natgillin/translations-raw huggingface dataset:
»Den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, er den fulde betaling, som køberen yder eller skal yde sælgeren eller til fordel for denne, for de indførte varer og omfatter alle de betalinger, som er erlagt, eller som skal erlægges som betingelse for salget af de indførte varer af køberen til sælgeren eller af køberen til en tredjepart for at opfylde en af sælgerens forpligtelser. Betaling
"The price actually paid or payable is the total payment made or to be made by the buyer to or for the benefit of the seller for the imported goods and includes all payments made or to be made as a condition of sale of the imported goods by the buyer to the seller or by the buyer to a third party to satisfy an obligation of the seller.
1984 — SAG 7/83 skal ikke nødvendigvis ske i kontanter.
1984 — CASE 7/83 form of a transfer of money.
Det fremgår af artikel 3, stk. 1, sammenholdt med stk. 3, litra a), i forordning nr. 1224/80 som ændret, at toldværdien omfatter alle de betalinger, som er erlagt, eller som skal erlægges som betingelse for salget af de indførte varer af køberen til sælgeren eller af køberen til en tredjepart for at opfylde en af sælgerens forpligtelser.
It follows from the combined provisions of paragraphs (1) and (3) (a) of Article 3 of Regulation No 1224/80, as amended, that the value for customs purposes includes all sums paid or payable as a condition of the sale of the goods imported by the purchaser to the vendor or by the purchaser to a third party in order to fulfil one of the vendor's obligations.
Det bemærkes yderligere, at artikel 8 i forordning nr. 1224/80, som ovennævnte artikel 3, stk. 1, henviser til, bestemmer, at der til »den pris, der faktisk er betalt eller skal betales« for de indførte varer skal tillægges en række omkostninger, som økonomisk set er accessoriske i forhold til prisen.
It may be noted, moreover, that Article 8 of Regulation No 1224/80, to which Article 3 (1) refers, provides that "there shall be added to the price actually paid or payable for the imported goods" a number of charges ancillary to that price, from an economic point of view.
Artikel 8 indeholder en udtømmende liste over de omkostninger, der således kan tages i betragtning ved fastsættelse af toldværdien, og det bemærkes, at »kvotaomkostningerne« ikke er omfattet af denne liste.
Article 8 provides an exhaustive list of the charges which may thus be taken into account for the determination of the value for customs purposes and it should be noted that the "quota charges" do not appear in that list.
Denne ordning, som alene skal kontrollere omfanget af importen af tekstil varer fra visse tredjelande, har et helt andet formål end forordning nr. 1224/80 som ændret, hvorved det tilstræbes at indføre et retfærdigt, ensartet og neutralt system til ansættelse af toldværdien med henblik på anvendelsen af den fælles toldtarif.
Those rules, which seek only to control the quantities of textile products imported from certain nonmember countries, pursue an entirely different objective from that of Regulation No 1224/80, as amended, whose purpose is to establish a fair, uniform and neutral system of customs valuation of goods for the application of the Common Customs Tariff.
Sidstnævnte forordning må således fortolkes uden henvisning til bestemmelserne vedrørende ordningen for eksport- og importlicenser.
The latter regulation must therefore be interpreted without reference to the rules on the system of export and import licences.
Det fremgår heraf, at kvotaomkostningerne ved erhvervelse af eksportkontingenter inden for rammerne af de nævnte forordninger ikke skal medregnes ved fastsættelsen af varernes toldværdi som defineret i Rådets forordning nr. 1224/80.
It follows from the foregoing that the quota charges connected with the acquisition of export quotas in the context of the aforementioned regulations may not be taken into account for the calculation of the valuation of goods for customs purposes carried out on the basis of Council Regulation No 1224/80.
Hauptzollamt Bremen-Ost har imidlertid til støtte for sin opfattelse sluttet modsætningsvis fra ordlyden af den udtalelse, der ikke er bindende, som toldværdiudvalget, nedsat i medfør af afsnit II i forordning nr. 1224/80, afgav under sit 33. møde, som afholdtes 19.-21. januar 1983.
