natgillin/translations-raw huggingface dataset:
En mere vidtgående regel kunne efter Kommissionens opfattelse blive for bekostelig for små og mellemstore virksomheder.
Any more far-reaching rule could, in the Commissions's view, be too great a potential burden on small and medium-sized firms.
Selv om der for appelsagernes vedkommende gælder samme almindelige regel, kan der i en afgørelse om fordelingen af omkostningerne tages højde for samtlige nødvendige omkostninger.
On the other hand, although the proceedings on appeal are subject to the same general rule, a decision apportioning the costs in some other way may take into account all costs necessarily in curred.
Denne artikel, der verdrører spørgsmålet om gen indsættelse i rettigheder, som er gået tabt på grund af overskridelse af visse tidsfrister, følger nøje de dertil svarende bestemmelser i artikel 122 i EPK; men stk. 7 i sidstnævnte bestemmelse finder ikke anvendelse på EF-varemærkeordningen og er der for ikke taget med i nærværende bestemmelse ; og stk. 6 er tilpasset EF-varemærkeordningen på en sådan måde, at men derved sikrer at selv om en anmelder eller en indehaver af et EF-varemærke ikke kan modsætte sig brugen af et tegn, såfremt tredjemand i god tro har brugt det pågældende tegn i den periode, hvor retten var tabt, har anmelderen eller indehaveren til gengæld mulighed for noget sådant, når han er blevet genindsat i sine rettigheder. Dette er nødvendigt for at undgå, at der senere består sideløbende forvekslelige mærker.
This article, which is largely based on Article 128 of the EPC, provides : first, in the case of applications for Community trademarks which have not yet been published, that there is no right of inspection of the files unless either the applicant consents or it can be proved that the applicant intends after registration to invoke his rights thereunder against the person seeking inspection ; and, second, in the case of applications which have in fact been published, that there is a right of inspection of the files on request, except in so far as certain documents therein may be withheld.
Stk. 1 i denne artikel bygger på artikel 61, stk. 3, i Fællesskabets Patentkonvention (FPK) ; og stk. 3 på artikel 104, stk. 2 i FPK og på artikel 61, stk. 2 i FPK, Stk. 2, indeholder, til forskel fra patentkonventionerne, en særskilt regel for de omkostninger, som er pådraget under appelsagen. Denne bestemmelse bygger på artikel 73 i Domstolens procesreglement.
Paragraph 1 of this article is based on Article 61(1) of the Community Patent Convention (CPC) ; and paragraph 3 on Article 104(2) of the EPC and Article 61(2) of the CPC.
I stedt for at følge bestemmelserne i artikel 104, stk. 3 i EPK og i artikel 61, stk. 3 i FPK med hensyn til tvangsfuldbyrdelse af afgørelser om fast sættelse of omkostninger, anser Kommissionen det
Instead of following the terms of Article 104(3) of the EPC and of Article 61(3) of the CPC with
Denne artikel, der vedrører forældelse, dels af krav mod myndigheden på tilbagebetaling, dels af myn-
Just as Article 129(a) of the EPC provides for the publications of a European Patent Bulletin, and
for hensigtsmæssigt at indføre en ny regel, begrundet i Fællesskabets praksis, og har med henblik herpå med de fornødne ændringer i denne artikel tilpasset bestemmelsen i traktatens artikel 192 til EF-varemærkeordningen.
Artide 66 of the CPC for the publication of a Community Patent Bulletin, so this article provides for the publication of a Community Trademarks Bulletin. There is no provision corresponding to Article 129(b) of the EPC, governing the publication of an Official Journal, since there is already an Official Journal of the European Communities.
Oplysninger tilgængelige for offentligheden og for medlemsstaternes myndigheder
In the case where representation is mandatory, proceedings before the Office include the filing of an application for a Community trademark.
Denne artikel har til formål at foreskrive benyttelsen af en standardklassifikation for de varer og tjenesteydelser, for hvilke EF-mærker kan re gistreres: i praksis må man gå ud fra, at dette betyder Nice-klassifikationen.
The object of this article is to provide for the use of a standard classification for the goods and services for which Community trademarks may be registered : in practice, this is likely to mean the NICE classification.
Men der er tekniske indvendinger mod, at der i bestemmelsen indsættes en speciel henvisning til Nice-arrangementet, selv i en form, som svarer til den, der anvendt i artikel 2 (XXIII) i. TRT"; spørgsmålet overlades derfor til myndighedens skøn, hvilket forekommer Kommissionen at være en mere fleksibel løsning på problemet. met.
