natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I Frankrig var det regeringen magtpåliggende at minde om, at reguleringen af løn ningerne efter prisudviklingen var forbudt i henhold til en anordning fra 1959, og at den i sin egenskab af arbejdsgiver agtede at ændre den fremadvirkende metode, som sikrer reallønsniveauet i den offentlige sektor, til en bagudvirkende metode.
It is interesting to note that the French Government felt obliged to point out that automatic wage indexation, is expressly prohibited by provisions adopted in 1959 and that it was planning, in its capacity as an employer, to change the present arrangements whereby public sector wages are adjusted for inflation in advance to an a posteriori system.
Sideløbende med bestræbelserne for at mindske lønomkostningerne fortsatte med lemslandene kampen mod inflationen.
In parallel with their efforts to reduce labour costs, Member States also continued the fight against inflation.
ECUens forbedrede paritet over for dollaren og det heraf følgende prisfald for indførte varer, der betales i dollar, medvirkede i høj grad til, at der i i 1982 på ny kunne noteres et fald i inflationsraten i Fællesskabet.
The rise of the ECU against the dollar and the consequent decline in the cost of imports paid for in dollars contributed largely to the renewed slowdown in inflation which the Community experienced in 1982. The rapid deceleration during the year points to a likely Community average of around 10.5% p.a.
Opbremsningen i inflationen fortsatte med uformindsket styrke.
This average should, however, be seen in the context
Under hensyn til dette gennemsnit førte den årlige gennemsnitlige lønstigning, som androg ca. 10,8% (mod 12,8% i 1981) til en ganske svag reallønstigning (0,2%), men også her var situationen meget forskellig i medlemslandene: reallønsfremgangen på fællesskabsplan dækker nemlig over fremgang i Frankrig, Italien, Grækenland og Det forenede Kongerige, tilbagegang i Belgien, Nederlandene, og Luxembourg og så godt som stilstand i Forbundsrepublikken Tyskland og Danmark.
The 10.8% increase in per capita wage cost was slower than in 1981 when the rate was 12.8% but taken in combination with the inflation rate for the Com munity as a whole this figure indicates a very slight increase in purchasing power (0.2%). Here again, the situation varies widely from country to country with purchasing power rising in France, Italy, Greece and the United Kingdom, falling in Luxembourg, the Netherlands and Belgium and remaining more or less stable in the Federal Republic and Denmark.
Af de tre sager, der var indbragt for Domstolen på grand af mangelfuld gennemførelse af direktivet af 10. februar 1975 om ligeløn, frafaldt Kommissionen sin klage for så vidt angår Belgien, idet en kongelig anordning gjorde ende på den overtrædelse, der var blevet konstateret med hensyn til betingelserne for tildeling af husstandstillæg til tjenestemænd.
As regards the three cases which the Commission had brought before the Court of Justice in connection with the application of the Directive of 10 February 1975 on equal pay, one action was discontinued following the promulgation in Belgium of a royal decree ending the infringement in respect of entitlement to head of household allowances in the public service.
Det samme forhold inden for den offentlige sektor i Luxembourg blev af Domstolen ved en dom af 9. juni 1982 erklæret ulovligt.
In the second action the Court ruled against Luxembourg on a similar infringement in a judgment of 9 June.
Endelig gav Domstolen i sin dom af 6. juli 1982 Kommissionen medhold i dens fortolkning af det vigtige spørgsmål om den britiske ligelønslovgivnings manglende overens stemmelse med det i Fællesskabsdirektivet anvendt begreb »arbejde, der tillægges samme værdi«.')
The third action—which raised the important question of whether the United Kingdom's Equal Pay Act was in conformity with the Community law concept of 'work to which equal value is attributed'—was resolved in the Com mission's favour by a judgment of 6 July.'
Begivenhederne i forbindelse med lønpolitikken gjorde 1982 til et usædvanligt år i Belgien, ikke blot fordi regeringen hidtil på få undtagelser nær helt og fuldt havde respekteret arbejdsmarkedsparternes ret til selv at fastsætte lønningerne, men også fordi det offer, der krævedes af samtlige lønmodtagere, var særlig stort — målet var et fald på 3% i den samlede lønsum.
Events in the area of wages policy made 1982 an exceptional year in Belgium, not merely in the sense that the government had until then, with very rare exceptions, fully respected the freedom of the two sides of industry to fix wages, but also in the sense that the sacrifice demanded of all employees was particularly great (the objective being a 3% reduction in the total wage bill).
Parlamentet vedtog i februar et forslag til lov om at give regeringen ekstraordinære beføjelser i et år med det formål at rette op på de offentlige finanser, sikre et økonomisk genopsving og fremme beskæftigelsen«.
