natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Artikel 8 indeholder en udtømmende opregning af de elementer — herunder ikke angivet kvotaomkostninger — som skal lægges til »den pris, der faktisk er betalt eller skal betales for de indførte
Article 8 lists exhaustively the items which must be added to the "price actually paid or payable" for imponed goods; quota charges are not included therein.
Artikel 3, stk. 3, litra a), i forordning nr. 1224/80 som ændret lyder således:
The repon prepared by that association explains why, in its opinion, there is no connection between export licences and the goods in question.
De argumenter, som fremføres til støtte for denne opfattelse, kan sammenfattes i følgende punkter:
Under Article 3 (3) (a) of Regulation No 1224/80, as amended:
— Eksportlicenser er ikke bundet til varer ifølge en bestemt købekontrakt, dels på grund af licensernes formål og baggrund, dels fordi en licenes kan anvendes til lignende varer.
"The price actually paid or payable is the total payment made or to be made by the buyer to or for the benefit of the seller for the imponed goods and includes all
— Hovedformålet med eksportlicenserne er at gennemføre en kontrol med varebevægelserne.
Without commenting on its content, Ospig appends to its observations a communi­ cation from the Bundesverband des
V. vedrørende en udtalelse, som er gengivet i sin fulde ordlyd, fra toldværdiudvalget, som er nedsat under Kommissionen i medfør af artiklerne 17 og 18 i forordning nr. 1224/80, og som nævnte udvalg fremsatte under sit 33. møde fra 19. til 21. januar 1983.
The grant of an export licence signifies no more than the right to export a certain category of goods from a non­member country, and falls within the framework of the agreement on voluntary restraint concluded by the Com­mission with the exporting non­member country ;
— Eksportlicenserne kan anvendes til samtlige varer inden for en bestemt kategori, som stammer fra samme eksport land, uden at være bundet til en kontrakt for de pågældende varer. Når f.eks. en eksportlicens for en vare, som skal transporteres ad søvejen, ankommer til bestemmelseslandet samtidig med, at der til samme medlemsstat ankommer lignende varer ad luftvejen fra samme tredjeland, kan importøren anmode om, at eksport licensen overføres til de varer, som først når frem.
(b) Export licences may be used for all goods belonging to any given category and having the same country of origin, and are therefore not associated with a contract for the sale of goods.
Ifølge Hauptzollamt Bremen-Ost bør det af Finanzgericht Bremen forelagte spørgsmål besvares bekræftende.
According to the Hauptzollamt Bremen-Ost the preliminary question raised by the Finanzgericht Bremen calls for an affir­mative answer.
— Prisen for licensen, som dækker købet af tekstil- og beklædningsvarer, og som normalt udtrykkes i USD, er den samme pr. handelsenhed for alle køberlande, og er udelukkende afhængig af forholdet mellem den producerede mængde og udnyttelsen af produktionskapaciteten. kapaciteten.
(a) The price for the purchase of textile products and clothing, generally expressed in United States dollars per mercantile unit, is (the Verband maintains) the same for all pur­chasing countries and is determined by the relationship between the volume of production and the utilization of production capacity.
Efter Hauptzollamt Bremen-Ost's opfattelse fremgår det af Rådets forordning nr. 1224/80, at kvotaomkostningerne vedrører de importerede varer, idet leveringen ikke kan finde sted, hvis kvota omkostningerne ikke er betalt.
In the opinion of the Hauptzollamt Bremen­Ost, the provisions or Council Regulation No 1224/80 indicate that quota charges relate to imported goods, since the latter cannot be delivered unless the quota charges are paid.
Hauptzollamt Bremen-Ost har anført, at de to beløb, som udgør henholdsvis omkost ningerne ved erhvervelse af eksportlicens og varens pris, er køberens fulde betaling til sælgeren, hvilket igen er lig med varens købspris, jfr. artikel 3, stk. 3, litra a), i forordning nr. 1224/80.
The Haupt­zollamt Bremen­Ost maintains that the two sums corresponding to the cost of purchasing the expon licence and the goods respectively represents the total payment made by the purchaser to the vendor, and is equivalent to the purchase price of the goods for the purposes of Article 3 (3) (a) of Regulation No 1224/80.
Hauptzollamt Bremen-Ost har yderligere anført, at den omstændighed, at den samlede pris splittes op på særskilte fakturaer, ikke har betydning for transaktionsværdien, jfr. artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 1224/80.
(b) The cost of the export licence, which represents payment for the entitlement to export, is auto­nomous, and separate from the purchase price or the goods.
Når køberen ikke selv er i besiddelse af en eksportlicens, må han erhverve en licens mod betaling.
