natgillin/translations-raw huggingface dataset:
En række lande i Central­ og Øst­europa vil gøre ligeså i de kommende år. En Union med tyve eller flere med­lemmer kan kun fungere effektivt med ajourførte og forenklede strukturer.
Other countries from Central and Eastern Europe will follow suit in the next few years.
Det er meningen, at man i 1996 skal drøfte en sådan reform af institutionerne.
These are to be re viewed in 1996.
Den nuværende økonomiske krise har hos nogle iagttagere skabt tvivl om, hvorvidt EU er i stand til fortsat at være i første række i økonomisk henseende, specielt på baggrund af den hurtige vækst i de asiatiske lande.
The current recession has raised fears among some observers as to the EU's ability to remain a top-ranking economic power, particularly in the face of increased competition from the fast-growing economies of Asia.
Det indre marked skaberde betingelser, som skul­le gøre EU's industri mere konkurrence­dygtig på hjemmemarkedet og på de in­ternationale markeder.
The single market creates conditions that should make European industry more competitive on domestic and foreign markets.
GATT­aftalen vil øge de europæiske eksportørers adgang til de udenlandske markeder.
The GATT agreement will in crease the access of EU exporters to foreign markets.
Europa­Kommissionens hvidbog om vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse an­giver vejene dels til at genskabe vækst, dels til at smidiggøre visse alt for stive strukturer, ¡sær på arbejdsmarkedet.
The Commission's White Paper on growth, competitiveness and employment charts a path back to growth and seeks to shake out some of the rigidities in the labour market.
Den angiver endvidere en række nøgle­områder — undervisning og erhvervs­uddannelse, infrastruktur, forskning og udvikling — hvor en målrettet støtte vil kunne give betydelige resultater.
It also identifies key areas such as infrastructure, education and training and R & D where targeted support can achieve considerable results.
En samordnet indsats på disse områder vil hjælpe Unionen til at fastholde og styr­ke sin nuværende stilling.
Concerted action in these areas will help the European Union maintain and even strengthen its current position.
Den Europæiske Unions forvaltning og midler
"he management and finances of the European Union
Hvem finansierer Den Europæiske Union?
Who pays for the European Union?
I øvrigt ligger landets indtægt pr. indbygger under gennemsnittet i Unionen.
It also has an income per head which is below the EU average.
Dette er årsagen til, at Storbritannien betaler et nedsat bidrag til EU.
For these reasons, it receives a special rebate on its contribution to the EU budget.
Medlemsstaterne indbetaler den told og de landbrugsafgifter, de har opkrævet, samt en del af deres momsindtægter til EU.
As a basic principle, EU countries pay to the budget their receipts from import duties, farm levies and a part of their VAT revenues.
De yderligere midler, der er nødvendige for at opnå ligevægt på budgettet, betales af de enkelte medlemsstater i forhold til deres betalingsevne.
Member States contribute additional funds needed to balance the budget according to their ability to pay.
Budgettet, som for 1994 er på 70 mia. ECU, dækker områder som den fælles land brugspolitik, forsknings-og udviklingsprogrammer og andre programmer i forbindelse med det indre marked, ud viklingssamarbejde og andre foranstaltninger uden for Unionen.
The budget, ECU 70 billion in 1994, covers policies like the CAP, research and development, programmes linked to the single market as well as overseas assistance and other external activities of the European Union.
Endvidere er mere end en fjerdedel af budgettet afsat til omfordeling af de midler fra bedst stillede lande og områder til de dårligst stillede, via de såkaldte s t strukt tufo nde. de.
