natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Mindstelønnen, der i årets begyndelse lå på 23493 BFR, steg således efter dyrtidsregulering og forhøjelse til 25 115 BFR pr. 1. april og efter dyrtidsregulering til 25 618 BFR pr. 1. november.
The evolution of the components ofthat rise is very different from that pertaining to 1980: indeed, whereas the influence of 'reduction in working time' was stable at +0.6% in both years, the 'indexation' component went up from 7.2% in 1980 to 7.8% in 1981, while the weight of rates of wages as per agreement is on a downward trend.
Efter forhøjelsen den 1. marts 1982 vil beløbet komme op på 26821 BFR om måneden.
For salary earners, the 8.3% rise in the overall index was less than that of 1981 (8.7%) but the influence of the 'indexation' component, i.e. 93%, was even higher than in the index for manual workers and here the improved basic rates now cater for only +0.2% as against +0.8% in 1980.
Det var regeringens hensigt, at den tværfaglige aftale af 13. februar skulle følges op med et samråd med industrien med henblik på at fastlægge hovedlinjerne i en økonomisk helhedsløsning, men efter at premierministerens forslag om et sådant samråd var blevet nedstemt af hans kabinet, indgav han den 31. marts regeringens afskedsbegæring, og i april blev der dannet en ny regering (Eyskens).
An important aspect of the Law of 10 February is the adjustments to the minimum monthly wage (averaged over the year) which went up by 5% on 1 April 1981 and will be increased by a further 3% on 1 January 1982.
Den afgående premierministers forslag gik bl.a. ud på at ophæve dyrtidsreguleringen indtil 31. december og fra.
From a figure of BFR 23 493 at the beginning of the year, the minimum wage, indexed and uprated, rose to BFR 25 115 on 1 April, and further indexation on 1 September and 1 November brought it up to BFR 25 618 and BFR 26 130 respectively at those dates.
1. januar 1982 at indføre en ny ordning baseret på et indeks, som ikke omfatter energiprodukter, og på faste beløb i stedet for den hidtil ydede procentdel.
At the 1 January 1982 uprating the figure will be BFR 26 821 per month.
UDVIKLING I 1981 september 1981 i Moniteur belge var blevet offentliggjort en kongelig anordning af 10. september 1981 om ændring af kongelig anordning af 30. januar 1967.
With regard to equal pay, the Commission withdrew the infringement procedure initiated against the Belgian Government,1since on 30 September 1981 the Moni teur Beige published the Royal Decree of 10 September amending the Decree of 30 January 1967.
Den nye anordning indeholder bl.a. i artikel 1 en række bestemmelser, der ophæver enhver form for kønsdiskrimination med hensyn til reglerne for tildeling af husstandstillæg.
Article 1 of the new decree includes, in particular, provisions abolish ing any form of discrimination on grounds of sex regarding the terms on which family allowances are granted.
De retningslinjer, som blev aftalt mellem arbejdsgiverorganisationerne og fagforeningerne (DA og LO) i august 1980, og som bl.a. gik ud på en decentralisering af forhandlingerne, har været en oplagt succes, og i 1981 blev der inden for de fleste områder indgået overenskomster.
The agreement between the employers' organization (DA) and the trade unions (LO) in August 1980 to decentralize negotiations proved quite successful and agreements were signed in 1981 in most sectors.
Som følge af, at der ikke indgås nogen landsdækkende overens komst, findes der ikke længere alment gældende bestemmelser om garantibetaling.
The absence of a central agreement entailed the disappearance of a minimum guaranteed hourly wage at national level.
For visse overenskomsters vedkommende har løfteparagraffens suspension fra 1. marts til 31. december bevirket en fastfrysning af denne garantibetaling, medens den ikke omtales i andre overenskomster. Pr.
In some collective agreements, the suspension of the renegotiation clause for thé period 1 March to 31 December, effectively froze the minimum wage whilst in some other conventions it is just not mentioned.
