natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Almindelige sygehuse
Acute general hospitals
G eriatriske sygehuse
Geriatric hospitals
Den gennemsnitlige indlæggelsestid for akutte tilfælde var i 1962 12,9 dage; tallet steg til 14,2 dage i 1968, men faldt igen til 12,6 dage i 1976.
The average length of stay for acute cases in 1962 was 12.9 days. it went up to 14.2 days in 1968 and down to 12.6 days in 1976.
I tabel 6 og 7 gives detaljerede oplysninger om den geografiske fordeling af læger og sygehussengepladser i Belgien.
Tables 6 and 7 give details of the geographical distribution of doctors and hospital beds in Belgium.
Fordelingen af læger i Belgien i 1960 og i 1975
The distribution of doctors in Belgium 1960 and 1975
Antal læger pr. 100 000 indbyggere
Number of doctors per 100 000 population
Fordelingen af sygehussengepladser i Belgien pr. 1.1.1977
The distribution of hospital beds in Belgium per 1.1.19771
Orgså sygehussengepladserne er ulige fordelt, og dette bekymrer politikerne.
The distribution of hospital beds is also unequal and a cause for concern for policy makers.
Siden 1963 har ministeren for sundhed og familieanliggender haft beføjelser til at anerkende sygehuse og sygehusafdelinger.
Since 1963 the Minister of Public Health and Family Affairs has had the power to recognize a hospital or a hospital service.
Denne anerkendelse er vigtig, da den har betydning for adgangen til midler fra de sociale sikringsordning, og hvis anerkendelsen trækkes tilbage, må sygehuset lukke.
Such recognition is important as it affects access to social insurance monies and if recognition is withdrawn the hospital unit has to close.
Siden 1973 har der været forbud mod at opføre, udvide, omdanne eller udføre reparationsarbejder i sygehuse eller sygehusafdelinger.
Since 1973 it has been forbidden to build, extend, convert or carry out works on a hospital or a service in a hospital.
Et rådgivende organ bestående af tre regionale og det nationale udvalg for planlægning af sygehusvæsenet har fastsat en øvre grænse for det tilladte antal sengepladser pr. 1 000 indbyg­gere (og taget hensyn til antallet af fødsler pr. 1 000 indbyggere for så vidt angår obstetriske afdelinger og børneafdelinger), der blev ophøjet til lov ved forskellige "arrêtées royales" i 1976 og 1977.
A consultative mechanism of the three Regional Committees of Hospital Programming and the National Committee of Hospital Programming has generated maximum bed-population ratios (and birth-population ratios for obstetric and child services) which have been turned into law by Royal Decrees in 1976 and 1977.
Endvidere skal der ved anskaffelse af visse former for svært apparatur (14 forskellige kategorier) indhentes forhåndstilladese fra ministeren.
Also the installation of 14 categories of heavy hospital equipment are subject to prior approval by the Minister.
Regeringen kan også øve indflydelse på fordelingen af sengepladserne gennem ydelse af tilskud.
The Government can also influence the distribution of beds by subsidies.
Ved at yde eller nægte at yde et tilskud­som udgør 60% af byggeomkostningerne, såfremt sygehuset opføres af de lokale myndigheder, og 50%, såfremt der er tale om private institutioner ­ har ministeriet forsøgt at nå de mål for fordelingen af sengepladser, som er indeholdt i planen for sygehusvæsenet.
By granting or withholding a subsidy - which amounts to 60% of building costs for local authorities and 50% for private institutions - the Ministry has sought to achieve the distribution targets of its hospital plan.
Imidlertid er virkningen af denne politik blevet ødelagt ved politisk pres, der har ført til tilsidesættelse af upopulære beslutninger.
However, the efficacy of "hese policies has been vitiated by political pressures which have led to the over-ruling of unpopular decisions.
I henhold til lovgivning fra den seneste tid(1978)er der givet ministeren beføjelse til at godkende integrering af hjemmesygepleje, lægebehandlings­centre og ældrehjem.
