natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den nye kendsgerning er, at den tolereres i mindre og mindre grad, og at der bliver flere og flere lejligheder, hvor kvinderne føler den og gør indsigelser imod den.
Workingwomen have the sane problems as all employees, but they also have otherswhich go nuch further than those of worki,ng 1"ife although intimately linkedtothem.Forinstance,thedivisionofclonestictasksisamajorelementoftheir d.ai1y workloäd and plays a najor part in everyda.y working 1i-fe as itdoes d.uring strikes. ff gexism is d.efined as assigning women an inferior status, sexisn is at least as widespread as raciem; We pointed to the vicious circles of this tinferiorityr eärlier on . llhat is new isthattheyare noüt tolerated less and less and that wonen are feeling then and protestingagainstthemincreasinglyoften.
Kan fagforeningerne gøre noget ved det?
Can theunionsrespondto this situation
Antallet ef organiserede kvinder er steget meget både i Storbritannien og i Danmark.
Firstly, the unions were originally a male movement (and men regarded
Desuden er der ingen grund til, at kønsdiskriminering ikke skulle findes både blandt lønmodtagere og i resten af befolkningen (og endda i nogen grad hos de militante).
In a4y case there is no reeson why tsexismr shoulcl not occur ae widelyamong ernployees aB araong the reet of the population (wen, to some degree,anong themilitante).
Kvindernes andel af arbejdsstyrken er steget hurtigt i nogle år.
In recent yeerc women have entered working life at an ever accelerating on 1960; by 19?5 they nadehigher(ZO/"i"1950)' rate.
I Danmark udgjorde de 29$ af den samlede arbejdsstyrke i i960, og i 1975 nåede de op på 41$.
In Debmark they nade \p 29 fi of the total up 41 *. fn the IIK, where the initiaL was alittle they now make up 40 fii in Belgiurn, 35 f".
I Storbritannien havde de en lidt større andel (30$ i 1950), og er i dag nået op på 40$. I Belgien er deres andel på 35$.
In trbanee the increaee in theworking population between 1958 anat 1)'lJ wae accounted for by 'tJ!
I Frankrig har stigningen i ar bejdsstyrken fra 1968-1975 omfattet 159 000 mænd og 1 384 000 kvinder (de overstiger i dag 38$ af den samlede arbejdsstyrke).
OOO men and 1 384 000 women (now they nake up more than 38 fi ot the total).
Italien er lidt bagud, og kvinderne udgør her en meget stor del af hjemmearbejderne og mere generelt af de arbejdere, som ikke omfattes af forskrifter.
Italystill lags behincl; there women nake up a large part of hone workers anclt non€ general-1y, of workere who are not covered by any ru1es.
Overalt kan en betydelig del af stigningen forklares ved, at gifte kvinder har opretholdt deres arbejde eller er vendt tilbage til arbejdsmarkedet (mindst 25$ af de gifte kvinder i Danmark havde erhvervsarbejde i I960; det gælder for over 50$ i dag).
In every caset the great increase in numbers ean be e:rplained largely remaining at work or returning to work (in Denmark in by married wonen'l!60 l.eee than 2J S of marri.ed wonen workedi now nore than !O {" go to work).
Stigningen i fagforeningsmedlemskabet er fulgt med og ligger næsten på linje hermed.
llhis was followed a litt1e later by an increaee in fenale union mernbership.
I Danmark udgør kvinderne 33$ af LO's medlemmer mod, lad os gentage, 41$ af arbejdsstyrken (jf. 1.6.2.).
In Denmark women nake up 35 fr of membereof the LO - ae against 4'l fi of tlre working population (cf.
Kvindernes massive tilgang til arbejdsmarkedet er helt sikkert blevet støttet og fremmet af højkonjunkturerne i slutningen af 60'erne.
llhe maseive entry of wonen into working life nas cloubtless helpecl anclencouragecl by the econonic upewing of the late 1960s.
Men den er af et sådant omfang, at det går langt ud over de konjunkturbetingede vilkår.
