natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Med undtagelse af artikel 75 og 84 træder denne forordning i kraft tolv måneder efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Save as regards Articles 75 and 84, this Regulation shall enter into force twelve months after it has been published in the Official Journal of the European Communities.
Den overvejende del af de varemærkeretlige hindringer for de frie varebevægelser eksisterer også i dag.
Most of the obstacles to the free movement of goods which are created by trademark laws are with us still.
Dette gælder navnlig de tilfælde, hvor for vekslelige varemærker fra forskellige medlemsstater som har udviklet sig uafhængigt af hinanden, og som indehaves af virksomheder, der ikke er økonomisk forbundet, kommer i kollision.
This can be seen quite clearly in cases in which identical or similar trademarks which have developed independently of one another in different Member States are owned by undertakings which have no business connection with each other.
Man skøn ner, at varemærkekonflikterne kunne udgøre ca. en fjerdedel af det samlede antal mærker (ca. 1,8 millioner), som er indregistreret i Fællesskabet, men i hvert fald adskillige hundrede tusinde.
It is estimated that such conflicting marks form about a quarter of the total number of trade marks registered in the Community (about 1.8 million), and in any event not less than several hundred thousand.
Det er derfor påkrævet, at de forskrifter i den nationale varemærkeret, som umiddelbart indvirker på den frie bevægelighed for varer og tjene steydelser samt på konkurrencen inden for Fællesskabet tilnærmes indbyrdes.
It is essential, therefore, to harmonize those provisions of national trademark law which directly affect the free movement of goods and services and freedom of competition in the Community.
Der er her navnlig tale om reglerne for omfanget af varemærkets beskyttelse, dets brug, mindelige ordninger for konflikter mellem varemærker og vedrørende udslettelsesgrunde.
These are for the most part rules concerning the extent of the protection afforded to trademarks, use of trademarks, amicable settlement of disputés arising out of conflict between trademarks, and grounds for cancellation.
Denne indbyrdes tilnærmelse behandles i et direktivudkast, som der i øjeblikket forhandles om.
Approximation of trade mark laws is the subject of a draft proposal for a first Directive.
Kommissionens initiativ inden for varemærkeområdet har følgende forklaring.
The reasons why the Commission is proposing action in the field of trademarks are as follows.
Fællesmarkedet for mærkevarer er i forhold til de nationale markeder for andre produkter underudviklet.
The common market in marked goods is extremely underdeveloped compared with the internal markets in other products.
Indtil nu findes der kun nationale varemærker.
Even today, the only trade marks in existence are national ones.
Deres beskyttelse bestemmes af den enkelte nationale retsorden, og har kun virkning inden for grænserne af den på gældende medlemsstat.
The extent to which they are protected is determined by national law and the protection available is effective only within the area over which the relevant national law operates.
Den indenlandske vare mærkebeskyttelse svigter i de andre medlemsstater, og den udenlandske beskyttelse svigter i ind landet.
The protection afforded to trade marks in one Member State does not extend over the frontiers of the other Member States.
Også identiske og forvekslelige mærker kan altså opnå beskyttelse fra medlemsstat til med lemsstat, også til fordel for forskellige indehavere.
Identical or similar trademarks can therefore be protected in more than one Member State for the benefit of different proprietors.
Dette medfører nødvendigvis konflikter ved Fællesskabets indre grænser.
Con flicts therefore inevitably arise at the Community's internal frontiers.
Enhver af varemærkeindehaverne har enerettigheder.
Each proprietor has exclusive rights.
Forbrugerne i nabolande kan vildledes vedrørende produkternes oprindelse.
Consumers in the neighbouring country may be misled as to the origin of the product.
Varemærket beskyttes jo ikke for sin egen skyld, men med henblik på identifikation af varer og tjenesteydelser.
A trademark is, after all, protected not for its own sake but for the purpose of identifying goods and services.
Disses import og dermed den frie internationale handel og konkurrence kan altså forhindres ved hjælp af varemærkerettigheder. heder.
Importation of goods and services may thus be impeded by trademark rights, and free trade and competition between Member States can be adversely affected thereby.
Ved hjælp af den indbyrdes tilnærmelse af de nationale retssystemer kan antallet af varemærke konflikter, som belaster fællesmarkedet, ganske vist reduceres, men deres årsag kan ikke elimineres.