Recent legislation (1978) has given the Minister power to approve the integration of home nursing, community medical care services and homes for the elderly.
Formålet hermed er at yde bedre lægehjælp, at tilstræbe færre sygehusindlæggelser og at nedsætte indlæggelsestiden på sygehusene.
This power is aimed at providing better community care, fewer admissions to hospital, and a reduced length of stay in hospitals.
Lægernes honorarer bestemmes én gang om året af nationale udvalg, hvor læger, sygekasser og behandlingsinstitutioner er ligeligt repræsenteret.
The fees paid to doctors are determined annually by national commissions, consisting of equal representation of the doctors, the sickness funds and the institutions providing care.
Det enkelte medlem af lægestanden kan enten acceptere eller forkaste de godkendte hono­rarer.
The agreed fees can be accepted or rejected by each member of the profession.
Hvis lægen ikke inden 30 dage gør indsigelse mod det foreslåede honorarniveau, gås der ud fra, at han er indforstået.
If within 30 days, the doctor does not signify objection to the proposed level of fees it is assumed that he agrees.
Ministeren kan påbyde en ordning, såfremt 60% af lægerne i regionen accepterer den.
Any agreement can be imposed by the Minister if 60% of the profession in the region accept it.
Kan man ikke nå til enighed, kan et udvalg se på sagen og påbyde et bestemt honorarniveau.
If no such agreement is reached a commission may review the situation and impose a level of fees.
De godkendte honorarer danner grundlag for godtgørelserne fra sygeforsikringen, men kan godt ligge under de honorarer, der opkræves af lægerne.
The agreed fees are the basis for social insurance reimbursement but may be less than the fees charged by the physicians.
Sygehusudgifter
Hospital_fees
Som anført ovenfor betales den faste pris pr. dag for sygehusophold af sygekassen, men dette beløb omfatter ikke udgifterne til lægebehandling og lægemidler.
As indicated above the hospital daily rate fee is paid by the sickness fund but does not include the costs of the services of doctors and the cost of drugs.
I august 1977 fastlagde ministeren en øvre grænse for de stigninger, han ville tillade for særlige kategorier af sygehuse og sygehus­behandling.
In August 1977 the Minister laid down the maximum rates of increase he would approve for particular classes of hospital and hospital service.
Ministeren kan også påvirke prisen ved at regulere antallet af ansatte.
The Minister can also affect fees by regulating staffing levels.
Regeringen har direkte kontrol med det antal senge, kommunerne har til rådighed, og fastlagde i august 1977 normer for det højest tilladte antal sygeplejersker i forhold til antallet af sengepladser for almindelige og psykiatriske afdelinger.
The Government controls directly local government beds and in August 1977 laid down maximum ratios for nursing staff to beds for all general and psychiatric beds.
C. SUNDHEDS-OG SYGEPLEJE I DANMARK
C. HEALTH CARE IN DENMARK
Den første lov vedrørende finansiering og tilrettelæggelse af sundhedsog sygeplejen i Danmark blev vedtaget i 1892.
The first national law to affect the finance and provision of health care in Denmark was enacted in 1892.
Lovgivningen blev revideret og udvidet i 1968, 1969, 1973 og 1974.
This legislation was revised and expanded in 1968, 1969,1973 and 1974.
Administrativ opbygning
Administrative structure
Ansvaret for finansiering og tilrettelæggelse af sundhedsog sygeplejen i Danmark er delt mellem myndighederne på tre forskellige niveauer: regeringen, amtskommunerne og kommunerne.
The responsibility for financing and providing health care in Denmark is divided up amongst three levels of government: the central government, the counties (amtskommuner) and the munipalities (Kommuner).
Danmark er inddelt i 14 amtskommuner med fra 250 000 til 500 000 indbyggere.
Denmark is divided into 14 counties with a population of 250 000 to 500 000 each.