The acquisition of an export licence entails payment whenever the buyer does not hold his own licence.
Når køberen derimod er i besiddelse af en eksportlicens, stiller han den vederlagsfrit til rådighed for eksportøren/sælgeren.
The cost of the licence then reflects the relationship between the demand for importation and the oppor­tunities available for doing so under
Ifølge Hauptzollamt Bremen-Ost støttes denne fortolkning af forordningens artikel 3, stk. 4, og artikel 15, hvorefter toldværdien ikke omfatter visse omkost-
The Hauptzollamt Bremen­Ost takes the view that breaking down that total into separate invoices has no effect on the transaction value within the meaning of Article 3 (1) of Regulation No 1224/80.
1984 — SAG 7/83 ninger; kvotaomkostningerne er nemlig ikke nævnt under disse omkostninger.
1984 — CASE 7/83 provisions of Article 3 (4) and Article 15 of the regulation, which exclude from the customs valuation certain charges, amongst which quota charges are not mentioned.
Det fremgår af præamblen, at varernes told værdi bør ansættes efter enkle og rimelige kriterier, således at den uden vanskeligheder kan forudberegnes såvel af de berørte virksomheder som af toldmyndighederne. dighederne.
The preamble indicates that the valuation of goods for customs purposes must be based on simple, objective criteria, so that the value may be both foreseeable and readily determined by the persons concerned as well as by the customs administration.
Hauptzollamt Bremen-Ost har ligeledes gjort gældende, at denne opfattelse bekræftes af ovennævnte udtalelse fra toldværdiudvalget.
The argument put forward by the Hauptzollamt Bremen-Ost is, further more, confirmed by the opinion of the Customs Valuation Committee quoted above.
Kommissionen har anført, at kvotaomkostningerne ikke skal indregnes i transaktionsværdien, jfr. artikel 3 i forordning nr. 1224/80, da omkostningerne ikke vedrører de importerede varer, men erhvervelsen af en af varerne uafhængig ret.
The Commission maintains that quota charges do not form part of the transaction value within the meaning of Article 3 of Regulation No 1224/80 because the charges relate, not to the imported goods, but to the purchase of a right which exists independently of such goods.
Til støtte for denne opfattelse har Kommissionen fremført en række argumenter. menter.
In support of that contention, the Commission sets forth a number of arguments.
Under drøftelserne i forbindelse med denne udtalelse sondrede såvel Kommissionen som de andre medlemmer af toldværdiudvalget ifølge Hauptzollamt Bremen-Ost mellem to tilfælde, nemlig dels det tilfælde, hvor sælgeren erhverver sin eksportlicens fra tredjemand og dernæst, eventuelt særskilt, debiterer køberen herfor, dels det tilfælde, hvor køberen erhverver licensen fra tredje mand, som han betaler direkte, hvorefter licensen vederlagsfrit stilles til sælgerens rådighed.
In the preliminary deliberations on the opinion, both the Commission and the other members of the Customs Valuation Committee discerned two separate cases: on the one hand, the case where the vendor purchases his export licence from a third party and then invoices the purchaser — separately or otherwise — for the resultant charges, and on the other hand, the case in which the purchaser buys the licence from a third party, pays the latter for it and makes it available to the vendor free of charge.
For det første har Kommissionen gjort gældende, at kvotaomkostningerne svarer til erhvervelsen af en ret, der frit kan overdrages, og hvis handelsværdi er uafhængig af varernes.
In the first place, the Commission argues that the quota charges relate to the purchase of a freely transmissible right whose market value is independent of that of the products themselves.
Størrelsen af kvotaomkostningerne afhænger dels af, i hvor høj grad mulighederne for at gennemføre en af ordningen omfattet import er udtømt, dels af importørens ønske om at modtage varerne inden for en vis frist.
The level of the quota charges reflects, on the one hand, the degree to which the import allowances under the regulations have been used up, and on the other hand the importer's wish to take delivery within a certain period.
Efter at der først var uenighed om, hvor vidt kvotaomkostningerne i begge til fælde skulle indregnes i toldværdien, gik udvalgsmedlemmerne ind for den løs ning, som USA's toldmyndigheder havde valgt, nemlig at købers betaling for licensen kun i det første tilfælde skal indregnes i toldværdien.
Following disagreement over the issue of whether it was appropriate in both cases to include the quota charges in the customs valuation, the members of the Committee opted for the solution adopted in this matter by the customs administration of the United States of America, whereby payment made by the purchaser forms part of the value for customs purposes in the first case alone.
