natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Endvidere skal samarbejdet om de horisontale politikker og ledsageforanstaltningerne yderligere udbygges (f.eks. miljøbeskyttelse, forskning og udvikling samt uddannelse).
In a keynote speech to the European Parliament on 17 January 1989 he spoke in favour of an association be­tween the EC and the EFTA based on joint deci­sion-making. In the key passage he said:
Efter det negative udfald af folkeafstemningen om EØS­aftalen i Schweiz blev aftalens ikrafttræden imidlertid forsinket. Det svejtsiske nej gjorde det nødvendigt at tilpasse aftalen til den nye situation.
However, the entry into force of the EEA Agreement was then delayed following its rejec­tion in a referendum in Switzerland.
Disse forhandlinger er i mellemtiden afsluttet, så Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde har været en realitet siden den 1. januar 1994.
Those negotiations were eventually conclu­ded and the European Economic Area came into being on 1 January 1994.
»... der står to veje åbne: Enten kan vi fortsætte inden for de nuværende forbindelsers rammer, dvs. fortrinsvis på bilateralt plan, ogende med en frihandelszone, der omfatter Fællesskabet og landene i Den Europæiske Frihandels­sammenslutning, eller vi kan søge at skabe en ny form for sammenslutning med en fastere struktur på det institutionelle plan med fælles beslutnings­ og forvaltningsorganer med det formål at øge effektiviteten af vores indsats«.
'There are two options: we can stick to our present relations, essentially bilateral, with the ultimate aim of creating a free trade area encompassing the Community and EFTA; or, alternatively, we can look for a new, more structured partnership with common deci­sion-making and administrative institutions to make our activities more effective ...'.
Denne tanke tog EFTA­landene til sig, og efter lange forhandlinger kunne der den 2. maj 1992 fremlægges en aftale om et Europæisk Økonomisk Samarbejdsområde.
This idea was taken up by the EFTA States and after lengthy negotiations an agreement on the European Economic Area was finalized on 2 May 1992.
Inden for dette område skal der med udgangspunkt i den
Starting from the basis of ex­isting primary and secondary commu-
EØS­aftalen omfattede oprindeligt Finland, Island, Norge, Sverige og Østrig.
The EEA Agreement originally linked Austria, Iceland, Norway, Sweden and Finland with the EU.
Lichtensteins stilling blev udsat, indtil de problemer, der skyldtes landets særlige tilknytning til Schweiz, var løst.
Liechtenstein's membership was suspended pending clarification of certain issues connected with its special relationship with Switzerland.
Efter Finlands, Sveriges og Østrigs tiltræden af EU kan der sættes spørgsmålstegn ved EØS­aftalens fremtid, da det nu kun er Island, Norge og, med virkning fra den 1. maj 1995, også Lichtenstein, der er omfattet.
Now that Austria, Finland and Sweden have become members of the Union, a new question mark hangs over the future of the EEA Agreement, which now covers only Norway, Iceland and (from 1 May 1995) Liechtenstein.
De såkaldte samarbejdsaftaler er ikke så vidtgående som associeringsaftalerne, ¡det de kun tager sigte på et intensivt økonomisk samarbejde.
Cooperation agreements are less compre­hensive than association agreements, their aim being merely to promote intensive economic cooperation.
Maghreb­landene (Algeriet, Marokko og Tunesien), Machrak­staterne (Egypten, Jordan, Libanon og Syrien) og med Israel.
The Community has concluded agreements of this kind with such countries as the Maghreb (Morocco, Algeria and
■ UDVIKLINGSPOLITIKKEN
■ DEVELOPMENT AID
Udbygningen af forbindelserne med udviklingslandene er for EU ikke kun en økonomisk nødvendighed med henblik på at sikre dens forsyning med råstoffer og opbygge større markeder for afsætning af fælles­skabsvarer, men er samtidig også med til at markere den internationale solidaritet med jordens fattige lande, ikke mindst de fattigste.
For the Community, promoting relations with the developing countries is not merely a question of economic necessity in order to secure its supplies of raw materials and to expand the markets for its goods; it is also a token of solidarity with the less prosperous and poorest countries on earth.
Udviklingssamarbejdet er nu forankret i traktaten om Den Europæiske Union.
The Treaty on European Union gives the Community special responsibility for devel­opment cooperation.
Hoved­målsætningerne for denne politik er nu som for udvikling af de fattigste lande, udviklings­landenes integration i verdensøkonomien og fattigdomsbekæmpelse.