In addition, more than one quarter of the budget goes to redistribute wealth from the richer to the poorer countries via the socalled Structural Funds. A new cohesion fund, designed to accelerate this process, was agreed as part ot the Maas
Forslag
TASKS
Repræsentation af EF i interna­tionale organisa­tioner om videreudvik­ling af Fælles­skabets politikker
Proposals for development of Community in internationa policies organizations
Kontrol med overholdel­sen og gennem­førelsen af fæl­lesskabsretten
Monitoring compliance with and application of Community law
De øvrige EU­institutioner, dvs. Europa­Parlamentet, Rådet, Revisionsretten og (i tilfælde af tvister) Domstolen, kontrollerer', at Europa­Kommissionen udfører sine opgaver på tilfredsstillende vis.
The other institutions of the Union — European Parliament, Council of the Union, Court of Auditors and, in the case of legal actions, Court of Justice — watch over the European Commission to ensure that it performs its duties properly.
Har Europa­Kommissionen for megen magt? Får de EU­ansatte for meget i løn?
Does the European Commission have too much power? Are Eurocrats overpaid?
Selv om Kommissionen har ansvar for mere end tyve områder, spændende fra forbindelser med ikke EU­lande over transport, sociale anliggender og miljø til industrielle anliggender, er den ikke større end et enkelt ministerium i en af de store medlemsstater.
Although it has responsibilities in near­ly 20 policy areas ranging from external relations, industrial affairs and transport to social affairs and the environment, the Commission is no larger than a single ministry in a large Member State.
Kommissio­nens personale udgøres af under 14 000 tjenestemænd og andre ansatte, og heraf er ca. en fjerdedel beskæftiget med skriftlig og mundtlig oversættelse mellem de ni officielle sprog.
It employs fewer than 14 000 civil ser­vants, of whom about a quarter are needed to translate and interpret in its nine official languages.
Selv om Kommissionen er den eneste institu­tion, deri kraft af traktaterne har kompe­tence til at fremsætte forslag til lovgiv­ning, erdet medlemsstaterne, derer re­præsenteret i Rådet, og Europa­Parla­mentet, som i praksis træffer alle beslutninger.
By dint of powers conferred on it by the Union's founding Treaties, the Commission ini­tiates policies by preparing draft legis­lation. But it is the Member States meeting in the Council of Ministers and the European Parliament who take vir­tually all the main decisions.
Kommissionen hardogen betydelig kompetence med hensyn til den løbende forvaltning af den fælles landbrugspolitik og overholdelsen af konkurrencepolitikken.
Areas where the Commission does have con­siderable autonomy are the day­to­day running of the CAP and the application of competition policy.
Selv om de EU­ansatte er vellønnede, er deres lønnin­
Although Eurocrats are well­paid, their salaries are no higher than those of staff in inter­national organizations like the United
Fremtiden
¡he future τ
Hvordan ser fremtiden ud for Den Europæiske Union?
What is the future of the European Union?
En ny Kommission, under for sæde af Jacques Delors' efterfølger, tiltræder (også for fem år) i januar 1995.
ques Delors, takes office (also for five years) in January 1995.
De nye medlemmer, som vælges eller udnævnes til disse institutioner, skal bidrage til at føre Europa ind i det 21. år hundrede.
The new men and women who run these institutions will help shape the future of Europe up to the threshold of the 21st century.
Den Europæiske Union er trådt ind i en ny fase.
The European Union is entering a new phase.
Perioden forud for Maastrichttraktaten var præget af tillid. Den er ble vet efterfulgt af en periode præget af skepsis.
The period of confidence that preceded the Maastricht Treaty has given way to a more sober mood.
Europa blev ramt af den økonomiske krise og af valutauroen i 1992 og 1993.
It fell victim to the recession and the currency crises of 1992 and 1993.
Alligevel er planerne foren fælles valuta og en politisk union stadig intakte, selv om de i øjeblikket er trængt noget i baggrunden på grund af mere presserende opgaver.
The grand designs of a single currency and of a political union remain but they have been pushed into the background for the moment by more urgent priorities.
Af sådanne opgaver kan nævnes: at få EU ud af den nuværende økonomiske krise og få skabt de millioner af arbejdspladser, som er nødvendige.
