natgillin/translations-raw huggingface dataset:
På grund af den politiske karakter af de kriterier, der ligger til grund for tillæggelse afret til at deltage i organisationer, der er oprettet af regeringer, og andre sammenslutninger, kan adgangen til at deltage variere fra organisation til organisation, og i mange år har Fællesskaberne langtfra haft samme muligheder for adgang til de forskellige organisationer, hvis arbejde frembyder særlig interesse for dem.
In view of the political nature of the criteria governing the granting of such rights, the right of participation by intergovernmental organizations and other entities may vary from one organization to another and, for many years, the Communities had very different oportunities for access to the various organizations whose work was of particular interest to them.
Kun gradvis og efter at have gennemløbet en række etaper, som det ikke synes nødvendigt at komme tilbage til i dag (2), har Fællesskaberne kunnet opnå en stabil selvstændig ret til deltagelse i arbejdet i de fleste af disse organisationer.
It was only gradually and after overcoming a number of hurdles, the details of which are not essential to this study,3 that the Communities firmly established a specific right of participation in the work of most of these organizations.
Vi erindrer om, at Fællesskabernes status næsten altid har karakter af observatørens og giver alene ret til deltagelse uden stemmeret i møderne i organisationens besluttende or ganer.
It should be remembered that the Communities' status is nearly always that of observer with a right to take part in the meetings of the deliberative organs of the organization, but without the right to vote.
Tillæggelse af denne status er af og til hjemlet ved selve organisationens statutter (OECD).
In some cases, the actual statutes of the organization (OECD) have made provision for the granting of this status.
Som oftest er den foregået ved en særlig vedtagelse i den pågældende organisations besluttende forsamling (3).
More frequently, however, it has resulted from an individual decision taken by the deliberative assembly of the organization concerned.4
Disse individuelle vedtagelser vedrørende Fællesskaberne tillægger disse en selvstændig ret til gennem en af dem selv udpeget delegation, der akkrediteres organisationen, at deltage i dennes møder og arbejde.
See for example: Article 75 of the Rules of Procedure of the United Nations Economic and Social Council; Article 12 of the 'Mandate' of the United Nations Economic Commission for Europe (ECE); Resolution 1995 (XIX) of 30.12.1964 concerning Unctad, etc.
Ved visse internationale organisationer, hvis besluttende organer ikke har været opfordret til at træffe beslutning vedrørende Fællesskaberne, har sidstnævnte ikke som sådanne nogen fast status som observatør.
All these texts are contained in the work previously quoted: The European Community, international organizations and multilateral agreements.
Deres deltagelse i organisationens arbejde sikres endnu alene ved opfordringer, som regelmæssigt tilstilles Kommissionen af organisationens sekretariat med udtrykkeligt eller stiltiende samtykke fra organisationens be sluttende organ. Dette gælder navnling i FAO, WHO og IMCO.
Note in particular that the 'liaison agreements' concluded by the Commission of the European Communities with the executive organs or secretariats of other international organizations make no reference to the Communities' participation in the sessions and work of the deliberative organs of these organizations.
(') Det skal særlig bemærkes, at de »forbindelsesaftaler«, der er indgået mellem Kommissionen for De europæiske Fællesskaber og De administrative organer eller sekretariaterne i de øvrige internationale organisationer ikke vedrører spørgsmålet om Fællesskabernes deltagelse i møderne og arbejdet i de besluttende or ganer i disse organisationer.
His torically, however, the signing of such agreements has nearly always been followed by the granting of an official right to the Communities to take part in the sessions and proceedings.
Forud for undertegnelsen af sådanne aftaler har Fællesskaberne imidlertid al tid fået tillagt officiel ret til deltagelse i disse moder og arbejder.
On at least one occasion the secre tariat of an international organization (WIPO in 1977) considered the signing of a liaison agreement as the prerequ isite for the granting of this right to the EEC.
Det er i hvert fald én gang sket, at sekretariatet foren international organisation (WIPO, i 1977) som betingelse for sin underskriftafen forbindelsesaftale, har tilkendegivet, at der forst måtte ske anerkendelse af, at der eventuelt tillagdes EØF en sådan ret. (*) Se om dette punkt og i øvrigt andre, der er behandlet i dette kapitel, navnlig: G. Le Tallec, Quelques aspects des rapports entre la CEE et les organisations internationales. Revue du Marché commun. 1973, s. 636 ff. og J.P. Jacqué: La participation de la CEE aux organisations internationales universelles. Annuaire français de droit international 1975, s. 924 ff.
