst 216,628 mio RE, fordelt efter år og finansieret som angivet i tabellen nedenfor.
Between 1973 and 1979 the maximum amount payable was limited to 216.628 m u.a. The timetable is as shown in the following table.
Jern-og stålindustri lait
Steel industry
I henhold til beslutning 3058/79/EKSF af 18. december 1979 om ændring af beslutningerne 73/287/EKSF og 1613/77/EKSF skal finansieringen af støtten for årene 1980 og 1981 finde sted på følgende måde: 6 mio RE afholdes af EKSF, medlemsstaterne afholder 24 mio RE og jern- og stålindustrien 17 mio RE p.a.
Decision No 3058/79/ECSC of 18 December 1979 amending Decisions Nos 73/287/ECSC and 1613/77/ECSC settled the financing of Community aid for 1980 and 1981 as follows: 6 m u.a. to be paid by the ECSC, 24 m u.a. by the Member States and 17 m u.a. by the steel industry each year.
I alt vil Fællesskabets bidrag til afsætning af koks kul i perioden 1970-1981 andrage 338,678 mio RE, hvoraf 59,97 mio RE påhviler EKSF, 124,828 mio RE medlemsstaterne og 153,88 mio RE jern- og stålindustrien.
Between 1970 and 1981 a total of 338.678 m u.a. is to be paid in aid for the sale of coking coal, 59.97 m u.a. by the ECSC, 124.828 m u.a. by the Member States and 153.88 m u.a. by the steel industry.
Støtte til investeringer i kulindustrien — Som nævnt ovenfor (jf. s. 223), traf Kommissionen den 10. oktober 1979 beslutning om at yde støtte i form af rentegodtgørelser til visse investeringer i minesektoren med henblik på at skabe ny moderne produktionskapacitet og stabilisere Fællesskabets kulproduktion.
Aid for investment in the coal industry—As already mentioned (see p. 224). the Commission decided, on 10 October 1979, to assist certain types of mining investment by granting interest subsidies to allow the creation of modern production capacity and to help stabilize Community coal production.
Ligesom EKSF vedrører Euratom et enkelt område, nemlig atomenergi; men de midler, som dette Fællesskab oprindelig fik til rådighed, var langt mere omfattende.
Like the ECSC, Euratom is concerned with a specific sector—atomic energy in Euratom's case—but the resources originally placed at its disposal were more ambitious.
Ved udarbejdelsen af Euratom-traktaten drejede det sig om at iværksætte former for samarbejde og integrering, hvorved de Seks hurtigt kunne få rådighed over kerneenergi til fredelige formål.
The Euratom Treaty was drafted with a view to achieving cooperation and integration which would enable the Europe of the Six to rapidly acquire a nuclear energy capacity for peaceful purposes.
Dette er baggrunden for, at Fællesskabet har udviklet en række midler til at koordinere og integrere medlemsstaternes indsats.
That is why the Community was richly endowed with resources for coordinating and integrating the efforts of the six Member States.
Imidlertid er disse midler — i øvrigt af forskellige grunde — endnu ikke bragt i anvendelse.
However, for a number of different reasons, these resources have not always been deployed.
F.eks. er det ligesom i EKSF-traktaten også i Euratom-traktaten (artikel 40) fastsat, at Kommissionen regelmæssigt offentliggør »programmer af vejledende karakter« bl.a. vedrørende mål for kerneenergiproduktion og investeringer med hen blik herpå.
The Euratom Treaty, like the ECSC Treaty, for that matter, provides, in Article 40, that the Commission shall publish il lustrative programmes indicating in particular nuclear energy production targets and all the types of investment required for their attainment.
Kommissionen har imidlertid kun udarbejdet to sådanne programmer: det første i 1966 og det andet i 1972.
In fact, the Commission has drawn up only two such programmes, the first in 1966 and the second in 1972.
I øvrigt er artikel 5, hvori der opfordres til koordinering af forskningen i medlemsstaterne, aldrig blevet anvendt, hvilket må betragtes som et fundamentalt nederlag for dette Fællesskab.
Again, Article 5, which provides for the coordination of national research, has scarcely been applied. This constitutes a basic setback as far as this Community is concerned.
Euratoms mest vellykkede aktion har været inden for forskning og udvikling. Dette vil blive omtalt senere.
In fact, the most successful of Euratom's ventures has been research and development, on which subject I shall have more to say further on.
Uranprospektering— Budgettet har siden regnskabsåret 1976 på anmodning af Kommissionen omfattet bevillinger, som Parlamentet har opført i kraft af sine beføjelser til at træffe den endelige beslutning om de ikkeobligatoriske udgifter.