Hver amtskommune er inddelt i et vist antal kommuner, hvoraf der i alt findes 275 i Danmark, heri medregnet Københavns og Frederiksberg kommuner, som har haft en særlig status i mere end 100 år.
Each county is divided up into a number of municipalities of which there are 275 in Denmark as a whole including Copenhagen and the neighbouring municipality of Frederiksberg which have had special status for over 100 years.
Amtskommuner og kommuner styres af et råd eller en bestyrelse, hvis medlemmer vælges for 4 år ad gangen, og som har beføjelse til at opkræve ejendomsskat og proportional indkomstskat.
Each local government unit is governed by a council whose members are elected for four years and which has the power to levy a land tax and a proportional income tax.
Deres indtægter suppleres med bloktilskud fra staten.
The revenues of these bodies is augmented by block grants from central government.
De lokale myndigheders handlefrihed er begrænset gennem lovgivningen.
The freedom of the local government units is circumscribed by central government legislation.
Regeringen fastsætter, hvilke ydelser de lokale myndigheder skal yde og i mange tilfæde også omfanget og arten af disse ydelser.
The central government determines which services will be provided by local government and also often determines the quantity and quality of provision.
F.eks. pålægges det ved loven fra 1969 om sygehusvæsenet de enkelte amtskommuner at oprette og drive et i forhold til befolkningens størrelse passende antal sygehuse og rekonvalescenthjem og at yde befolkningen gratis sygehusbehandling.
For example, the 1969 Hospital Act obliged each county to establish and operate a sufficient number of hospitals and con valescent homes for its population and compelled them to offer hospital services free of charge to the population.
Endvidere pålægges det i denne lov de enkelte amtskommuner at udarbejde en detaljeret plan over sygehusvæsenets funktion og fremtidige udvikling.
Also the Act required each county to prepare a detailed plan about the operation and future development of its hospital system.
Denne plan skal forelægges regeringen til godkendelse, og indtil planerne foreligger og er godkendt, skal enhver ændring på forhånd godkendes af de centrale myndigheder.
This plan has to be submitted to the central government for approval and
Visse andre områder af sundhedsog sygeplejen varetages ligeledes af amtskommunerne.
Some other health care activities are carried out also by the regional government.
Disse varetager behandling og revalidering af alkoholikere, epileptikere, blinde og døve. Disse opgaver vil imidlertid på et senere tidspunkt blive overdraget til kommunerne.
Regional and national government provides care and rehabilitation for alcoholics, epileptics, the blind and the deaf.
Da vil de eneste institutioner, staten driver, være Københavns Universitetshospital, Finseninstitutet, der er den mest specialiserede sygehusenhed i Danmark, og Statens Seruminstitut, som er statens center for diagnostik og mikrobiologiske undersøgelser.
In time central government will control only the Copenhagen University hospital (the most specialized unit in Denmark) the Finsen Institute, and the national diagnostic microbiological centre (Staters Seruminstitut).
Forholdet mellem det offentlige og lægerne fastlægges af forskellige organer.
The relationship between the Government and the doctors is governed by several bodies.
Hver amtskommune udpeger et udvalg, der består af 4 eller 6 medlemmer, og som har til formål at lette samarbejdet og samordningen mellem praktiserende læger, sygehuse og anden sundhedsmæssig og social virksomhed.
Each county appoints a committee of four to six members whose objective is to facilitate cooperation and coordination between physicians, hospitals and the other health and welfare services.
Endvidere er der nedsat et centralt forhandlingsudvalg bestående af rådgivere, der har til opgave at afslutte overenskomster med lægernes og tandlægernes faglige organisationer og de faglige organisationer for de øvrige faggrupper inden for sundhedssektoren.
In addition there is a Central Negotiation Committee of seven councillors which is responsible for the conclusion of agreements with the professional bodies of doctors, dentists and other health care professions.