The principal aims of this policy remain unchanged, namely to promote the development of the poorest developing countries, to help integrate them into the world economy and to combat poverty.
Lomé­aftalerne l­IV forbyder ¡ndforelse af kvantitative restriktioner.
The Lomé Conventions l-IV
Kun for nogle enkelte landbrugsvarer gælder der særordninger.
Under the Lomé Convention, exports from the ACP countries enjoy duty­free access to the Community market and quantitative restric­tions are prohibited; only in the case of a few agricultural products are there special arrange­ments.
Desuden er der gensidige forbud mod forskelsbehandling, for så vidt angår etableringsret og tjenesteydelser.
Discrimination is prohibited as regards the right of establishment and freedom to pro­vide services.
Også den i medfør af Lomé­konventionen etablerede ordning til stabilisering af eksportindtægterne, forkortet Stabex, bør nævnes.
Another notable aspect is the system set up to stabilize export earnings (known as Stabex).
Stabex­ordningen skal afhjælpe de negative virkninger af kraftige udsving i verdensmarkedspriserne for bestemte råstoffer, som spiller en vigtig rolle for AVS­staterne (kaffe, te, bomuld, jordnødder, bananer, træ og læder). Fra og med Lomé­konvention II har der desuden eksisteret en støtteordning for minedriftsprodukter, kaldet Sysmin.
This is designed to offset the negative effects of major fluctuations in world prices for certain raw materials on which the ACP countries' export earnings largely depend (such as tea, coffee, cotton, groundnuts, bananas, timber and leather).
I medfør af denne ordning kan AVS­staterne i tilfælde af, at deres produktionskapacitet for disse produkters vedkommende formindskes som følge af lavere verdensmarkedspriser eller andre forstyrrende faktorer, anmode Europa­Kommissionen om støtte (der skal tilbagebetales).
The scheme allows ACP countries to claim repay­able assistance in the event of reductions in production capacity owing to falling world prices or some other factor.
Desuden giver EU AVS­staterne gavebistand, lån på særlige vilkår, risikovillig kapital og lavtforrentede lån med henblik på udviklingsprojekter, navnlig inden for landbrug, infrastruktur, energi, industri og fiskeri.
The Community also provides subsidies, special loans, risk capi­tal and low­interest loans for development pro­jects, particularly in agriculture, infrastructures, energy, industry and fisheries.
Det vigtigste udtryk for disse bestræbelser er de såkaldte Lomé­konventioner fra hhv. 1975,1979, 1984 og 1989.
Lastly there is the Community food aid pro­gramme, which amounts to some ECU 500 million a year.
Disse konventioner rummer bestemmelserne for EU's og EU­medlemsstaternes samarbejde med en lang række lande i Afrika, Vestindien og Stille­havsområdet (AVS­staterne).
This form of development aid is steadily gaining in importance, espe­cially in the context of food/nutritional strategies and 'food­for­work' schemes.
Endelig bør også nævnes EU's fødevarehjælp, som er på ca. 500 mio. ECU om året, og hvis betydning som udviklingshjælp, navnlig inden for rammerne af fødevarestrategier og »food­for­work«­projekter, bliver stadig større.
The most significant expression of this con­cern is to be found in the Lomé Conventions of 1975, 1979, 1984 and 1989, which have formed the basis for cooperation between the Community and many African, Caribbean and Pacific (ACP) countries.
Endvidere skal man se på, om Fællesskabet kan gå ind i slutfasen af Den Økonomiske og Monetære Union med en fælles valuta.
EPILOGUE: THE FUTURE OF THE EUROPEAN UNION
Når man skal træffe disse meget vigtige beslutninger, må man ikke glemme følgende:
Despite the undoubted importance of these forthcoming decisions, one thing should not be forgotten.
Traktaten om Den Europæiske Union betyder ikke afslutningen på de europæiske integrationsbestræbelser, men blot et skridt i retning af dette mål.
The process of European integration and the progress already achieved can only be brought to fruition if they enjoy the support of the people of Europe and are sustained by a sense of European identity.
Dertil kræves der yderligere skridt i retning af integration, som det langt fra er sikkert, at alle parter i integrationsprocessen ønsker.
That this is something to which people are very sensitive is clearly reflected in opinion poll findings and in the poor turnout for elections to the European Parliament (last held in June 1994).
Opfattelserne af, hvad en Europæisk Union repræsenterer og skal lave, har hidtil været for forskellige.
It shows that people are not prepared to accept the inconsistency between grand declarations of intent and the failure to give substance to them in many areas of daily life.