But there are technical objections to including in the text a specific reference to the NICE arrangement, even in a form similar to that of Article 2 (XXIII) of the Trademark Registration Treaty (TRT) : the matter is therefore left to the discretion of the Office, which seems to the Commission to be a more flexible solution to the problem.
Denne artikel, der pålægger myndigheden at føre et register over EF-varemærker og lade dette være offentligt tilgængeligt, følger artikel 127 i EPK, bortset fra, at der ikke er noget udtrykkeligt for bud mod indførelse i registret før bekendtgørelsen. (Artikel 36 fastlægger det tidspunkt, på hvilket re gistrering kan finde sted).
The second general principle of representation is that a duly authorized employee of a person having a residence or place of business in the Community may represent that person before the Office; or may represent any other legal person with whom that person has economic connections, even if that other legal person has neither a residence nor a place of business within the Community himself.
I lighed med artikel 131 i EPK, som stk. 1 og 3 i denne artikel bygger på, giver artikel 70 regler om, at registreringsmyndigheden og domstolene eller medlemsstaternes myndigheder indbyrdes skal yde hinanden bistand ved fremskaffelse af oplysninger.
Like Article 131 of the EPC, on which paragraphs 1 and 3 of this article are based, Article 70 makes provision for the Office and the courts or authorities of Member States to help one another with the provision of information. However, as a safeguard to the use of this information, paragraph
Som en sikkerhedsforanstaltning med hensyn til brugen af disse oplysninger tilføjer stk. 2 imidlertid to begrænsninger : for det første, at oplysningerne ikke må benyttes til uvedkommende formål ; og for det andet, at de ikke må videregives til anden side af de pågældende embedsmænd, når oplysningerne er omfattet af tavshedspligten.
2 adds two restrictions: first, to the effect that the information may not be used for extraneous purposes; and, second, that it may not, where covered by professional secrecy, be divulged to others by the officials concerned.
Denne artikel, som stort set bygger på artikel 128 i EPK, fastsætter for det første, at adgang til aktindsigt vedrørende EF-varemærkeanmeldelser, som endnu ikke er bekendtgjort, kun fås med anmelde rens samtykke, eller hvis det godtgøres, at anmelderen efter EF-varemærkets registrering har til hensigt at påberåbe sig dette over for den person, der ønsker at få adgang til sagens akter ; og for det andet, at enhver — efter bekendtgørelsen af EF-varemærkeanmeldelsen — på begæring kan få adgang til akterne, idet dog visse dokumenter i akterne kan undtages fra denne bestemmelse.
Under this article two categories of professional representative may appear before the Office: lawyers entitled to act in trademark matters in Member States, provided that they have a professional office within the Community, and authorized representatives appearing on a list to be maintained by the Office. The principal qualification for entry on this list is a person's right to appear in trademark matters before the competent authorities of a Member State.
Denne artikel, der foreskriver udveksling af publikationer imellem registreringsmyndigheden og medlemsstaternes centrale myndigheder for industriel ejendomsret, følger nøje bestemmelsen i artikel 132, stk. 1 i EPK.
This article, requiring an exchange of publications between the Community Trademarks Office and Member States' central industrial property offices, follows closely Article 132(1) of the EPC.
En bestemmelse, der sætter myndigheden i stand til at træffe aftale om udveksling eller levering af publikationer (svarende til artikel 132, stk. 2, i EPK) er strengt taget ikke nødvendig.
A provision enabling the Office to conclude agreements relating to the exchange or supply of publications (corresponding to Article 132(2) of the EPC) is not strictly necessary.
Ligesom i artikel 129, litra a) i EPK, der indeholder bestemmelser om udgivelse af Den europæiske Patenttidende, og artikel 66 i FPK om udgivelsen af en Fællesskabspatent Tidende, foreskriver også denne artikel udgivelsen af en Registreringstidende for EF-varemærker. Der er ingen bestemmelse svarende til artikel 129, litra b) i EPK, som fore-
This article is therefore based on the principle that, since there is not an undisputed case for the introduction of a formal Community qualification for representatives in trademark matters, the appropriate criteria should, at any rate for the time being, be substantially those applied by Member States.
Fjerde afdeling hvert fald for øjeblikket. Erfaringerne vil vise, hvorvidt der i det lange løb bliver behov for er formelt EF-kvalifikationskrav.
stronger case for a formal Community qualification will remain to be judged in the light of experience.