Efter Kommissionens opfattelse, kan kvotaomkostningerne ikke ifølge han delspraksis opfattes som en integrerende del af varens pris, hvilket derimod gælder for royalty og licensafgifter, der erlægges som betingelse for salg, og som indregnes i varens pris, jfr. artikel 8, stk. 1, litra c), i forordning nr. 1224/80.
In the opinion of the Commission, quota charges are not regarded in commercial practice as forming an integral part of the price of the goods, wherein they differ, in particular, from the royalties attaching to industrial and commercial property rights which, being discharged as a condition of the sale, are included in the price of the goods pursuant to Article 8 (1) (c) of Regulation No 1224/80.
Ifølge Hauptzollamt Bremen-Ost, har denne løsning, som stadfæstes i ovennævnte udtalelse, den fordel, at den kun tager de omkostninger i betragtning, som opstår i forbindelse med operationen mellem sælger og køber, og ikke købe rens omkostninger, som sælgeren ikke har nogen indflydelse på.
In the opinion of the Hauptzollamt Bremen-Ost, that solution, endorsed by the abovementioned opinion, has the merit of taking into account only those charges arising from the transaction between the vendor and the purchaser of the goods, and not those incurred by the purchaser, the origins of which the vendor was powerless to control.
Hauptzollamt Bremen-Ost har anført, at løsningen er i overensstemmelse med formålet for bestemmelserne for varernes toldværdi, således som det er udtrykt i præamblen til aftalen om anvendelsen af artikel VII i Den almindelige Overens
The Commission argues, in the second place, that the quota charges must be excluded from the transaction value on the ground that such charges are not generally paid to the vendor, and because in any event payment thereof does not accrue to the benefit of the latter but rather to that of a third party holding unused quotas.
Kommissionen har herefter gjort gældende, at det er udelukket at lade kvota omkostningerne indgå i transaktionsværdien, fordi omkostningerne normalt ikke betales til sælgeren, og at de under alle omstændigheder ikke udbetales til fordel for denne, men derimod for den tredjemand, som har uudnyttede kvoter.
The Hauptzollamt Bremen-Ost takes the view that the above conclusion is in keeping with the objectives of the provisions on the valuation of goods for customs purposes as expressed in the
Ifølge Kommissionen støttes denne fortolkning af artikel 3 i forordning nr. 1224/80 af forordningens sjette betragtning, hvorefter:
The Commission maintains that the above interpretation of Article 3 of Regulation No 1224/80 is supported by the sixth recital in the preamble thereto:
Ifølge Kommissionen kan muligheden for denne risiko have bevirket, at medlemmerne af toldværdiudvalget i det 33. møde vedtog ovennævnte konklusion.
According to the Commission, it was the mention of that risk which led the members of the Customs Valuation Committee, at its 33rd meeting, to adopt the conclusion recorded above.
»Formålet med denne forordning er at fremme verdenshandelen ved at indføre et retfærdigt, ensartet og neutralt system til ansættelse af toldværdien, som udelukker anvendelse af vilkårlige eller fiktive toldværdier; således skal toldværdien ansættes ifølge kriterier, som er i overensstemmelse med handelspraksis.«
"... the objective of this regulation is to foster world trade by introducing a fair, uniform and neutral system of customs valuation excluding the use of arbitrary or fictitious customs values; therefore, the customs value must be determined in accordance with criteria which are compatible with trade practice;
Kommissionen, som mener, at nævnte konklusion bør udvides til det tilfælde, hvor køberen har pålagt sælgeren at erhverve importlicensen, og hvor sidst nævnte har faktureret prisen for den ønskede kvota særskilt, har foreslået, at det Finanzgericht Bremen forelagte spørgsmål besvares således:
The Commission, taking the view that the above conclusion should be extended to cases where the buyer has instructed the vendor to obtain the export licence and where the latter has invoiced him separately for the sum representing the quota price demanded, proposes that the following reply be given to the question raised by the Finanzgericht Bremen:
»De omkostninger (normalt benævnt 'kvotaomkostninger'), som en eksportør i Hongkong betaler til en tredjemand for erhvervelse af frie kvoter (eksportkontingenter), og som han særskilt fakturerer den tyske køber, skal ikke medregnes ved ansættelsen af toldværdien (transaktionsværdien, jfr. artikel 3 i Rådets forordning (EØF) nr. 1224/80 af 28. maj 1980 om varers toldværdi).«
"The charges (known as quota charges) which an exponer in Hong Kong pays to a third party for the acquisition of free (export) quotas and which he invoices separately to his German customer are not to be included in the value for customs purposes (the transaction value referred to in Article 3 of Council Regu­lation (EEC) No 1224/80 of 28 May 1980 on the valuation of goods for customs purposes)."
