natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Dette er i det mindste en delvis forklaring på, hvorfor denne sektions midler er betydeligt mindre end »Garantisektio-
This explains, at least in part, why this Section's resources are much smaller than those of the Guarantee Section.
Fællesskabet arbejder derfor på at koncentrere de disponible midler om »problemområder«.
The Community is therefore making efforts to concentrate the available resources on problem regions.
Over halvdelen af strukturmidlerne gik i 1987 til sådanne områdespecifikke foranstaltninger, heraf alene 24% til ugunstigt stillede områder.
In 1987 over half of structural expenditure went to territorially specific measures, including 24% for the less-favoured areas programme alone.
Yderligere knap en fjerdedel af udgifterne gik til foranstaltninger til for bedring af forarbejdnings- og afsætningsbetingelser for landbrugsprodukter.
A further quarter, or just under, of expenditure went on measures to improve the ways in which agricultural products are processed and marketed.
De generelle strukturelle foranstaltninger (investeringsstøtte til enkelte virksomheder og uddannelsesstøtte) udgjorde 14%.
General socio-structural measures (investment aid to individual farms and aid for training programmes) accounted for 14%.
Der er i de seneste år med rette blevet talt meget om udgifterne til den fælles landbrugspolitik. Tallene taler deres tydelige sprog.
Over the last few years there has. very rightly, been much discussion about expenditure on the common agricultural policy.
I løbet af de seneste 10 år er landbrugsudgifterne næsten blevet firedoblet.
The figures speak for themselves: over the last 10 years farm expenditure has almost quadrupled.
Udtrykt i faste priser er de siden 1975 årligt steget med 7,5%.
Since 1975. in terms of constant prices. it has been expanding at about 7.5% per year.
Landbrugsudgifterne vokser således tre og en halv gang så hurtigt som bruttonationalproduktet i Det Europæiske Fællesskab.
This rate is three-and-a-half times the in crease in the Community's gross domestic product.
Alt i alt kostede pris- og markedspolitikken i 1987 ca. 27,5 mia. ECU, hvilket var en rekord.
Total expenditure on prices and markets in 1987 was the highest ever, at some ECU 27.5 billion.
Grundene til denne udvikling er klare nok: Landbrugsproduktionen overstiger i dag på mange markeder Fællesskabets behov; stadig større midler var nødvendige til at opkøbe overskud, oplagre og endelig atter at afsætte dem ofte til under en tredjedel af ophavsprisen.
The reasons for this are clear: in many sectors agricultural production has outstripped consumption and ever greater amounts of money have become necessary to buy up and store surpluses, and then dispose of them, often at less than one-third of their purchase price.
Den uhæmmede stigning i landbrugsudgifterne truede nu også med at lamme Fællesskabets handleevne: Landbrugspolitikken slugte midler, som der var presserende behov for på andre områder. Kommissionen havde alle rede i slutningen af 1960'erne advaret Rådet med denne udvikling.
Despite high support expenditure, farmers' incomes have fallen under the pressure of structural surpluses, while the unchecked increase in farm expenditure has threatened the Community's freedom of manoeuvre: farm policy has swallowed up resources which are urgently needed in other fields.
Men først finansieringsvanskelighederne i 1980'erne bragte bevægelse i situationen, og førte til en række beslutninger om reformer for at begrænse landbrugsudgifterne, og for atter at skabe et sundt grundlag for Fællesskabets finansiering.
As far back as the late 1960s the Commission had warned the Council of this trend, but it was only the difficulty of financing the policy in the 1980s which brought matters to a head and finally led to a series of reforms design ed to restrain farm production and bring the Community's finances back onto a sound footing.
At landbrugspolitikken indtager en så vigtig plads på Fællesskabets budget, skyldes til syvende og sidst også medlemsstaternes tøven med at indføre andre former for fælles politik med samme integrationsgrad, der ligesom landbrugspolitikken forudsætter en reel finansiel solidaritet.
The fact that the Community's budget is so strongly weithted in favour of agriculture is also due to Member States' slowness in setting up other common policies with the same degree of integration, requiring genuine financial solidarity in the same way as farm policy.
På andre områder skal fællesskabspolitikken udbygges yderligere for at blive effektiv.
Community policies in other fields need to be expanded further in order to become effective.
Inden for regional- og socialpolitikken har man taget de første skridt.
The first steps have already' been taken in regional and social policy.