Disse overenskomster skal godkendes af socialministeriet.
These agreements have to be confirmed by the Ministry of Social Affairs.
Tilsynet med fortolkningen af overenskomsterne varetages af landssamarbejdsudvalget, der består af 3 medlemmer af det centrale forhandlingsudvalg og 3 repræsentanter for Den almindelige danske Lægeforening.
The supervision of the interpretation of these agree ments is carried out by a committee consisting of three members of the Central Negotiation Committee and three representatives of the Danish Medical Profession.
En lignende ordning er indført for visse andre faggrupper inden for sundhedssektoren.
Similar machinery has been created for some of the other health professions.
Såfremt parterne ikke når til enighed, afgøres sagen ved voldgift, og den således fremkomne afgørelse er bindende for begge parter.
Where the parties fail to agree, arbitration machinery takes over and its decision is binding on both parties.
Det bør bemærkes, at alment praktiserende læger driver privat praksis, mens sygehus lægerne derimod er offentligt ansatte.
It is to be noted that whilst general practitioners are in private practice, hospital physicians are government employees.
Det er socialministeriet og indenrigsministeriet, der fører tilsyn med alle disse administrative ordninger.
The two central government Ministeries supervising this set of administrative arrangements are the Ministry of Social Affairs and the Ministry of the Interior.
Da indenrigsministeriets opgave hovedsagelig består i at føre tilsyn med kommunale og amtskommunale myndigheder, hører det meste af sundhedsvæsenet ind under dets område.
As the Ministry of the Interior is concerned largely with the supervision of local and regional government most of the health care system is in its domain.
Socialministeriet medvirker ved fastsættelsen af honorarer og tilrettelæggelse af den del af sundhedsog sygeplejen, der endnu ikke er lagt ud til kommunerne.
The Ministry of Social Affairs is involved in the regulation of professional fees and the provision of health care services which have not, as yet, devolved to local government.
Ingen af disse to ministerier beskæftiger læger eller andet medicinsk personale.
Neither of these ministries employs members of the health professions.
Al faglig rådgivning ydes af sundhedsstyrelsen.
All professional advice is provided by the National Health Service.
Denne institution ledes af en læge og yder lægekyndig rådgivning til alle ministerier og kommunale myndigheder, der er involveret i planlægning, tilrettelæggelse og forvaltning af sundhedsvæsenet. væsenet.
This institution is directed by a doctor and offers health care advice to all the ministries and the local government authorities involved in the planning, organization and management of the health service.
Siden 1973 har den danske sygesikringsordning dækket befolkningen 100%.
Since 1973 the coverage of the Danish health care system has been 100%.
Der er to medlemskategorier.
There are two membership categories.
Gruppe 1-medlemsskab giver ret til næsten vederlagsfri sundhedsog sygepleje.
Group 1 member ship entitles the person to comprehensive health care at almost zero cost.
Medlemmer af gruppe 2 får gratis sygehus behandling, delvis godtgørelse af udgifter til lægehjælp og kan frit vælge praktiserende læge.
Group 2 membership entitles the person to get free hospital care, limited reimbursements for primary care and a free choice of doctor in primary care.
Tidligere var indtægten afgørende for, i hvilken gruppe man blev sikret, men siden april 1976 har man frit kunnet vælge mellem gruppe 1-og gruppe 2-medlemskab.
The dividing line between the two types of members used to be defined by a means' test but since April 1976 there has been a complete free choice between Group 1 and Group 2 membership.
I oktober 1977 var 91,4% gruppe 1-medlemmer og visse grupper af befolkningen går ind for 100% gruppe 1-medlemskab.
In October 1977 91.4% had group 1 membership and some groups are advocating 100% group 1 membership.
Siden 1973 har det danske sundhedsvæsen været finansieret via skatterne.
Since 1973 the Danish health care system has been tax financed.
Amtskommunerne kan opkræve proportional indkomstskat efter den takst, de finder nødvendig.