Afsnit IX
Section 1
Kompetence og retspleje i søgsmål vedrørende EF-varemærker
But the court in which proceedings are brought can deal with the infringement only in so far as it took place within the ter ritory of the Member State concerned.
De nationale domstole er kompetente i sager ved rørende krænkelse af et EF-varemærke. I artikel 74 gives der nærmere regler om retternes kompetence som supplement til »konvention om retter nes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager«, herefter benævnt »domskonventionen«.
National courts have jurisdiction in actions for infringement of Community trademarks.
Fastsættelse af sådanne supplerende bestemmelser har hjemmel i artikel 57, stk. 2, i domskonventionen, som i øvrigt fuldt ud finder anvendelse.
Article 57(2) of the Judgments Convention made provision for this. Nevertheless, the Convention applies in cases where the Regulation contains no specific provisions.
Artikel 74, stk. 1, angiver de værneting, ved hvilke sagsøgeren kan anlægge sag om krænkelse, uanset hvor i Fællesskabet sådanne finder sted.
Paragraph 1 sets out in order the courts in which the plaintiff may bring proceedings for all forms of infringement in whatever part of the Community they have been committed.
Principielt er det retten på det sted, hvor sagsøgte har bopæl.
The general rule is that jurisdiction is vested in the court for the place where the defendant is domiciled.
I henhold til domskonventionens artikel 53, stk. 1, anses også selskabers hjemsted som bopæl.
Under Article 53(1) of the Judgments Convention the term 'domicile' includes the seat of a company or other legal person or of an association.
Hovedbetingelsen for at blive opført på denne liste er at den pågældende har ret til at optræde i varemærkesager ved de kompetente myndigheder i en medlemsstat.
It will help to ensure that actions which involve substantial interests will be dealt with by judges who are experienced in the trademark field.
Såfremt der ikke findes nogen bopæl eller noget hjemsted i EF, henlægges kompetencen til domstolene i den stat, i hvilken sagsøgte har en virksomhed.
In the absence of a domicile or seat in the Community, jurisdiction is vested in the court of the Member State in which the defendant has a place of business (an establishment).
Såfremt sagsøgte ikke har nogen sådan til knytning inden for EF, kan sagsøgeren ensidigt anlægge sag om samtlige krænkelser ved retten på det sted, hvor han har bopæl, hjemsted eller i givet fald en virksomhed. Kun hvis både sagsøgeren og sagsøgte er uden tilknytning til området, tillægges kompetencen domstolene i den medlemsstat, på hvis område registreringsmyndigheden har sit sæ-
If, in relation to the defendant, none of the foregoing elements is present so as to indicate that jurisdiction lies with a court in the Community, the plaintiff may bring his action in the courts whose jurisdiction is founded on his domicile, the place where he has his seat or, if need be, the place where he has an establish ment.
Undtagelser herfra findes i de følgende bestemmelser i denne afdeling.
Exceptions to this rule appear in the following articles.
I henhold til stk. 2 kan sag om varemærkekrænkelse subsidiært anlægges ved retten på det sted, hvor en krænkelse har fundet sted.
Paragraph 1 enables the question of validity of the Community trademark to be brought before the Office.
For at undgå »forum shopping« må domstolen i dette tilfælde dog kun pådømme de krænkelser, som har fundet sted i selve domstolslandet.
This can be done where there is a dispute involving questions of principle ; for example, when the interpretation of legal questions concern ing the absolute grounds of invalidity is at issue.
Med hensyn til spørgsmålet om, hvem der har søgsmålskompetencen i sager om krænkelse, gælder der forskellige regler i medlemsstaterne.
The identity of those who may bring an action for infringement is determined in different ways in Member States.
For så vidt angår EF-varemærket, fastsætter artikel 77 en ensartet regel, i henhold til hvilken licenstageren kun kan rejse en sådan sag med samtykke fra indehaveren af EF-varemærket.
So far as a Community trademark is concerned, Article 77 provides for a uniform solution according to which the licensee may bring an action only with the consent of the proprietor of the trademark.
Licenstagerens in teresse i at få erstatning for et tab, han har lidt, sikres derved, at han kan indtræde i den af mærkets indehaver anlagte sag om krænkelse.
The licensee's interest in obtaining damages is secured by the fact that he is empowered to intervene in infringement proceed ings brought by the proprietor of the Community trademark.
Dette gælder også, selv om en i henhold til stk. 2 kompetent domstol konstaterer, at en krænkelse har fundet sted.