Uranium prospecting—Since 1976, at the Commission's request, the budget has contained appropriations for uranium prospecting allocated by Parliament in accordance with its right to have the final word on noncompulsory expenditure.
I medfør af Euratom-traktatens artikel 70 ydes med visse — i øvrigt begrænsede — finansielle midler støtte til uranprospektering med henblik på at reducere Fællesskabets afhængighed på dette område.
Although the sums involved are fair ly small, they have made it possible to promote uranium prospecting programmes aimed at reducing the Community's dependence on outside suppliers under Article 70 of the Euratom Treaty.
Fællesskabets årlige behov kan ved udgangen af næste årti anslås til 40 000 t, og det synes at være et rimeligt mål at ville dække en fjerdedel af disse behov med Fællesskabets egen produktion.
Annual Community requirements at the end of the next decade can be es timated at some 40 000 tonnes so it would seem a reasonable aim to provide a quarter of this from Community production.
Udgifterne hertil vil andrage 100 mio ERE.
Such a scheme would cost 100 m EUA.
Fællesskabets lånepolitik overfor kernekrafiindustrien — Siden den 29. marts 1977 har Kom missionen kunnet optage og yde lån for at bidrage til finansiering af kernekraftværker.
Nuclear industry loans policy—Since 29 March 1977, the Commission may borrow and onlend to help finance nuclear power stations.
Det er Rådets opfattelse, at »anvendelsen af kerneenergi kan nedbringe Fællesskabets alt for store afhængighed af tredjelande med hensyn til energi og følgelig forbedre vilkårene for energiimporten«.
The Council took the view that 'the use of nuclear energy can reduce the Community's excessive dependence on external sources of energy and thus improve the terms on which energy is imported'.
Eftersom anvendelsen af kerneenergi til elproduktion under de nuværende tekniske og økonomiske betingelser er økonomisk rentabel og mere fordelagtig end anvendelsen af olieprodukter, har man skønnet, at Fællesskabet kan yde en betydelig støtte til for øgelse af de Ni's finansieringskapacitet.
Since, in the present technological and economic climate, the use of nuclear energy to generate electricity is economically viable and more advantageous than the use of petroleum products, it was thought that the Community could provide substantial aid to increase the financing potential of the nine Member States.
Midlerne bør fremskaffes ved lån, efterhånden som låneansøgningerne indsendes; lånene må i princippet ikke overstige 20 % af omkostningerne ved den investering, der skal finansieres (jf. s. 143).
The Commission is to borrow no more than the amounts of the loans for which it has received applications, and loans should not normally exceed 20% of the investment cost (see.p. 143).
Forsyningsagenturet — Endelig bør det bemærkes, at der i henhold til Euratom-traktatens artikel 52 er oprettet et Forsyningsagentur; det er i denne artikel fastsat, at forsyning med
The Supply Agency—Mention should also be made of the Supply Agency, set up under Ar ticle 52 of the Euratom Treaty, which provides that the supply of ores, source materials.
malme, udgangsmaterialer og specielle fissile materialer »sikres efter princippet om en lige adgang til forsyningskilderne, og gennem en fælles forsyningspolitik«.
and special fissile materials must be 'ensured by means of a common supply policy on the principle of equal access to sources of supply'.
Forsyningsagenturet, som råder over en kapital tilvejebragt af medlemsstaterne, har status som juridisk person og er selvfinansierende; det er underlagt Kommissionens kontrol, og Kommissionen fastlægger retningslinjer for dets virksomhed og har vetoret med hensyn til dets beslutninger.
The Supply Agency, which has capital resources subscribed by the Member States, has legal personality and financial autonomy under the supervision of the Commission, which issues directives to it and has a right of veto over its decisions.
Der har i virkeligheden aldrig været tale om en fælles politik for uranforsyning, og agenturet har måttet lade sig nøje med at importere malme og fissile materialer for medlemsstaternes regning, bl.a. beriget uran fra De forenede Stater.
In fact there has never been a common policy on uranium supply, and the Agency has had to content itself with importing ores and fissile materials, chiefly enriched uranium from the United States, on behalf of the Member States.
Forsyningsagenturets udgifter dækkes med en støtte fra Kommissionen med henblik på at bringe regnskabsmæssig balance mellem agenturets indtægter og udgifter.
The Supply Agency's expenses are met from a subsidy paid by the Commission to balance its general revenue and expenditure account.
