natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(b) Konjunkturforløbets virkning på budgetsaldoen
(b) Cyclical impact on the budget balance
Årsagerne til de årlige ændringer1
(e) Change in theoretical real interest payi on the public debt
) i det offentlige budgetunderskud
(a) Change in net lending or borrowing
(f) Ændring i budgetsaldiene korrigeret for konjunktur­og inflationsvirkninger (f= c + d—e)
(0 Change in budget balances corrected for cyclical factors and ι nflation (f= c + d-e)
(b) Virkning på budgetsaldoen af ændringer i konjunkturerne
(b) Impact of changes in the cycle on the budget balance
') Et plustegn angiveren reduktion af finansieringsbehovet eller en forøgelse af finansieringsev­nen, medens et minustegn angiver en forøgelse af finansieringsbehovet eller en reduktion af finansieringsevnen.
A plus sign indicates a reduction in net borrowing or an increase in nel lending, a minus sign indicates an increase in nel horrowing or a reduction in nei lending.
Udviklingen i den offentlige gæld i EF siden det første olieprischok frembyder i denne henseende visse karakteristiske træk, som skal tages i betragtning ved fastlæggelsen af de budgetpolitiske mål.
In the event of short­lived recessions, such as occurred in the Community in 1974/75 and 1980/81. the spontaneous increase in budget deficits can be seen as the necessary fall­
De enkelte del politikker kan således ikke fortsættes uafhængigt af den overordnede makroøkonomiske politik, og budgetpolitik ken skal derfor også strammes, hvis man vil undgå en yderligere forøgelse af den offentlige gældsætning.
Thus macroeconomic policies are not independent and budgetary policy must in this case be set on a more restrictive tack if the level of public borrowing is not to aggravate further.
I forbindelse med kortvarige tilbageslag som dem, der blev registreret i Fællesskabet i 1974/1975 eller i 1980/1981, kan en spontan forøgelse af budgetunderskuddene betragtes som et nødvendigt modstykke til faldet i den private indenlandske efterspørgsel.
back to offset the contraction in private-sector domestic demand.
Virkningen af de automatiske stabilisatorer accepteres så meget lettere, som finansieringen af underskud dene under et traditionelt tilbageslag lettes på grund af rentefaldet og forøgelsen af husholdningernes opsparingskvote.
The operation of these automatic stabilizers is all the more acceptable since, during a traditional recession, deficit financing is facilitated by falling interest rates and a rising personal savings ratio.
Så snart afmatningen afløses af et nyt økonomisk opsving og en deraf følgende stabil vækstrate, reduceres budgetunderskuddet i procent af BNP, og den offentlige gælds andel af BNP vil øges i et langsommere tempo eller endog formindskes, hvis den nominelle vækstrate er højere end budgetunderskuddet i procent af BNP.
Once the economy picks up again and gradually returns to a sustained growth path, the budget deficit will fall as a percentage of GDP. In addition the rate of increase in the debt GDP ratio will decelerate, or the ratio itself will decline, even where the nominal growth rate exceeds the budget deficit expressed as a percentage of GDP.
Dette scenario giver således ikke a priori anledning til overvejelser om, hvorvidt den offentlige gæld og den deraf følgende rentestigning, som er et resultat af et for stort udbud af offentlige værdipapirer, er acceptabel eller ej.
On the face of it. this scenario does not therefore imply any problem of acceptability of public debt or its corollary, namely, a rise in interest rates triggered by an excess supply of government securities.
Så længe den budgetpolitiske kurs ikke ændres, vil der være fare for, at balancen i investorernes beholdning af monetære og finansielle aktiver i uønsket omfang forrykkes til fordel for offentlige værdipapier.
Until such time as the course of budgetary policy is altered, there is a risk that the portfolio of monetary and financial assets held by economic agents will become excessively skewed towards government securities.
Risikoen for »crowding out« øges i så fald, og dette vil få renten til at stige og gøre det endnu vanskeligere at bære følgerne af budgetunderskuddene.
This will increase the dangers of crowding-out, which will once again push up interest rates and make it even more difficult to tolerate budget deficits.
Det er endvidere muligt, at efterspørgslen efter offentlige værdi papirer ikke er tilstrækkelig til at absorbere udbudet til de eksisterende rentesatser, og at den rentestigning, som er nødvendig for at få afsat overskudsudbudet, vil breme in vesteringerne og væksten i den produktive sektor.
In addition, the demand for government securities may not be sufficient to mop up supply at the prevailing interest rate, and the higher rates needed to absorb this excess supply may severely impede investment and growth in the productive sector.