But its scale isso great that it cannot be e:rplained merely by economtc conditions.
Den skyldes snarere en meget dybtgående holdningsændring (kvindernes holdning, og i anden række holdningen over for kvinderne) samt en ændring af de sociale roller.
Ratherit reftects a profound change of attituctes (tire attitudes of women and,secorrdarily attituctee toward.e wonen) and social roles.
Det er den plads, kvinderne indtager i vort samfund, som er ved at ændre sig.
Ihe place of womenj.n our eociety is changing.
For at anvende et udtryk, man har misbrugt inden for de sidste par år, der er ikke tale om en økonomisk, men om en samfundsmæssig udvikling.
1Io use a phrase that has been a little ovenrorkedin recent year6, this is not an economic but a cultural phenomenon.
Fagforeningernes tøven og vanskeligheder over for denne nye tingenes tilstand hviler således ikke udelukkende på deres traditioner og latente eller åbenlyse forbehold, udgået fra deres kerne af mænd.
llhe hesitancy and difficulties felt by the unions in face of this newsituation are, therefore, not on1-y a result of their traditions and thefatent or open reserv.ations of the nale nucleua. l[rey are also a quegtionof finiling effective ways and neans, as we pointed out above.
De skyldes også beskaffenheden af de effektive midler, som vi allerede har nævnt. Man ændrer ikke holdninger, som man ændrer lønnen, eller ting, som går igen i alle de
A type ofrelationship cannot be transformed like a rate of pay, nor a relationship aworkingrelationship).that the wonenrs which penetrates all other eocial relationships (1ike The tlifficultiee are also due, above all, to the fact movement antl the union novement spring from clifferent baeee.
Fagforeningerne har altid haft et halvhjertet forhold til kvindebevægelserne, selv om de betragter deres udgangspunkt med sympati.
The unionshave always had rather difficult relations with the womentE movements even where they have rooked. upon their basic intentions with gympathy.
Er fagforeningens ud valg vedrørende kvindeproblemer tilstrækkelige, eller kan kvinde grupper uden for fagforeningerne accepteres? At tale fortrinsvis om kvindernes vanskeligheder, er det ikke at sætte solidariteten mellem lønmodtagerne i anden række?
Are cornnrittees on womenrsproblerns wj.thin the unions enough, are non-union feminist groups acceptable ?Does givj.ngprioritytowomenrs cti.fficultiesnotputworkerssoliilarityin second.place
Både det dogmatiske sprog, som man i Italien og Frankrig har anvendt i forsøget på at udtrykke forholdene mellem mænd og kvinder som udnyttelse, og de beroligende metoder, der består i at handle "i kvindernes retning" og at tilføje et særligt kapitel i listen over faglige krav, risikerer ligeledes at skjule problemet.
Thereisa"riskthatthisproblemmay alsobedissembledbehincl the Ilarxist-based. language in which attempts were maile in rtaly and trbance tored.uce relationsbetween nenand womentoaquestionofexploitation,andbehindthemethods ofr.eassurancewhichconsistofworkingrtowardswomenrsrightsrand. add.ing a special chapter to the list of union clains.
Fagforeningerne kan hverken afslå at beskæftige sig med det, der ligger til grund for kvindebevægelsen, ej heller ligge fuldstændigt på linje med den. Den store sociale modsætning, der nu er ved at komme til udtryk, har sandt nok få chancer for at danne et parti eller organisere sig i interessegrupper.
For the unions can neither refuse to concern themselves with that which notivates feni.nism nor align themselves with it, The majormovement of social opposition which is currently expressing itself is certainly unlikely to set up a party or to organize itself in to an interest group.
Men den vil afgjort influere på partierne og de organiserede grupper og navnlig fagforeningerne.
3ut it will surely influence the organized parties ancl groups, especially the unions.
først og fremmest dem, der går ud af skolen uden uddannelse og uden eksamensbevis, og dem er der mange af overalt. Den sparer ikke de akademikere, der for nylig har forladt universitetet.