These include bringing the EU out of recession and creating the millions of jobs needed to get Europeans back to work.
En anden vigtig opgave er at få gennemført den forestående udvidelse.
A second priority is completing the current enlargement process.
De tolv medlemsstater fortsætter med at opbygge en fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, som det er fastsat i Maastricht-traktaten, men deres bestræbelser påvirkes af den vanskelige diplomatiske rolle, som Unionen spiller i det tidligere Jugoslavien. Et nyt Europa-Parlament
The Twelve wil I conti nue to bui Id their com­mon foreign and security policy as agreed in Maastricht, but their efforts will be overshadowed by the EU's dif­ficult diplomatic role in ex­Yugoslavia. A new European Parliament begins a five­year term in mid­1994.
Denne publikation giver svar på ca. 20 af de spørgsmål, som den almindelige borger hyppigst stiller, når det drejer sig om Den Europæiske Union: Hvad gør Unionen for borgerne?
This publication gives the answers to 20 of the questions most frequently asked by the general public concerning the European Union, such as: What does it do for the citizen?
Er den de riges klub?
Is it a rich man's club?
Har den for megen magt?
Does it have too much power?
Hvem betaler? osv.
Who pays? etc.
Denn publikation udgives på alle fællesskabssprogene: spansk, dansk, tysk, græsk, engelsk, fransk, italiensk, nederlandsk og portugisisk.
This publication appears in all the official Community languages — Spanish, Danish, German, Greek, English, French, Italian, Dutch and Portuguese.
© EKSF­EF­EAEF, Bruxelles · Luxembourg, 1994 Eftertryk tilladt med kildeangivelse, dog ikke til kommercielle formål
© ECSC-EC-EAEC, Brussels · Luxembourg, 1994 Reproduction is authorized, except for commercial purposes, provided the source is acknowledged.
Kontor i Danmark ')
Office in Wales Office in Scotland Office in Northern Ireland
Højbrohus, Østergade 61, Postboks 144 DK-1004 København K TU'. 33 14 41 40
671 22 44 Jean Monnet House, 8 Storey's Gate, London SW1P 3AT — Tel.
') Kommissionen har ligeledes kontorer i de øvrige EF-lande samt i andre dele af verden.
(71)973 1992 4 Cathedral Road, Cardiff CF1 9SG — Tel. 37 16 31 9 Alva Street, Edinburgh EH2 4PH — Tel.
KONTORET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERSOFFICIELLE PUBLIKATIONER
Commis ion offices also exist in the other countries of the European Union and in other parts of the world.
DEN EUROPÆISKE UNION
EUROPEAN INTEGRATION
Fra begyndelsen til i dag af Dr. Klaus-Dieter Borchardt
The origins and growth of the European Union by Dr Klaus-Dieter Borchardt
Manuskript af Dr. Klaus-Dieter Borchardt afsluttet den 15. januar 1995 Forsideillustration: Paolo Guidotti Illustrationer: Fynn Nygaard og Anne Howeson
The origins and growth of the European Union (Fourth edition) by Dr Klaus-Dieter Borchardt Manuscript completed on 1 5 January 1995 Cover illustration: Paolo Guidotti Illustrations: Fynn Nygaard, Anne Howeson
NDHOLD
CONTENTS
DEN EUROPÆISKE UNIONS OPSTÅEN
□ HE ORIGINS OF THE EUROPEAN UNION
Fra Det Europæiske Fællesskab til Den Europæiske Union Tiltrædelseshistorien: medlemmerne af Den Europæiske Union
From European Community to European Union The history of accession: the Members of the European Union
EUROPAS SAMLING — MÅLSÆTNINGER, METODER OG AKTØRER
AIMS, METHODS AND ACTORS
M Fra det fælles marked over det indre marked til Den Økonomiske og Monetære Union
■ From common market to single market and economic and monetary union
■ Det indre markeds grundlæggende friheder: Frie varebevægelser — arbejdskraftens frie bevægelighed — etableringsfrihed — fri bevægelighed for kapital og betalinger
■ The basic freedoms of the single market: Free movement of goods — Free movement of workers — Freedom of establishment Freedom to provide services — Free movement of capital and payments