1. september 1981 lå den gennemsnitlige minimalløn, for så vidt som den fortsat findes, på 40-41 DKR i timen (40,70 DKR i metalindustrien).
In those where it still exists, the hourly minimum rate stood at 1 September at DKR 40-41 (DKR 40.70 in the metalworking industry).
Da indekset for december oversteg udløsningstallet med fire points, vil der blive udbetalt to dyrtidsportioner i januar 1982.
The December index being four points above the triggering index, two index payments will be made in January 1982.
Dyrtidsreguleringen tegnede sig for størstedelen af lønstigningerne i 1981, som var klart faldende: i forhold til en gennemsnitlig stigning på 11 % i 1979 og 1980 har der i 1981 været en stigning på 8 ' / 2 % for arbejdere og på 10,9 % for offentligt ansatte, hvor taktreguleringen er blevet forhøjet fra 75% til 80%.
Indexation has been responsible for the greater part of wage increases in 1981 which are, generally speaking, on a downward trend: whereas the average annual increase was 11% in the two previous years, the average for manual workers in 1981 was 8.5% while the average for public sector employees was 10.9%. Catching-up increases were paid in the public sector, raising pay from 75% to 80% of private sector wages.
Disse lønstigninger skal imidlertid ses på baggrund af udviklingen i leveomkostningerne, således som den fremgår af forbrugspristallet. Månedsindekset steg som følge af ophævelsen af prisstoppet med 2 % i marts, men ser nu ud til at være faldet til omkring + 0,8 %, hvilket svarer til en årlig stigning på ca. 11 % ved årets udgang.
However, these wage increases should be seen in the light of changes in the cost of living as reflected in the consumer price index (January 1975 = 100); after reaching 2% in March following the lifting of the price freeze, the rate of increase has fallen to 0.8% per month, which is equivalent to about 11 % over the year.
Heraf følger en nedgang i lønmodtagernes disponible realindkomst, hvilket også bekræftes af Det økonomiske Råd, der forudsiger en forringelse af arbejdslønningernes købekraft på 4 % i 1980-1981 og på 0,5% i 1981-1982, og en forringelse af funktionærlønningernes købekraft på 2,5% i 1980-1981 og 0,5% i 1981-1982.
Real disposable incomes have thus fallen and figures compiled by the Economic Council suggest that the purchasing power of wage earners fell by 4% in 1980-81 and will fall by a further 0.5% in 1981-82, compared with a decline in the purchasing power of salaried workers of 2.5% in 1980-81 and 0.5% in 1981-82.
93 indkomsten. Bruttonationalindkomsten pr. lønmodtager ventes at stige med 4 %, og regeringen udtrykker ønsket om, at arbejdsmarkedets parter gennem deres lønpolitik vil skabe et klima, der kan øge prisstabiliteten og — på længere sigt — forbedre beskæftigelsessituationen.
Gross wages were expected to rise by 4% and the government had urged employers and unions to aim for a wages policy that will make for greater price stability and—in the long run—an improvement in the employment situation.
I regeringens oversigt anslås den årlige inflation for 1981 til 4,5%, og denne forudsigelse var grundlaget for overenskomstforhandlingerne.
The report forecasts an annual rate of inflation of around 4.5% in 1981, and this year's pay negotiations were conducted against this background.
Efter arbejdsgivernes op fattelse bør lønpolitikken fra nu af tage sigte på et gøre lønstigninger afhængige af udviklingen i den samlede produktivitet med henblik på at fremme investeringerne, medens fagforeningerne prioriteter en fastholdelse af reallønnen. Dette skyldes navnlig fagforeningernes opfattelse af, at en øget indtjening i erhvervslivet ikke nødvendigvis fører til større investeringer, og selv da er der risiko for, at man i stedet for øget beskæftigelse vil opnå nedlæggelse af en lang række arbejdspladser som følge af rationalisering.