The Hauptzollamt Bremen-Ost however, in support of its argument, attempts to draw a contrary argument from the terms of the opinion, which is not binding, of the Customs Valuation Committee, established pursuant to provisions of Title II of Regulation No 1224/80, issued at its 33rd Meeting held between 19 and 21 January 1983.
Udtalelsen lyder således: »Meromkostningerne, som opstår ved, at køberen eller dennes repræsentant er nødt til at erhverve en eksportlicens, skal ikke indregnes i den pris, der faktisk er betalt eller skal betales for varerne, når køberen eller dennes repræsentant betaler beløbet til en tredjemand, som er uafhængig af sælgeren«.
Under that opinion, supplementary costs for the acquisition of an export licence by the purchaser or his rep­resentative may not be considered as forming an integral part of the price paid or payable for goods where the purchaser or his representative pays them to a third party, independent of the vendor of the goods.
Hauptzollamt har derfor anført, at den modsatte løsning bør anvendes, når kvotaomkostningerne af køberen erlægges direkte til eksportøren/sælgeren. tøren/sælgeren.
The Haupt­zollamt is consequently of the opinion that the contrary solution must be adopted when the quota charges are paid directly by the purchaser to the exporter/vendor.
Domstolen finder imidlertid, at den af toldværdiudvalget foreslåede løsning ligeledes gælder, når eksportøren/sælgeren, som ikke råder over kvoter, selv erhverver dem fra tredjemand og fakturerer dem til køberen.
The Court is of the opinion however that the solution suggested by the Customs Valuation Committee also applies when the exporter/vendor who no longer has any quotas obtains some himself from a third party and invoices them to the purchaser.
Enhver anden løsning vil nemlig indebære, at importører inden for Fællesskabet, som dog befinder sig i samme situation, vil blive forskelligt behandlet, hvilket vil være i strid med det retfærdige, ensartede og neutrale system til ansættelse af told værdien, som indførtes ved Rådets forordning nr. 1224/80.
To hold otherwise would, in fact, create an unjustified disparity between importers in the Community placed in an analogous situation and would therefore be contrary to the fair, uniform and neutral system of customs valuation established by Council Regulation No 1224/80.
Herefter må det af den nationale ret forelagte spørgsmål besvares således, at kvotaomkostningerne ved erhvervelse af eksportkontingenter ikke skal medregnes ved den fastsættelse af toldværdien for varer importeret til Fælles skabet, som er defineret i Rådets forordning nr. 1224/80 af 28. maj 1980 om varers toldværi, som ændret ved Rådets forordning nr. 3193/80 af 8. december 1980.
In the light of the foregoing, the answer to be given to the question submitted by the national court must be that quota charges relating to the acquisition of export quotas do not form an integral part of the value for customs purposes of goods imported into the Community within the meaning of the provisions of Council Regulation (EEC) No 1224/80 of 28 May 1980 on the valuation of goods for customs purposes, as amended by Council Regulation (EEC) No 3193/80 of 8 December 1980.
De udgifter, der er afholdt af Kommissionen for De europæiske Fælles skaber, der har afgivet indlæg for Domstolen, kan ikke godtgøres.
The costs incurred by the Commission of the European Communities, which has submitted observations to the Court, are not recoverable.
Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagens omkostninger.
Since these proceedings are, in so far as the parties to the main action are concerned, in the nature of a step in the action pending before the national court the decision as to costs is a matter for that court.
DOMSTOLEN (tredje afdeling) vedrørende det spørgsmål, som er forelagt den af Finanzgericht Bremen ved kendelse af 9. december 1982, for ret:
THE COURT (Third Chamber), in answer to the question referred to it by the Finanzgericht Bremen by order dated 9 December 1982, hereby rules:
Kvotaomkostningerne ved erhvervelse af eksportkontingenter skal ikke medregnes ved den fastsættelse af toldværdien for varer importeret til Fællesskabet, som er defineret i Rådets forordning nr. 1224/80 af 28. maj 1980 om varers toldværdi, som ændret ved Rådets forordning nr. 3193/80 af 8. december 1980.
