natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Fællesskabet har siden indførelsen i 1971 udvidet sin præferenceordning betydeligt først og fremmest for forarbejdede landbrugsprodukter.
Since its introduction in 1971 the Community preference scheme has been considerably extended, especially for processed agricultural products.
I dag henhører over 400 landbrugsprodukter under disse toldpræferencer; herafer ca. 100 produkter fuldstændig fri for told.
More than 400 farm products now qualify for preferences, and about 100 are imported completely free of duty.
Fællesskabet har endog givet de fattigste udviklings lande fuldstændig toldfritagelse for ca. 700 landbrugsprodukter.
The Community has even granted the poorest developing countries complete freedom from duty on about 700 farm products.
Denne ordning har vist sig at være en succes: De pågældende udviklingslande udførte i 1985 på særbetingelser landbrugsprodukter til en værdi af ca. 2,3 mia. ECU til Fællesskabet.
The scheme has proved very successful: in 1985 farm products worth about ECU 2.3 billion were exported by developing countries to the Community on special terms.
Ved Lomé-konventionen blev der skabt et virkeligt handelspolitisk samarbejde til fordel for AVS-landene, som kan udføre næsten alle deres produkter toldfrit til Fællesskabet.
The Convention provides for genuine trade cooperation with the ACP States.
Som en væsentlig nyskabelse garanterer Fællesskabet endvidere disse lande en mindstepris ved eksport af bestemte varer til Europa.
who are able to export almost all their products to the Community free of duty.
Denne garanti, den såkaldte Stabex-ordning, omfatter ca. 50 produkter, herunder talrige landbrugsråvarer som kakao, kaffe, te og sisal.
A major innovation is that the Community also guarantees them certain minimum returns on the export of certain raw materials to Europe: this Stabex system, as it is called, covers about 50 products, including many agricultural commodities such as coffee, cocoa, tea and sisal.
Endvidere har Fællesskabet til trods for den høje selvforsyningsgrad forpligtet sig til årligt at aftage 1,3 mio. t råsukker til den pris, der gælder på Fællesskabets interne marked.
The Community has also committed itself, despite its high degree of self-sufficiency, to taking an annual 1.3 million tonnes of raw sugar at the price obtaining on the internal Community market.
Derudover har AVS-landene mulighed for at levere næsten 40 000 t oksekød pr. år til en brøkdel af den normale importafgift til Fællesskabet.
In addition, the ACP countries are able to export nearly 40 000 tonnes of beef a year to the Community at a fraction of the normal import levy.
Disse udførsler fra AVS-landene undtages således fra de ofte spekulationsbetonede pris svingninger på verdensråvaremarkeder.
This means that all these exports by ACP countries are largely protected from the speculative ups and downs of world commodity markets and are thus ensured of a stable basis for their development.
For de pågældende lande er dette et vigtigt element i udviklingen henimod stabilitet.
In addition, intensive technical and financial assistance is provided in the sphere of agriculture.
Denne eksportsikring suppleres ved et intensivt teknisk og finansielt samarbejde netop på landbrugsområdet.
Food aid should, in emergencies, allow the most urgent needs to be met and help to raise the standard of nutrition in the receiving country.
Fællesskabets handelspolitiske anstrengelser over for Den Tredje Verden bærer nu frugt: Landbrugsimporten fra udviklingslandene er i de seneste år steget langt hurtigere end im porten fra de udviklede lande.
It is not only the European Community which protects its agriculture: most industrial countries do so in one way or another. The United States, for example, spent USD 11 250 per farmer on farm aid in 1987 — almost five times what the common agricultural policy cost per farmer.
I dag indtager importen fra udviklingslandene en første plads i Fællesskabets import af landbrugsprodukter (se nedenstående tabel).
Just as in the Community, farm output in the United States and other industrial countries has been increasing appreciably faster than domestic demand.
Strukturerne i importen ril Fællesskabet af landbrugsvarer og levnedsmidler
Breakdown of the Community's imports of farm products and foodstuffs
Værdi (mia. ECU) Fordeling (i %): Industrilande Udviklingslande Statshandelslande
Value (in billion ECU) Breakdown in %: Industrial countries Developing countries State-trading countries
Fællesskabet deltager aktivt i arbejdet i de internationale udviklingspolitiske organer, som FAO, UNCTAD, Verdensfødevarekonferencen og Verdensfødevareprogrammet.
40.3 50.6 9.1 was one of the main themes of the negotiations, which are to be concluded in the early 1990s.
Som led i sin fødevarebistand leverede Fællesskabet i perioden fra 1975 til 1987, enten direkte eller via hjælpeorganisationer, udviklingslande med særlige problemer fødevarer til en samlet værdi på over 4 mia. ECU (frem for alt hvede, mejeriprodukter og sukker).