The harmonization of national laws can deduce the number of trademark conflicts, which are prejudicial to the common market, but it cannot eliminate their underlying cause.
Den indholdsmæssige indbyrdes tilnærmelse af staternes varemærkebeskyttelsessystemer kan nemlig ikke omfatte de begrænsninger inden for den mellemstatslige handel, som følger af rettighedernes nationale selvstændighed og det deraf følgende territorialitetsprincip for hver af medlems staternes retsorden.
Harmonization of the national systems of trademark protection cannot in any way affect the restrictions on free movement which arise because the national systems of law are autonomous and because the laws of the Member States are founded on the principle of territoriality.
Så længe der består nationale varemærkerettigheder, er deres geografiske anvendelsesområde begrænset til den pågældende med lemsstat, således at der også efter tilnærmelsen fortsat består og på ny opstår talrige muligheder for konflikt mellem forvekslelige varemærker i henhold til forskellige retsordner.
So long as national trademark laws exist their geographical area of application will remain limited to each Member State, with the result that, even after harmonization, numerous sources of conflict, both old and new, between identical or similar trademarks governed by different legal systems, will continue to exist.
Også selv om de nationale varemærkelove stemmer overens, kan flere personer uafhængigt af hinanden i forskellige medlemsstater opnå beskyttelse for det samme eller et lignende varemærke og derfor forhindre indførsel af den pågældende mærkevare i deres land.
Notwithstanding an approximation of national trademark laws, persons who are independent of each other will be able to obtain protection of the same mark, or of similar marks, in different Member States and thereby prevent the importation of the relevant goods into their country.
Siden EØF-traktatens ikrafttræden undersøges derfor spørgsmålet om, hvorledes de nationale grænser for enerettighederne kan overvindes.
Consequently, ever since the EEC Treaty entered into force a solution has been sought to the pro blem of overcoming the barriers created by national trademark rights.
Nogle af disse handelshindrende regler har De europæiske Fællesskabers Domstol i mellemtiden fjernet ved sin domspraksis.
Certain judgments of the Court of Justice of the European Communities have in the meantime removed some of the rules which inhibited trade.
Herefter giver varemærket navnlig ikke længere indehaveren ret til at forbyde tredjemand at benytte varemærket for varer, som af ham selv eller med hans samtykke er blevet bragt i omsætning i en anden medlemsstat.
In particular, the proprietor of a trademark is no longer entitled to prohibit a third party from using the mark in respect of goods which have been marketed under it in another Member State by the proprietor himself or with his consent.
I mangel af en EF-lovgivning så Domstolen sig end videre foranlediget til at træffe yderligere afgørelser til fordel for mærkevarernes frie bevægelighed.
In the absence of legislation at Community level the Court of Justice felt it necessary to pronounce further judgments supporting the free movement of marked goods.
For også at bortrydde disse konflikter, som belaster varernes bevægelighed, konkurrencen, vare mærkeindehaveren og forbrugeren, er der ikke andet at gøre end at udvide varemærkets gyldig-
These conflicts are an impediment to the free movement of goods and to competition, and they
skyttelsesrettigheder ved en syvdobbelt administration med tilsvarende høje omkostninger og ge byrer.
titude of applications, offices, procedures, laws, territorially limited protection and sevenfold ad ministrative intervention plus all the fees and expenses that these things entail.
Der skabes altså på fællesskabsplan retlige, organisatoriske og omkostningsmæssige betingelser svarende til medlemsstaternes.
There will be legal, administrative and financial arrangements at Community level in the same way as in the Member States.
Uden et sådant system, for hele Fællesskabet kan fællesmarkedet for mærkevarer ikke oprettes, det vil sige ikke progressivt fungere som et internt marked.
Without a Community-wide system of this kind it will not be possible to achieve a common market in marked goods, i.e. it will not develop into an internal market.
Uden dette er det umuligt at undgå en opdeling af de enkelte varemærkemarkeder inden for EF, med alle de heraf følgende konsekvenser på juridisk, administrativt og finansielt plan.
Fragmentation of trademark law inside the Community, with the legal, administrative and financial consquences that this entails, will be unavoidable.
Der må skaffes mulighed for at erhverve et varemærke, som i det væsentlige er uafhængig af de nationale forskrifter og med virkning for Fællesskabets samlede område.
It will have to be possible to obtain a mark which is entirely independent of national laws on trade marks and which is valid throughout the Community.