I hen hold til artikel 77 skal Kommissionen på medlemsstaternes område forvisse sig om, at malme, udgangsmaterialer og specielle fissile materialer ikke anvendes til andre formål end de af brugerne angivne, og at bestemmelserne angående forsyning og enhver særlig forpligtelse om kontrol, som Fællesskabet har indgået aftale om med et tredjeland eller en international organisation, overholdes.
Under the provisions of Article 77, the Commission must satisfy itself that, in the territories of Member States, ores, source materials, and special fissile materials are not diverted from their in tended uses as declared by the users, and that the provisions relating to supply and any par ticular safeguarding obligations assumed by the Community under an agreement concluded with a third State or an international organization are complied with.
I medfør af Euratom-traktatens artikel 81 udsender Kom missionen inspektører til løsning af konkrete opgaver eller endog faste inspektører, som kontrollerer de 350 nukleare anlæg beliggende på Fællesskabets område: anlæg til fremstilling eller oparbejdning samt mindre anlæg, der tilhører forskningscentre eller universiteter (35 % i Frankrig, 25 % i Det forenede Kongerige, 25 % i Tyskland og 15 % i resten af Fælles skabet).
Under Article 81 of the Euratom Treaty, the Commission may send inspectors from time to time or sometimes even on a permanent basis to examine the 350 nuclear installations situated on the territory of the Community: production or reprocessing plants and small units belonging to research centres or universities (35% of these are in France, 25% in the United Kingdom, 25% in the Federal Republic of Germany and 15% in the rest of the Community).
Den 5. april 1973 undertegnede Det internationale Atomenergiagentur (IAEA) i Wien, Kom missionen for De europæiske Fællesskaber og de af Fællesskabets medlemsstater, der ikke besidder militære anlæg, dvs. alle undtagen Frankrig ') og Det forenede Kongerige 2), en aftale med henblik på at lade den kontrol, som er overdraget atomagenturet i Wien, foretage af EF-Kommissionens sikkerhedskontrol.
On 5 April 1973, an Agreement was signed between the International Atomic Energy Agency (IAEA) in Vienna, the Commission of the European Communities and those Com munity countries which do not have military installations—that is, all Member States except
Det kan have interesse at bemærke, at næsten alle Wien-agenturets kontrolopgaver som følge heraf udføres af Kommissionen for De europæi ske Fællesskaber, idet kun 35 større nukleare anlæg uden for Fællesskabernes område hører ind under agenturets kompetence.
It is worth observing that this means that almost all the inspection work of the International Atomic Energy Agency is done by the Commission of the European Communities, since outside Community territory only 35 major nuclear in stallations fall within the jurisdiction of the Agency.
Denne kontrolvirksomhed er højst bemærkelsesværdig, eftersom Kommissionen i kraft heraf besidder direkte offentlig myndighed over alle nukleare anlæg, bortset fra anlæg med militært formål.
This safeguarding activity is particularly noteworthy because it gives the Commission direct power as a public authority over all nuclear installations except those with military objectives. tives.
EØF-traktaten indeholder bestemmelser om iværksættelse af fælles foranstaltninger, men omhandler overhovedet ikke energiområdet.
The EEC Treaty, while providing for the implementation of common policies, is silent on the subject of energy.
Det eneste instrument, der er oprettet i medfør af traktaten, er Den europæiske Investeringsbank, som i øvrigt spiller en ikke ubetydelig rolle på dette område.
The only relevant instrument it has created is the European Investment Bank, which does in fact have an important part to play in this field.
For 56 % af sine forsyninger er Fællesskabet imidlertid afhængigt af tredjelande. Nu, hvor disse forsyninger er blevet et i høj grad politisk spørgsmål, har Fællesskabet måttet fastlægge en politik3), hvilket også er sket.
However, the Community is dependent on imports for 56% of its supplies, so when these supplies began to become a highly sensitive political issue it had to work out a policy3— which it did.
Den seneste definition af en sådan politik blev udarbejdet af Det europæiske Råd den 12. og 13. marts 1979 og den 21. og 22. juni 1979 (jf. bilag 3, s. 352 og 353).
The most recent definition of this was given at the European Council meetings of 12 and 13 March 1979 and 21 and 22 June 1979 (see Annex 3, pp. 355 and 356).
Den 14. juni 1979 foreslog Kommissionen Rådet en række »energipolitiske målsætninger«, som den dernæst bekræftede den 4. oktober 1979 i sit »energiprogram«.
On 14 June 1979, the Commission proposed to the Council energy objectives which it later confirmed on 4 October 1979 in its energy programme.