The declared aim is freer world trade in agricultural products: existing import barriers should be dismantled, subsidies and other measures affecting trade should be limited and made subject to stricter international rules.
Fødevarebistanden skal i nødsituationer dække det mest presserende behov.
Market forces should be given a greater role in agricultural production and trade, so that balance can be restored on the world market for farm products.
Den kan bidrage til at øge ernæringsstandarden i modtagerlandet.
The only question is how far this liberalization should go, in order to avoid disturbance in farm trade.
Og den kan — rigtigt anvendt — bidrage til landets økonomiske udvikling.
And how far can it go, without jeopardizing the aims of the agricultural policy?
Ikke kun Det Europæiske Fællesskab, men også de fleste industrilande, beskytter deres landbrug på den ene eller anden måde.
Neither the Community nor many other countries where small and medium-sized farms predominate were able to accept this suggestion, which would have meant the end of the common agricultural policy and an end to farming on millions of holdings in Europe.
De Forenede Stater gav f. eks. i 1987 11 250 USD ud til landbrugsstøtte pr. landmand — næsten det femdobbelte af hvad den fælles land brugspolitik kostede pr. landmand.
In the last few years the Community has shown that it is willing to make alterations to its farm policy, but the basic principles of price support with the aid of import levies and export refunds cannot be called into question.
Ligesom i Fællesskabet steg landbrugsproduktionen i USA og i de andre industrilande betydeligt hurtigere end den indenlandske efterspørgsel.
The Community and the United States, accounting as they do for about two-thirds of world exports of such important products as milk, grain and oilseeds, have key roles to play in the GATT negotiations.
I midten af 1980'erne var der på verdensplan opstået betydelige landbrugsoverskud, der udviklede sig til en voldsom belastning for den internationale landbrugshandel.
Both sides will have to make concessions if the negotiations are to be concluded successfully.
Priserne på verdensmarkedet faldt, og den voksende konkurrence mellem de eksporterende lande førte til stadig større handelspolitiske spændinger.
One feasible solution might be a two-stage model, as suggested by the Community and other negotiating partners: agricultural support would first be pegged at the level of recent years, then, after a transition period in which production and trade would stabilize, reduced in stages to a realistic level which would be in the interests of all.
Således var situationen i grove træk for landbruget globalt set, da der i september 1986 blev indledt en ny runde handelsforhandlinger i GATT, »Uruguay-Runden«, som disse forhandlinger kaldes efter værtslandet.
At the same time, better and more effective rules would be needed for international agricultural trade.
Landbrugspolitikken var allerede fra begyndelsen et af de væsentligste punkter i disse forhandlinger, der skal være afsluttet ved begyndelsen af 1990'erne. Den erklærede målsætning er en fri verdenshandel, subventioner og andre foranstaltninger, der har konsekvenser for handelen, skal begrænses og underkastes strengere internationale bestemmelser.
They must prevent new crises form occurring on world markets and promote trade in farm products.
Kort sagt: Landbrugsproduktion og landbrugshandel skal igen orienteres stærkere i retning mod markedsmekanismerne for atter at nå ligevægt på verdensmarkederne for landbrugsprodukter.
These interim results show that the negotiating partners have recognized the opportunity offered by the Uruguay Round and are ready to make joint efforts to put world farm trade on a firmer basis.
De Forenede Stater gjorde sig i lang tid til talsmand for en ekstrem holdning.
The European Community's institutional system does not fit into any known category.
Dette forslag kunne hverken Fællesskabet, og ej heller mange andre lande med en landbrugsstruktur bestående af små og mellemstore bedrifter, acceptere.
The Community is far more than an intergovernmental organization: its organs have their own personality and extensive powers.
Forslaget havde betydet ophør med den fælles landbrugspolitik, og fallit for millioner af landbrugsbedrifter i Europa.
Nor is the Community, however, a kind of federal government to which national governments and parliaments are subordinate.
Fælles skabet har i de seneste år bevist, at det er parat til at foretage dybtgående tilpasninger i dets landbrugspolitik: Men grundprincipperne: prisstøtten i form af importafgifter og eksportrestitutioner kan der ikke rokkes ved.
Rather it is a new type of arrangement tailored to European requirements, for which specific rules of procedure have been developed.
Fællesskabet og De Forenede Stater, der for vigtige produkter som mælk. korn og oliefrø tilsammen tegner sig for to tredjedele af den internationale landbrugseksport, indtager en nøgleposition i GATT-forhandlingerne.
The European Parliament, the Council, the Commission and the Court of Justice frame, supervise and interpret Community decisions and regulations.
Begge parter må gøre indrømmelser, hvis for handlingerne skal afsluttes med succes.
They are supported in this by the Economic and Social Committee and the Court of Auditors.