Keen national and. international cornpetition nay favour unprotected formsof work, especially in exposed. sectors and those whj.ch a new internationaldivisionoflabourwillbringintodecline,eghome working, und.ertakings on the fringe of legislation.
Vi kender ikke nogen undersøgelse af situationen for de arbejdsløse, som har opbrugt deres rettigheder til tillægsydelser, eller som afstår fra at søge beskæftigelse og udgår af arbejdsstyrken.
Nor does it spare recent grad.uates.hle lcnow of no study of the unemployed who have exhaustecl their entitlenentsto supplementary benefits or of those who have given up looking for a jobandhavebeenstruckofftheworkingpopulation1ist.
Disse nye marginalgrupper, som krisen har skabt, eller hvis antal krisen har forøget, har ikke vakt samme opmærksomhed overalt.
€?oups, born of the crisis or enlarged by it, havedegreesofattention"ftalyhaspaidmostconcern
Det er navnlig i Italien, man har beskæftiget sig med de første, fordi der her var flest af dem.
Tlhese new narginal attractedverydifferent to the first group, probably because it is most numerous there.
Næsten overalt har regeringerne truffet særlige foranstaltninger til fordel for unge arbejdssøgende.
Goverrunentprog?ammes have been set up in nost countries for young people seekingemploynent.
De langtidsledige har i meget mindre omfang været genstand for særforanstaltninger.
I'tuch less attentj-on has been devotett to the longterrn unemployed.
I Italien og i Frankrig har fagforeningerne forsøgt at samle de arbejdsløse. Dette forsøg på at give dem en ramme, inden for hvilken de kan udtrykke sig og aktionere, har tilsyneladende kun givet meget begrænsede resultater.
In ltaly and trbance the unions have tried to group the unemployed togetherbut this attenpt to provide them with a franework for expression ancl actionseems to have had only very limitect resulte.
I Storbritannien er det hovedsagelig de ikke faglige bevægelser til venstre eller til højre, men i begge tilfælde yderliggående frivillige, der har søgt at tage sig af dem.
In the UK it is mainJ-y non-uniongroups which try to help them, fron the left or the right but in either caseusually ertreme.
Alt i alt er de fortsat uden organisation.
In general they renain without much organization.
Trods omfanget og effektiviteten af dagpengene og de sociale programmer (navnlig for så vidt angår de arbejdsløse) giver tilstedeværelsen af denne masse (selv om den for størstedelens vedkommende hurtigt fornys), der er uden talerør og uden institutionel plads i samfundet, på længere sigt anledning til meget alvorlige problemer. Disse problemer gør sig gældende på meget forskellig måde, alt efter land, men de risikerer at blive et stort problem i fremtiden.
llhe existence of ihis marginaL group (which often renewa itself fairlyrapidly) without any channels of expression or institutional statug raisesvery serlous probleurs in the long terra, in spite of the scale and effectiveness of social benefits). are likely security patrnnentsancl social programnes (especially unenpLotrment Ttre probJ.ems are not equally apparent in all countriee but theyto be important in the ftrture,
Kendskabet til arbejdsgivernes verden er stadig util strækkeligt.
T6e worlcl of the employers is not yet known wel1.
Bagved den faglige organisations betryggende enhed (den eneste undtagelse fra denne enhed er Nederlandene), hvorledes er opfattelserne og beføjelserne da fordelt?
What is the clistributionof opinions and powers behind the reassuring unity of the trade associationg(the only exception to thie unity is the Netherlancls) ?
Hvorledes har de store økonomiske forandringer inden for de sidste tredive år, hvor lederne naturligvis har haft et altovervejende ansvar, givet sig udtryk?
What was the resultof the g?eat economic transfomation of the last thirty years for which ofcourse the employers had nucb responsibility ?
Hvilke virkninger har den nuværende krise haft?
What effects haa the recentcrieis had ?
Man ser kun hovedlinjerne.