Quota charges relating to the acquisition of export quotas do not form an integral part of the value for customs purposes of goods imported into the Community within the meaning of the provisions of Council Regulation (EEC) No 1224/80 of 28 May 1980 on the valuation of goods for customs purposes, as amended by Council Regulation (EEC) No 3193/80 of 8 December 1980.
Afsagt i offentligt retsmøde i Luxembourg, den 9. februar 1984.
Delivered in open court in Luxembourg on 9 February 1984.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT G. F. MANCINI FREMSAT DEN 12. JANUAR 1984 '
OPINION OF MR ADVOCATE GENERAL MANCINI DELIVERED ON 12 JANUARY 1984 »
skulle medregnes ved fastsættelsen af toldværdien.
Finanzgericht Bremen maintaining that the expenses for the acquisition of export quotas should not be included in the customs valuation of the goods.
Ved kendelse af 12. januar 1983 besluttede Finanzgericht Bremen, anden afdeling, at udsætte sagen på Domstolens besvarelse af følgende præjudicielle spørgsmål:
By order of 12 January 1983, the Second Senate of that Tribunal stayed the proceedings, deeming it necessary to submit the following question to the Court for a preliminary ruling:
I den præjudicielle sag, som jeg her skal behandle i mit forslag til afgørelse, har Finanzgericht Bremen anmodet Domstolen om en fortolkning af Rådets forordning nr. 1224/80 af 28. maj 1980 om varers toldværdi (EFT L 134, s. 1) for at kunne afgøre en retstvist mellem et toldsted i Forbundsrepublikken Tyskland og firmaet Ospig Textilgesellschaft KG W. Ahlers (herefter benævnt Ospig) med hjemsted i Bremen.
In the reference for a preliminary ruling dealt with in this Opinion, the Finanzgericht [Finance Court] Bremen has asked the Court for an interpretation of Council Regulation (EEC) No 1224/80 of 28 May 1980 on the valuation of goods for customs purposes (Official Journal, L 134, p. 1), to enable it to resolve a dispute between a customs office in the Federal Republic of Germany and Ospig Textilgesellschaft KG W. Ahlers (hereinafter referred to as "Ospig"), Bremen.
»Skal omkostningerne (normalt benævnt 'kvotaomkostninger') ved erhvervelse af frie kvoter (eksportkontingenter), som en eksportør i Hongkong særskilt fakturerer den tyske køber, medregnes ved fastsættelsen af toldværdien (transaktionsværdien jfr. artikel 3 i Rådets forordning (EØF) nr. 1224/80 af 28. maj 1980 om varers toldværdi)?«
"Are costs which are incurred in the acquisition of free quotas (expon quotas) and are charged separately by an exporter in Hong Kong to a German customer (known as quota costs) to be included in the customs value of goods (the transaction value referred to in Article 3 of Council Regulation (EEC) No 1224/80 of 28 May 1980 on the valuation of goods for customs purposes)?"
Til belysning af sagens genstand skal jeg redegøre for importordningen for tekstilvarer fra Hongkong til Fælles skabet og derefter gennemgå de relevante fællesskabsretlige bestemmelser.
In order to clarify the subject-matter in dispute, it is as well to provide an outline of the rules on importation of textile products from Hong Kong into the Community and then to refer to the relevant Community rules.
Første de faktiske omstændigheder.
The facts are as follows.
Den 29. november 1981 anmeldte Ospig ved Hauptzollamt Bremen Ost 600 par bukser med henblik på overgang til fri omsætning. Firmaet havde indkøbt partiet hos Wan Tat Industrial Ltd., Hongkong.