The counties can levy a proportional income tax at whatever rate they think necessary.
Anvendelsen af den anden form for kommunal beskatning, grundskylden, er blevet begrænset under indflydelse af landbrugets pressionsgrupper således at den højest kan udgøre 2% af grundværdien.
The use of the other local taxation instrument, the land tax, is limited by agricultural pressure groups and the maximum tax rate that can be levied is limited to 2% of the value of the estate.
Ifølge officielle danske skøn blev 3,8% af BNP i 1966 anvendt til sundhedsog sygepleje, i 1971 4,8% og i 1975 6,1%.
The central government uses a system of grants to equalize and supplement local resources.
Udgifter til sundhedsog sygepleje i Danmark 1971/1972 og 1977
Danish expenditure on medical care 1971/72 and 1977
I Alt
TOTAL
Driftsudgifter i alt (1+2)
Total current expenditure (1 + 2)
Udgifter i alt (3 + 4)
Total expenditure (3 + 4)
+) Gruppe 2-medlemmers udgifter til lægehonorarer androg i 1977 formodentlig mellem 30 og 40 mio DKR.
Group 2 expenditure on physician's fees was probably about DKR 30 to 40 million in 1977
Den danske regering kan på i hvertfald to måder styre kommunernes udgifter til sundheds- og sygepleje.
Danish central government can control local government expenditure on health care in at least two ways.
For det første kan den variere størrelsen af "bloktilskuddet", hvilket påvirker kommunernes købekraft.
Firstly it can control the level of the 'block grant' to affect local spending power.
For det andet kan den kontrollere tilgangen af læger til sundhedssektoren ved at begrænse antallet af anerkendte stillinger for alment praktiserende læger og sygehus læger.
Secondly it can control the entry of doctors into the health service by restricting the number of available established posts for general practitioners and hospital doctors.
YDELSER
BENEFITS
Ydelserne fra den danske sygesikring er omfattende og gratis for Gruppe 1-medlemmer, som skal vælge en bestemt alment praktiserende læge for mindst 1 år ad gangen.
The health care benefits of the Danish system are comprehensive and free of charge for Group 1 members who are required to register with a specific general practitioner for at least a year.
Gruppe 2-medlemmer kan få gratis sygehusbehandling og kan frit vælge alment praktiserende læge eller speciallæge.
Group 2 members receive free hospital treatment and are free to choose their general practitioner or a practising specialist.
For Gruppe 2-medlemmer betales honoraret til den alment praktiserende læge i vid udstrækning af staten.
The fees of the general practitioner for Group 2 members are largely paid by the government.
Et mindre beløb (ca. 12-18% i gennemsnit) betales af Gruppe 2-medlem-met selv.
A small amount (about 12 to 18% on average) is paid by the Group 2 patient.
Lægehjælp ydes af alment praktiserende læger, hvoraf flertallet arbejder enten i fælles praksis eller i gruppepraksis.
Primary care is provided by general practitioners, the majority of whom are either in joint practice or a group practice.
En del af disse foretagender ansætter hjælpepersonale til at udføre en del af arbejdet.
Some practices have auxiliary personnel work in them.
Der er i alt 2 724 alment praktiserende læger fordelt på 1 600 praksiser med i alt 5 800 ansatte.
In all there are 2 724 general practitioners working in 1 600 practices and having a total of 5 800 personnel working with them.
Sygehusbehandlingen foregår på 155 almindelige sygehuse og lignende institutioner. tioner.
Hospital care is provided in 155 general hospitals and related institutions.
Lægemidler forhandles af statskontrollerede apoteker, og der er fastsat regler for priser på lægemidler.
Pharmaceutical products are provided by a privately owned system of pharmacies and drug prices are regulated.
Patienterne betaler 25-50% af prisen på lægemidler, afhængigt af hvilken kategori de tilhører.
The patient pays 25 to 50% of the cost of pharmaceutical products depending on the category of drug.