We know only the general picture.
Man har længe vidst, at udvidelsen af virksomhederne og deres stabilitet også betyder, at chefen (lederen i den klassiske betydning, ejeren og virksomhedslederen) erstattes af løn nede ledere med højere eksaminer, som er blevet professionelle, og for hvem målsætningerne mindre er den umiddelbare profit end succes på længere sigt, mindre sikring af kapitalen og mere udviklingen af virksomheden, mindre kontrol end vækst.
Ae has been known for a long tine, the growüh ancl etability of undertakings aLso involves replacement of the employer (tle contractor, or, in the claesicalsense, the owner and head of the uncleetaking) by ernployee managers, who havehigher certificates and voeational gualifications, whose objectives are notso much inmediate profits as long:teru succeBar not so much protection ofthe heritage ae the development of the unttertaking, not so much control asgrowüh.
Man ved også, at denne opstilling er forenklet, at forskellene i begrundelserne ikke er så skarpe, og at den sociale virkning af denne fornyelse er begrænset gennem det faktum, at de nye managers ofte er sønner af de gamle chefer, som har gennemført en højere uddannelse, og at den sociale stabilitet er større, end den ser ud til.
Obviously thie picture is too sinplified, the tlifferences in rnotivationare not so clear-cut anat th€ socie1 effect of this replacement is neakenedby the fact that the new managers are ofüen the sons of the o1d boseear aftergraduating fron higher co11ege, and that there is nore eocial stability thanone night think.
Heraf følger ikke nødvendig vis, at organisationen svækkes. Skulle der være en generel ten dens i Vesteuropa, går den snarere i den modsatte retning, og visse store virksomheder har bidraget til at gøre deres nationale sammenslutninger mere aktive.
A. large undertaking is not just a larger underta,lcing but aböve all anuntlertaking which has nore autonony vis-ä-vie clirect narket pressureatwhether the preseur€s of the produce market or of the labour nerketr andone which can therefore have its onn econonic and social policy.
Men fordelingen af beslutningsmagten bør ændres noget.
0f courseeverlr undertaking is e ctecigion-naking centrer but a large undertaking hasa great€! nargin of freeclon here.
2) Udviklingen af meget store virksomheder, bl.a. i de centraliserede lande, hvor hovedsæderne for virksomhederne generelt ligger i de økonomiske centrer, har medført, at deres selv styre og deres betydning for de regionale sammenslutninger er forsvundet.
So the effect of the growth in size of unclertakings antl the increas€dnunber of rprofessionalr naneg:ers in countries wher€ the negotiation ieoften conducted by an employ€rar asaociation nuet be to strengthen rrot only the influence but also the intervention of the larger in the enployersr unclertalsingsworld), ancl in the associations (anA, nore Senerally, to give more weight to tbe undertakingsr o$n policy in relation to the aesociationsr directivee. llhis doee.not neceesarily nean that theorganization will be wealenedl the generaL trencl in t{estern E\Fope lsin the opposite dlrection and sone large unttertalcinge have contrlbutecltorrarcls rnatcing their national aeeociations more activ€.
I Frankrig er de store provinsenheder i dag for størstepartens vedkommende afdelinger eller datterselskaber
Eut it iloesrnean that the tlistrlbution of dccigion*a^king powerö nust charg€ guitcconsidlerably.
af en stor virksomhed.
in centralized.
Den lokale arbejdsgiverforening er i mindretal, i det mindste for så vidt angår den økonomiske be tydning.
lrhe 1ocal body of ernployers is in the minority, at least as regards econonic importance. Paris heaalguarters.
Hvor meget virksomhederne end bestræber sig på at decentralisere både de sociale beslutninger og den økonomiske forvaltning, er de lokale sammenslutningers magt be grænset.
lrhe major social policy decisions are taken in the However great the undertakingsr attenpts to decentralize social d.ecisions and economic nanagetnent, the 1oca1 associ.ations have restricted powers.
I hvor stort omfang gælder dette billede for Italien, Belgien og England?