On 25 November 1981, Ospig applied to the Hauptzollamt Bremen-Ost [Principal Customs Office, Bremen-East] for the admission into free circulation of 600 pairs of jeans bought in Hong Kong from Wan Tat Industrial Limited.
Til fastlæggelse af toldværdien angav Ospig den af Hongkong virksomheden fakturerede værdi for varerne, nemlig 16 800 HK$ med tillæg af søfragt og forsikringsomkostninger. Hauptzollamt forhøjede imidlertid dette beløb med 3 000 HK$, som svarede til det af Ospig betalte beløb, som Wan Tat havde faktureret særskilt for erhvervelse af kvoter til eksport Hongkong til Fællesskabet.
For purposes of customs valuation, Ospig declared the price of the goods invoices by the Hong Kong firm, amounting to 16 800 Hong Kong dollars plus the cost of sea transport and insurance.
Den samlede toldværdi beløb sig herefter til 8 438,29 DM, hvoraf der blev opkrævet en told på 1 434,51 DM.
The resultant customs valuation was DM 8 438.29 on the basis of which customs import duties of DM 1 434.51 were calculated.
Jeg må gå lidt tilbage i tiden.
Let me begin at the beginning.
Som bekendt producerer udviklingslandene ved lavere arbejdslønninger. For at undgå, at eksporten af tekstilvarer udvides for hurtigt og herved foranlediger industrilandene til at træffe protektionistiske foranstaltninger, blev der den 20. december 1973 i Genève i GATT's regi underskrevet en overenskomst vedrørende den internationale handel med tekstil (bedre kendt under betegnelsen »multifiberarrangementet«).
As everyone knows, the developing countries are able to manufacture with low labour costs.
Ifølge overenskomstens artikel 4 kan parterne
According to Article 4 of that
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA HR. MANCINI — SAG 7/83 indgå bilaterale aftaler til fremme af en rimelig og harmonisk udvikling af handelen med tekstilvarer mellem leverandørlandene og industrilandene.
OPINION OF MR MANCINI — CASE 7/83 the orders of Community firms invoice the cost of the quota separately from the latter.
Med dette formål for øje blev der fastsat kvantitative begrænsninger for eksporten fra leverandørlandene.
That objective is pursued by the imposition of quantitative limits upon exports from the former.
De fællesskabsretlige regler for varers toldværdi findes nu i ovennævnte forordning nr. 1224/80.
The Community rules relating to the customs valuation of goods are at present based on the aforementioned Regulation No 1224/80.
I henhold til artikel 3, stk. 1, er toldværdien »transaktionsværdien, dvs. den pris, som faktisk er betalt eller skal betales for varerne ved salg til eksport til Fællesskabets toldområde ...«.
According to Article 3(1) thereof the customs value is given by the "transaction value", that is by "the price actually paid or payable for the goods when sold for export to the customs territory of the Community".
Artikel 3, stk. 3, som ændret ved Rådets forordning nr. 3193/80 af 8. december 1980 (EFT L 333, s. 1) bestemmer, at transaktionsværdien »omfatter alle de betalinger, som er erlagt, eller som skal erlægges som betin gelse for salget af de indførte varer, af køberen til sælgeren eller af køberen til en tredjepart for at opfylde en af sælgerens forpligtelser«.
In the amended version in Council Regulation (EEC) No 3193/80 of 8 De cember 1980 (Official Journal, L 333, p. 1), paragraph (3) of that article specifies that the transaction price includes "all payments made or to be made as a condition of sale of the imponed goods by the buyer to the seller or by the buyer to a third party to satisfy an obligation of the seller".
Det forhold, at Fællesskabet tilsluttede sig »multifiberarrangementet« og indgik et stort antal bilaterale aftaler med ud viklingslandene, herunder Hongkong, gjorde det påkrævet, at Fællesskabet fastsatte regler for indførsel af tekstil varer fra tredjelande.