As regards wages policy, the employers were concerned to link wage increases to overall production trends with a view to stimulating investment, while the unions sought above all to prevent a fall in real wages, particularly as in their view higher profits do not necessarily result in a higher level of investment, and even if this were the case, it was more likely that jobs would be lost through rationalization measures than that new jobs would be created.
Efter hårde forhandlinger blev der indgået kollektive overenskomster, der dækker næsten 16 millioner lønmodtagere frem til oktober 1981.
At the end of protracted negotiations, collective agreements were signed covering more than 16 million workers until October 1981.
Inden for den vigtige metalindustri, hvis overens komst tjener som rettesnor for andre brancher, blev der indgået aftale om en lønforhøjelse på 4,9 % med tilbagevirkende kraft til 1. april, idet der i stedet for en procentvis stigning udbetaltes et fast beløb på 160 DM for hver af månederne februar og marts.
The agreement in the key metalworking industry, which is regarded as a pacesetter for many other sectors, provides for a rise of 4.9% backdated to 1 April with a lump sum of DM 160 payable for February and March instead of a percentage increase. The deal is equivalent to an overall rise of 5.2%.
Et lignende kompromis blev opnået inden for den offentlige sektor, hvor arbejdsmarkedets parter i betragtning af den vanskelige økonomiske situation enedes om en lønstigning på 4,3 % i en periode på 10 måneder fra 1. maj.
94 SOCIAL DEVELOPMENTS IN 1981 on 1 May.
For hver af månederne marts og april er der udbetalt et fast beløb på 120 DM.
A lump sum of DM 120 was paid for both Marchand April.
Der er som sædvanlig vedtaget en lov om anvendelse af bestemmelserne i denne kollektive overenskomst på tjenstemænd i strengeste forstand.
Asusualalaw was enacted to apply the provisions of this collective agreement to civil servants in the strict sense.
Den overenskomstmæssige løn er steget med gennemsnitlig 5,5 % i forhold til 1980, de faktisk udbetalte lønninger med 5,1 % og lønomkostningerne pr. produceret enhed med 4,5%.
Compared with 1980, conventional wages rose by 5.5% on average, actual earnings by 5.1% and unit wage costs by 4.5%.
I øvrigt steg bruttolønnen pr. beskæftiget lønmodtager med 5,1 %, medens for brugerpriserne steg med 6 %, hvilket bevirker en forringelse af købekraften på ca. 1 % pr. beskæftiget arbejdstager i 1981.
Over the same period average gross compensation of employees increased by 5.1% whilst consumer prices went up by 6%, resulting in a 1% decline in purchasing power per employee.
Kommissionen til undersøgelse af offentlige overførsler, der i 1977a) blev nedsat af forbundsregeringen, fremlagde sin endelige beretning i juni.
The commission of inquiry on transfer payments set up by the Federal Government in 1977' presented its final report in June.
Heri beskrives, hvilken virkning de overførsler af indtægter, der finder sted mellem staten og husholdningerne, har for husholdningernes disponible indkomster, og det anbefales, at den nuværende ordning forbedres, men det skønnes ikke, at der er behov for gennemgribende ændringer.
It describes the impact of income transfers, between the State and private households, on disposable incomes. The commission recommends a number of minor amendments to the existing transfer system, but does not see a need for radical reform.
UDVIKLING I 1981 præmien til boligopsparing fra 18 til 14 % af det opsparede beløb.
Premiums under savings schemes, which have been in existence since 1959, have been abolished and are now granted only to savings contracts concluded before 13 November 1980.
Endvidere er den periode, hvori det opsparede beløb båndlægges i henhold til loven om præmier til boligopsparing, blevet forlænget fra 7 til 10 år for kontrakter indgået efter den 13. november 1980.
Premiums for home building will be reduced on 1 January 1982 from 18% to 14% of the amount saved, and at the same time the period for which these savings are blocked under the law was extended from seven to ten years for contracts concluded after 13 November 1980.
Med hensyn til loven om de 624 DM afskaffes det dobbelte tilskud til formueydelser pr. 1. januar 1982. Bortset fra den særlige præmie til arbejdstagere ydes der således ikke længere hverken skattelettelser eller præmier til boligopsparing.