Eftersom den nationale varemærkebeskyttelse hverken kan afskaffes eller tvangsmæssigt kan ændres til varemærkebeskyttelse på fællesskabsplan, er EF-varemærket, som optræder parallelt med de nationale rettigheder, den eneste vej til fremadskridende realisering af fællesmarkedet for mærkevarer.
Since national trademark protection cannot be abolished or compulsorily changed into Community protection, the creation of a Community trademark existing alongside national rights is the only means whereby a common market in marked goods can eventually be achieved.
Konflikterne og dermed hindringerne for den frie bevægelighed for varer og tjene steydelser samt for konkurrencen aftager i samme omfang, som flere og flere allerede bestående nationale varemærker omdannes til EF-varemærker, og nye varemærker i tiltagende grad anmeldes som EF-varemærker.
The conflicts and hence the obstacles to the free movement of goods and services and to competition will diminish as more and more existing national trademarks are converted into Community trademarks and as new marks are increasingly registered as Community trademarks.
Fællesskabets mål kan herigennem virkeliggøres i væsentlig større omfang end ved en udelukkende indbyrdes tilnærmelse af de nationale love.
The objectives of the Community can be attained much more readily by this means than by approximation of national laws alone.
Den indbyrdes tilnærmelse af den nationale varemærkeret kan ikke tjene opnåelsen af netop de aspekter i de samme mål for Fællesskabet, som gradvis kan virkeliggøres ved indførelse af en EF-varemærkeret.
Approximation of national trademark laws cannot achieve those specific aspects of the said objectives of the Community which the creation of a Community trademark law can progressively achieve.
Ved den indbyrdes tilnærmelse af de nationale varemærkelovgivninger og skabelsen af en umiddelbart gældende EF-varemærkeret drejer det sig om to midler, der supplerer hinanden, til at virkeliggøre de samme mål, hver for en dels vedkommende.
Approximation of national trademark laws and the creation of a directly applicable Community trademark law are therefore complementary means of attaining the same objectives.
EV-varemærkeordningen er med andre ord med til at fremme den økonomiske ekspansion. Indførelsen af EF-mærket åbner således nye og andre perspektiver for den økonomiske aktivitet.
Furthermore, the Community trademark regime will promote economic expansion, since the introduction of the mark at Community level will open up new and extended channels of economic activity.
Det giver industri- og handelsvirksomhederne mulig hed for at sælge deres produkter og tjenesteydelser i det samlede Fællesskab under ét og samme mærke, der nyder godt af en enhedsbeskyttelse på hele fællesskabsterritoriet.
It will enable industrial and commercial under takings to market their products and services throughout the Community under a single trade mark which enjoys Community-wide, uniform pro tection.
Hertil kommer, at et sådant system også er af interesse for forbrugeren.
This will also be of benefit to the con sumer.
Fællesskabsmærket udgør således et nyt og supplerende middel til at åbne nye europæiske markeder for nye produkter og tjenesteydelser og omdanne de eksisterende nationale markeder til europæiske markeder.
The Community trademark is therefore a new method, and an additional method, of de veloping new European markets for new products and services and of expanding existing national markets into European ones.
I denne henseende er fællesskabsmærket et enestående instrument for økonomisk integration.
Looked at in this light it is a first-class instrument of economic integration.
Samtidig gør det det lettere at udnytte de fordele, som masseproduktionen frembyder.
It will also make it easier to exploit the advantages of mass production.
Samhandelen inden for Fælleskaberne forenkles, udvides og rationaliseres derved.
Intra-Community trade will be simplified, extended and rationalized.
I virkeligheden har den nationale varemærkeret overalt i verden vist sig at være en væsentlig faktor til fremme af industri og handel.
Throughout the world national trademark law has proved to be an essential factor in promoting trade and industry.
Det kan antages, at der vil udgå tilsvarende impulser og virkninger fra et varemærkesystem på fællesskabsplan.
All the indications are that a Community trademark system will provide the same impetus and produce the same consequences.
Mærkevareindustrien og handelen med mærkevarer udgør en væsentlig del af Fællesskabets erhvervsliv.
The production of and trade in marked goods account for a large part of the Community's economic activity.
Af dets rentabilitet, af dets investeringer, af dets vækst og dets internationale konkurrenceevne afhænger udviklingen i erhvervslivet, ekspansionen og forbrugernes levestandard i Fællesskabet til dels.