Ikke desto mindre indeholder Maastricht traktaten en hensigtserklæring fra medlemsstaterne om, at de i 1996 vil indkalde til en regeringskonference, hvor der i lyset af de indhøstede erfaringer skal tages stilling til spørgsmålet om, hvorvidt der er behov for yderligere integration.
So while the two key areas of economic and monetary policy are now bound together by the goal of economic and monetary union, and although com mon institutional structures have been established for cooperation in foreign and security policy and in justice and home affairs, the EU as it emerged from the Treaty of Maastricht is still far from being a true State or federation.
Det siges heri udtrykkeligt, at det skal overvejes at styrke Parlamentets rolle ved at udvide anvendelsesområdet for medbestemmelsesproceduren, samt at der skal
That calls for much further-reaching steps along the integrationist road, and it is far from certain yet whether all those in volved in the process want to go that far.
Mange af de beslutninger, der træffes på fællesskabsplan, er komplicerede, og dette, sammen med svært gennemskuelige strukturer i EU, gør det vanskeligt for fællesskabsborgerne at forstå sammenhængen og hindrer den nødvendige følelse af solidaritet og samhørighed mellem dem.
But at least the Treaty of Maastricht contains a declaration of intent by the Member States to convene a further Intergovernmental Conference in 1996 to consider further steps towards integration in the light of the experience gained.
EU-borgernes følelser over for EU-samarbejdets troværdighed kan tydeligt aflæses af resultaterne af forskellige rundspørger og af den ret svage deltagelse i valgene til Europa-Parlamentet, senest i juni 1994.
Among the explicit aims of the conference are the intention to consider strengthening the role of the European Parliament by extending the scope of the co-decision process and to review the provisions on the common foreign and security policy, including the agreements on defence policy.
Den viste, at fællesskabsborgerne ikke har i sinde uden videre at acceptere afstanden mellem de vidtrækkende proklamationer og hensigtserklæringer og deres manglende gennemførelse på mange områder af det daglige liv.
The year 1996 is also the date for an initial assessment of whether the Community is ready to embark on the final stage of economic and monetary union and adopt a single EurojDean currency.
Borgerne må i højere grad end tidligere medinddrages i EU-samarbejdet.
The Union's citizens must be more closely involved in the development of the integration process.
De skal informeres og spørges. Det er de politisk ansvarlige blevet klar over.
They must be informed and consulted, and those in positions of responsibility now realize how vital this need is.
Oplysning og åbenhed er ikke længere kun tomme slagord, men har fundet konkret udtryk i foranstaltninger, man kan tage og føle på.
Openness and transparency are no longer mere slogans, but have become the basis for practical action.
Her kan f.eks. nævnes, at EU-organerne har forpligtet sig til at gøre deres handlinger mere gennemsigtige og til at sørge for, at beslutningerne for fremtiden bliver mere forståelige og overskuelige for borgerne.
This includes above all the selfimposed obligation on the Community institutions to make their activities more open and in particular to present the matters
hensyn til denne forpligtelse, får borgerne indtryk af, at EU spiller en rolle i deres dagligdag.
they deal with in an easily understandable form for the Union's citizens.
Kun sådan vil de blive overbevist om, at det betaler sig at gå ind for europæisk integration, som i det lange løb er det eneste, der kan sikre fred, frihed og velstand i Europa.
Only if these and other steps to improve the EU's everyday administrative and legislative practices are properly observed, will it be possible make the European Union a tangible reality in the daily lives of its citizens and to make people aware of the value of working towards a united Europe. And that unity is the only sure way to create and preserve peace, free dom and prosperity in Europe.
DEN EUROPÆISKE UNION fra begyndelsen til i dag (Fjerde udgave)
(Fourth edition)
Brochuren beskriver succeser og fiaskoer i Det Europæiske Fællesskabs udvikling fra efterkrigsårene til Den Europæiske Union af i dag.
This booklet describes the successes and failures of the European Community as it has evolved over the years since the Second World War into the European Union of today.
Visionen om et fredeligt og enigt Europa har allerede i mange generatio­ner været en ønskedrøm.
The vision of a peaceful, united Europe has been the dream of many generations.
Efter sidste verdenskrig tog en række europæiske statsmænd initiativ til oprettelse af det første Europæiske Fællesskab for kul og stål.
After the Second World War a group of European statesmen pressed for the creation of a European Community, initially covering just coal and steel.
Det bestod af seks lande.
It started with six member countries.
I løbet af over fyrre år er dette Fællesskab i flere omgange blevet både større og mere omfattende.