The object of this provision is to ensure that in validity does not have effect only inter partes.
Dog kan denne domstol ikke idømme skadeserstatning for et tab, som er opstået på grund af en krænkelse, der er begået i en anden medlemsstat.
In the majority of Member States it is not only the operative part of the judgment but also the grounds on which it is based which become final and binding.
Sagsøgtes i henhold til stk. 1 hjemlede adgang til under en krænkelsessag at begære EF-varemærket kendt ugyldigt ved kontrasøgsmål er navnlig af betydning for de indehavere af ældre rettigheder, som ikke kan gøre disse rettigheder gældende under indsigelsesproceduren.
Under paragraph 1 the defendant in an infringe ment action may seek cancellation of the Community trademark by counterclaiming for it. This is of special interest to the owners of prior rights who are unable to assert their rights under the opposition procedure.
De skal ikke til myn digheden indgive begæring om ugyldighed af vare mærket, men kan ved den nationale ret fremsætte et sådant anbringende over for indehaveren af EF-varemærket.
They are not obliged to submit to the Office an application for a declaration of invalidity but can defend themselves in their national court against the proprietor of the Community trademark.
I henhold til stk. 2 afvises kontrasøgsmålet, så fremt registreringsmyndigheden allerede har truffet afgørelse i en sag vedrørende samme spørgsmål (jf. artikel 46, stk. 4, hvor der gives regler om det modsatte tilfælde).
Under paragraph 2 a counterclaim will not be allowed if the Office has already taken a decision (see Article 46(4), which regulates the opposite case).
Anden afdeling
Section 1
Retspleje
Article 81
I henhold til stk. 3 kan domstolen af de i artikel 47, stk. 3, nævnte grunde ex officio erklære EF-varemærket for ugyldigt.
Paragraph 3 provides that the court in which the proceedings are brought may of its own motion declare a Community trademark invalid in the cases where Article 47(3) applies.
På samme måde kan der i henhold til artikel .47, stk. 4, stilles krav om bevis for brug af det ældre varemærke.
Moreover, proof of use may be required if the conditions of Article 47(4) apply.
Desuden skal domstolen overholde bestemmelserne om en forligsmæssing ordning imellem parterne i henhold til artikel 47, stk. 5.
Finally, the court must observe the provisions relating to amicable settlement between the parties as provided for in Article 47(5).
De nationale retsplejeregler i sager vedrørende nationale mærker er principielt også anvendelige ved søgsmål om krænkelse af et EF-varemærke.
This will be carried out by the Office on the application of one of the parties after
Dersom retten statuerer, at EF-varemærket er for tabt eller ugyldigt, har dette virkning erga omnes. Der træffes bestemmelse om mærkets slettelse af registret, og registreringsmyndigheden sletter mærket efter begæring af en part, når afgørelsen har fået retskraft.
With the object of prohibiting double protection by means of a Community trademark and a national trademark, paragraph 1 provides that the national trademark has no effect as from the date of publication of registration of the Community
Stk. 1 udelukker derimod ikke, at der på samme tid indleveres en national og en EF-registrerings-anmeldelse for det samme mærke.
Conversion into a national trademark application trademark and for as long as the latter is effective.
I henhold til stk. 1 kan spørgsmålet om EF-varemærkets gyldighed forelægges registreringsmyndigheden, når det pågældende spørgsmål er af principiel betydning, f. eks. hvis det drejer sig om fortolkning af retsspørgsmål vedrørende absolutte ugyldighedsgrunde.
On the other hand, paragraph 1 does not prevent simultaneous application for a national trademark and a Community trademark.
Forbud mod dobbelt beskyttelse omfatter ikke kun identiske mærker, men også mærker, der ligner hinanden.
The prohibition in double protection covers not only identical trademarks but also similar trade marks.
Ellers kunne man let omgå denne be stemmelse, som ud fra retssikkerhedshensyn tilsigter at forhindre, at der anlægges flere sideløbende sager på grundlag af de eksisterende mærker, eller at der udstedes licenser til begge mærker.
If it were otherwise it would be easy to abuse this provision, whose object is to prohibit, for reasons of legal certainty, parallel or alternative proceedings or the grant of licences in respect of the trademarks.
Stk. 2 vil navnlig finde anvendelse i tilfælde, hvor tredjemand — under en verserende varemærkesag — fremsætter krav for registreringsmyndigheden om EF-varemærkets ugyldighed.