Ud gifterne under EUGFL skyldes jo også i et vist omfang overvejelser, som egentlig ikke har noget med landbruget at gøre, som f. eks. nødvendigheden af at bevare et tilstrækkeligt befolkningsgrundlag i de fattigste områder; disse udgifter burde følgelig finansieres via andre af Fællesskabets politikker.
It should also be mentioned that EAGGF expenditure is sometimes attributable to factors which have nothing to do with agriculture, such as the need to maintain an adequate population in the very poorest areas. It would be sensible if part of such expenditure were taken over by other Community policies.
Landbrugsprodukter og levnedsmidler spiller en betydelig rolle i den internationale samhandel.
Farm products and foodstuffs play a major role in international trade.
Landbrugsprodukter udgjorde i 1987 ca. 13% af den samlede verdenshandel.
In 1987 farm pro ducts accounted for about 13% of total world trade.
Af Fællesskabets samlede eksport udgør landbrugsprodukter ca. 8% ; for importens vedkommende endog ca. 16%.
They represent about 8% of the Community's total exports, and about twice as much of its imports.
Aktiv deltagelse i verdenshandelen
Active participation in world trade
Betragtes alle varer under ét er Fællesskabet verdens største handelsmagt.
For all goods taken together the Community is the world's largest trading power.
Dette gælder også for landbrugshandelen: Europa er langt den vigtigste importør og den næststørste eksportør af landbrugsprodukter og levnedsmidler.
This goes for farm trade also: the EEC is by far the biggest importer and the second biggest exporter of farm products and foodstuffs.
Fællesskabet indførte i 1987 land brugsvarer og levnedsmidler for over 58 mia USD fra tredjelande.
In 1987 the Community imported farm pro ducts and foodstuffs valued at over USD 58 billion.
Fællesskabets andel i landbrugsimporten på verdensplan er ganske vist faldet svagt i de seneste år, men udgør stadig 22%.
Its share of total world farm imports has admittedly fallen a little over the last few years but still amounts to 22%.
De Forenede Stater og Sovjetunionen, der hver tegner sig for ca. 10% af landbrugsimporten.
Japan, the United States and the Soviet Union, each accounting for around 10%, lie far behind.
Til trods for de bedre forsyninger med levnedsmidler, som den fælles landbrugspolitik har gjort mulig, har Fællesskabet ikke isoleret sig. men står åbent over for verden.
Despite the improved supply of foodstuffs made possible by the common agricultural policy, the Community has by no means cut itself off from the rest of the world.
Siden 1973 er Fællesskabets udførsel af landbrugsprodukter og levnedsmidler hvert år steget stærkere end importen.
Since 1973 the annual increase in the Community's exports of agricultural products and foodstuffs has been greater than in its imports.
Som eksportør af landbrugsprodukter indtager Fællesskabet i dag en anden plads efter De Forenede Stater, der samtidig er den vigtigste leverandør for det europæiske marked.
As an exporter of such products the Community is now second only to the United States, which is also the European market's main supplier.
Fællesskabets andel af landbrugseksporten på verdensplan udgør ca. 12%, USA's ca. 16%.
The Community's share of world farm exports is a good 12%, while that of the USA is about 16%.
Til trods for at den fælles landbrugspolitik har givet mulighed for betydelige produktionsstigninger, er der stadig underskud på Fællesskabets handelsbalance for landbrugsprodukter: Omkostningerne til indførsel af landbrugsprodukter og levnedsmidler var i 1986 ca. 24 mia. ECU større end værdien af eksporten.
Although the common agricultural policy has made possible con siderable increases in production, the Community's farm trade balance is in deficit: the cost of its imports of farm products and foodstuffs in 1986 was around ECU 24 billion higher than the value of its exports.
En stor del af Fællesskabets landbrugsimport omfatter landbrugsstoffer til industrien.
A large part of the Community's imports is accounted for by agricultural raw materials for industrial processing.
Så ledes indførte Fællesskabet i 1985 træ, kork. naturfibre, skind, huder og andre landbrugsråstoffer til en værdi af næsten 12 mia. USD.
In 1985 its imports of wood, cork, natural fibres, skins, hides and other agricultural raw materials were worth nearly USD 12 billion.
Billigt foder som maniok, majsglutenfoder og soja er af stor betydning for det europæiske dyrehold.
Inexpensive feeds such as manioc, corn gluten and soya are very important for European livestock farming.
For disse produkter indtager Fællesskabet en første plads på verdensmarkedet: F eks. tegner Europa sig for ca. halvdelen af den samlede sojaimport.
The Community is the world's biggest customer for these products: for example, around half of all the world's soya trade is accounted for by European imports.