Over the 40 years since then the Community has steadily grown and expanded.
Fra 1995 er der 15 medlemslande, og andre ønsker at blive medlem.
Since the beginning of 1995 it embraces 15 Member States, and others are waiting to join.
Desuden er Fællesskabet ikke længere begrænset til kul og stål, ikke længere til det indre marked fra 1993 — det er blevet til en Union for alle mennesker.
The Community today is no longer confined to coal and steel, nor even just the single market, but has become a genuine people's Union.
Er vejen til Den Europæiske Union en succeshistorie?
Has the road to European Union been nothing but a success story?
Eller er visionerne fra dengang blevet knust i et bureaukratisk maskineri?
Or have the visions of yesterday been ground to dust in the wheels of bureaucracy?
Denne brochure prøver at give svar på disse centrale spørgsmål om den europæiske integration.
This booklet attempts to answer these and other basic questions about European integration.
Den gør rede for de forskellige etaper og beskriver, hvad der er gået godt, og hvad der er gået skidt.
It traces the different stages in its development and points to the successes and failures.
Samtidig kan læseren se, at visionerne fra 1950 om et fre­deligt velstandssamfund stadig er højaktuelle.
At the same time it attempts to show the reader that the vision of 1950 — of a peaceful, prosperous Community — is still relevant today.
Der er stadig lang vej til de europæiske folks Union. De næste milepæle er dog allerede I sigte, nem­lig reformkonferencen i 1996 og udsigterne til en udvidelse mod øst.
Although the road to the union of the peoples of Europe is still a long one, the next milestones are already coming into view in the shape of the review conference scheduled for 1996 and the prospect of enlargement to the East.
Det er en passende lejlighed til at kaste et blik på de tilbagelagte etaper og de grundlæggende mål.
Now is an appropriate time, then, to look back and reflect on the Community's past accomplishments and fundamental objectives.
Denne brochure er tænkt som en hjælp hertil, ikke mindst for læsere fra de nye medlemsstater.
We have produced this booklet to do just that — not least for the benefit of our new fellow citizens in Austria, Finland and Sweden.
FRI BEVÆGELIGHED ro OJ Q in ρ α; i= DO
FREEDOM OF MOVEMENT
Denne publikation udgives på alle fællesskabssprogene: spansk, dansk, tysk, græsk, engelsk, fransk, italiensk, nederlandsk og portugisisk.
This publication appears in all the official Community languages — Spanish, Danish, German, Greek, English, French, Italian, Dutch and Portuguese.
Manuskript afsluttet: juli 1994 Illustrationer: Bernd Mölck-Tassel Udgiver: Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer, Luxembourg, 1994 ISBN 92-826-8388-5 Bibliografiske data findes bagest i denne publikation
Manuscript completed in July 1994 Drawings: Bernd Mölck-Tassel
EKSF-EF-EAEF, Bruxelles · Luxembourg, 1994 Eftertryk tilladt med kildeangivelse, dog ikke til kommercielle formål
Luxembourg, 1994 ISBN 92-826-8391-5 Cataloguing data are given at the end of this publication.
Trykt på bleget klorfrit papir
Printed on white eh lori ne-f ree paper
H indringeme for personers fri bevægelighed inden for Den Europæiske Union er næsten faldet bort i løbet af de sidste 25 år.
European Union have tumbled over the past 25 years.
Lange bilkøer ved grænserne mellem EU-landene hører fortiden til.
Queues of vehicles at borders between EU countries are a thing of the past.
EU-borgerne kan nu rejse og bevæge sig rundt i Europa, næsten som i deres eget land.
Citizens of the Union can now travel or go about their business throughout Europe almost as if it were one country.
EU og dens medlemsstater har arbejdet hårdt for at nå dette resultat.
The EU and its member governments have worked hard to bring this about.
De første skridt, der gjorde det muligt at arbejde i en anden medlemsstat, blev taget i 60'erne.
The first steps creating the freedom to work in another Member State were taken in the 1960s.
Senere fulgte andre efter.
Others followed over the years.
Nedbrydningen af grænserne tog fart med etableringen af det indre marked — et område uden indre grænser, hvor varer, personer, kapital og tjenesteydelser uhindret kunne bevæge sig.
The flattening of fron­tiers accelerated with the creation of the European single market, a 'space without internal borders' in which goods, people, capital and services move un­hindered.
Det indre marked har været i kraft siden begyndelsen af 1993.
The single market has been in place since the beginning of 1993.
Der er dog stadig et par hindringer for den frie bevægelighed til bage, som det vil tage tid at få afskaffet.