1 On this and on other topics dealt with in this chapter, see in partieulan G. Le Tallec, 'Quelques aspects des rapports entre la CEE et les organisations internationales', Revue du Marché commun, 1973, p. 636 et seq;
(') Se f.eks. resolution 1267 (XLlll)af 3. august 1967 og beslutning af 20.5.1971 truffet af FN's Økonomiske og Sociale Råd. Resolution 3208 (XXXIX) af 11.10.1974 truffet af FN's generalforsamling, hvori »generalsekretæren anmodes om at opfordre Det europæiske økonomiske Fællesskab til at deltage i generalforsamlingens møder og arbejde med status som observator«, resolution af 15.4.1975 i ECE, m.fl. Samtlige disse tekster er optrykt i ovennævnte værk: La Communauté européenne, les organisations internatio nales el les accords multilatéraux.
Examples are: Resolution 1267 (XLIII) of 3.8.1967 and the Decision of 20.5.1971 of the United Nations Economic and Social Council; Resolution 3208 (XXXIX) of 11.10.1974 of the United Nations General As sembly 'calling on the Secretary-General to invite the European Economic Community to participate as an observer in the sessionsand work of the General Assembly'; Resolution of 15.4.1975 of the United Nations Economic Commission for Europe, etc.
Bortset fra denne formelle forskel har Fællesskabernes repræsentanter næsten samme rettigheder i de forskellige internationale organisationer.
Apart from this formal difference, the Communities' representatives enjoy virtually the same rights with the various international organizations.
Hvis man alene betragter EØF, deltager dette fællesskab på retligt grundlag eller faktisk i møderne og arbejdet i følgende organisationen
At the present time, the EEC alone participates as a permanent observer- on either a de jure or defacto basis - in the proceedings and work of:
- næsten samtlige FN-institutioner, nemlig organisationens hovedorganer (Generalforsamlingen og Det økonomiske og sociale Råd, dens underorganisationer (UNCTAD og de re gionale kommissioner, navnlig ECE) og dens særorganisationer (ILO, FAO, UNESCO, WHO, ONM, WIPO, IMF og UNIDO) og Det internationale Atomenergiagentur samt
(i) virtually all the institutions in the United Nations group: principal organs (General Assembly, Economic and Social Council), subsidiary organs (Unctad, regional commisions, in particular the Economic Commission for Europe), specialized agencies (ILO, FAO, Unesco, WHO, IMO, WIPO, IMF, Unido), International Atomic Energy Agency;
- en lang række andre verdensomspændende organisationer (Rådet for Samarbejde på Toldområdet) eller regionale organisationer (OECD, Europarådet, Den europæiske Transportministerkonference, Den centrale Kommission for Sejlads på Rhinen, mv.).
(ii) many other organizations of a universal character (Customs Cooperative Council) or regional character (OECD, Council of Europe, European Conference of Ministers of Transport, Central Commission for the Navigation on the Rhine, etc.).
Enkeltheder vedrørende observatørstatus
Aspects of observer status
De vigtigste spørgsmål, som De europæiske Fællesskabers observatørstatus ved de internationale organisationers og konferencers besluttende organer har givet anledning til i praksis er følgende: Oprettelse af Fællesskabets delegationer og disses beføjelser, Fællesskabets repræ sentanters ret til at være til stede og ytre sig, deres ret til at fremsætte forslag og ændringsforslag og deres stemmeret.
The main questions raised by the European Communities' enjoyment of observer status with the deliberative bodies of international organizations and conferences have in practice been as follows: establishment and prerogatives of Community delegations, right of Community representatives to attend and speak, right to table proposals and amendments, right to vote.
Fællesskabets delegation
Community delegation
De europæiske Fællesskabers repræsentanter under møderne i de internationale organisationers og konferencers besluttende organer udgør en delegation, og en fortegnelse over med lemmerne tilstilles i hver enkelt tilfælde organisationens eller konferencens sekretariat.
The European Communities' representatives at sessions of the deliberative bodies of in ternational organizations and conferences form a delegation, the list of whose members is in each case communicated to the secretariat of the organization or conference.