I de sidste ti år har Fællesskabet ikke kunnet nå op på de tidligere stabile vækstrater.
Growth in the Community over the last 10 years has not been as firm as it had been previously.
Udviklingen i den offentlige gæld i forhold til den økonomiske aktivitet i løbende priser blev indtil begyndelsen af 1980'erne bremset af den vedvarende inflation.
The increase in public debt expressed as a proportion of money GDP was held back until the early 1980s by the persistence of inflation.
Siden 1982 har man imidlertid kunnet iagttage en svag mængdemæssig vækst samtidig med en regelmæssig formindskelse af BNP-deflatoren.
Since 1982. however, growth has picked up slightly in real terms and the GDP deflator has moved steadily downwards.
Under disse omstændigheder voksede den offentlige gæld betydeligt i forhold til den økonomiske aktivitet, hvorved risikoen for, at beholdningsfænomenerne ville slå kraftigere igennem, øgedes.
Under the circumstances, the size of the public debt has risen sharply as a proportion of GDP. increasing the risks that the stock effects will be accentuated.
Et andet karakteristisk træk for de senere års udvikling er stigningen i de nominelle rentesatser og særlig i realrentesatserne; årsagen hertil skal ikke blot søges i den politik, der er ført i Fællesskabet, men også i det meget høje realrenteniveau i USA; dette bevirker, at budgetunderskuddene samt den forfaldne offentlige gæld finansieres på langt mindre fordelagtige vilkår, således at rentebyrden øges betydelig hurtigere end den økonomiske aktivitet.
The second salient feature of the situation in recent years has been the rise in nominal and especially real interest rates, which can be attributed to the policies pursued in the Community, but also to the very high level of real interest rates in the United States. Budget deficits and maturing public debt are therefore being financed on distinctly more onerous terms, with the result that the burden of interest payments is growing al a significantly faster rate than GDP.
Apprecieringen af dollaren øger gældsbyrden for de medlemsstater, som har finansieret underskuddene ved lån i denne valuta.
The dollar's rise is adding further to the cost of the debt incurred by those Member States who have financed their spending in that currency.
Man risikerer således atter at befinde sig i en situation, hvor den aktivitetsforbedring, som opnås på kort sigt i kraft af en underskudsbudgetpolitik, udlignes af en øget rentebyrde og øgede afdrag på gælden i fremmed valuta.
There is therefore the danger of a return to a situation in which the shortterm stimulus given to activity by a policy of running budget deficits is offset by the extra cost of the growing burden of interest payments and debt repayments denominated in foreign currency.
For så vidt som alle disse faktorer gør sig gældende, kan en underskudsbudgetteringspolitik, der tager sigte på at støtte den økonomiske aktivitet på kort sigt, få negative virkninger.
If all these elements come into play, a policy of running budget deficits as a means of giving a shortterm fillip to activity may prove counter-productive.
Dette gælder især, hvis budgetunderskuddene mere end absorberes af rentebetalingerne på gælden, og hvis hus holdningerne kun betragter disse rentebetalinger som en kompensation for inflationens indvirkning på deres formue, eller hvis de disponerer i forventning om en betydelig for øgelse af skatterne.
This is a particular problem where budget deficits are more than absorbed by debt-interest payments and where such payments are viewed by households simply as compensating for the effect of inflation on their assets or. then again, where households anticipate a large rise in taxation.
Budgetunderskuddet har i så fald ikke nogen effektiv virkning på den økonomiske aktivitet, da det udlignes af en forøgelse af husholdningernes opsparingskvote.
The budget deficit will thus have no effect on economic activity, since it will be offset by the increase in the personal savings ratio.
Under disse omstændigheder kan det i betragtning af inertien i rentebyrden være nødvendigt at føre en politik, der kalkulerer med et budgetoverskud eksklusive rentebetalingerne, selv om det fører til en midlertidig afdæmpning af væksten.
Under these circumstances, and in view of the inertia characteristic of the volume of interest payments, it may be necessary to run a surplus on the budget balance net of interest payments, even at the cost of a temporary slowdown in growth.
Satser myndighederne endelig på at finansiere en betydelig del af budgetunderskuddet ved hjælp af kapital import — dels fordi kapitalmarkedet ikke er i stand til at tilfredsstille den offentlige sektors efterspørgsel efter kapital under de eksisterende rentevilkår, dels fordi dette samtidig gør det muligt at finansiere et underskud på betalingsbalancen — vil man meget hurtigt nå grænsen for det acceptable, såfremt den økonomiske vækst er strukturelt svag, såremt genoprettelsen af budgetsaldiene sker langsommere end ventet, og såfremt valutaer, hvori lånene er optaget, opskrives.