■ Konkurrencepolitikken I Den Økonomiske og Monetære Union ■ De fælles politikker
■ Competition policy ■ Economic and monetary union ■ The common policies
ÌÌYJ DEN POLITISKE INTEGRATIONSPROCES: DE TRE SØJLER I DEN EUROPÆISKE UNION
POLITICAL UNION: THE THREE PILLARS OF THE EUROPEAN UNION
■ Forste søjle: De tre Europæiske Fællesskaber (EF, Euratom, EKSF) ■ Anden sojle: den fælles udenrigs­ og sikkerhedspolitik ■ Tredje sojle: EU­medlemsstaternes samarbejde om retlige og indre anliggender
The first pillar: the three European Communities (EC, Euratom, ECSC) The second pillar: the common foreign and security policy The third pillar: cooperation in the fields of justice and home affairs
Social­ og arbejdsmarkedspolitikken Økonomisk og social samhørighed Miljøbeskyttelse Sundheds­ og forbrugerbeskyttelsespolitik Uddannelses­ og kulturpolitik
Union citizenship Social policy Economic and social cohesion Environmental protection Health and consumer protection Education and cultural policy
FÆLLESSKABET OG RESTEN AF VERDEN
YL THE UNION IN THE WORLD
Den fælles handelspolitik Udviklingspolitikken
EPILOGUE: THE FUTURE OF THE EUROPEAN UNION
brud på grund af de stadig altdominerende forestillinger om nationalisme og imperialisme.
and imperialism. Only after Europe had yet again been devastated by war was the disastrous futility of constant national rivalry truly appreciated.
Endnu en gang skulle Europa blive lagt i ruiner, før erkendelsen af de skæbnesvangre følger af en vedvarende rivaliseren mellem de europæiske stater kunne trænge igennem.
Europe's total collapse and the political and economic disintegration of outdated national structures set the stage for a completely fresh start and called for a far more radical approach to the reordering of Europe.
INDLEDNING llerede før oprettelsen af Det Europæiske Fællesskab og dettes udvikling til Den
ven before the founding of the European Community and its development into the
• For det første var man klar over sin egen svaghed.
• First was Europe's realization of its own weakness.
Europa havde på grund af krigen mistet den position, det havde indtaget i århundreder, som centrum for verdens begivenheder.
Through conflict and war its ageold place at the centre of the world stage was lost.
Europa blev fortrængt af de to nye supermagter, USA og det nu opløste Sovjetunionen, der begge råder over større militær, politisk og økonomisk magt end et Europa, der var splittet op i talrige nationalstater.
That place was taken instead by the two new superpowers, the United States of America and the Soviet Union, each now wielding far greater military, political and economic might than Europe's divided patchwork of States could muster.
Europæiske Union fandt tanken om en fast sammenslutning af de europæiske stater sit politiske udtryk under de mest forskelligartede former.
European Union, the idea of a closely knit association of European States had found political expression in a variety of ways.
Man har således set bestræbelser på, at man med magt og diktatur ville gen nemtvinge en samling af Europa.
There had been attempts to impose unity through hegemony or by force.
Der blev imidlertid også, især efter de forfærdelige erfaringer fra den første verdenskrig, opstillet modeller til en frivillig og fredelig sammenslutning af ligeberettigede partnere.
On the other hand, there had also been schemes for a peaceful, voluntary association of States on terms of equality, especially after the harrowing experience of the First World War.
Således krævede f.eks. i 1923 den østrigske greve, Coudenhove Kalergi, og hans paneuropæiske bevægelse oprettelsen af et »Europas Forenede Stater«. Forbillederne herfor var de med held gen nemførte enhedsbestræbelser i Schweiz i 1648, grundlæggelsen af Det Tyske Rige i 1871 og især oprettelsen af Amerikas Forenede Stater i 1 776.