Det te optager dem på den officielle fortegnelse over delegationerne under den rubrik, der almindeligvis rummer de af staterne oprettede internationale organisationer (').
They are entered on the official list of delegations under the heading generally devoted to in tergovernmental organizations.'
(') Sammensætningen af Fællesskabets delegation er naturligvis et forhold, der alene hører under Fællesskabets ansvarsområde.
Obviously, the composition of the Community delegation is a matter for the Community alone.
Det er ovenfor (s. 36) omtalt, at de former for praksis, der følges af Fællesskaberne på dette område, er af forskellig karakter.
As de scribed earlier (p. 39), the practice adopted by the Community has involved various 'formulae'.
delegerede trods denne regel bliver placeret i samme del af salen som dets medlemsstaters delegerede, er blevet mødt med indvendinger, særlig fra de østeuropæiske lande, og disse indvendinger er endnu ikke helt forstummet.
Notwithstanding this rule, the Community's efforts - particularly at Unctad' - to have its own delegates grouped in the same part of the conference room as its Member States' delegates have met with objections - especially from some Eastern European countries -which have still not been entirely removed.
Fællesskabets repræsentanters ret til at være til stede og tage ordet
Right ofCommunity representatives to attend and speak
Fællesskabets repræsentanters ret til at være til stede i internationale organisationers og konferencers besluttende organer giver i dag ikke længere anledning til større vanskelig heder.
The right ofCommunity representatives to attend meetings of the main and subsidiary deliberative bodies of international organizations and conferences is no longer a source of any major problem.
Når der imidlertid foregår debatter under officielle møder eller i arbejds- eller kontaktgrupper, hvortil man af effektivitetshensyn kun har givet et mindre antal dele gerede adgang, har Fællesskabets repræsentanter ikke altid mulighed for at deltage.
When, however, the discussions take place during unofficial meetings or in working or contact groups, access to which - for reasons of effectiveness - is restricted to a few delegations, the Commission representatives are not always able to participate.
Ret til at tage ordet tillægges normalt i ubegrænset omfang iagttagere, herunder Fælles skabets repræsentanter.
The right to speak is generally granted to observers without restriction, especially to the Community representatives.
Der findes dog forskellige former for restriktiv praksis på dette område.
But some restrictive practices do also operate.
Fællesskabernes repræsentanter kan således tage ordet i FN's Generalforsamlings ud valg, men ikke på selve Generalforsamlingen.
Thus, the EEC representatives may speak at meetings of commissions of the United Nations General Assembly but not in the Plenary Assembly itself.
I andre organisationer er udøvelsen af iagttageres ret til at tage ordet gjort betinget af en særlig tilladelse fra mødelederen.
In other organizations, observers have to be specially authorized to speak by the chairman of the meeting.
Der har været tilfælde, hvor en såden tilladelse på grund af pression fra visse delegationer er blevet nægtet Kommissionens repræsentanter eller kun givet dem i meget begrænset omfang.
Cases have occurred where pressure from some delegations has led to this authorization being refused to the Commission representatives or to its being granted only on a very limited basis.
Sådanne tilfælde forkommer nu meget sjældent.
Such cases are now fairly rare.
Ret til at fremsætte forslag og ændringsforslag
Right to table proposals and amendments
Fællesskabets forhandleres mulighed for på Fællesskabets vegne at fremsætte forslag el ler ændringsforslag vedrorende de tekster, der er under debat, giver fortsat anledning til vanskeligheder, navnlig i organisationer, hvor delegationerne fra de østeuropæiske lande har særlig stærk indflydelse, som f.eks. i FN's økonomiske kommission for Europa.
The right of Community negotiators to table proposals or amendments on the Community's behalf to the texts under discussion continues to cause problems, especially in organizations where the Eastern European delegations carry particular weight such as in the United Nations Economic Commission for Europe.
De internationale organisationers og konferencers forretningsordner er ofte tavse og uklare med hensyn til observatørers ret til at fremsætte forslag eller ændringsforslag, og de kan derfor give anledning til stridigheder.
The rules of procedure of international organizations and conferences are often silent or unclear about the rights of observers to table proposals or amendments; consequently, they can give rise to controversy.