The participation of the Community in the Multifibre Arrangement and the conclusion of many bilateral agreements between it and the developing countries, including Hong Kong, made it necessary to adopt Community measures applicable to imports of textiles originating in nonmember countries.
Reglerne findes i Rådets forordning nr. 3589/82 af 23. december 1982 (EFT L 374, s. 106).
The relevant rules are based on Council Regulation (EEC) No 3589/82 of 23 December 1982 (Official Journal, L 374, p. 106).
De fastsatte lofter sikres overholdt ved en ordning med dobbelt kontrol. Ordningen består i, at de kompetente myndigheder i leverandørlandene udsteder en eksport licens, og den enkelte medlemsstat udsteder kun en importbevilling, såfremt der foreligger en eksportlicens (artiklerne 10-12 og bilag VI).
The observance of the quantitative limits is guaranteed by a duplicate control system, which provides that the competent authorities in the supplying country grant an export licence and that the import authorization by the Member State is subject to possession of such a licence (Articles 10 to 12 and Annex VI).
I forordningen opregnes yderligere de omkostninger, som sælgeren skal betale ud over varens pris, og som skal tages i betragtning ved fastsættelse af toldværdien, nemlig ifølge artikel 8 provision og mæglerhonorar, licensafgifter og transport- og forsikringsomkostninger.
The same regulation lists the costs borne by the purchaser in addition to the price of the goods which are to be included in calculating the customs value: according to Article 8 they include commission and brokerage, royalties and licence fees and the cost of transport and insurance.
Andre omkostninger skal derimod ikke indregnes i toldværdien, forudsat at de er separat angivet i forhold til varens pris; det gælder omkostninger vedrørende bygningsinstallations- eller monteringsarbejder, teknisk bistand og transport, som er udført efter importen, såvel som told og andre afgifter, som skal betales i Fællesskabet, i forbindelse med import eller salg af varerne (artikel 3, stk. 4, og artikel 15).
On the other hand, other costs are excluded from the calculation because they are separate from the price of the goods: on the one hand charges for construction, erection, assembly, technical assistance or transport undertaken after import ation, and on the other, customs duties and other taxes payable in the Community by reason of the importation or sale of the goods (Articles 3 (4) and 15).
Kvoterne kan overdrages og værdien heraf (i handelspraksis betegnet »kvotaomkostninger«) retter sig efter udbud og efterspørgsel.
The quotas are transferable and their value (in commercial usage called "quota costs") varies according to market forces.
Ved årets slutning, når eksportkontingenterne næsten er opbrugt, kan kvotaomkostningerne være af betydelig størrelse, mens de i de foregående måneder er ubetydelige.
Towards the end of the year, when quotas are almost exhausted the price may reach considerable sums, whilst it is almost negligible in the previous months.
Eksportører i Hongkong, som har opbrugt deres kvoter og er nødt til at erhverve frie kvoter for at ansøge om eksportlicens med henblik på at kunne udføre en ordre fra en virksomhed i Fællesskabet, fakturerer kvotaomkostningerne særskilt til virksomheden.
Hong Kong exporters who have used up their own quotas and who need to acquire quotas still unused in order to apply for an export licence and to escape
Jeg skal herefter behandle det forelagte spørgsmål. Som allerede nævnt
In the light of the above, I shall proceed to examine the question.
OSPIG / HAUPTZOLLAMT BREMEN-OST drejer det sig om at afgøre, om omkost ningerne ved erhvervelse af frie kvoter i Hongkong skal medregnes ved fastsættelse af toldværdien.
OSPIG ν HAUPTZOLLAMT BREMEN-OST that the German court inquires whether the costs of acquiring free quotas in Hong Kong are to be included in the calculation of the value for customs purposes.
»når køberen ... betaler beløbet til en tredjemand, som er uafhængig af sælgeren«.
considered pan of the price paid for the goods when the payment is effected to a third party who is not connected with the vendor of the goods.