The draft law vesting the government with special powers for one year, which sets out to 'stabilize public expenditure, pave the way for economic recovery and promote employment', was approved by parliament in February. Among
UDVIKLING I 1982 føres fra 1. januar 1983 uden indhentning af efterslæb fra 1982.
During a second stage (1 June to 31 December), indexation has also applied to that portion of other earnings which corresponds to the statutory minimum, while the traditional system is due to be reintroduced as from 1 January 1983 without compensation for the loss of earnings suffered in 1982.
Alt efter hvilken sektor der er tale om, modtog lønmodtagerne enten pr. 1. juni eller pr. 1. juli et fast beløb på BFR 558 svarende til 2% af den garanterede månedlige mindsteindkomst pr. 1. maj.
Depending on their sector of employment, workers accordingly received, either on 1 June or 1 July, a lump sum of BFR 558, being 2% of BFR 27 905, the guaranteed monthly minimum income as at 1 May.
Imidlertid blev der ikke udløst dyrtidsportioner hverken i juli eller i september, da den månedlige mindsteindkomst blev sat op til henholdsvis BFR 28 462 og BFR 29 031.
However, the index fell short of the trigger point for a wage adjustment in both July and September, when the minimum monthly income was increased to BFR 28462 and BFR 29031 respectively.
I henhold til andre kongelige anordninger, der blev udstedt i samme anledning, indførtes der et solidaritetsbidrag, som udredes af de ikke-dyrtidsregulerede indkomster (de selvstændige erhvervsdrivende), ligesom honorarer til læger og paramedicinsk personale, samt udbytter og dividender blev fastlåst på 1981-niveauet.
Other royal decrees directed to similar ends introduced a 'solidarity' contribution levied on non-index-linked incomes (self-employed persons) and froze the fees of doctors and members of the paramedical professions as well as bonuses and dividends at their 1981 level.
Endvidere blev arbejdstagernes bidrag til den sociale sikring forhøjet fra 6,25% til 7% inden for pensionssektoren, og der blev indført et engangsbidrag på 7% af lønmodtagernes dobbelte feriepengebeløb.
In addition, the social security contribution payable by workers was increased from 6.25% to 7% in the pensions sector and an exceptional contribution corresponding to 7% of workers' double holiday pay was introduced.
Sideløbende med dyrtidsreguleringsindgrebet og i forbindelse med tilpasningen af pariteterne inden for det europæiske monetære system indførte regeringen et selektivt prisstop indtil den 31. december 1982.
Along with de-indexation and concomitantly with the realignment of parities within the European Monetary System, the government imposed a selective freeze until 31 December 1982.
Dette skete for at neutralisere udviklingen i importpriserne og for at undgå en opblussen af den indenlandske inflation.
These measures were calculated to offset the effects of higher import prices and avert a sudden rise in domestic inflation.
Som følge af dette prisstop blev forbrugerprisstigningen på månedsbasis betydeligt mindre fra januar til marts.
In the event, the monthly rise in consumer prices was markedly slower between January and March as a result of the freeze.
Den ret store stigning i april skyldes prisstoppets ophør for visse varer (olie, benzin, osv.) medens stigningerne i juni og september skyldes prisforhøjelserne for disse varer, der ikke omfattes at prisaftalerne i forbindelse med det selektive prisstop efter marts.
The relatively large increase in April was due to the lifting of the freeze, while the June and September in creases were due to rises in the prices of those products not covered by the special agreements (contrats-programmes) concluded for the purposes of the selective freeze extending beyond March (fuel oil, petrol, etc.).
Eftersom inflationen — 8,1% for hele året — ikke blev kompenseret fuldt ud af dyrtidsreguleringsordningen, kan det gennemsnitlige reallønsfald anslås til 3%.
In view of the fact that wage indexation did not entirely cater for the 8.1% rise in consumer prices, wage-earners lost about 3% of their purchasing power during the year.
Den 14. september indledtes et større samråd mellem regeringen og arbejdsmarkedets parter.
A major effort at social collaboration between the government and both sides of industry was initiated on 14 September.
Formålet var at nå frem til »bred enighed om fire aspekter af de økonomiske politik«, herunder » størrelsen af og fremgangsmåden for forhøjelse af lønningerne«, når perioden med delvis ophævelse af dyrtidsreguleringen udløb pr. 31. december 1982.
Its aim, is to 'produce a wideranging consensus on four aspects of economic policy' including 'the size of pay increases and procedures for agreeing such increases' at the end of the period of partial suspension of the indexation system on 31 December 1982.