There are still a few obstacles to free movement which take time to eliminate.
Personkontrol len ved grænserne har vist sig at være sværest at få bugt med. Dette skyldes, at regeringerne af hensyn til deres borgeres sikkerhed ønsker garanti for, at åbne grænser ikke fører til mere international terrorisme, narkotikasmugling, kriminalitet og illegal indvandring.
Identity checks at borders have proved the hardest. This is because governments, mindful of the security of their citizens, want to ensure that open frontiers will not lead to more international terrorism, drug smug­gling, crime and clandestine immigration.
Da dette nødigt skulle medføre, at de fordele, der er opnået med det indre marked, går tabt, har det fået dem til at koordinere deres politik for indre og retlige anliggender og udbygge politisamarbejdet.
To meet these legitimate concerns while safeguarding the achievements of the single market, governments are coordinating policies on justice and police matters and expanding cooperation between law enforcement agencies.
Men fri bevægelighed er ikke bare for rejsende.
But free movement is not just for travellers.
Også lønmodtagere, selvstændige, studerende og pensionister kan slå sig ned over alt i EU.
It also enables workers, self-employed persons, stu­dents and pensioners to settle anywhere in the EU.
Europa-Parlamentet, der er direkte valgt af EU-borgerne, og Kommissionen lægger fortsat pres på regeringerne for at få dem til at afskaffe de sidste forhindringer så hurtigt som muligt.
The European Parliament, directly elected by the citizens of the EU, and the Commission are keeping up pressure on governments to remove the last remaining barriers as quickly as possible.
Fri bevægelighed og sikkerhed me, narkotikasmugling og anden kriminalitet. Borgerne går heller ikke ind for fri bevægelighed, hvis det fører ti I mere mobile kriminel le og m indre sikkerhed.
Freedom of movement and security citizens who were unwilling to accept open frontiers and mobility if it resulted in more mobile criminals and less security.
»Vi må ikke glemme, at borgerne ønsker en stærk og sammenhængende udenrigspolitik samt et tættere samarbejde om spørgsmål som fri bevægelighed for personer, kontrol med indvandring, integration af de tremmede i vore samfund, samt bekæmpelse af terrorisme, narkotika og organiseret kriminalitet.«
'We should not forget that our citizens want to see a strong and coherent foreign policy as well as a more determined cooperation in the fields of freedom of movement, immigration control, the integration of foreigners in our societies, the fight against terrorism, against drugs, against organized crime.'
For at sikre borgerne fuld fri bevægelighed, uden at det går ud over deres sikkerhed, har det været nødvendigt med en række foranstaltninger.
Frontier controls on travellers within the single market have virtually been eliminated.
Regeringerne har været tvunget til enkeltvis eller sammen at finde på nye måder at bekæmpe illegal indvandring og kriminalitet på, om nødvendigtved stikprøveret stykke væk fra grænserne.
Waits at border crossings, which could last for hours at busy times, have disappeared with them. As a result journey times have been reduced.
Det fortsatte indvandringspres fra landene i den tredje verden og på det seneste også fra vis se områder i Østeuropa har gjort, at re geringerne har været nødt til at koordinere deres indvandrings- og asylpol itik.
The removal of frontier controls was accompanied by the lifting of restrictions on the amount of goods travellers could buy in another EU country and bring home.
Personkontrol af rejsende er praktisk talt blevet afskaffet i det indre marked.
To provide the citizen with full freedom of movement and, in parallel, ensure security and protection, a number of actions have been necessary.
Det samme gælder ventetiderne ved grænseovergangene, som før kunne være flere timer under spidsbelastninger. Dette har ført til kortere rejsetider.
Governments have had to devise ways of working, individually and together, to combat illegal immigration and maintain effective action against criminals, if necessary by spot checks away from national frontiers.
Afskaffelsen af personkontrol ved grænserne blev kombineret med lempelser i de re striktioner, der gjaldtfor de varer, rejsende kunne købe i et andet EU-land og tage med hjem.
The continued immigrant pressure from Third World countries, and more recently from some regions of Eastern Europe, has led to the need for governments to adopt coordinated positions in key policy areas like immigration and asylum rights.
Hermed har forbrugerne fået større frihed til at købe ind, lige dér hvor de ønsker. Det indre marked er blevet en realitet både for den almindelige borger og for forretningsmanden.
Jacques Santer on 21 July 1994 ina declaration to the European Parliament before it voted in favour of his designation as President of the European Commission serving a five-year term from 1995 onwards.