Kommissionen har anført, at omkostningerne i forbindelse med eksportlicenser skyldes Fællesskabets politik, hvorefter så følsomme varer som tekstiler undergives kontrol og kvantitative importrestriktioner.
According to the Commission, the charges for export licences are a consequence of the Community policy of monitoring and imposing quantitative restrictions on the importation of sensitive products such as textiles.
Hvis disse omkostninger indregnes i toldværdien, vil det, på grund af den deraf følgende forhøjelse af toldafgifterne, indebære en protektionistisk udvidelse af ordningen vedrørende kvantitative importrestriktioner, som ikke er hjemlet, og være i strid med kravet om et retfærdigt, ensartet og neutralt system til ansættelse af toldværdien.
Integrating those charges into the value for customs purposes would, in view of the resultant rise in customs duties, be tantamount to an extension of protec­tionism such as was not contemplated by the system of quantitative restrictions on imports, and would run counter to fair, uniform and neutral methods of customs valuation.
Efter Kommissionens opfattelse kan den foreslåede fortolkning ikke svækkes af den omstændighed, at der opstår en risiko for et vist misbrug, hvis kvotaomkostningerne ikke indregnes i toldværdien. dien.
In the Commission's opinion, the in­terpretation proposed should not be affected by the fact that the exclusion of quota charges from the valuation for customs purposes might encourage abuse.
I retsmødet den 10. november 1983 er der afgivet mundtlige indlæg af Ospig-Textil ved advokat Dirk Oelbermann og af Kommissionen for De europæiske Fællesskaber ved Christoph Bail som befuldmægtiget, bestået af Karl-Eugen Ahrens som ekspert (formand for told værdiudvalget i EØF).
At the sitting on 10 November 1983 oral argument was presented by Ospig, represented by Dirk Oelbermann, Rechtsanwalt, and the Commission of the European Communities, represented by Christoph Bail, acting as Agent, assisted by Karl-Eugen Ahrens, expert (President of the Customs Valuation Committee of the EEC).
I denne forbindelse har Kommissionen anerkendt, at for så vidt det ikke vides, hvem der modtager betalingen af kvota omkostningerne, kan det være vanskeligt at kontrollere rigtigheden af et beløb, som er faktureret af en udenlandsk sælger, der således kan kræve et fiktivt beløb for salget af varen, som omfatter hans egen eksportkvota, hvorved varens pris og derfor også toldværdien kunstigt reduceres.
The Commission acknowledges that in so far as the identity of the recipients of the quota charges is unknown, it would appear difficult to verify the amount invoiced by a foreign vendor, who might therefore charge a fictitious amount for the purchase of the goods so as to include his own export quota, which would lead to an anificial reduction in the price of the goods and hence in the value for customs purposes.
Generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse i retsmødet den 12. januar 1984.
The Advocate General delivered his opinion at the sitting on 12 January 1984.
1984 — SAG 7/83
1984 — CASE 7/83
Ved kendelse af 9. december 1982, indgået til Domstolen den 13. januar 1983, har Finanzgericht Bremen i medfør af EØF-traktatens artikel 177 forelagt Domstolen et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af Rådets forordning nr. 1224/80 af 28. maj 1980 om varers toldværdi (EFT L 134, s. 1).
By order dated 9 December 1982, which was received at the Court on 13 January 1983, the Finanzgericht [Finance Court] Bremen referred to the Court for a preliminary ruling under Article 177 of the EEC Treaty a question on the interpretation of Council Regulation (EEC) No 1224/80 of 28 May 1980 on the valuation of goods for customs purposes (Official Journal, L 134, p. 1).
Spørgsmålet er rejst under en retssag mellem firmaet Ospig Textilgesellschaft og Hauptzollamt Bremen-Ost i anledning af sidstnævntes beslutning om i varers toldværdi at medregne omkostningerne ved erhvervelse af eksportkontingenter, herefter benævnt kvotaomkostningerne, i et tredjeland, med hvilket Fællesskabet har indgået aftaler om begrænsning af eksporten.
The question arose in the context of a dispute between Ospig and the Hauptzollamt Bremen-Ost following a decision by the latter to include in the valuation of goods for customs purposes the charges relating to the acquisition of export quotas (hereinafter referred to as "quota charges") in a nonmember country with which the Community had made agreements for the limitation of exports.
3 Overholdelsen af importkontingenterne i henhold til aftalerne sikres ved en dobbelt kontrol, som består i udstedelse af eksportlicenser i det eksporterende tredjeland og meddelelse af importlicenser i fællesskabslandene mod fremlæggelse af den nævnte eksportlicens.