Kommissionen består af 17 medlemmer, der udpeges for perioder på 4 år i gensidig for ståelse mellem medlemsstaternes regeringer.
The Commission is made up of 17 Members, each appointed for four years by mutual agreement between the governments of the Member States.
Kommissionens medlemmer handler fuld stændig uafhængigt både over for de nationale regeringer og over for Fællesskabets Ministerråd.
The Members of the Commission perform their duties in complete independence both of national governments and of the Council.
Kommissionen overvåger anvendelsen af de traktatmæssige bestemmelser, Kom missionen og Fællesskabets udøvende myndighed, primus motor i Fællesskabets politik, og repræsenterer Fællesskabets interesser i Ministerrådet.
The Commission ensures that the provisions of the Treaty are applied: it is the executive organ of the Community, the driving force behing Community policies and the representative of the Community interest in the Council.
Europa-Parlamentet har siden 1979 været valgt af borgerne ved direkte valg.
Since 1979 the European Parliament has been elected directly by universal suffrage.
Efter udvidelsen med Portugal og Spanien har Parlamentet 518 medlemmer.
Since Spain and Portugal joined the Community it has 518 Members.
Parlamentet gennem går Kommissionens forslag til Rådet og fremsætter udtalelser, eventuelt ledsaget af ændringsforslag, som kan få Kommissionen til at tage sin holdning op til fornyet overvejelse.
It examines the Commission's proposals to the Council and gives opinions thereon, which may include amend ments. These may lead the Commission to revise its position.
Efter afslutningen af denne procedure kan Rådet træffe sin endelige beslutning.
This procedure having been gone through, it is then for the Council to make the final decision.
Endvidere overvåger Parlamentet Kommissionens arbejde, der er politisk ansvarlig over for Parlamentet.
Parliament also supervises the work of the Commission, which is politically responsible to it.
Ved et mistillidsvotum kan Parlamentet tvinge Kommissionen til at gå af.
By a motion of censure it may compel the Commission to resign.
Parlamentet har også det sidste ord ved fastsættelsen af Fællesskabets budget.
Parliament has the last word in establishing the Community budget.
Den Europæiske Fælles Akt fra 1986 har øget Parlamentets medvirken i lovgivningsarbejdet betydeligt.
The Single European Act of 1986 has considerably extended the role it plays in the legislative process.
Rådet består af repræsentanter for de tolv regeringer.
The Council consists of representatives of the 12 national governments.
Rådet tager efter høring af Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Europa-Parlamentet stilling til EF-Kommissionens forslag.
It takes decisions on proposals from the Commission, after receiving the opinions of the Economic and Social Committee and the European Parliament.
Regeringerne sender deres pågældende fagministre, i dette tilfælde landbrugsministrene, til møderne.
Governments send the ministers competent in each case to attend its meetings and on matters of agricultural policy they of course send their Ministers for Agriculture.
Hver sjette måned skifter formandskabet i Rådet mellem medlemsstaterne.
The Presidency of the Council is held in turn by each Member State, for six months.
Siden 1974 er medlemsstaternes stats- og regeringschefer to gange årligt trådt sammen som »Europæisk Råd« for at fastsætte retningslinjerne for vigtige spørgsmål og for at give nye impulser.
Since 1974 the Heads of State or Government of the Member States have met twice a year in the 'European Council', to establish guidelines on important matters and to reflect on policy.
Domstolen er det øverste juridiske beslutningsorgan i tvister om fortolkningen af Rom-Traktaterne og af fællesskabsretten.
This is the highest legal authority for resolving disputes concerning the interpretation of the Rome Treaties and Community legislation.
På begæring af Kommissionen kontrollerer Domstolen, om medlemsstaterne overholder de traktatmæssige bestemmelser.
On the basis of complaints filed by the Commission, the Court examines whether the Member States are complying with the Treaty provisions.
Ligeledes kan medlemsstaterne og enkeltpersoner indlede sag ved Domstolen, når de nærer tvivl om retmæssigheden af Kommissionens eller Rådets beslutninger.
Member States and private individuals may also apply to the Court if they question the legitimacy of a Commission or Council decision. To an increasing
I stadig større grad bistår Domstolen endvidere de nationale domstole ved fortolkningen af fællesskabsretten, når denne indvirker på national domspraksis.
extent, the Court is also assisting the national courts with the interpretation of Community law in cases where it has a bearing on national judgments.
Beslutningsprocesser og retsakter
Decision-making processes and legal acts
I henhold til Rom-Traktaterne skal enhver foranstaltning af generel rækkevidde, eller af stor betydning vedtages af Ministerrådet: Undtagen i en række få tilfælde kan Rådet imid lertid kun træffe beslutning på forslag af Kommissionen.