Under the DM 624 Law, the 'double' tax concessions available on asset-creating allowances paid to employees will be abolished from 1 January 1982, while apart from the special bonus paid to workers, house purchase savings will no longer attract premiums or tax deductions.
Ifølge den 2. lov om statsbudgettes struktur nedsættes den særlige præmie til arbejdstagere i henhold til loven om de 624 DM afhængigt af investeringsformen.
Under the Budget Structure Amendment Law, the bonus paid to workers on the basis of the DM 624 Law has been reduced in accordance with the form of investment.
For fremtiden ydes der større præmier til boligopsparing og investeringer i erhvervslivet end til andre former for investeringer.
In future, the bonus will be higher in respect of house construction and formation of productive assets than for other forms of investment.
Visse former for skattelettelser for arbejdsgiverne i forbindelse med for mueydelser er blevet begrænset, og det skattefri fradrag ved køb af aktier i arbejdstagernes egen virksomhed nedsættes fra 500 DM til 300 DM om året pr. lønmodtager.
Certain tax concessions granted to employers in connection with the payment of asset-creating allowances have been reduced and the tax deduction applying to the purchase of companies' shares by their employees has been reduced from DM 500 at present to DM 300 per annum per employee.
Arbejdsgiverorganisationerne er af den opfattelse, at regeringen sandsynligvis helt vil ophøre med at fremme fomuedannelsen, når først disse afgørelser er trådt i kraft.
The employers' organizations take the view that the government will have virtually abandoned its policy to promote asset formation once these decisions have been implemented.
De mener, at de vigtigste finansielle tilskyndelser til indgåelse af kollektive overenskomster om formueydelser vil blive ophævet.
The financial incentives towards the insertion of asset-formation clauses in collective agreements would be effectively abolished.
Som følge af den kraftige stigning i forbrugerpriserne (19 % i 1979, 24,9 % i 1980 og 24,5 % i 1981) har købekraftforringelsen for gennemsnitslønnen været på 0,3 %, 3,4 % og 2,9 %i løbet af disse tre år.
These national agreements, which are subject to arbitration in the event of a dispute, are made legally binding by ministerial regulation.
Denne købekraftforringelse er det spørgsmål, der optager de græske fagforeninger mest, og der siden 1975 krævet dyrtidsregulering af lønnen.
They lay down basic terms of employment for wage and salary earners, including minimum wage rates, normal working hours, annual holidays and overtime payments.
Princippet om en almindelig dyrtidsregulering af lønningerne, der vedtoges af regeringen i slutningen af
Any collective agreement concluded subsequently at regional, sectoral or occupational level must incorporate the basic conditions before setting out special conditions.
— bruttolønningernes købekraft skulle kun lige fastholdes,
(ii) for salaried workers, the monthly minimum salary was increased on 1 January from DR 10 240 to DR 12 276, and to DR 13 037 from 1 July—i.e. an overall increase of 23.6%.
Den økonomiske og sociale politik, der føres af den nye regering, der kom til efter valget i juni, bygger på moderate vækstfremmende foranstaltninger samt beskæftigelsesskabende planer og budgetter.
In the public sector, civil servants (in the strict sense) received a salary increase of 21%, while employees of public undertakings (water, telecommunications, electricity, banks, etc.) received 22.5%—a 21% increase in average earnings.
En forbedring af beskæftigelsen er kun mulig gennem en stram lønpolitik, der tager sigte på lige netop at fastholde købekraften hos dem, der allerede er i arbejde.
As a result of the upward trend of the increase in consumer prices (19% in 1979, 24.9% in 1980 and 24.5% in 1981), purchasing power of average earnings has been decreasing by 0.3%, 3.4% and 2.9% in those three years.