Den 10. november tog regeringen den endegyldige beslutning at forbyde enhver realforhøjelse af lønningerne i 1983 og 1984.
The government finally decided (10 November) to prohibit any rise in wages in real terms in 1983 and 1984 over and above that resulting from indexation.
Retningslinjerne for lønpolitikken undergik betydelige ændringer i september efter den socialdemokratiske regerings tilbagetræden og dannelsen af en ny borgerlig regering.
The orientation of wages policy was considerably modified in September following the fall of the Social Democrat Government and the formation of a new Conservative Government.
Efter det første kvartal udviste realindkomsterne for første gang i flere år en beskeden stigning.
After the first three quarters, real incomes showed, for the first time in several years, a modest rise within the context of a moderate rise in consumer prices.
De seneste lønstatistikker viser, at reallønningerne for industriens arbejdere og funktionærer steg med henholdsvis 10,2% og med 11,8% mellem oktober 1981 og oktober 1982, medens prisstigningerne var på 10,6%.
The latest pay statistics available show that earnings of manual workers and employees in industry rose by 10.2% and 11.8% respectively between October 1981 and October 1982 while the rise in prices was only 10.6%.
De danske myndigheder skønner at lønningerne ved årets slutning vil være steget med 11% og priserne med 10% (henholdsvis 10% og 12% i 1981), men det skal bemærkes, at over halvdelen af denne lønstigning skyldes den automatiske dyrtidsregulering (der udløstes fire dyrtidsportioner i 1982 mod tre i 1981).
The authorities estimate that by the end of the year wages and salaries will have risen by 11% and prices by 10% (compared with 10% and 12% respectively in 1981) but it must be noted that half the rise in wages and salaries is imputable to wage indexation which triggered off four index payments (three in 1981) in 1982.
En ny indkomstpolitik er et af hovedtrækkene i den nye regeringsplan for genopretning af økonomien, som folketinget vedtog den 14. oktober.
A new incomes policy is one of the principal measures advocated in the new government's economic recovery programme adopted by parliament on 14 October.
Der indførtes øjeblikkeligt lønog avancestop indtil den 1. marts 1983, og i et tidsrum af to år frem til 1985 suspenderedes den automatiske dyrtidsregulering, og der lægges loft over dividender og udbytter.
An immediate freeze on wages and profits is to be imposed until 1 March 1983 and for a period of two years from March 1983 to March 1985, automatic wage indexation will be suspended and a ceiling set on dividends and bonuses.
Det er regeringens målsætning, at stigningen i lønindkomsterne ikke bliver højere end 4% om året i disse to år, men til gengæld vil den berede jordbunden for skattelettelser.
The government would like to see the rise in wage earnings limited to 4% over these two years and is advocating in return reductions in direct taxation.
Denne stramme ramme for lønudviklingen var naturligvis et af de vigtigste emner for de forhandlinger, som arbejdsmarkedets parter indledte om den samlede overenskomstpolitik.
This wage austerity is, naturally enough, one of the major issues in the negotiations which the two sides of industry have entered into concerning the whole area of pay policy.
Ifølge tidsplanen skulle der inden den 6. december forelægges endelige forslag til decentrale overenskomster, og hvis de ikke blev vedtaget, skulle forhandlingerne fortsætte på hovedorganisationsplan.
The timetable calls for final proposals for sectoral agree ments to be made before 6 December, failing which negotiations will be pursued under the auspices of the National Arbitration Tribunal.
Regeringens årsberetning om de økonomiske udsigter for det kommende år blev som vanligt offentliggjort i januar.
The government's annual economic report for 1982 was published, as usual, in January.
BNP faldt med 1,2% i årets løb, og inflationen nåede op på 5,3%.
It estimated economic growth in real terms at around 1.5%,
UDVIKLING I 1982 indgået overenskomst om en forhøjelse på 3,9% af bruttolønningerne.
In the event, GNP went down by 1.2% during the year and the rise in consumer prices at the end of 1982 was 5.3%.
Samme for højelse forventes i overenskomsten for tekstilindustrien.
The same increase is provided is provided for in the agreement in the textile industry.
I den vigtige byggesektor blev der givet en gennensnitlig årlig forhøjelse på 3,85% over to omgange: 3,5% fra 1. april og 0,7% fra 1. oktober.
An average 3.85% annual wage increase has been granted in the key building sector to be paid in two stages: 3.5% from 1 April and 0.7% from 1 October.
Den holdning, som arbejdsgiverne i den offentlige sektor (staten, delstaterne og kommunerne) i begyndelsen af året indtog, og som gik ud på at, lønningerne skulle nedskæres med 1% i 1982, udløste en alvorlig konflikt, men efter at der var blevet mæglet, nåede man frem til en aftale om en forhøjelse af lønningerne med 3,6% fra 1. maj.