Lastly, borrowing in foreign currency in order to finance a large portion of the budget deficit, either because the financial market is unable to satisfy the demand for public-sector funds on existing terms or because such action makes it possible at the same time to finance a balance-of-payments deficit, very quickly comes up against limits of acceptability, notably if economic growth remains structurally weak, if budget balances do not improve as fast as had been expected and if the currencies in which borrowings were madeappreciate.
Tidligere kunne en ekspansiv pengepolitik lette gældsbyrden midlertidigt, idet den åbnede mulighed for monetær finansiering af en betydelig del af budgetunderskuddet og opretholdelse af lave rentesatser, men den stigende inflation har gjort det nødvendigt at
While expansionary monetary policies in the past made for a temporary easing of the debt burden, through extensive monetary financing of the budget deficit and through the maintenance of low interest rates, the resurgence of inflation has triggered efforts to curb the rate of monetary expansion and notably to reduce that portion of the deficit financed by monetary means in favour of that financed on the longterm capital market.
Det er svært at afgøre, hvornår den offentlige gæld må betragtes som uacceptabel stor i forhold til BNP.
Identifying the point beyond which public debt as a pro portion of GDP becomes unsustainable is not an easy matter.
Det kritiske niveau bestemmes af investorernes efterspørgsel efter offent lige værdipapirer, de generelle finansielle vilkår, rentesat-
The breakpoint is determined by the demand for government securities from investors, general financial conditions, interest rates and the expectations of economic agents regarding future budget deficits inflation and real growth.
Økonomisk årsoversigt 1984-1985 serne og de økonomiske beslutningstageres forventninger med hensyn til fremtidige budgetunderskud, inflation og realvækst.
Annual Economic Review 1984-85
Såfremt budgetunderskuddet er konstant i forhold til det nominelle BNP og også vækstraten for det nominelle BNP er konstant (jf. den indrammede tekst, punkt 2), vil forholdet mellem den offentlige gæld og BNP stabiliseres på en asymptotisk værdi.
Table 6.7 gives the contributions made by the budget deficit (general government borrowing requirement), by debt inter est payments and by nominal growth to the change in gross public debt as a percentage of GDP. An adjustment item is needed in order to give consistency to the passage from flows (budget balances) to changes in stocks (public debt).
Forudsat at det således definerede ligevægtsniveau på mellemlang sigt for forholdet mellem den offentlige gæld og den økonomiske aktivitet ikke giver anledning til særlige finansieringsproblemer, kan man heraf udlede, at underskudsbudgetteringspolitikken er acceptabel på mel lemlang sigt.
The questions relating to the breakdown of the factors contributing to changes in the debt/GDP ratio and the problems of definitions and consistency are dealt with in the accompanying box: 'Budget deficits and public debt viewed from a mediumterm perspective'.
Det bemærkes, at den asymptotiske værdi for forholdet mellem den offentlige gæld og BNP er højere, jo større budgetunderskuddet er, og jo mindre vækstraten er, og at risikoen for, at gælden bliver uacceptabel, øges tilsvarende.
It will be seen that the asymptotic value of the debt/GDP ratio will be all the higher if there is a large budget deficit, if the growth rate is sluggish and if this adds to the risks that the debt burden will become unsustainable.
I denne forbindelse ser det ud til, at rentebyrden spiller en større og større rolle for udviklingen i det samlede mønster.
In this context the level of interest payments come to play an increasingly important role.
Hvis den gennemsnitlige gældsrentesats (som forudsættes konstant) er lavere eller lig med den nominelle vækstrate, vil rentebyrden i procent af BNP, som øges i samme tempo som den offentlige gæld i procent af BNP, stabiliseres med gælden i procent af den økonomiske aktivitet.
If the average interest rate (as sumed to be constant) payable on the debt is less than or equal to the nominal rate of growth of GDP, interest changes as a percentage of GDP, which increase at the same rhythm as public debt as a proportion of GDP, end up by stabilizing in the same way as debt stabilizes.
Myndighederne har derfor ikke andre muligheder for at holde under skuddet uændret end at forhøje skatterne eller reducere udgifterne.
To maintain the deficit constant, the authorities have no other choice but to raise taxes or reduce expenditure.
Hvis den gennemsigtige rentesats er højere end BNP-vækstraten, kræves der en endnu større indsats for
In the latter case, it is even more imperative that the overall budget deficit, and not simply the deficit net of interest payments, should be kept under control since other wise the system would become unstable and public debt as a percentage of GDP would 'explode'.