In 1 923, for instance, the Austrian founder-leader of the Pan-European Movement, Count Coudenhove Kalergi, had called for the creation of a United States of Europe, citing such examples as the successful assertion of Swiss unity in 1848, the forging of the German Empire in 1871 and, before all else, the independence of the United States of America in 1776.
Den franske udenrigsminister, Aristide Briand, foreslog — bistået af sin tyske kollega, Gustav Stresemann — i sin berømte tale den 5. september 1929 i Folkeforbundet i Genève de europæiske regeringer, at man oprettede en europæisk union i Folkeforbundets regi. Dette forsøg sig tede foreløbigt kun mod et snævrere samarbejde mellem de europæiske stater inden for den verdensomspændende organisation, som Folkeforbundet var, idet de europæiske staters suverænitet skulle forblive uantastet. Alle disse forsøg på en fredelig samling af Europa led imidlertid i disse år bestandigt skib
And on 5 September 1929, in a now famous speech to the League of Nations Assembly in Geneva, the French Foreign Minister Aristide Briand, with the backing of his German counterpart, Gustav Stresemann, proposed the creation of a European union within the framework of the League of Nations.
Strukturen i dette omfattende net af europæiske organisationer kommer forst frem, hvis man husker på, hvilke konkrete målsætninger der skjuler sig bag dem. De kan inddeles i tre hovedgrupper.
Looking at their underlying aims, however, a clear pattern begins to emerge, revealing three major groups:
• Fordet andet var »aldrig mere krig« på grund af de smertefulde erfaringer blevet maksimen for enhver politisk handling.
• Second was the conviction, summed up in the motto 'Never again!', that the possibility of renewed military conflict must be banished forever.
Efter to ver denskrige, der begyndte som europæiske broder- og borgerkrige, som gjorde Europa til den egentlige slagmark, og hvor Europa betalte den højeste pris, var forestillingen om nye væbnede konflikter utålelig.
After the terrible experience of two world wars, both of which had begun as European civil wars and in which Europe had been the main battlefield and principal sufferer, this became the mainspring of all political action.
• Hertil kom endelig et onske og krav om en bedre, mere fri og retfærdig verden med en bedre orden for sameksistensen mellem men nesker og stater.
• Lastly there was the earnest desire to create a better, freer and more just world in which international relations would be conducted in a more orderly way.
Set under ét udgør efterkrigstidens europæiske saml ingsbestræbelser et forvirret billede af talrige og komplicerede organisationer, som kun særligt sagkyndige er i stand til at over skue.
Viewed as a whole, the postwar steps towards European unification offer a confusing picture that is calculated to baffle anyone but the expert.
Således består side om side og uden egentlig forbindelse med hinanden OECD (Organization for Economic Cooperation and Development = Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling), WEU (Den Vesteuropæiske Union), NATO (Den Nordatlantiske Traktatorganisation), Europarådet og endelig Den Europæiske Union, der ¡gen består af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab, Det Europæiske Atomenergifællesskab og Det Europæiske (Økonomiske) Fællesskab.
A host of different organizations, largely unconnected, have come into existence side by side: the Organization for Economic Cooperation and Development (OECD), the Western European Union (WEU), the North Atlantic Treaty Organization (NATO), the Council of Europe, and the European Union, which is itself built on the foundations of the European Coal and Steel Community, the European Atomic Energy Community and European (Economic) Community.
Antallet af medlemsstater i disse forskellige organisationer ligger på mellem 10 (WEU) og 25 (Europarådet).
Their membership ranges from 10 in the WEU to 25 in the Council of Europe.
• Den første gruppe udgøres af de europæisk atlantiske organisationer. De er et produkt af den samhorighedsfolelse, der opstod mellem USA og Europa efter den anden verdenskrig.