Regeringens bestræbelser for at sikre en betydelig forbedring af de lavtlønnedes købekraft har givet sig udslag i en kraftig forhøjelse på 10% af SMIC (den tværfaglige pristalsregulerede mindsteløn med indbygget reallønsforbedring) pr. 1. juni, selv om denne mindsteløn allerede var blevet forhøjet med 2,8 % pr. 1. marts som følge af prisudviklin-
This decline has been the key concern of Greek trade unions which have been calling for wage indexation since 1975. This principle of index linking, approved by the government at the end of 1980, was incorporated to some degree in the 1981 National Collective Agreement, which contained an innovatory provision that agreed wage increases would be reviewed if the index rose by more than 20% between January and November 1981.
Den betydelige forhøjelse på 10 % i juni skal dog ses på baggrund af, at der under alle omstændigheder ville være sket en forhøjelse på 3,3 % i juni og ca. 1,5 % i juli, hvis de gældende regler, ifølge hvilke SMIC automatisk forhøjes, når det officielle prisindeks stiger mere end 2%, var blevet fulgt.
The size of this 10% increase should, however, be seen in context, for under the strict rules in effect the minimum growth wage is automatically raised when the official price index rises by more than 2%, so that this would in any case have entailed increases of 3.3% in June and about 1.5% in July.
Ifølge samme regler foretoges der siden hen to forhøjelser : 3,7 % pr. 1. september og 2,4 % pr. 1. november.
Under these rules, two further increases have been applied since then: 3.7% on 1 September and 2.4% on 1 November.
Fra en bruttotimelønssats på 14,79 FF i begyndelsen af året steg SMIC således til 15,20 FF pr. 1. marts, dernæst til 16,72 FF i forbindelse med den ekstraordinært store forhøjelse pr. 1. juni, til 17,34 FF pr. 1. september og til 17,76 FF pr. 1. november, dvs. en årlig forhøjelse på 19,9 % svarende til en forbedring af dens købekraft på 6 %.
From a gross hourly rate of FF 14.79 at the beginning of the year, the SMIC went to FF 15.20 on 1 March, FF 16.72 following the exceptional increase on 1 June, FF 17.34 on 1 September and FF 17.76 on 1 November; in other words an increase of 19.9% over the year to December 1981, corresponding to a 6% increase in purchasing power at that date.
For at undgå, at den ekstraordinære forhøjelse af SMIC skulle virke inflationsskabende, gav de offentlige myndigheder udtryk for ønsket om, at den ikke kom til at påvirke hele lønstrukturen.
However, in order to avoid an inflationary process, the government had expressed its hope that this exceptional increase in the SMIC would not be passed on throughout the wage hierarchy.
Ifølge resultaterne af den undersøgelse, som arbejdsministeriet har foretaget vedrørende arbejdskraftens virke og vilkår, udviser arbejdernes timelønssatser inden for samtlige erhverv en stigning på henholdsvis 2,8%, 4,5% og 4% for årets første tre kvartaler.
According to the results of the latest enquiry into working conditions carried out by the Ministry of Labour, the rates of hourly wages for workers have increased by 2.8%, 4.5% and 4% respectively in the first three quarters.
Disse resultater bekræfter den stigende fremgang pr. år for arbejdernes lønsatser, som, selv om den ligger under stigningen i 1980 (15,2 % mod 15,7 %), dog stadig ligger over forbrugerprisernes stigning pr. år på 14,1 %, hvilket svarer til en købekraftsforbedring på 1 %.
These statistics confirm the trend of growth of workers' hourly rates of pay which, although less than the 1980 rates (15.2% as against 15.7%), are still more than the 14.1% annual increase in consumer prices; this corresponds to a 1% increase in purchasing power.
I den offentlige sektor skete der pr. 1. april 1981 en kvartalsforhøjelse på 1,75 % i henhold til aftalen af 31. marts 1980, og købekraften fastholdtes i det første kvartal ved hjælp af følgende fremgangsmåde: reguleringen skete i slutningen af perioden på grundlag af prisudviklingen i de måneder, for hvilke der forelå opgørelser, forhøjet med en fast koefficient på 1 %, hvorfra blev trukket alle indtil da foretagne lønforhøjelser.