En anden vigtig post på importregnskabet er produkter, som ikke kan dyrkes i Fællesskabet på grund af de klimatiske betingelser, som kaffe. the. kakao, krydderier og forskellige sorter frugt og grønsager.
A major item in the list of imports is made up of products which cannot be produced in the Community because of its climate, such as coffee, tea, cocoa, spices and various fruits and vegetables.
Pd landbrugsområdet udfører Fællesskabet levnedsmidler forarbejdet på basis af kød og korn.
The Community's farm exports are predominatly processed foodstuffs, meat and grain.
Kød, ost, vin, alkohol, levnedsmiddelkonserves, æg og fjerkrækød hører til de store eksportartikler fra det europæiske landbrug og den europæiske levnedsmiddelindustri.
Large quantities of cheese, wine, spirits, preserved food, eggs and poultrymeat are exported by Europe's farming and foodstuffs industry, providing farmers with new outlets and contributing to the health of the food-processing sector.
Denne eksport åbner nye afsætningsmarkeder for de europæiske landmænd og bidrager til en sund handel med fødevarer. For en række andre produkter var den øgede eksport
In the case of a few other products, however, exports have been increased as an expensive emergency measure to reduce the surpluses which have arisen.
Fællesskabets andel i verdenshandelen med landbrugsprodukter ti mia. USD)
The Community's share of world farm trade tin billion USD)
Fællesskabets import fra tredjelande
Community imports
Fællesskabets udforsel til tredjelande
Total world trade in farm products
For en verdensomfattende samhandel — Landbrugshandelspolitikken
Promoting world trade: the policy on agricultural trade
Allerede før oprettelsen af Fællesskabet havde de senere medlemsstater indgået handelsaftaler for landbrugsprodukter med mange tredjelande.
Even before the Community was founded, the Member States had already concluded trade agreements on agricultural products with many nonmember countries.
Endvidere deltog de fleste af de oprindelige medlemsstater i internationale organisationer som De Forenede Nationers Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisation, eller Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD) og alle var tiltrådt Den Almindelige Overenskomst om Told og Udenrigshandel (GATT).
In addition, most of the founder members belonged to such international bodies as the United Nations Food and Agriculture Organization and the Organization for Economic Cooperation and Development (OECD) and all had subscribed to the General Agree ment on Tariffs and Trade (GATT).
Ved oprettelsen af Toldunionen og indførelsen af en fælles toldtarif har Fællesskabet også overtaget medlemsstaternes kompetence inden for uden rigshandelspolitik. Det er derfor Fællesskabets opgave at forhandle om reglerne for verdenshandelen i internationale gremier, og at indgå handelsaftaler med tredjelande.
With the establishment of the customs union and the introduction of a common external tariff the Community also took over responsibility for external trade policy: the international negotiation of rules to govern world trade and the conclusion of trade agreements with nonmember countries are now Community matters.
Her har én målsætning prioritet: fremme af en så fri international samhandel som mulig — en livsvigtig faktor for Europa, der indfører ca. 1/5 af sine råstoffer, og er afhængig af af sætningsmarkeder for sine industri- og landbrugsprodukter i tredjelande.
The priority objective is to keep international trade as free as possible — a vital matter for the Community, which imports about one-fifth of its raw materials and depends on markets outside the Community for the disposal of its industrial and agricultural products.
Et net af handelsforbindelser
A network of trade relations
1 mellemtiden har Fællesskabet indgået bilaterale aftaler med over 120 tredjelande, og spiller en væsentlig rolle i ca. 30 multilaterale overenskomster.
The Community has now concluded bilateral agreements with more than 120 nonmember countries and is a participant in about 30 multilateral agreements.
Kilder: Eurostat, De Forenede Nationer.
EUR 6 EUR 9 Source: Eurostat, United Nations.
Tilsvarende aftaler er indgået mellem Fællesskabet og en række sydamerikanske stater, Jugoslavien og adskillige lande i Middelhavsområdet, hvis udvikling Fællesskabet støtter ved hjælp af en omfattende samlet strategi.
Most Mediterranean countries are able to export their industrial products to the Community free of customs duties and without quantitative restrictions, while trade in agricultural products has also been liberalized, with the Community introducing tariff concessions for many such Mediterranean products.
Internationalt samarbejde indenfor rammerne af GATT
International cooperation under GATT
Den »klassiske ramme« for international handel udgøres af Den Almindelige Overenskomst om Told og Udenrigshandel, som Fællesskabet tiltrådte i 1963.1 GATT er ca. 100 nationer blevet enige om fælles regler for samhandel og om bilæggelse af handelskrige.
The classical framework for international trade is provided by the General Agreement on Tariffs and Trade, to which the Community acceded in 1963. Under GATT about 100 States have agreed on common rules for trade in goods and the settlement of trade disputes.
Ved flere forhandlingsrunder kunne importtolden sænkes betydelig, og mængdemæssige indførselsbegrænsninger kunne i stort omfang fjernes.
In a number of negotiating rounds import duties have been considerably reduced and quantitative restrictions on imports have been substantially removed.
Denne fleksibilitet er en måde at beskytte og stabilisere Fællesskabets marked, således som det tilstræbes i markedsordningerne, mod de store udsving i verdensmarkedspriserne.
tions) against major fluctuations in world market prices, and thus of stabilizing it.
I modsætning til almindelig told, der normalt opkræves som en fast procentsats af indføreselsprisen, var det derfor umuligt at fastlægge importafgifterne til et bestemt niveau, at »binde« dem. som man siger.
Unlike customs duties, which are normally a fixed percentage of the import price, it has not proved possible to fix levies at any given level, or to 'bind' them, as the term is.
For at importafgifterne alligevel skulle kunne accepteres af handelsparterne i GATT har Fællesskabet gjort indrømmelser for mange andre landbrugsprodukter. Herunder så vigtige produkter som oliefrø, proteinplanter, forskellige former for foder, fårekød, ris og frugt samt grønsager for blot at nævne nogle eksempler.
In order that these levies should nonetheless be accepted by the Community's trading partners in GATT, the Community had to make concessions on many other agricultural products, including such important ones as oilseeds, protein plants, various feedingstuffs. sheepmeat, rice, fruit and vegetables, to name only a few.
Inden for rammerne af bestemte maksimale mængder er det også muligt at importere oksekød og levende kvæg til Fællesskabet uden at der skal betales importafgift.
Up to certain maximum quantities, beef, veal and live cattle may be imported without levies having to be paid .
For ca. 70% af landbrugsimporten til Fællesskabet gælder i dag lave bundne toldsatser, eller den er endog fritaget for told og importafgifter.
About 70% of the Community's farm imports are now subject to low, bound rates of duty or may even be completely free of any duty or levy.
Mange tredjelande har indstillet sig på denne situation og derfor udvidet deres leverancer af importafgiftsfrie produkter stærkt.
Many non-Community countries have adapted to this situation and greatly expanded their deliveries of those products which are free of levies.
Fremfor alt den omfattende foderimport fra tredjelande volder den fælles landbrugspolitik problemer. Produkter som maniok, majsglutensæd eller søde kartofler, hvis lave told satser er bundet via GATT. fortrænger dyrt indenlandsk korn fra fodermarkedet, og bidrager således til større overskud på kornmarkedet.
The category of import from outside the Community which has caused most trouble for the common agricultural policy is livestock feed: such products as manioc, corn gluten or sweet potatoes, with low rates of duty bound under GATT, tend to drive expensive in digenous grain out of the livestock feed market and lead to higher surpluses on the cereals market.
Under forhandlingerne med sine han delspartnere arbejder Fællesskabet derfor på en mere afbalanceret udformning af den ydre beskyttelse for den forskellige produkter, og på at fjerne disse forstyrrende faktorer.
In its negotiations with its trading partners, the Community is endeavouring to strike the right balance in the external protection afforded to the various products con cerned and to eliminate these disturbances.
En fair partner i verdenshandelen
Fairness in world trade
Til trods for de omfattende indrømmelser Fællesskabet har gjort for importen af land brugsvarer, har dette ikke bragt den internationale kritik af den fælles landbrugspolitik til ophør.
Despite the extensive concessions which the Community has made on imports of agricultural produce, international criticism of the common agricultural policy has not fallen silent.
Mange tredjelande bebrejder Fællesskabet, at det med dets importafgifter til fordel for den indenlandske produktion, isolerer sig i forhold til de globale landbrugsmarkeder.
Many nonmember countries accuse the Community of trying to insulate itself from world agricultural markets through its system of levies, for the benefit of domestic producers.
Endvidere skulle Fællesskabet ved betaling af eksportrestitutioner, til trods for produkternes ikke konkurrencedygtige priser, have udvidet sin andel af verdenshandelen på ulovlig måde. og truer derfor andre landbrugsprodukteksporterende landes afsætningsmuligheder. muligheder.
They also claim that the Community has unwarrantably expanded its share of world trade by paying export refunds to offset its uncompetitive prices and that it is thus jeopardizing the outlets available to other countries exporting farm produce.
Ganske vist er Fællesskabets import af korn og visse andre produkter, der er af særlig vigtighed for det europæisk land brug, gået tilbage i de seneste år.
Admittedly, the Community's imports of cereals and some other products which are of particular importance in European agriculture have fallen over the last few years.
Fællesskabets landbrugsimport er imidlertid stadig så stort, at Fællesskabet er forblevet verdens største importør af landbrugsprodukter.
1 lowever, the Community's agricultural imports are still high enough to make the Community the world's biggest importer of farm produce.
De Forenede Stater — der hører til de voldsomste kritikere af den fælles landbrugspolitik — havde i 1986 i landbrugshandelen med Fællesskabet et overskud på over 2.5 mia. ECU.
The United States (one of the sharpest critics of the common agricultural policy) had a surplus in agricultural trade with the Community of more than ECU 2.5 billion in 1986.
Fællesskabets andel af landbrugseksporten på verdensplan er i de seneste år kun steget ubetydeligt: Eksporten steg i perioden 1973 til 1986 fra ca. 10% til 12,3%.
significantly increased over the last few years: between 1973 and 1986 it rose from around 10 to 12.3%.
Dette viser, at der ikke, som fremfor alle USA hævder, er tale om en aggressiv konkurrence fra Fællesskabets side.
The Community cannot therefore be guilty of the cut-throat competititon of which it is accused, by the United States especially.
De Forenede Staters andel af landbrugseksporten på verdensplan er ganske vist faldet svagt i de seneste år (fra 19% til 17%). Dette fænomen kan imidlertid ikke alene forklares ved henvisning til den øgede fællesskabsandel.
Although the United States' share of world farm exports has fallen slightly over the last few years (from 19 to 17%), this cannot be explained by the increase in the Community's market share alone.
Det samme resultat nåede for øvrigt en GATT-undersøgel-se frem til i 1983, efter at USA havde indledt en formel klage imod de europæiske eksport restitutioner for hvedemel.
This was the conclusion reached in 1983 by a GATT investigation, after the United States had made a formal complaint against the Community's export refunds on wheat flour.
Også De Forenede Stater og andre store producentnationer støtter deres landbrugseksport ved hjælp af særlige eksportforanstaltninger.
The United States and other major producers also have special measures to support farm exports.
Disse foranstaltninger er ofte langt mindre gennemskuelige end Fællesskabets eksportrestitutioner.
These are frequently much more difficult to identify than the Community's export refunds.
Landbrugshandelen med Den Tredje Verden — Åbne markeder med henblik på udvikling ved egen kraft
Agricultural trade with the Third World: open markets to promote self-sustained development
For mange lande i Den Tredje Verden er eksporten af landbrugsprodukter en af de vigtig ste kilder til valutaindtjening og en forudsætning for landets fortsatte økonomiske udvikling.
For many Third World countries the export of farm produce is an important source of foreign exchange and the basis of their further economic development.
For at støtte denne proces har Fællesskabet lettet udviklingslandenes adgang til mar kederne inden for Fællesskabet.
In order to support this process, the Community has considerably improved developing countries' access to its markets.
Fællesskabet har, i modsætning til hvad der gælder for handelen med industrilande, givet afkald på tilsvarende indrømmelser fra udviklingslandene.
Unlike its trade with industrial countries, the Community does not insist on equivalent concessions from the beneficiaries.
Handelen med landbrugsprodukter yder således et betydeligt bidrag til udviklingshjælp. lingshjælp.
In this way. farm trade makes a considerable contribution to development aid.
A ¡mindelige toldpræferencer
Generalized tariffpreferences preferences
Næsten 130 udviklingslande kan levere deres industrivarer, tekstilprodukter og landbrugsprodukter på særbetingelser til Fællesskabet: Importtolden er betydelig mindre end forhandelen med industrilande, eller er endog fjernet.
Nearly 130 developing countries are able to send the Community industrial goods, textiles and farm products on preferential terms: import duties are appreciably lower than in trade with industrial countries, or they may even be waived completely.
Denne »almindelige præferenceordning«, der skyldes et europæisk initiativ fra 1963, har i løbet af 1970'erne fået tilslutning fra alle vestlige industrilande.
During the 1970s. all the western industrial countries joined this 'generalized scheme of preferences', which stemmed from a European initiative of 1963.