• The first group consists of the transatlantic- organizations that grew out of the close links forged between Western Europe and the United States of America after the war.
Det var derfor ikke noget tilfælde, at OEEC (Organization for European Economic Cooperation = Den Europæiske Økonomiske Samarbejdsorganisation), der blev oprettet i 1948 som den første europæiske organisation i efterkrigstiden, skyldtes et initiativ fra USA.
Indeed it was an American initiative that led to the founding of the first postwar European organization in 1948.
Den daværende amerikanske udenrigsminister, Marshall, opfordrede i 1947 de europæiske stater til at forene deres anstrengelser for den økonomiske genopbygning og lovede dem USA's støtte hertil, en støtte, der blev en realitet i form af Marshall-planen.
The US Secretary of State, George Marshall, called on the countries of Europe to pool their efforts for economic reconstruction and promised American aid in return (which eventually took shape as the Marshall Plan).
I 1960 blev OEEC's medlemmer og USA samt Canada enige om at udvide organisationens arbejdsområde til også at omfatte udviklingsbistand til Den Tredje Verden.
The European response was to set up the Organization for European Economic Cooperation (OEEC).
På grundlag af OEEC opstod så OECD, som USA og Canada tiltrådte i 1960.
This was later renamed the Organization for Economic Cooperation and Development when, in 1960, the United States and Canada also joined after agreeing with its members to extend its activities to include development aid for the Third World.
Efter OEEC oprettedes i 1949 NATO som en militær alliance mellem størstedelen af de frie stater i Europa og med deltagelse af USA og Canada.
The founding of the OEEC was followed in 1949 by NATO, a military pact between the USA, Canada and most of the free States of Europe.
For at styrke det sikkerhedspolitiske samarbejde mellem de europæiske stater oprette des i 1954 Den Vesteuropæiske Union (WEU).
The next organization to be founded was the WEU in 1954, which was intended to strengthen security cooperation between the countries of Europe.
Den Vesteuropæiske Union blev en kendsgerning ved Tysklands og Italiens tiltrædelse af Bruxelles-pagten, som allerede bestod mellem Storbritannien, Frankrig, Belgien, Luxembourg og Nederlandene.
This widened the existing Brussels Treaty between the United Kingdom, France, Belgium, Luxembourg and the Netherlands to include the Federal Republic of Germany and Italy, and has subsequently also taken in Portugal, Spain and Greece.
I mellemtiden er også Portugal, Spanien og Grækenland blevet medlemmer af WEU.
The WEU offers its members a platform for closer cooperation on security and defence, helping them to forge a European identity in this field and so lend greater weight to the European voice in the Atlantic Alliance.
De i WEU sammensluttede stater har i denne union et forum for et nært samarbejde inden for sikkerheds- og forsvarspolitikken.
• The characteristic feature of the second group of organizations is that they are designed to enable as many countries as possible to become members.
Herved øges dels Europas politiske vægt i det atlantiske forbund, dels skabes der en europæisk identitet inden for sikkerheds- og forsvarspolitikken. politikken.
This meant conceding the limitation that their activities would not extend beyond the scope of normal international cooperation. One such organization is the Council of Europe, founded
kendte er den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettighe­der af 4. november 1950.
infringements of human rights by the signatories.
• For den anden gruppe europæiske orga­nisationer er det karakteristisk, at deres struk­tur er opbygget således, at et så stort antal stater som muligt kan medvirke deri.
• The third group of organizations comprises the European Coal and Steel Community, the European Atomic Energy Community and the European (Economic) Community.
Det blev såle­des bevidst taget i betragtning, at disse orga­nisationer ikke skal indebære mere end et traditionelt mellemstatsligt samarbejde.
From the legal point of view the three communities continue to exist separately side by side.
Til disse organisationer hører Europarådet, der blev opret­tet den 5. maj 1949 som en politisk organi­sation.
In terms of political reality, however, they can be treated as a single unit.