Efter flere gange at være blevet rådspurgt herom har FN's juridiske tjeneste (') anerkendt, at EØF er en enhed, der har selvstændig status og er tillagt en ret til at forhandle, der er forskellig fra dets medlemsstaters, og har herafdraget den slutning, at der inden for internationale organisationer og konferencer burde tillægges dette fællesskab en status, der svarer til denne retsstilling.
Pursuant to the 'PROBA 20' Decision of the Council of the European Communities of 30.3.1981 providing for the establishment of a single delegation of the EEC and its Member States for the negotiations and preparatory work regarding the drafting, renewal and administration of the agreements on commodities afFected by the Unctad Integrated Programme of 1976 (see above, p. 39).
FN's juridiske tjeneste har dog endnu ikke anerkendt, at Fællesskabet på egne vegne kan fremsætte forslag eller ændringsforslag.
But it has yet to accept, however, that the Community may, in its own right, table proposals or amendments.
Den er kun gået så vidt som til at give ud tryk for, at EØF's repræsentanter burde tillægges ret til at fremsætte forslag eller ændringsforslag for medlemsstaterne under ét (').
The most that it has conceded is that EEC representatives should be authorized to table proposals or amendments on behalf of the Member States collectively.2
Fællesskabets ret til i eget navn at fremsætte forslag og ændringsforslag er således endnu ikke blevet anerkendt i egentlig forstand.
The Community's right to table proposals and amendments in its own right has not therefore been properly recognized so far.
Dette spørgsmåls betydning må dog ikke overvurderes.
The importance of this question should not be overestimated, however.
For det første består en del af de drøftelser, der finder sted inden for rammerne af inter nationale organisationer i rene udvekslinger af synspunkter og angår ikke retsakter.
To begin with, part of the discussion which takes place at international organizations and conferences is no more than an exchange of views and does not relate to specific texts.
For det andet forekommer det, når debatten angår retsakter, forholdsvis sjældent, at de emner, der er under debat, alene henhører under et af De europæiske Fællesskabers kompetence i streng forstand.
Secondly, when the discussion does deal with specific texts, the subjects dealt with seldom come within the sole competence stricto sensu of a particular European Community.
Visse af disse emner kræver kun, at medlemsstaterne skal »samordne deres optræden« i medfør af EØFT artikel 116.
All that is required in some cases is 'common action' by the Member States within the meaning of Article 116 of the EEC Treaty.
I så tilfælde påhviler det medlemsstaterne under ét og ikke EØF at fremsætte forslag og ændringsforslag, hvorefter det ikke kan bestrides, at repræsentanterne for Fællesskabets institutioner har ret til at fremsætte forslag eller ændringsforslag.
In such cases, it is the collective responsibility of the Member States and not of the EEC to table proposals and amendments, so that the right of these institutions' representatives to table proposals or amendments cannot be questioned.
Under disse omstændigheder er det ofte meget svært at sondre mellem emner, der kræver, at Fællesskabet selv handler, og emner, der fordrer samordnet optræden fra med lemsstaternes side.
That being so, it is often very difficult to distinguish between subjects which require specifically Community action and those which require common action by the Member States.
På dette punkt er der nemlig delte meninger mellem dels Kommissionen og medlemsstaterne, og dels medlemsstaterne indbyrdes.
There are differences of view on this point between the Commission of the European Communities and the Member States and between the Member States them selves.
Det ville i øvrigt være lidet ønskværdigt, at Fællesskaberne og deres medlemsstater skulle være nødt til idelig at skifte ordfører, hver gang debatten går fra et emne, der fordrer, at Fællesskaberne selv handler, til et emne, der kræver samordnet optræden fra med lemsstaternes side, og vice versa.
Moreover, it would certainly be undesirable if the European Communities and their Member States were constantly having to change spokesmen whenever the discussion switched from a subject requiring specifically Community action to a subject requiring common action by the Member States or vice versa.
(') Det internationale Arbejdskontor har set sig foranlediget til al indtage en lignende holdning i et dokument vedrørende »forholdet mellem rettigheder og pligter, der følger af ILO's statut og rettigheder og forpligtelser, der følger af traktater om oprettelse af regionale grupper« (ILO's dokument GB.
The International Labour Office found it necessary to adopt a similar position in a document concerning the 'Relationship between the rights and obligations arising from the ILO Constitution and the rights and obligations arising from Treaties establishing Regional Groups (ILO Document GB.
215/SC/4/1 af februar marts 1981).