Tabel 6.7 viser, i hvilket omfang budgetunderskuddet (det offentliges finansieringsbehov), herunder rentebetalingerne på gælden, samt den nominelle vækst fører til ændringer i den offentlige bruttogæld i procent af BNP.
Table 6.7 incorporates the Commission's estimates and forecasts of general government accounts for 1984 and 1985 and illustrates how different factors have contributed to changes in the public debt expressed as a proportion of GDP between 1975 and 1985.
En korrektionspost er nødvendig for at skabe sammenhæng mellem strøm størrelser (budgetsaldi) og beholdningsstørrelser, (offentlig gæld).
During that period, the public debt has
Denne post omfatter lån, forskud og kapitalinteresser, overgangen fra en definition baseret på transaktioner til en definition baseret på betalinger, den statistiske justering, som er nødvendig, når den offentlige gæld ikke svarer nøjagtigt til de offentlige administrationers samlede gæld, samt værdiændringen i den del af gælden, der er optaget i fremmed valuta, og i den del, der er indeksreguleret.
It is a fact that, provided the budget deficit remains constant as a proportion of nominal GDP and if the growth rate of nominal GDP is itself fixed (see accompanying box, point 2), the debt/GDP ratio will eventually stabilize at an asymptotic value.
Spørgsmålene vedrørende de forskellige faktorers indvirkning på forholdet of fentlig gæld/BNP samt definitionsproblemerne behandles mere indgående i den indrammede tekst »Budgetunderskud og offentlig gæld på mellemlang sigt« (jf nedenfor).
Provided the mediumterm equilibrium level — thus defined — of public debt as a proportion of GDP does not give rise to any particular financing problems, it may be inferred that a policy of running budget deficits can be tolerated in the medium-term.
Budgetunderskuddets, rentebyrdens og den nominelle væksts indvirkning på udviklingen i den offentlige gæld ') i forhold til BNP
Influence of the budget deficit, interest payments and nominal growth on the trend of public debt' as a proportion of GDP
Ændring i gælden (4=1+2 + 3) 5.
Change in debt (4=1+2 + 3) 5.
Gældens størrelse
Level of debt
Ændring i gælden (4=1+2+3) 5.
Stock-flow adjustment 4. Change in debt (4=1+2 5.
Tabel 6.7 (fortsat)
Table 6.7 (continued)
Ændring i gælden (4=1+2 + 3) 5.
Change in debt (4=1+2 + 3)
Gældens størrelse
Net borrowing of which: interest payments
Ændring i gælden (4=1+2 + 3) 5.
Stock-flow adjustment 4. Change in debt (4 5.
') Offentlig bruttogæld: B. offentlig sektor ekskl. socialsikring; DK offentlig sektor; D: offentlig sektor ekskl. socialsikring; F; offentlig sektor; IRL; staten; I; offentlig sektor (settore pubblico); L: offentlig sektor; NL; offentlig sektor ekskl. socialsikring; UK : offentlig sektor ekskl. offentlige virksomheder. 2) Finansår: 1975 = 1975/76, osv. -1) Ekskl. Grækenland og Irland.
Gross public debt: B: general government excluding social security funds; DK: general government; D: general government excluding social security funds; F: general government; IRL: stale; I: public sector (Settore pubblico); L: general government: NL: general government excluding social security funds: UK: publie sector excluding public enterprises.
Kilde: Medlemsstaterne samt Kommissionens tjenestegrene.
Sources: National sources and Commission services.
offentlige gælds procentuelle andel af BNP varierer kraftigt fra medlemsstat til medlemsstat; de højeste niveauer kan registreres i Irland, Belgien og Italien.
tended to increase steadily as a share of GDP (see lines 4 and 5), the only significant exception being in the United Kingdom, where each year, apart from 1980, 1983 and 1984, it has declined.
at bevare kontrollen med underskuddet, idet rentebyrden til sidst vil overstige underskuddet.
A similar trend was noted in Luxembourg between 1975 and 1980 (except 1977), in France (albeit more sporadically) and Italy in 1976, 1979 and 1980, and in the Netherlands in 1976 and 1977.
I sidstnævnte tilfælde er det endnu mere påkrævet at kontrollere det samlede budget underskud og ikke blot underskuddet ekskl. rentebetalingerne, da systemet ellers bliver ustabilt, således at den offent lige gæld i procent af BNP »eksploderer«.
The debt/GDP ratio differs sharply between Member States, the highest ratios being recorded in Ireland. Belgium and Italy.