In the public service, as recommended in the agreement of 31 March 1980, all employees received a quarterly rise of 1.75%on 1 April 1981 and purchasing power was maintained during the first quarter by the following arrangements; an upward adjustment corresponding to the rise in prices for the months for which figures were available plus 1%, from which any intervening wage increase was to be deducted,
Udover spørgsmål som beskæftigelse, beskatning, boligforhold, sundhedsvæsen ovs. omhandlede den anden »landsdækkende overenskomst vedrørende den økonomiske og sociale udvikling 1980-1981 « udbetaling af lønforhøjelser i to faser på i alt 15 måneder efter udløbet af lønoverenskomsten for 1979-1980.
In addition to the provisions in respect of employment, taxation, housing, health services, etc., the Second National Understanding for Economic and Social Development 1980-81 provided for pay increases in two phases over a 15month period after expiry of the 1979-80 pay agreement.
Efter en indledende pause på en måned blev grundsatsen for lønningerne i den første fase (otte måneder) forhøjet med 8 % + 1 IRL om ugen og med 7 % i den anden fase (seks måneder).
After an initial pause of one month, in the first stage (eight months) wage earners received an 8% increase in their basic rate plus IRL 1 per week, followed by a 7% increase in the second stage (six months).
Lønoverenskomsten for 1980-1981 udløber den 30. september for visse lønmodtagerkategorier og den 30. november for resten.
The 1980-81 pay agreement expired on 30 September for some categories of workers and on 30 November for the greater number.
I modsætning til den første landsdækkende overenskomst for 1979-1980 indeholder den nye overenskomst for 1980-1981 ingen bestemmelser om dyrtidsregulering af lønningerne, men der står, at såfremt » forbrugerprisindekset i løbet af den anden fase skulle stige med mere end 10 % mellem maj 1980 og februar 1981, skal arbejdskonferencen (arbejdsgiver/ arbejdstagere) drøfte situationen og overveje, om den i denne fase fastsatte lønforhøjelse i betragtning af den øjeblikkelige økonomiske situation bør forhøjes yderligere «.
Although there is no formal mechanism for indexation as in the First National Understanding (1979-80), the second phase of the current agreement on pay policy provided that the Employer-Labour Conference would meet to discuss a further wage increase if the consumer price index rose by more than 10% in the period May 1980- February 1981.
Indekset steg med 12,7 % i dette tidsrum, og fagforeningerne forlangte en yderligere forhøjelse på 2,7 % afgrundsatserne.
In the event, as the price index registered a 12.7% increase in that period, the trade unions claimed a further 2.7% rise in basic wages which was refused by the employers.
Eftersom arbejdsgiverne afviste kravet, blev spørgsmålet indbragt for arbejdsretten, der i sidste instans afviste det.
The matter was submitted to the Labour Court which ruled against the trade unions' demand.
De indledende drøftelser om en ny landsdækkende overenskomst (1981-1982) indledtes den 5. oktober.
Preliminary talks on a new national pay agreement for 1981-82 began on 5 October.
ICTU ' s (den irske landsorganisation) synspunkter blev først kendt efter den 25. oktober, da der blev afholdt et ekstraordinært møde, hvor man tog forretningsudvalgets rapport om disse spørgsmål til efterretning.
The views of the Irish Congress of Trade Unions (ICTU) were not known until after 25 October, when an extraordinary meeting of the unions was held to take note of
UDVIKLING I 1981
98 SOCIAL DEVELOPMENTS IN 1981 the report of its Executive Council on these matters.
Den italienske regering så det i 1981 som sin vigtigste opgave at få kontrol med de indenlandske faktorer, der havde bidraget til, at inflationen i slutningen af 1980 var på 21,2 %, og hermed den højeste i De Ni.
The main thrust of government policies in 1981 was to try to contain the internal factors of inflation, which at 21.2% at the end of 1980 was the highest in Europe (nine countries).