215/SC/4/1/, February-March 1981).
I dette dokument står særligt, at »intet i ILO's forretningsorden er til hinder for, at en gruppe delegerede for regeringer giver repræsentanter for et organ ret til at fremsætte ændringsforslag på gruppens vegne, således at disse ændringsforslag behandles, som om de var blevet fremsat af de pågældende regeringers egne delegerede«.
This document states, in particular, that 'there is nothing in the (ILO) rules to prevent a group of government delegates from authorizing the representative of a body to table amendments on their collective behalf; these amendments shall be treated as if they had been tabled by the government delegates con cerned'.
nytteisen af sidstnævnte fremgangsmåde er naturligvis lidet ortodoks fra et fællesskabs retligt synspunkt, men den har til gengæld den fordel, at den afskærer enhver indvending fra delegationer, der finder, at en organisation eller enhed, der alene har status som observatør, ikke kan fremsætte forslag eller ændringsforslag vedrørende akter, der er underdebat. derdebat.
Consequently, the Commission representative often intervenes in a discussion on topics in respect of which the Member States alone would normally be entitled to submit proposals or amendments, or the representative of the Member State holding the presidency of the Council of the European Communities speaks on subjects on which nor mally only the Commission representative is entitled to express an opinion. Use of the latter procedure is clearly unorthodox under Community law; on the other hand, it has the advantage of silencing delegations who consider that an organization or entity with mere observer status cannot table proposals or amendments to texts under discussion.
For det tredje forekommer de afgørende punkter under forhandlinger, der finder sted in den for rammerne af internationale organisationer og konferencer, oftest under møder af halvofficiel og uformel art. Disse diskussioner foregår ofte på basis af forslag, der ikke officielt forpligter delegationerne, dvs. på basis af kompromisforslag, der er udarbejdet af formanden for eller lederen af förhandlingsgruppen efter private rådslagninger med visse delegationer.
Thirdly, the crucial stages of negotiations taking place in international organizations and conferences usually occur during unofficial and informal meetings. These discussions are often based either on proposals which do not commit delegations officially or on compromise solutions worked out by the chairman or leader of the negotiating group after private consultations with particular delegations.
I disse udvekslinger af halvofficielle synspunkter griber formelle procedureregler ikke særlig ind og er sjældent til hinder for, at Fællesskabets repræsentanter selv, dersom de har noget at sige, som samtlige medlemsstater er enige om, kan fremlægge redaktionelle forslag, uden at de bliver presset til klart at erklære, om disse forslag er udtryk for Fæl lesskabets eller samtlige dets medlemsstaters standpunkt.
Formal rules of procedure are scarcely appropriate in such unofficial exchanges of view and, provided the Community representatives have something to say with which all the Member States agree, they are rarely prevented from submitting drafting proposals themselves, nor are they pressed to specify whether these proposals reflect the Community's position or that of the Member States collectively.
Fællesskabets repræsentanters ret til på dettes vegne at fremsætte forslag eller ændringsforslag kan således til syvende og sidst kun bestrides i et forholdsvis begrænset antal til fælde.
The right ofCommunity representatives to table proposals or amendments on behalf of the Community is therefore only really questioned on relatively few occasions.
Spørgsmålet om stemmeret
The question of the right to vote
Organisationer og kollektive enheder, der har status som observatører ved internationale organisationer og konferencer har normalt ikke stemmeret i disse (')·
As a general rule, organizations and entities with observer status to international organ izations and conferences do not have the right to vote.'
Derer ikke for Fællesskabernes vedkommende fastsat nogen undtagelse fra denne regel, således at alene medlemsstaterne - også i spørgsmål, der hører under Fællesskaberne -alene har beføjelse til at stemme i givet fald.
There is no exemption from this rule for the European Communities, which means that even where questions within their competence are concerned, only the Member States are entitled, if appropriate, to cast a vote.
De enkelte bestanddele af den observatørstatus, der er omhandlet i de foregående afsnit, giver på sin vis udtryk foren »mellemstilling« for Fællesskaberne i internationale organisationer og på internationale konferencer.
See for example Article 79, already quoted, of the Ecosoc Rules of Procedure which state that: 'The repre sentatives of intergovernmental organizations... may participate, without the right to vote, in those proceed ings of the Council which relate to the field of activity of these organizations'.