De mål, der blev vedtaget et år senere, den 9. juni 1980, er for 1990:
The objectives adopted a year later, on 9 June 1980, are as follows for 1990: (a) the gradual reduction to below 0.7 of the ratio between the growth of energy consump tion and economic growth;
a) gradvis nedsættelse af forholdet mellem stigningen i energiforbruget og den økonomiske vækst til under 0,7; b) nedsættelse til 50 % af Fællesskabets afhængighed af energi importeret fra tredjelande, og især en nedsættelse af nettoolieimporten til 472 mio t (niveauet i 1978).
(b) to limit the Community's dependence on energy imports to 50%, and, particularly, net oil imports to 472 million tonnes (the level reached in 1978).
For at nå dette mål — stadig inden for grænserne af Fællesskabets offentlige finanser — fastslår Kommissionen, at der er behov for koordinerede aktioner i medlemsstaterne og aktioner på EF-niveau på følgende områder: a) skærpede energispareforanstaltninger; b) øget anvendelse af fast brændsel og kerneenergi, som tilsammen bør dække mindst 70-75 % af elproduktionen, idet kulproduktionen hæves til 1973-niveauet (175 mio t olie ækvivalent (toe)) under tilfredsstillende økonomiske betingelser; betydelig forøgelse af kulimporten fra tredjelande i forhold til 1978-niveauet; skabelse af yderligere forbrændingskapacitet for fast brændsel i elværker og i visse industrier samt genetablering af ker nekraftprogrammer i videst muligt omfang og under fuldt tilfredsstillende sikkerhedsbetingelser; c) tilpasning af raffineringskapaciteten til strukturændringerne på verdensmarkedet for olie; d) øget produktion af kulbrinter og gas med henblik på at nå et højere niveau end de nuværende prognoser (olie: 147 mio toe, naturgas: 130 mio toe); øget efterforskning efter kul brinter og naturgas; e) støtte til forskning og udnyttelse af nye energikilder.
In order to do this—and this is not straying from the subject of Community public finances—the Commission emphasizes the need for convergence in Member States' and Community policy in the following areas: (a) stepping up energy saving measures; (b) increasing the use of solid fuels and nuclear energy, so that together they can generate at least 70 to 75% of our electricity, by trying to achieve the coal production figures of 1973 (175 million tonnes oil equivalent—m toe) under satisfactory economic conditions, by considerably increasing imports of coal from nonmember countries compared with 1978, by creating additional solid fuel capacity in electric power stations and certain in dustries and by relaunching nuclear programmes where this is possible under perfectly safe conditions; (c) adapting refinery capacity to changes in the structure of the world oil market; (d) increasing the production of oil and gas towards the upper end of the range of present forecasts (oil 147 m toe, natural gas 130 m toe) and encouraging exploration to this end; (e) promoting research into and the use of new energy sources.
Kommissionen for De europæiske Fællesskaber har i medfør af EØF-traktaten og dennes »mirakelartikel« 235 gennem fem år konciperet et vældigt bygningsværk, hvortil i dag kun nogle få mursten er lagt.
Under the EEC Treaty and in particular its all-purpose Article 235, the Commission of the European Communities has planned a vast edifice in the last five years, but only a few parts of it have so far been erected.
Aktioner på kulbrinteområdet— Den første aktion på dette område blev vedtaget ved Rådets forordning (EØF) nr. 3056/73 af 9. november 1973 om støtte til EF-projekter på kulbrinteområdet.
Measures in the hydrocarbons sector—The first operation was launched via Council Regula tion (EEC) No 3056/73 of 9 November 1973 on the support of Community projects in the hydrocarbons sector.
Formålet med denne støtte er at fremme teknologisk udvikling, der er direkte knyttet til efterforskning, udnyttelse, oplagring eller transport af kulbrinter, hvorved Fællesskabets forsyningssikkerhed på energiområdet kan forbedres.
The object is to promote technological development of direct relevance to prospecting for, extracting, storing, or transporting hydrocarbons in cases where the work seems likely to improve the security of the Community's energy supplies.
Det er Kommissionens opfattelse, at det bedste middel hertil i de fleste tilfælde er støtte, der tilbagebetales, når projektet er kommercielt levedygtigt; langt de fleste af disse projekter er nemlig behæftet med så store tekniske og finansielle risici, at de enten må opgives eller udskydes, hvis der ikke ydes støtte hertil udefra.
The Commission considers that the most suitable instrument will as a rule be a grant, re fundable in the event of commercial success, because the bulk of these projects necessarily entail such technical risks and financial burdens that in the absence of external support they could not be undertaken—at present.
Den 29. november 1974 fremkom Kommissionen med et andet projekt, hvis sigte ikke var støtte til teknologisk forskning, men til efterforskning efter kulbrinter (nord for den 60. bred degrad på dybt vand), hvorved Fællesskabet i højere grad kan blive selvforsynende.