To what extent is this picture arso true of rtaly,
Modsætningen i det sociale miljø mellem den højere og lavere middelklasse, modsætningen i op rindelse, uddannelse og fremtidsudsigter mellem kosmopolitiske akademikere og self made men og de lokale arvinger, modsætningen i forholdet til de offentlige myndigheder og kontorer, modsætningen på den ene side mellem folk fra samme skole og på den anden side de selvstændiges mistillid til staten og dens tjenestemænd.
Third.lyr the clistinctioa between large, nedium-sized has at times turneil into a genuine opposition, fostered emergencies. rn simple terms, there and ma1l uncl.ertakingsby the crisis and itssocialenvironment is an opposition of between the higher miclclle class and the provincial lower njilct].e c1assl an opposition of origin, training and prospects between the cosmopoLitan graduates and the 1ocal self-made nen and ctignitariesl an opposition of relations with the bureaucracy and the public authorities.
Kreditstramningen, priskontrollen og valuta politikken og trægheden på markedet forstærker disse modsætninger og udkrystalliserer dem ofte i sociale problemer.
on the one hand there are the men who come from the same schools, on the other hantt the digtrust of the self-mad.e nan towards the state and its officials.
De "virkelige chefer", dem der ejer og leder, bebrejder "teknokraterne" i de store virksomheder, at de bringer dem i fare gennem over drevne initiativer eller utilladelig eftergivenhed.
Theee controls, by the credit aqueeze, price monetary policy or the gloony market outLook and often crystallize rreal in socialrtechnocratsr problems.
Sammenslutningernes bestræbelser på at holde de to ender af kæden sammen bliver stadig vanskeligere.
Ttre bossesr, thosewho own andilirect, accuse the of the large undertakings of endangering their livetihoocl by taking excessivefind it rnore ancl measures or showing unpard"onable tolerance. more difficulttoclealwithbothends ofthis lhe association chain.
Arbejdsgivernes og lønmodtagernes fagforeninger
The trade associations of emplo.versand. ernployees
Selv om hverken lov eller praksis ude lukker, at den enkelte arbejdsgiver forhandler en aftale eller overenskomst, er det imidlertid arbejdsgiversammenslutningerne, der i Europa oftest har været fagforeningernes vigtigste partner i forhandlingerne.
Although nei.ther law nor practice prevents the indiviclual ernployer fromnegotiating an ag?eenent or convention, in Europe it is usually the employersr associations that have acted as the main partners of the unions in negotiations. rt is true that for the past twenty yea"s, wj.th the shift to bargaining at undertaking or plant level more importance has been given to the role of managernent and their become predoninant) anrl associatlons staff (in the united Kingdorn it hashave been left with the task of givlng advice and providing services and. coord.ination.
Ganske vist har der i de sidste tyve år været en tendens til, at forhandlingerne finder sted i virksomheden,
unctertakings can associate in ord.er to set up joint departments, clefencl their interests before Parliament and the governnents in rnatters of taxes, customs d.uties or creilit (functions which we shall call reconomicr for the sake of simplicity). lhey can arso associate as enployers in order to
Inden for de nationale tværfaglige organisationer er de to funktioner snart adskilt (BDA og EDI i Tyskland, og det samme gælder Irland), snart forenet (Belgien, Italien, Frankrig - Stor britannien ved sammenslutningen af British Empoyers' Confederation. Federation of British Industry og National Manufacturers Association i Confederation of British Industry i 1965).
of negotiate with a joint social formulate the basic lines view before the legislator the employeest representatives, policy or assert their point of andthepublicinspectorates(tsocialtfirnotions).llhetwofirnctionsaresometimes combined. in the primary employerst associations which generallygroup undertakinpis according to inclustry whether at 1ocal or national leve1(oftenthoythensetups,ispecializedbodysuchasthersocialcotmitteelin the Fecteral Republic of 0ermarly), sonetimes they are separate.-1fhe sarneappliestothegroupingsbymajorbranches(tfederationsrorunions).lastly, the two functions are sonetimee.gepa"ate in the national inter-tracteassociations (fDl ancl BDI in the Fecleral Republic of Gerrnany, the earne in Ireland), sometimes combined (Belgiurn, Ttaly, Fbance - the UK now also belongsto this group since the merger of the British trlnployers Confederationr the Federatjon of British lndustry ancl the National I'Ianufacturers Association to form the Confecteration of British fndustry in 1965).