Business development, economic expansion and the standard of living of consumers in the Community depend to a great extent on the pro fitability, capital expenditure, growth and international competitiveness of commerce and industry.
Kommissionen henviser i øvrigt til de generelle principper, der er fremsat i Kommissionens »Memorandum om etablering af et EF-mærke«1'. I
The Commission draws attention to the general principles set out in its Memorandum on the Creation of an EEC Trademark. '
Indtil nu er det kun muligt ved flere anmeldelser af det samme varemærke hos flere varemærkemyndigheder ved flere procedurer efter flere love at få flere varemærker til flere delområder af Fællesskabet.
At the present time, trademark cover for the whole of the Community can only be obtained by making application for registration of the same mark to a number of trademarks offices whose procedures are different and which apply domestic law, the law in each Member State being different from that in the others.
Dette vil også fortsat være tilfældet efter indbyrdes tilnærmelse af national ret.
This would still be the case even after the national laws had been approximated.
Deroverfor muliggør EF-varemærkeordningen ved en anmeldelse til en varemærkemyndighed i en procedure efter en lov at opnå ét varemærke til ét område, der omfatter alle medlemsstater.
The Community system of trademarks will make it possible, however, to obtain one trademark for one territory comprising all the Member States by means of one application submitted to one trade marks office under one procedure governed by one law.
Således opnås, at de økonomiske aktiviteter og den grænseoverskridende konkurrence inden for Fællesskabet i sammenligning med den nationale konkur rence ikke længere belastes og fordrejes ved en mangfoldighed af anmeldelser, af myndigheder, af procedurer, af love, af territorialt begrænsede be-
In this way, economic activity and cross-frontier competition within the Community will no longer be burdened with and distorted by a mul
Bemærkninger til de enkelte artikler retfærdiggør Kommissionen valget af retsgrundlaget (artiklerne 235 og 100) og juridiske instrumenter (forordning og direktiv). Der vil blive henvist til disse tekster nedenfor.
Commentary on the Articles and elsewhere the Commission explains why it has chosen Articles 235 and 100 as the legal bases, and a Regulation and a Directive as the legal instruments to be used.
Forordningen finder anvendelse på produkt- og servicemærker.
This Regulation applies to trademarks for goods or services.
I lighed med de nyeste lovgivninger underkaster den de to kategorier de samme retsregler.
In conformity with the most modern legislation on the subject, trademarks for goods and trademarks for services are governed by the same rules.
EF-mærkets enhedskarakter er den væsentlige be tingelse for virkeliggørelsen af et fælles marked for mærkeprodukter og -serviceydelser.
A uniform Community trademark is an essential requirement for the achievement of a common market in marked goods and services.
Det betyder, at EF-mærkets virkninger udstrækker sig til hele fællesmarkedet.
A Community trademark must therefore be valid throughout the common market.
Samme regel må gælde med hensyn til deres ophør, uanset årsagen, idet der ellers sker et brud på dette grundlæggende princip i forordningen.
The same concept must also apply to cesser of validity, whatever the grounds for cesser may be, if this fundamental principle of the Regulation is not to be undermined.
Dette princip kan derfor kun rent undtagelsesvis fraviges.
Derogations may therefore be permitted only in exceptional cases.
Den eneste undtagelse fra EF-mærkets enhedskarakter er fastsat i artikel 45.
The sole exception to the uniform nature of a Community trademark is dealt with in Article 45.
Det ville være umuligt at etablere EF-varemærke-ordningen og sikre dennes enhed og effektivitet uden samtidig at oprette en EF-varemærkemyn-dighed.
It would be impossible to implement a Community trademark system, and to make it uniform and effective, without setting up a Community Trade marks Office.
De myndigheder, der i de enkelte med lemsstater har til opgave at registrere varemærker, er nemlig ikke i stand til at konstatere, om et EF-mærke for eksempel kan indregistreres i hele Fællesskabet og forblive registreret.
The departments responsible for the registration of trademarks in the Member States are unable to determine whether, for example, a Community trademark may be validly registered throughout the Community and remain so registered.
Udførelsen af disse opgaver bør henlægges til en central myndighed, hvis retlige status er fastlagt ved forordningens afsnit XII.