Hauptzollamt har gjort gældende, at det i den foreliggende sag er ubestridt, at kvotaomkostningerne er betalt til sælgeren, hvorfor de skal indregnes i toldværdien.
In this case, the customs office argues, it is clear that the quota costs were paid to the vendor: therefore, they are to be included in the calculation of the value for customs purposes.
Jeg finder disse argumenter lidet overbevisende.
I do not find those arguments per­suasive.
Jeg skal straks gennemgå dem nærmere.
I will consider them specifically in a moment.
Først skal jeg dog bemærke, at der ikke består nogen sammenhæng mellem »kvotaomkostningerne« og indførslen af varen eller i det mindste kun en sammenhæng, som er for løs og indirekte til, at man kan betragte omkostningerne som »betingelse for salget«.
However, first, I should like to observe that there is no link between "quota costs" and the import­ation of goods or there is a very slender and indirect link because it may be main­tained that the charges constitute "conditions of sale".
Som allerede nævnt er grundlaget for fastsættelse af toldværdien i henhold til fællesskabsordningen den pris, som faktisk er betalt eller skal betales som betingelse for salget.
As I have already said, according to the Community rules the basis on which that valuation is determined is the price actually paid or payable as a condition of the sale of the imponed goods.
Det skal således afgøres, om der består en sammenhæng mellem omkostningerne ved erhvervelse af kvoter og indførslen af varerne, og om der er tale om betalinger, som kan henføres under begrebet »betingelse for salget«.
We must therefore ask whether the costs of acquiring the quotas are connected with the importation of the goods and rep­resent payments which may be included within the concept of "conditions of sale".
Efter Hauptzollamt Bremen Ost's opfattelse må dette spørgsmål besvares bekræftende.
The Hauptzollamt Bremen-Ost maintains that that question must be answered in the affirmative.
Hauptzollamt har gjort gældende, at leveringen af bukserne ifølge ordren var betinget af betaling af varen samt refusion af det beløb, som firmaet Wan Tat havde anvendt til indkøb af kvoterne.
The contract of sale — it states — subjects the delivery of the jeans to the payment for the goods and to the refund of the sum paid by Wan Tat for the purchase of the quotas.
At beløbene blev faktureret særskilt er irrelevant; de er nemlig begge omfattet af udtrykket »alle de betalinger«, som der henvises til i ovennævnte artikel 3, stk. 3, i forordning nr. 1224/80.
The fact that they are separately invoiced is irrelevant; the two costs constitute, in fact, the "total payment" referred to in the aforementioned Article 3 (3) of Regulation No 1224/80.
For det første er køb af kvoter en sag mellem sælgeren af varen eller køberen i Fællesskabet og en tredjemand, altså en handling som er fuldstændig uafhængig af ordren.
Above all the acquisition of the quotas is a transaction between the vendor of the goods or the Community purchaser and a third party and is therefore clearly independent of the contract of sale.
Således er erhvervelsen efter sit formål ikke rettet mod køb eller salg af en bestemt vare; sælgeren kan nemlig anvende den eksportlicens, som gør det muligt at købe kvoter, til en hvilken som helst vare af samme art, som er bestemt til samme medlemsstat inden for Fællesskabet.
Next, that acquisition is not a function of a transaction relating to specific goods: the export licence which may be obtained as a result may in fact be used by the vendor for any goods of the same type intended for the same Member State of the Community.
Endelig kan anføres prisen for kvoterne: denne er som nævnt afhængig af forholdet mellem ønsket om at eksportere og de kvantitative indførselsbegrænsninger.
Finally, the price of the quotas: as has been seen, that is determined by the link between the need to export and quantitative restrictions on imports.
Varens pris, og hvad der skal ske med varen, har intet hermed at gøre.
The type and value of the goods are irrelevant.
Der kan anføres to argumenter til støtte for denne opfattelse.
There are two arguments, it is claimed, in support of that contention.