Den generelle opbygning af arbejdsgiversammenslutningerne er ens (og den svarer i princippet til opbygningen for løn modtagernes fagforeninger). De oprindelige sammenslutninger af virksomheder (for hver lille branche, dvs. alt efter tilfælde pr. produkt, pr. marked, pr. teknologi, pr. materiale) slutter sig dels sammen pr. branche (vertikal organisation; f.eks. metalindustri og tekstilindustri) og dels pr. lokalitet eller pr. region
The employersr associations have the same general structure (whichcorrespondsinitsprinciplestothatoftheemployeesrunions).Prirnarycornpany groups (by srna11 branches, ie by proctuct, by market, by technologr or by nateri.als), either fed.erate by branch (verticaL organization, eg netal-wotk, texti.les) or by loaality or region (horizontal organization, eg provincial or depa:rtmental association).
Til gengæld varierer de respektive beføjelser meget.
Yet their respective powers vary considerably.
I Danmark har Arbejdsgiverforeningen (DA) stor kompe tence; den forhandler og undertegner overenskomster, den træffer beslutninger om eventuelle lock-out'er, og den fører enhver form for arbejdsmarkedspolitik for arbejdsgiverne.
Itre Enployere' Confed.eration (Ol) in Denmark has very substantial powers.negotiates and signs conventions, decides on any lock-outs and administers
Italien er meget tæt herpå, trods den uhyre store forskel i klimaet på arbejdsmarkedet. Confindustria har ansvaret for at udforme den økonomiske og sociale politik på arbejdsgiverside, at indføre hovedlinjerne i denne politik i de tværfaglige aftaler og meget nøje kontrollere drøftelserne på brancheplan.
It theemployersrentiresocialpolicy.Thesituationinftalyisveryeinilartin epite of its exbremely clifferent social climate, There the t9glJCi]IlggEigt is responeable for defining the employerEt econonic and social policyr forenshrining the broad lines of this policy in intertrade agreements anit veryclosely controLling the branch cliscussions.
Den har været ledet af nogle af de betydeligste italienske industriledere. Trods udtrædelsen i slut ningen af 50'erne af virksomheder, som er delvis statsejede (sammensluttet i to forbund, ASAP for olie og kemi, Intersind for de andre), står den i spidsen for den italienske arbejdsgiverforenings aktion.
It hae been heailecl by some ofthenajorltalianleadersofindustry.fnspiteoftheeecessionofthestate-participation undertakings in the late 1950s (grouped in two federations,ASAP for the oiI and chemical industry, Intersind for the others) it clirectsthe activities of the ftalian ernployers wel1.
Ligeledes er det i Nederlandene hovedorganisationerne, med et halv privat, halvt offentligt ansvar, der kontrollerer beslutningerne i brancherne, især med hensyn til løn.
Similarlyr in the Netherlanctslthe central organizations with both private anct public responsibility verycarefully vet the branch decisions, especiälly where:they röIäte'to wgges.
I modsætning hertil findes der i Irland flere sammen slutninger, hvoraf den langt vigtigste i den private sektor er Federated Union of Employers. Inden for Employer-Labour Conference, der siden 1970 har forhandlet de landsdækkende lønaftaler, en ar bejdsgiverdelegationen en koalition, der under navnet Irish Employers' Confederation omfatter Construction Industry Federation. Electrical Contractors Federation.
At the other extrerne, in lrelancl, there are several groupingsl by farthe noet irnportant of whioh in the private sector being the Fetleratetl Union