On 29 November 1974, the Commission made another proposal envisaging financial as sistance not for technological research but for exploration work (north of the 60th parallel and in deep water) which could help reduce the Community's dependence on external sup plies of oil.
Også i dette tilfælde, og af de samme årsager, har Kommissionen foreslået, at bistanden skal ydes i form af støtte, der skal tilbagebetales, hvis det pågældende projekt lykkes; Fællesskabet kan dække op til 75 % af omkostningerne til geofysiske undersøgelser og 50 % af omkostningerne til leje af et søgående boreskib.
Here again and for the same reasons, the Commission proposed that aid should be granted in the form of a subsidy repayable if results prove successful, with the Com munity bearing up to 75% of the costs of geophysical work and 50% of the cost of hiring an offshore drilling ship.
De påtænkte bevillinger bør kunne dække gennemførelsen af gennemsnitlig to prøveboringer pr. år, omkostningerne hertil ligger på mellem 5 og 15 mio ERE pr. boring alt efter beliggenhed, havdybde og/eller boringsdybde.
The amount of appropriations envisaged should permit an average of two test borings a year. The costs involved vary between 5 and 15 m EUA per boring according to its position, the depth of the water and the depth of the boring.
Kommissionens for slag blev først accepteret af Rådet den 8. maj 1979 med hensyn til at yde støtte til et fælles projekt for efterforskning efter kulbrinter i Grønland. Parlamentet har imidlertid allerede siden 1977budgettet opført bevillinger på denne post.
The Commission's proposal has not yet been accepted by the Council although on 8 May 1979 it did agree to support a joint hydrocarbon exploration project in Greenland.
Aktioner i kulsektoren — På basis af de energipolitiske retningslinjer, som Det europæiske Råd fastlagde på mødet i Rom den 1. og 2. december 1975 (jf. bilag 3, s. 350), og med hen blik på at afhjælpe de vanskeligheder, der er opstået i kulindustrien som følge af krisen
Measures in the coal sector—The Commission has proposed several aid measures to improve the position of the coal industry based on the energy policy guidelines given by the European Council at its meeting in Rome on 1 and 2 December 1975 (see Annex 3, p. 352) and in order to overcome the recent difficulties facing the coal industry as a consequence of the steel crisis.
Den 31. december 1976 forelagde Kommissionen Rådet et forslag til fremme af anvendelsen af kul i stedet for flydende brændsel i elværkerne; bistanden skulle bestå i finansiel støtte til dækning af en del af de yderligere omkostninger, som investorerne må bære i forbindelse med opførelse, tilpasning eller modernisering af elværker med henblik på anvendelse af kul som brændsel.
On 31 December 1976, the Commission submitted a proposal to the Council aimed at en couraging the use of coal instead of liquid fuels in power stations by granting nonrepayable financial subsidies to offset a proportion of the additional costs incurred by operations when building, modifying or modernizing power plant for the purpose of burning coal.
Der kunne herved spares mellem 25 og 40 mio t olie pr. år.
Between 25 and 40 million tonnes of oil could be saved each year in this way.
Den 18. marts 1977 foreslog Kommissionen en finansiel støtteordning til oplagring af 20 mio t kul.
On 18 March 1977, the Commission proposed a system of Community financial aid for the stockpiling of 20 million tonnes of coal.
Formålet hermed er at opretholde kulproduktionen på det niveau, Fællesskabet har sat sig, og derved undgå, at konjunktursvingninger forværrer situationen for virksomhederne i denne sektor.
The aim of this is to maintain the coal production levels agreed upon by the Community and thus to prevent cyclic fluctuations from adverse ly affecting coal undertakings.
I dette øjemed ønsker den, at Fællesskabet yder støtte til dækning af en del af de meget store omkostninger til oplagring, der følger af den konjunkturbetingede indskrænkning i afsætningsmulighederne for kul.
In order to do this, it wants the Community to shoulder some of the vast amount of expenditure involved in stockpiling as a result of the slump on the coal market.
Den 28. september 1978 sendte Kommissionen Rådet et forslag om iværksættelse af en »ordning med støtte til handelen med kul til kraftværker EF-landene imellem«; den foreslår, at der til handel med EF-dampkul inden for Fællesskabet ydes støtte i en treårig periode med et årligt beløb på 100 mio ERE.
On 28 September 1978, the Commission sent the Council a proposal for a Community aid system for intraCommunity trade in power-station coal whereby an annual amount of 100 m EUA in Community aid would be granted for a period of three years for intraCommunity trade in steam coal.