Tabel 6.7 omfatter Kommissionens skøn og prognoser for de offentlige budgetter for 1984 og 1985 og viser således de forskellige faktorers bidrag til ændringerne i den offentlige gælds procentuelle andel af BNP i perioden 1975-1985.
to the combination of the conflicting phenomena of rates and aggregates: on average, nominal growth rates have fallen but have been applied to higher debt/GDP ratios. A number ofextreme cases are of interest here.
I denne periode er den offentlige gæld steget jævnt i forhold til den økonomiske aktivitet (jf. linje 4 og 5).
In Ireland, the nominal growth effect has been significant and, up to 1982, it compensated for what was still a high level of net borrowing as a percentage of GDP.
Den eneste væsentlige undtagelse er Det forenede Kongerige, hvor den offentlige gæld er formindsket i forhold til BNP i alle årene undtagen 1980, 1983 og 1984.
In Italy too, the maintenance of a high nominal growth rate has held back the growth of public debt expressed as a percentage of GDP.
En lignende tendens har kunnet noteres i Luxembourg i perioden 1975-1980 (med undtagelse af 1977), i Frankrig i 1976, 1979 og 1980, i Italien i 1976, 1979 og 1980 og i Nederlandene i 1976 og 1977. Den
Lastly, in the United Kingdom, the growth effect has invariably exceeded net borrowing and, as a result, debt as a proportion of GDP has fallen.
Hvis man betragter den nominelle væksts bidrag (negativt) til udviklingen i forholdet offentlig gæld/BNP (produktet af den nominelle vækstrate for det pågældende år og den offentlige gælds procentuelle andel af BNP ved udgangen af det foregående år trækkes fra den forøgelse af den procentuelle andel, som skyldes budgetunderskuddet i procent af BNP), konstaterer man, at virkningen af den nominelle vækst generelt gør sig gældende med næsten samme BNP-andel i begyndelsen og i slutningen af den observerede periode.
If we take the (negative) contribution made by nominal growth to movements in the debt/GDP ratio (the nominal growth rate for the current year applied to the debt/GDP ratio at the end of the preceding year, less the contribution made by the budget deficit expressed as a percentage of GDP), we find that, as a rule, the influence of nominal growth as a proportion of GDP is virtually the same at the beginning and at the end of the review period. This is due
Dette skyldes den samlede virkning af to modsatrettede tendenser, der har præget udviklingen i henholdsvis vækstrate og gældsandel : de nominelle vækstrater har gene relt udvist en faldende tendens, men er blevet anvendt på den offentlige gælds procentuelle andel af BNP, som har
In contrast to the nominal growth effect, debt interest pay ments as a percentage of GDP have generally risen sharply during the review period, under the twofold impact of an increase in the average interest rates payable on the public debt and the actual size of the debt. In Luxembourg and the
Visse ekstreme tilfælde er interessante: i Irland har virkningen af den nominelle vækst været betydelig, og den har indtil 1982 udlignet det ret betydelige finansieringsbehov i procent af BNP.
United Kingdom, however, the burden of interest payments has remained unchanged.
Også i Italien har opretholdelsen af en høj nominel vækst begrænset forøgelsen af gælden i forhold til den økonomiske aktivitet.
A further point to be noted is that, in 1985, debt interest payments could exceed net bor rowing in Belgium, Denmark. Germany.
Det er endog muligt, at man undertiden har overskredet grænsen for det acceptable, hvilket kan afspejle sig i husholdningernes lave marginale efterspørgsel efter statsgældsbeviser (i Belgien f.eks.).
government securities from households (e.g. in Belgium). By contrast.
Omvendt er Luxembourg, Forbundsrepublikken Tyskland og Frankrig relativt bedre stillet med hensyn til den offentlige gæld i procent af BNP, men situationen i Frankrig afviger fundamentalt fra situationen i de to andre lande, for så vidt som den offentlige gælds andel ventes at stige jævnt indtil 1985, hvorimod Luxembourgs gæld vil mindskes fra 1984 og Forbundsrepublikken Tysklands fra 1985.
Luxembourg, Germany and France are considered to be relatively better placed as regards thelevel of public debt as a proportion of GDP, although the situation in France is fundamentally different from that in the other two countries as the aggregate in question is expected to rise steadily until 1985. whereas it will probably start to decline in Luxembourg as early as 1984 and in Germany in 1985.
I Det forenede Kongerige blev udviklingen i retning af en formindskelse af den offentlige gæld i forhold til BNP afbrudt i 1983 og 1984, men den vil kunne fortsætte i 1985.
In the United Kingdom, the downward trend in public debt as a proportion of GDP was interrupted in 1983 and 1984 but is likely to be resumed again in 1985.CH