The decision at the beginning of the year by public sector employers (federal government, länder and local authorities) to cut wages by 1% in 1982 gave rise to a serious dispute but agreement was reached, after arbitration, on a 3.6% wage rise from 1 May.
Jernbanearbejderne og postarbejderne godkendte senere den samme stigningssats.
Railwaymen and post office workers subsequently agreed to the same increase.
I princippet finder denne sats også anvendelse på tjenestemænd (i ordets strengeste forstand), men på trods af deres indsigelser, blev deres lønninger forhøjet med nogen forsinkelse, nemlig først fra den 1. juli.
In principle this increase also applies to civil servants (in the strict sense of the term) but, in spite of their protests, they received it only after dalay i.e. from 1 July.
I betragtning af forbrugerprisernes stigning i 1982 medførte forhøjelsen på 4% af de overenskomstmæssige lønninger et meget svagt fald i lønmodtagernes realløn.
In view of the average increase in retail prices in 1982, the 4% rise in conventional wages resulted in a very slight cut in purchasing power for wage-earners.
Med hensyn til formuedannelsen hos arbejdstagerne skal det anføres, at ca. 9,5% af arbejdstagerne ved udgangen af 1981 (mod 94% ved udgangen af 1980) havde ret til en formueydelse fastsat ved kollektiv overenskomst i henhold til loven om de 624 DM.
As regards asset formation, it is worth noting that by the end of 1981, nearly 95% of all workers (compared to 94% a year before) were entitled to an assetformation allowance under collective bargaining agreements in the context of the 'DM 624' Law.
Størrelsen af disse ydelser steg betydeligt i forhold til 1980 for næsten 17% af arbejdstagerne.
The 1981 allowance has gone up by nearly 17% in comparison with 1980.
I løbet af første halvår af 1982 kom der på ny gang i drøftelserne om nye former for formuepolitik navnlig som følge af årsberetingen fra det sagkyndige nævn, der skal foretage en vurdering af økonomien i almindelighed.
During the first six months of 1982, the discussion of new aspects of asset for mation policy has been somehow renewed following the publication of the an nual report of the council of experts entrusted with the task of assessing the evolution of the general economic situation.
I denne beretning rettede nævnet henstilling til arbejdsgiverne om at forelægge forslag for fagforeningerne om dæmpning af lønstigningen ledsaget af effektive bestemmelser om arbejdstagernes ret til at få andel i virksomhedernes overskud eller kapital.
In this report, the council recommends that employers should make new proposals to the trade unions such that salary moderation be compensated by effective participation of employees in the capital growth of their enterprise.
Den nye forbundsregering har allerede erklæret, at den som følge af behovet for at tilvejebringe egenkapital til virksomhederne og bekæmpe arbejdsløsheden, som nu har udartet sig til massearbejdsløshed, vil anse arbejdstagernes medejendomsret til virksomhedernes erhvervsformue for et væsentligt element i en ny økonomisk politik.
The various schemes so envisaged, some times in the form of a draft law by political parties, have, however come to nothing, in view of the opposition of trade unions to any form of wage investment and of their preference for the institution of inter-enterprise participation funds which could be used as both social partners would so decide.
Efter sammenbruddet af overenskomstforhandlingerne mellem den græske landsorganisation (GCEE) og arbejdsgiverrepræsentanterne og arbejdsministeriets forgæves mægling blev den landsdækkende overenskomst for 1982 i den private sektor undertegnet den 11. februar 1982 efter voldgiftskendelse.
Following the collapse of collective bargaining between the Greek Confederation of Labour (GSEE) and the employers' representatives, and the fail ure of the Ministry of Labour's mediation, the 1982 National Agreement in the private sector was signed on 11 February 1982 after arbitration.
Den tværfaglige mindstegrandløn, hvortil kommer anciennitetstillæg (10% for hver tre år, dog højst 30% efter 9 år for funktionærer, og 5 % for hver tre år, dog højst 15 % efter 9 år for arbejdere) og husstandstillæg på 10% steg pr. 1. januar fra DR 13 580 til DR 18 580 om måneden for funktionærer, dvs. en stigning på 37%, og fra DR 625 om dagen til DR 825 om dagen for arbejdere, dvs. en stigning på 32%.
The minimum wage, to which must be added long service increments equivalent to 10% after 3 years (maximum 30% after 9 years) for employees, and to 5% after 3 years (maximum 15% after 9 years) for workers, and 10% household allowances, was upgraded from its DR 13 580 monthly value at 1 January to DR 18580 for employees and from its DR 625 per day at the same date to DR 825 for workers—an increase of 37% for employees and 32% for workers.