Article 83 allows an application for a Community trademark to be converted into an application for a national trademark in all cases where the application for the Community trademark fails to reach the stage of registration or where the Community trademark is surrendered or is the subject of an order for revocation or invalidity, other than revocation for nonuser. The application for conversion must be submitted within a period of three months.
I sådanne tilfælde har retten ikke pligt til at udsætte behandlingen, men kan efter eget skøn bestemme, om en udsættelse af sagsbehandlingen er formålstjenlig.
The result of failure to observe this timelimit is that the priority of the application for the Community trademark cannot be claimed for the application for the national trademark.
Stk. 2 fastslår, at datoen for det nationale vare mærkes stiftelse, herunder i givet fald en påstået fortrinsret, lægges til grund som dato for EF-varemærkets stiftelse i den medlemsstat, i hvilken inde haveren af EF-varemærket ejer det nationale mærke, og han kan påberåbe sig denne fortrinsret over for en tredjemand, som har erhvervet et mærke forud for anmeldelsen af EF-varemærket.
Paragraph 2 provides that the date of acquisition of the national trademark, taking into account as necessary the priority rights which appertain to it, is considered the date of acquisition of the Community trademark so far as concerns the Member State in which the national trademark exists. The proprietor of the Community trademark may therefore avail himself in that Member State of the priority of the national trademark as against a third party who has acquired a trademark before the application for the Community trademark was made.
Denne bestemmelse er nødvendig for at undgå, at ugyldigheden af EF-varemærket kun får virkning inter partes.
Under Article 84 it is left to Member States to determine the conditions applicable to the submission of applications for conversion.
Thi i en række medlemsstater opnår ikke blot selve dommens konklusion, men også dommens præmisser retskraft.
Article 85 lays down in particular the conditions under which the receipt of such applications is to be published in the Community Trademarks Bulletin.
Indvirkning på medlemsstaternes retsregler
Community guaranteemarks and Community collectivemarks
Første afdeling
Articles 86 and 87
Det synes nødvendigt for at sikre EF-varemærkets enhedskarakter, at indehaveren af en national varemærkeret afskæres fra at forbyde brugen af EF-varemærket under henvisning til denne ret.
To ensure the uniform effect of a Community trademark, the proprietor of a national right should not be able, on the basis of this right, to prevent the Community trademark from being used.
Et sådant forbud mod benyttelse ville nemlig kun gælde i den medlemsstat, i hvilken den ældre ret består.
Actually, a prohibition of this sort would be valid only in the Member State where the prior right exists.
Indehaveren af en sådan national ret kan dog gøre sin ret gældende ved et kontrasøgsmål eller ved at begære mærket kendt ugyldigt.
The owner of such a national right may, however, assert his right either by a counterclaim or by an application for a declaration of invalidity.
Der sondres imidlertid mellem tre til dels sammen faldende begreber i moderne varemærkeret, nem lig »almindelige fællesmærker«, mærker vedrørende varer og tjenesteydelser, hvis fælles egenskaber garanteres, og offentlige kontrol- og garanti mærker.
In general, the substantive and procedural rules governing Community trademarks apply mutatis mutandis to guarantee and collective-marks.
ket taber sin virkning på grund af afkald, ugyldighed eller fortabelse — dog med undtagelse af fortabelse på grund af manglende brug — kan anmeldelsen i henhold til artikel 83 overgå til national varemærkeanmeldelse.
Paris Union have undertaken to accept for filing and to protect collective marks belonging to associations (Article 7 bis (1), Paris Convention for the Protection of Industrial Property).
En begæring her om skal fremsættes af anmelderen henholdsvis in dehaveren af EF-varemærket inden for en frist af tre måneder.
The Commission considers that corresponding provisions have a rightful place in the Community trademark system.
Overskrides denne frist, kan EF-varemærkeanmeldelsens fortrinsret ikke længere påberåbes til støtte for et krav om fortrinsret til fordel for den nationale anmeldelse.
The are, however, three similar but distinguishable concepts in modern trademark law: that of a 'simple collective mark' ; that of a mark in respect of products or services, whose common characteristics are guaranteed ; and that of a certificationmark.
Overgangen til national varemærkeanmeldelse kan ikke finde sted i de medlemsstater, hvori registreringsmyndigheden eller en national domstol har fastslået, at der foreligger en absolut eller relativ registreringshindring.
There are various matters which may properly be included in regulations to be settled by agreement between the proprietor and users of the guarantee or collectivemark ; and Article 89 requires applications for a Community guarantee or collectivemark to include the regulations in question.