Tabel 2 viser den geografiske fordeling af lægerne (sygehuslæger og alment praktiserende læger) i 1976.
This section is concerned with the quantity, price and distri­bution of doctors and hospital bods.
Hovedstadsområdet (inkluderet i A) er det bedst forsynede område med hensyn til sygehuslæger. Roskilde er dårligst dækket med hensyn til alment praktiserende læger og praktiserende speciallæger.
Although this is only a partial picture of the resource situation the statistics provid­ed highlight some important policy issues whose character is similar to those existing in other member countries of the EEC.
Den regionale fordeling af læger i Danmark i 1976
Regional distribution of doctors in Denmark in 1976
¡Antal læger pr. 100 000 indbyggere)
Number of Doctors per 100 000 population
Alment praktiserende læger og praktiseren­de speciallæger
Hospital J General practitioners & practising specialists 74 70 70 67 51 67 61 63
Sygehussengepladser
Hospital beds
Tabel 3 viser fordelingen af sengepladser på almindelige (og psykiatriske) sygehuse i Danmark i 1977.
Table 3 shows the distribution of general (and psychiatric) beds in Denmark in 1977.
Da det er vanskeligt at henføre antallet af sengepladser til psykiatrisk og anden behandling til bestemte amtskommuner, idet de områder, der betjenes, ikke svarer tij. amtskommunerne, angives kun tallene for Danmark som helhed..
As it is difficult to relate the number of psychiatric and other beds to any particular county as far as the population catchment area is concerned the figures for these stocks is given only under the Danish total row.
Den gennemsnitlige indlæggelsestid var i 1966 12 dage for akutte tilfælde, 15 dage for medicinsk behandling og 148 for psykiatrisk behandling.
The average length of stay was in 1966 was 12 days for surgical care, 15 days for medical cases, and 148 for psychiatric treatment.
I 1976 var den gennemsnitlige indlæggelsestid 8,5 dage for akutte tilfælde, 13,3 dage for medicinsk behandling og 29,3 dage for psykiatrisk behandling.
In 1976 the average length of stay was 8.5 days for acute care, 13.3 days for medical care, and 29.3 days for psychiatric treatment.
Det fremgår af tabel 2 og 3, at den geografiske fordeling af læger og sygehussengepladser er ulige.
It can be seen from Table 2 and 3 that the geographical distribution of doctors and hospital beds is unequal.
Det bedst forsynede område, både med hensyn til læger og sygehussengepladser, er Københavns kommune.
The best endowed area is the Copenhagen municipality for doctors and also for hospital beds.
Det dårligst forsynede område, både med hensyn til læger og sygehussengepladser er Roskilde amtskommune.
The least well endowed area for doctors is Roskilde county and also for hospital beds.
Regeringen forsøger at udjævne fordelingen af læger ved at føre tilsyn med oprettelsen af stillinger og ved økonomiske incitamenter.
The government is seeking to equalize the distribution of doctors by controlling the establishment of posts and by financial incentives.
Regeringen forsøger at overholde en norm for antallet af sygehussengepladser pr. 1 000 indbyggere på mindre end 6,6 for så vidt angår akutte tilfælde, måske endda kun 5,5.
The government is seeking to achieve hospital bed norms of less than 6.6 (per 1 000 population), short term beds, perhaps only 5.5.
Antallet af sengepladser i psykiatriske og andre institutioner skal ikke øges.
For psychiatric and other institutional beds there should be no increases.
Antallet skulle faktisk mindskes i takt med udviklingen af den primære sundhedstjeneste.
Indeed the stock should decline with the development of community care.
Regeringen forsøger ved den rette anvendelse af ressourcerne at nå følgende mål:
The central government is trying to manipulate resources to achieve the following targets:
Den regionale fordeling af sygehussengepladser i Danmark i 1977
Regional distribution of hospital beds in Denmark in 1977