I den offentlige sektor blev lønstigningen på gennemsnitlig 10% gradueret efter månedslønnen: 25% for lønninger på mellem DR 20 000 og DR 45 000, 5% for lønninger mellem DR 45 000 og 52 000 og ingen stigning for lønninger, der ligger over dette beløb.
In the public sector, the average 10% pay rise was structured according to monthly pay: 25% for amounts over DR 20000 but less than 45 000 per month, 5% for those in the DR 45 000-52000 bracket whilst those earning more than DR 52000 receive no increase.
Med henblik på indhentning af efterslæb blev der i forbindelse med anvendelsen af disse principper på beregningen af lønstigningen i den offentlige sektor givet tillæg i visse nationaliserede sektorer, ligesom der i banksektoren blev anvendt en enhedsmetode, således at forhøjelserne beregnes efter anciennitet og ikke efter indplacering. cering.
To keep earnings in line, however, the application of these pay increases in the public sector made it necessary to grant bonuses in certain nationalized sectors and to implement the principle of uniformity in the banking sector, whereby salary rises depend on length of service rather than promotion.
Det vigstigste lønpolitiske element blev indførelsen af dyrtidsregulering fra 1. maj 1982.
The most important element of wage policy has, however, been the introduction of wage indexation as from 1 May 1982.
Efter først at være blevet stillet i udsigt alene for den offentlige sektor, blev ordningen efter voldgiftskendelse udvidet til også at gælde for den private sektor.
The mechanism which had originally been meant to apply in the public sector only, was extended on 11 February to the private sector by the Arbitration Court.
Der blev således udbetalt to dyrtidsportioner: 7,3% pr. 1. maj og 3% pr. 1. september, men det blev bestemt, at en del af den dyrtidsportion på 10%, der skulle komme til udbetaling pr. 1. januar 1983 (til dækning af stigningen i leveomkostningerne i tidsrummet september - december 1982), først skulle udbetales senere.
A posteriori index payments were made on 1 May (7.3%) and 1 September (3%) but it was subsequently decided to postpone part of the 10% January 1983 payment, in respect of the cost of living increase in the period September to December 1982.
Halvdelen (5%) vil blive udbetalt pr. 1. januar 1983 og resten pr. 1. maj, og den dyrtidsportion, der skal udbetales pr. 1. september 1983, skal således beregnes på grundlag af stigningen i leveomkostningerne inden for de første otte måneder af 1983.
The first 5% will be paid on 1 January 1983 and the second portion on the following 1 May, whilst the index payment due on 1 September will have to take the increase in prices in the first eight months of that year into account.
I begyndelsen af juni 1982 var stigningen i lønindkomsterne på 10%.
At the beginning of June 1982 wage incomes had gone up by about 10%.
SMIC (deri tværfaglige pristalsregulerede mindsteløn med indbygget reallønsforbedring) var blevet reguleret pr. 1. marts (2,6%), ikke blot som følge af prisstigningerne, men også med henblik på en reallønsforbedring på 1 %, og på ny pr. 1. maj (2,2%).
The SMIC had been upped by 2.6% (the indexlinked adjustment plus 1%) on 1 March and 2.2% on 1 May.
Forhandlingerne i næsten samtlige erhvervsbrancher havde fundet sted i lyset af regeringens beslutninger om, at der skulle ydes fuld lønkompensation for arbejdstidsforkortelserne, og arbejdernes timeløn var steget med 7,8%, hvilket betød en reallønforbedring på 0,8%.
Negotiations in nearly all sectors took place in the light of government policy decisions on reductions in working time with no reduction in wages; the resulting 7.8% increase in workers' hourly rates of pay corresponds to a 0.8% increase in purchasing power.
Valutatilpasningen af 12. juni, der fulgtes af en regeringsbeslutning om pris- og indkomststop indtil 31. oktober, var udtryk for en politisk vending.
The currency realignment on 12 June followed by the government's decision to freeze prices and incomes until 31 October reflected a move away from this policy.
I henhold til de love, der vedtoges i slutningen af juni og i begyndelsen af juli, suspenderedes i fire måneder loven af februar 1950 om lønforhandlinger, for så vidt angår fastsættelse af lønnen, og der indførtes prisstop og fastlåsning af socialsikringsbidrag, lægetariffer og lønindkomster.
The laws adopted at the end of June and early in July suspended for four months the application of the law of February 1950 on wage negotiations and imposed a freeze on prices, social security contributions, medical charges and wage incomes.