These tasks must be entrusted to a central body.
vendigheden af dets handling«. Arbejdsdokument, oktober 1979, 63 sider - publiceret i: Gewerblicher Rechtsschutz und Urheberrecht Internationaler Teil 1980, 33-43/96-105; International Review of Industrial Property and Copyright Law 1980, 57-87/174-201; Revue internationale de la propriété industrielle et artistique 1979, 339-378; Rivista di diritto industriale 1980, 162-220.
Title XII of this Regulation contains the provisions which regulate that body's legal status.
Afsnit II på grund af reglerne i Pariserkonventionen om beskyttelse af industriel ejendomsret, eller i kraft af reglen om gensidighed.
Title II nationals, or by virtue of the Paris Convention for the Protection of Industrial Property, or by application of the reciprocity rule.
Varemærkeret
The law relating to trademarks
Definition og erhvervelse af EF-varemærket
Definition of a Community trademark Obtaining a Community trademark
For det andet er fysiske personer ikke ene om at kunne erhverve et EF-varemærke.
Moreover, natural persons are not the only persons who may be the proprietors of Community trade marks.
Også juridiske personer kan i henhold til en udtrykkelig bestemmelse i forordningen erhverve EF-varemærker, ligesom også selskaber, der ikke har status som juridisk person, men som ligestilles hermed, såsom for eksempel det i tysk ret eksisterende »Offene Handelsgesellschaft«.
The regulation expressly confers the right upon legal persons and upon companies which have no legal personality but are treated as legal persons, such as the German Offene Handelsgesellschaft. gesellschaft.
Denne bestemmelse angiver de kategorier af ken detegn, som er egnet til at udgøre EF-mærker.
This provision defines the types of signs of which Community trademarks may consist.
Den fremhæver et kendetegns evne til at udfylde mærkets grundlæggende funktion. På juridisk såvel som økonomisk plan består denne funktion i at angive et produkts eller en tjenesteydelses oprindelse og således adskille produkter eller tjenesteydelser, der hidrører fra andre virksomheder.
It is geared Darticularly to the question whether the relevant sign is capable of performing the basic function of a trademark.
Det skal i øvrigt bemærkes, at der ikke udover nationalitetsbetingelsen skal opfyldes andre betingelser, der direkte angår ejerens person.
In addition, except for the nationality requirement, no other requirement relating directly to the pro prietor must be met.
Det kræves således på ingen måde, at han ejer en virksomhed, og ej heller - dersom han måtte eje en - at EF-mærket er bestemt til at identificere hans produkter eller tjenesteydelser. Dette følger allerede af bestemmelsen i artikel 3.
He is not required to be the proprietor of an undertaking, nor, where he does actually own one, is there any requirement that the Community trademark be intended to identify the goods or services of that undertaking.
Intet hindrer således, i det mindste ikke i EF-varemærkeretten, at et finansieringsselbskab er ejer af et EF-mærke og, mere generelt, at et af medlemmerne i en gruppe selskaber er indehaver af et EF-mærke for hele gruppen.
Thus, so far as Community trademark law is concerned, there is nothing to prevent a société de participation financière from owning a Community trademark, nor, to put it more broadly, is there anything to prevent one member of a group of companies from owning a Community trademark which covers all the companies in the group.
Ingen kategorie af kendetegn er på forhånd ude lukket fra registrering som EF-mærke.
No type of sign is automatically excluded from registration as a Community trademark.
Opregningen i artikel 3 omfatter de typer af kendetegn, som virksomhederne hyppigst anvender for at identificere deres produkter og tjenesteydelser, men den ne opregning er ikke udtømmende, hvilket bevirker, at den administrative og judicielle praksis kan tilpasses erhvervslivets krav og behov og således tilskynde virksomhederne til at registrere EF-mærker.
Article 3 lists the types of signs used most frequently by undertakings to identify their goods or services, but it is not an exhaustive list. It is designed to simplify the adaptation of administrative practices and court judgments to business requirements and to encourage undertakings to apply for Community trademarks.
Det er alene registreringen af EF-mærket, som skaber ret til dette.
Proprietorship of a Community trademark is con ferred only by registration.
På grund af hensynet til retssikkerheden, som er så meget mere åbenbar, som det drejer sig om en ejendomsret, der gælder på hele EF's område, kan denne ret ikke opnås ved brug, til forskel fra, hvad der er muligt i visse medlems stater.
Contrary to the accepted practice in some Member States, it can not be acquired through use, for obvious reasons of legal certainty, since it involves a document of title which is valid throughout the Community.