The observance of import quotas as defined in those agreements is ensured by a double check consisting of the issue of export licences in the nonmember exporting country and by the grant, on presentation of those licences, of import licences into the Community.
Såfremt en eksportør/sælger ikke har tilstrækkelige kvoter til at gennemføre et salg af varer, som skal eksporteres til Fællesskabets toldområde, er der mulighed for i visse tredjelande at købe eksportkontingenter.
Where an exporter/vendor no longer possesses sufficient quotas to enable him to sell goods which he intends to export to the Community customs territory, in certain nonmember countries there exists the possibility of buying export quotas.
Kvotaomkostningerne erlægges af køberen i Fællesskabet enten til en tredjemand, som ikke er bundet af aftalen mellem nævnte køber og sælgeren af varerne, men som har kvotaoverskud, eller til eksportøren/sælgeren, som selv har erhvervet kontingenter hos tredjemand.
The quota charges are paid by the Community purchaser either direct to a person who is not a party to the contract binding that purchaser to the vendor of the goods, but who possesses surplus quotas, or to the exporter/vendor who has himself procured quotas from a third party.
Prisen for kvoterne er afhængig af forholdet mellem eksportefterspørgslen og disponible kontingenter.
The price of the quotas is a function of the relationship between the demand to export and the extent to which the quotas have been exhausted.
Den 25. november 1981 anmeldte firmaet Ospig Textilgesellschaft ved Hauptzollamt Bremen-Ost et i Hongkong indkøbt parti tekstilvarer med henblik på overgang til fri omsætning, idet firmaet som toldværdi angav den fakturerede pris for varerne uden at medregne kvotaomkostningerne, som eksportøren/sælgeren havde faktureret særskilt.
On 25 November 1981, Ospig applied to the Hauptzollamt Bremen-Ost for the admission into free circulation of textile products purchased in Hong Kong, entering, as the value for customs purposes, the invoice price for the goods excluding that part relating to the quota charges, which was invoiced separately by the exporter/vendor.
Ved afgørelse af 26. november 1981 opkrævede Hauptzollamt Bremen-Ost i told et beløb, som var beregnet på grundlag dels af indkøbsprisen for varerne, dels af den pris der var betalt for eksportkontingenter.
Under a notice of assessment dated 26 November 1981, the Hauptzollamt Bremen­Ost charged customs duties calculated on the aggregate of the purchase price of the goods and the price paid for the export quotas.
Hauptzollamt Bremen-Ost, som nægtede at ændre afgørelsen, afviste den 28. april 1982 den af importøren herover indgivne klage.
7 The Hâuptzollamt Bremen­Ost declined to withdraw that decision and on 28 April 1982 dismissed the objection raised by the importing company to that end.
»Skal omkostningerne (normalt benævnt 'kvotaomkostninger') ved erhvervelse af frie kvoter (eksportkontingenter), som en eksportør i Hongkong særskilt fakturerer den tyske køber medregnes ved fastsættelsen af told værdien (transaktionsværdien, jfr. artikel 3 i Rådets forordning (EØF) nr. 1224/80 af 28. maj 1980 om varers toldværdi)?«
"Are the costs (known as quota charges) which are incurred in the acquisition of free (export) quotas and are charged separately by an exporter in Hong Kong to a German customer to be included in the value for customs purposes (the transaction value referred to in Article 3 of Council Regulation (EEC) No 1224/80 of 28 May 1980 on the valuation of goods for customs purposes)"?
Det skal først anføres, at artikel 3, stk. 1, i Rådets forordning nr. 1224/80 af 28. maj 1980 lyder således:
It should first be emphasized that Article 3 (1) of Council Regulation (EEC) No 1224/80 of 28 May 1980 provides:
»Toldværdien af de indførte varer fastsat i henhold til denne artikel er transaktionsværdien, dvs. den pris, som faktisk er betalt eller skal betales for vererne, ved salg til eksport til Fællesskabets toldområde og justeret i henhold til artikel 8, forudsat...«.
"The customs value of imported goods determined under this article shall be the transaction value, that is, the price actually paid or payable for the goods when sold for export to the customs territory of the Community, adjusted in accordance with Article 8."
Yderligere bestemmer artikel 3, stk. 3, litra a), i Rådets ovennævnte forordning nr. 1224/80, som ændret ved Rådets forordning nr. 3193/80 af 8. december 1980 (EFT L 333, s. 1):
Moreover Article 3 (3) (a) of that regulation, as amended by Council Regu­lation (EEC) No 3193/80 of 8 December 1980 (Official Journal, L 333, p. 1) provides: