natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I de fleste til fælde er forsinkelserne specifikke for systemet for udviklingsfremmende foranstalt ninger i hvert enkelt land.
In most cases delays are specific to the incentive system in each country.
Vi har imidlertid opstillet én fælles forudsætning (som resultaterne i øvrigt ikke er følsomme for), nemlig at standardperioden for projektbyggeri er ét år (således at den gennemsnitlige forsinkelse under forudsætning af ensartede byggeudgifter, før der kan indsendes en anmodning om udbetaling af den bevilgede støtte i de tilfælde, hvor projektets byggefase må være fuldført inden indsendelse af en sådan anmodning, typisk er seks måneder).
We have however made one common assumption (to which incidentally the results are not sensitive) namely, that the standard project construction period is one year (so that given uniform project expenditure the average delay before a claim can be made in those cases where project construction must be complete before claim submission is typically six months).
4. trin: Korrigering for udgiftsposter, der ikke er støtteberettigede.
Step 4: Adjustment for ineligible items of expenditure
Ikke alle projektudgifter er berettiget til at modtage støtte i form af ud viklingsfremmende foranstaltninger.
Not all project expenditure is eligible for incentive assistance.
Faktisk ydes der kun sjældent støtte til driftskapital, medens der ikke i alle tilfælde ydes støtte til jord, bygninger og fabriksanlæg.
Indeed, as we shall see, working capital is only rarely subsidised while land, buildings and plant are not aided in every case.
For at tage hensyn til forskelle i udviklingsfremmende foran staltningers dækningsområde (idet vi bruger oplysningerne i synopsistabellerne) må vi for det første bestemme os for en hensigtsmæssig nøgle for forholdet mellem jord : bygninger : fabriksanlæg for et typisk projekt i hvert land og for det andet identificere det eventuelle typiske forhold mellem anlægs- og driftskapital.
To take account of differences in the coverage of incentives (using the information in the synopsis tables) we need, first, to decide on an appropriate land : buildings plant key for a typical project in each country and, secondly, to identify the typical relationship (if any) of fixed to working capital.
For så vidt angår fordelingen af udgifterne til anlægsaktiver, har vi valgt at anvende de nøgler, der anvendes i Fællesskabets system for koordination af regionalpolitikken, i de vigtigste evalueringer, eftersom det er meningen, at de skal repræsentere fordelingen af anlægsaktiver på typiske projekter i medlems staterne.
As far as the distribution of fixed asset costs is concerned we have chosen to use the keys applied in the EC's regional policy coordination system in the main valuations, since these are meant to represent the fixed asset breakdown of typical projects in the EC countries.
Disse nøgler er:
These keys are:
Forbundsrepublikken Tyskland
France Germany Ireland Italy Luxembourg Netherlands United Kingdom
Man kan måske indvende, at til brug ved internationale sammenligninger bør man faktisk anvende den samme nøgle for anlægsaktiverne i alle landene.
It could be argued that, for the purposes of international comparison, one should in fact use the same fixed asset key in all countries.
Med hen-
With
blik herpå foretog vi sensitivitetsprøver ved at anvende to andre nøgler, hvor­af den ene var jord/bygningsintensiv (dvs. jord 10, bygninger 60, fabriksanlæg 30) og den anden var fabriksanlægsintensiv (dvs. jord 5, bygninger 25, fabriks­anlæg 70) ­ ensartet for alle foranstaltningsbuketter for at se, hvilken ind­virkning dette ville have på klassificeringen af de forskellige buketter.
this in mind we tested for sensitivity by applying two other keys - one land/building intensive (i.e. land 10 buildings 60 plant 30) and the other plant intensive (i.e. land 5 buildings 25 plant 7ο) - uniformly to all incentive packages to see what the impact of this would be on the ranking of the various packages.
Hvad klassificeringen angår, var resultaterne ikke mærkbart forskellige fra dem, der blev fundet ved brug af Fællesskabets koordinationsnøgler ­ hvilket ikke var særligt overraskende, eftersom de støtteberettigede udgiftsposter, således som vi vil se det i synopsistabellerne (og også i anden del af denne rapport) ikke udviser større forskelle mellem de udviklingsfremmende foranstaltninger indbyrdes, og en specificeret forskelsbehandling af støtteberettigede udgifts­poster er sjælden.
In terms of ranking the results were not significantly different from those found using the EC co-ordina­tion keys - not particularly surprising since, as we shall see in the synopsis tables (and also in Part II of this report), eligible items of expenditure do not differ markedly between incentives and specified dis­crimination between eligible items is rare.
For så vidt angår forholdet mellem driftskapital og anlægskapital, er det en nøgle, som der er særligt vanskeligt at kvantificere, idet der ikke fore­ligger ret mange oplysninger på projektniveau.
As far as the relationship of working capital to fixed capital is concerned, this is an especially difficult key to quantify there being little project level information available.
De få oplysninger, der findes, lader formode, at driftskapitalen typisk kan andrage 30 procent af investerin­gens anskaffelsesudgifter, og det er dette tal, vi har anvendt i evalueringerne.
What information there is suggests that working capital might typically account for 30 percent of initial investment costs, and this is the figure we have used in the valuations.
Men der vil naturligvis på projektniveau være store udsving omkring dette pro­centtal, men så længe driftskapitaltallet for et sammenligneligt projekt ikke opviser større forskelle fra land til land, er klassificeringen af ordninger for udviklingsfremmende foranstaltninger relativt ufølsom over for det valgte tal, hvilket er en direkte følge af, at kun tre regionale udviklingsfremmende foranstaltninger omfatter driftskapital som en støtteberettiget udgiftspost ­det italienske landsdækkende lån til nedsat rente og Det forenede Kongeriges rentefradragstildeling og lån til nedsat rente, der begge er en del af landets selektive finansielle bistand.
Now of course at the project level there will be large variations around this percentage, but as long as the working capital figure for a comparable project does not vary significantly from country to country, the ranking of incentive schemes is relatively insensitive to the figure chosen, a direct consequence of the fact that only three regional incentives include working capital as an eligible item of expenditure - the Italian national soft loan and the United Kingdom interest relief grants and soft loans, both part of UK selective financial assistance.
Etape B: Effektiv værdi udtrykt 1 procent af anskaffelsesudgifterne, de årlige anlægsudgifter og merværdien
Stage B: Effective Value as a Percentage of Initial Capital Costs, Annual Capital Costs and Value Added
Denneetape af evaoueringsproceduren kan behandles i alngt større kort­hed, eftersom de fleste af de relevante punkter allerede er blevet omtalt.
This stage of the valuation exercise can be treated much more briefly since most of the relevant points have already been covered .
1. trin: Nævneren for anskaffelsesudgifterne
Step 1 : Initial capital cost denominator
Denne navner fås som resultat af trin 4 af etape A. Hovedforskellen mellem etape θ og etape A er, at hovedvægten inden for den førstnævnte etape lagges på kombinationer af udviklingsfremmende foranstaltninger i stedet for pá individuelle foranstatlninger.
This denominator is reached as a result of Step 4 of Stage A. The main difference between Stage Β and Stage A is that within the former the emphasis is on incentive combinations rather than individual incentives.
I denne forbindelse bør det igen bemærkes.
In this regard it should be noted again that it is not always the case
at det ikke altid er tilfældet, at værdien af kombinationer af udviklings­fremmende foranstaltninger er lig summen af deres separate værdier.
that the value of incentives in combination is the sum of their separate values.
2. trin: Nævneren for de årlige anlægsudgifter
Step 2: Annual capital cost denominator
(1 + r) hvor a er årsækvivalenten af begyndelsesværdien A med en given levetid n og en kalkulationsrente/rentesats r.
(1 + r) where a is the annual equivalent of the initial value A given a life time of n and a discount/interest rate of r.
Man kan lettest fremstille procedurens detaljer udtrykt i tre undertrin.
The details of the procedure can most easily be presented in terms of three sub-steps.
Det første undertrin omfatter beregning af en vejet anlægsudgiftsfaktor.
The first sub-step involves the calculation of a weighted capital cost factor.
Inden for dette undertrin beregnes den årlige kapitaludgiftsfaktor særskilt for hver enkelt aktivtype.
Within this sub-step, the annual capital charge factor is calculated for each asset type separately.
Dette gør det nødvendigt at opstille forudsætninger vedrørende begge aktivlevetider (vi interesserer os her for faktisk økonomisk levetid) og kalkulationsrenter/rentesatser.
This requires assumptions to be made about both asset lives (our interest here is in actual economic lives) and discount/interest rates.
For så vidt angår de sidstnævnte, anvender vi EF­referencesatserne ligesom i etape A. Med hensyn til aktivleve­tiden antager vi en levetid for bygninger på 50 år og for fabriksanlæg på 10 år i alle medlemsstaterne (alternative forudsætninger vedrørende levetid er mulige, men de ville ikke påvirke klassificeringen af de forskellige ordninger for udviklingsfremmende foranstaltninger, medmindre der var udprægede forskelle mellem landene med hensyn til aktivernes levetid).
As far as the latter is concerned we use the EC reference rates, as in Stage A. As for asset lives, we assume a building life of 50 years and a plant life of 10 years in all EC countries (alternative asset life assumptions are possible but would not affect the ranking of the various incentive schemes unless there were marked differences between countries in asset lives.)
Der kan ikke foretages af­skrivninger for jord og driftskapital.
Land and working capital are non-depreciable.
For dem er den årlige kapitaludgifts­faktor identisk med rentesatsen.
For them, the annual capital charge factor is identical to the interest rate.
Efter at den årlige kapitaludgiftsfaktor er blevet beregnet for hver aktivtype, sammenlægges resultaterne, idet man anvender de allerede identificerede vægte for aktivudgifter inden for projektomkost­ninger (jfr. s.29 ovenfor).
Once the annual capital charge factor has been calculated for each asset type the results are summed using the already-identified weights of asset expenditure within project costs (see p.41 above).
Det derved fremkomne tal kalder vi den vejede årlige anlægsudgiftsfaktor.
The resultant figure we term the weighted annual capital cost factor.
Inden for det andet undertrin beregnes en årlig støttefaktor.'På samme måde som investeringsudgifterne skal annuiteres, må dette også gøres med hensyn til de støttebeløb, der er bevilget vedrørende disse udgifter.
Within the second sub-step an annual subsidy factor is calculated. Just as investment costs must be annuitised so must the subsidies awarded in respect of these costs.
Ved denne beregning er formlen for den årlige kapitaludgift igen relevant.Der opstår imidlertid det interessante problem med den passende værdi af "n" i formlen ­ dvs. den passende "levetid" , som støtten skal fordeles over.
In doing this the annual capital charge formula is again relevant. There arises, however, the interesting issue of the appropriate value for "n" in the formula - that is, the appropriate "life" over which to spread the subsidy.
I tilfælde af, at der ydes støtte til udgiftspostrelaterede genanskaffelser,
In the case where itemrelated replace-
Men hvad skal man gøre, hvis der ikke ydes støtte til udgiftspostrelaterede genanskaffelser?
But what if itemrelated replacement is not subsidised?
Det uundgåelige problem består i at bestemme sig for en passende støttelevetid.
The inevitable problem is to decide on an appropriate subsidy life.
En mulighed består i at anvende levetiden for det længstvarende aktiv (bygningslevetiden på 50 år).
One possibility is to use the life of the longest asset (the fifty-year building life).
En anden mulighed, hvorved man prøver at tage hensyn til, at der ikke blot ydes støtte til etableringsprojekter, men også andre projekttyper som f.eks. rationalisering, er at ved tage en lidt kortere støttelevetid - i det mindste med hensyn til fabriks anlag.
Another, and one which tries to take into account the fact that not only setting-up projects but also other project types like rationalisation are aided, is to adopt a somewhat shorter subsidy life - at least in the case of plant.
I evalueringstabellerne har vi antaget, at den passende levetid for støtte til fabriksanlæg (i de tilfælde, hvor der ikke ydes specifik støtte til genanskaffelse) er 20 år - det dobbelte af fabriksanlæggets levetid.
In the valuation tables we have assumed that (in those cases where replacement is not specifically subsidised) the appropriate plant subsidy life is 20 years - twice the lifetime of the plant.
Dette er måske en af de svagest funderede forudsætninger i hele evalueringsproceduren.
This is perhaps one of the weakest assumptions in the whole valuation exercise.
Vi mener, at det er en hensigtsmæssig forudsætning, men det er vanskeligt at føre bevis for den.
It is one which we feel to be appropriate, but is difficult to substantiate.
Af denne grund kunne man måske indvende, at vi simpelthen skulle have bestemt os for forudsætningen om en støttelevetid på 50 år.
For this reason it could perhaps be argued that we should simply have settled for the 50 year subsidy life assumption.
Men det er imidlertid vigtigt at understrege, at resultaterne ikke ville være blevet meget for skellige fra dem, der fremkommer i tabellerne, og der ville utvivlsomt ikke have været nogen mærkbar ændring af klassficeringen eller grupperingen af landene.
However, and this is an important point to make, the results would not in fact have been very different from those produced in the tables, and there would certainly have been no significant change in the ranking or grouping of countries.
Det tredje undertrin af annuitetsproceduren består simpelthen i for hver enkelt udviklingsfremmende foranstaltning at dividere den årlige støttefaktor med den vejede årlige anlægsudgiftsfaktor (dvs. resultatet af undertrin (ii) med resultatet af undertrin (i)).Den derved fremkomne annuitetsfaktor anvendes til at transformere evalueringsresultaterne i kolonne 1 af tabel B til resultaterne i kolonne 2.
The third sub-step of the annuitising procedure involves simply dividing, for each incentive in turn, the annual subsidy factor by the weighted annual capital cost factor (i.e. the outcome of sub-step (ii) by the outcome of sub-step (i)). The resultant annuitising factor is used to transform the column one results of valuation Table Β into column two results.
Ved denne fremgangsmåde flytter faktoren evalueringerne fra nævneren for anskaffelsesudgifterne til nævneren for de årlige anlægsudgifter. gifter.
In so doing, it moves the valuations from the initial to the annual capital cost denominator.
3. trin: Nævneren for merværdien
Step 3 : Value added denominator
Transformationen fra de årlige anlægsudgifter til merværdien er teknisk set meget ligetil.
The transformation from annual capital costs to value added is technically very straightforward.
Hvis man fortolker de årlige anlægsudgifter som "brutto-overskud" i den betydning, som udtrykket har i regnskabet for nationalindkomsten (overskud før fradrag af afskrivning, rentebetalinger og beskatning), er det ikke særligt besvärligt at identificere forbindelsen mellem bruttooverskuddet og merværdien.
If annual capital costs are interpreted to mean "gross profits" in the national income accounting sense of the term (profits before deduction of depreciation, interest payments and taxation) then it is no major task to identify the link between gross profits and value added.
Vi anvender de samlede nationale data (som de fremlægges i Eurostat, Nationalregnskaber: 1970-74, Eurostat Årbog, De europæiske Fællesskabers statistiske kontor, 1975, tabel 5) som stedfortræder for dette forhold i
We use aggregate national data (as presented in Eurostat, National Accounts: 1970-74, Eurostat Yearbook 2-1975, Statistical Office of the European Communities, 1975, Table 5) as a proxy for this
sammenlignelige projekter i hvert land.
relationship in comparable projects in each country.
Det er berettiget at anvende nøgler, der er specifikke for hvert enkelt land, fordi denne metode viser de forskelle i den faktiske produktionsfaktoromkostningsmix, som erhvervsvirksomhederne stilles over for på bestemte lokaliseringssteder, der a priori kan forventes at variere internationalt, ikke mindst på grund af, at mekanismer, der er til bøjelige til at udligne produktionsfaktoromkostningerne, arbejder meget lang somt.
The justification for using countryspecific keys is that this picks up differences in the actual factor cost mix confronting firms in particular locations, which a priori can be expected to vary internationally, not least since mechanisms tending to equalise factor costs work very slowly.
Til dem, der ikke akcepterer dette eller indvender, at under forudsætning af pålidelige data skulle man have anvendt et almindeligt forhold mellem bruttooverskuddet og merværdien, er det vigtigt at bemærke, at, hvis man anvender en almindelig nøgle for forholdet mellem bruttooverskuddet og merværdien, er klassificeringen af foranstaltningsbuketter utvivlsomt identisk med den, der fremkommer ved nævneren for de årlige anlægsudgifter (måske med undtagelse af de tilfælde, hvor der er ydet støtte til arbejdskraft).
For those who do not accept this, or who argue that, given the quality of the data, a common gross profits : value added ratio should have been adopted, it is important to note that, with a common gross profits : value added key the ranking of incentive packages is obviously identical to that thrown up by the annual capital cost denominator (except perhaps where labour subsidies are paid).
Som et sidste punkt vedrørende denne almindelige indledning til evaluerings tabellerne vil man bemærke, at der ikke i tabellerne gøres noget direkte forsøg på at evaluere de direkte skattebegunstigelser (i modsætning til afskrivningsfradragene) .
As a final point to this general introduction to the valuation tables, it will be noted that no direct attempt is made within the tables to value direct tax concessions (as opposed to depreciation allowances).
Den enkle grund hertil er, at der ikke foreligger gennemførte eller omfattende data vedrørende skattepligtigt overskud.
The reason for this is the simple one that data on taxable profits is not consistently or comprehensively available.
Ikke desto mindre er der som tillægsbemærkninger til evalueringstabellerne angivet den omtrentlige værdi af eventuelle skattebegunstigelser under meget specifikke forudsætninger.
Nevertheless, as additional notes to the valuation tables, some broad indication of the value of any available tax concessions is given under very specific assumptions.
I resten af rapportens første del giver vi for hver enkelt medlemsstat en oversigt over de regionale udviklingsfremmende foranstaltninger i det pågældende land.
In the remainder of Part I, we present, for each Community country in turn, a survey of the regional incentives in that country.
Disse oversigter består af et kort overblik over systemet for regionale udviklingsfremmende foranstaltninger, detaljerede synopsistabeller, der medtager de vigtigste udviklingsfremmende foranstaltningers hovedkarakteristika, en ind ledning til evalueringen af disse foranstaltninger og endelig selve evaluerings tabellerne med forklarende bemærkninger.
These surveys consist of a brief overview of the regional incentive system, detailed synopsis tables covering key features of the main regional incentives, an introduction to the valuation of these incentives, and, finally, the valuation tables themselves together with explanatory notes.
OVERSIGTER
COUNTRY SURVEYS
Inden for rammerne af sin industri- og regionalpolitik har Belgien igangsat en række finansielle og skattemæssige udviklingsfremmende foranstaltninger, af hvilke størstedelen stammer fra de såkaldte love om almindelig økonomisk ekspansion af 1959 og 1970.
Within the framework of its industrial and regional policy, Belgium operates a number of financial and fiscal incentives, the bulk of which originate from the socalled General Expansion Laws of 1959, 1966 and 1970.
I 1959 blev der indført to sådanne love -den ene var af landsdækkende karakter og tager sigte på at forbedre økonomi ens sektorstruktur, medens den anden (regionaldækkende) lov indførte særlige foranstaltninger for at bekæmpe de økonomiske og sociale vanskeligheder i visse regioner, hvor der er store problemer.
In 1959 two such laws were introduced - one national in character aimed at improving the sectoral structure of the economy while the second (regional) law instituted special measures to combat the economic and social difficulties of certain problem regions.
Den regionale dimension i love ne om almindelig økonomisk ekspansion blev yderligere understreget ved indførelsen af de særlige regionallove af 1966 og 1970.
This regional dimension to the General Expansion Laws was further accentuated by the specifically regional laws of 1966 and 1970.
I ekspansionsloven af 1970 opdeltes udviklingszonerne i to kategorier (kategori I og kategori II).
The 1970 Expansion Law created two categories of development zone (Categories I and II).
Denne zoneopdeling er imidlertid endnu ikke blevet gennemført i praksis, hvorfor den zoneopdeling, der blev fastlagt i lovene af 1959 og 1966 stadig er gældende.
These zones have not, however, been operationalised, with the result that the zones established under the 1959 and 1966 laws remain in force.
På omstående kort benævnes som "zoner af kategori I" de områder, der blev fastlagt i 1966, medens "zoner af kategori II" omfatter de områder, der blev fastlagt i 1959, men som ikke er indbefattet i zonerne af 1966.
In the accompanying map, we term as 'Category I zones' those areas designated in 1966 while 'Category II zones' are those areas delineated in 1959 but not included within the 1966 zones.
Som nævnt tidligere er der i dag i praksis ingen forskel mellem disse områder, for så vidt angår tildelingssatser.
As already noted, there is no practical difference at present between these areas in terms of award levels.
Disse områder dækker sammenlagt 34% af landets territorium og ca. 42% af dets befolkning.
Together they cover 34 percent of the surface area of the country and hold some 42 percent of the national population.
Langt størstedelen af de finansielle udviklingsfremmende foranstaltninger, der tilbydes 1 Belgien, har ingen særligt anotven regional dimension.
The great majority of financial incentives on offer in Belgium have no specified regional dimension.
For eksempel er statsgarantier, der dækker den fulde eller delvise indfrielse af de offentlige kreditinstitutters udlån, landsdækkende støtteforanstaltninger, hvilket også er tilfældet med den finansielle støtte (i form af tilskud, der bl.a. dækker transport- og flytteudgifter), der kan udbetales for at stimulere den ledige arbejdskrafts geografiske bevægelighed.
State guarantees, for example, covering the whole or partial redemption of public credit institute loans are national aids, as is financial assistance (in the form of grants which, amongst other things, cover transport and removal costs) payable to encourage the geographical mobility of unemployment workers.
På samme måde finder både rentefri forskudslån vedrørende ledelsesrådgivning og forskningsog udviklingsarbejde samt finansiering gennem det nationale investeringsselskab (Société Nationale d'Investissement) af aktietegning anvendelse på landsbasis.
Similarly ,interest free advances for management consultancy and research and development, as well as the provision of equity finance through the National Investment Corporation, are available on a country-wide basis.