According to the Rome Treaties, all decisions of general scope or major consequence must be taken by the Council of Ministers; however, except in a few cases, it is only on a pro posal from the Commission that the Council can act.
Kommissionen har ikke alene en selvstændig initiativret. men frem for alt en stadig initiativpligt.
The Commission thus has not only a permanent right of initiative, but also a permanent duty in this respect.
Uden forslag fra Kom missionen er Rådet handlingslammet og Fællesskabet kommer ikke videre.
Without pro posals from the Commission, the Council's hands are tied and the Community makes no progress.
Derfor betegnes Kommissionen som »drivkraften i Fællesskabets politik«.
This is why the Commission is described as the driving force of Community policy.
Når Kommissionen har forelagt et forslag, giver Ministerrådet først et udvalg bestående af højtstående embedsmænd eller en arbejdsgruppe til opgave at forberede drøftelsen af forslaget.
When the Commission submits a proposal, the Council first of all instructs a special committee of senior officials or a working group to prepare the way for discussions.
Arbejdet i disse udvalg koordineres af medlemsstaternes faste repræsentationer ved Fællesskabet, som i denne forbindelse så at sige spiller rollen som ministre.
The work of these bodies is coordinated by the permanent representatives of the Member States to the Community, which take over the role of the ministers for this purpose.
Samtidig indhentes der udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg, der vurderer forslagets økonomiske og sociale virkninger.
The Economic and Social Committee is also asked for its opinion on the economic and social effects of the proposal.
Ministerrådet er imidlertid ikke bundet af udvalgets udtalelse.
Its opinion is not binding on the Council.
Ministerrådet kan kun se bort fra et forslag fra Kommissionen, såfremt Ministerrådet ændrer dette forslag enstemmigt.
The Council may disregard a Commission proposal only by unanimous decision.
På grundlag af et kommissionsforslag er der til gengæld imidlertid mulighed for at træffe flertalsafgørelser. Dette viser, at Komissionen har et virkeligt forhandlingsmandat i Rådet.
In con trast, it may act on a Commission proposal by a majority decision.
Kommissionen kan ændre sit forslag under forhandlingerne for således at skabe flertal for forslaget, eller for at muliggøre en enstemmig afgørelse.
In the course of negotiations, it may amend its proposal to make it acceptable to the majority or to enable a unanimous decision to be taken.
Kommissionen arbejder i denne forbindelse snævert sammen med Rådets for mandskab.
In this context it works closely with the Council President.
Når Rådet er nået frem til en fælles holdning, afstemmes denne holdning med Europa-Parlamentet og forslaget kan så vedtages med retskraft.
As soon as the Council has agreed on a common position, the Parliament votes on it and the way is open for the pro posal to become law.
Resultatet af denne procedure er Ministerrådets direktiver eller forordninger.
The outcome of this procedure may take the form of a Council directive or regulation.
Et direktiv er en form for rammelov, hvor der fastsættes en bestemt målsætning.
A directive is a kind of framework law which lays down an objective.
Medlemsstaterne
Regulations are directly binding in all Member States.
Forvaltningskomitéproceduren — Den løbende forvaltning af landbrugspolitikken
Management committees: the day-to-day management of the agricultural policy
Med sine forordninger og direktiver fastsætter Ministerrådet retningslinjerne for Fælles skabets politik. Styringen af detaljerne er imidlertid Kommissionens opgave.
The Council determines the broad thrust of Community policy in its regulations and directives: the Commission is responsible for the finer adjustments.
Kommissionen udarbejder de nødvendige gennemførelsesbestemmelser, træffer afgørelse om anvendelsen af fællesskabsretten i de enkelte tilfælde (f.eks. om nationale støtteordningers lovlighed), og forvalter inden for budgetrammen Fællesskabets midler.
It draws up the necessary detailed rules, decides on the application of Community law in specific cases (for instance, whether national aid schemes are permissible) and administers Community resources within the framework of the general budget.
Denne arbejdsdeling aflaster Ministerrådet og sikrer, at Fællesskabet kan reagere hurtigt og fleksibelt på ændringer.
This distribution of the workload relieves the burden on the Council and ensures that the Community can respond swiftly and flexibly to any changes that occur.
Kommissionen handler her i et snævert samarbejde med medlemsstaterne.
The Commission works in close cooperation with the Member States.
Med henblik på dette blev der oprettet forskellige udvalg hvor Kommissionen og repræsentanter for de nationale regeringer samordner deres synspunkter.
Several committees have been set up for this purpose, comprising representatives of the national governments and the Commission.
For landbrugspolitikkens vedkommende indførte man allerede i 1962 de såkaldte forvaltningskomitéer, som i praksis har vist sig at være nyttige og effektive.
The first management committees for agricultural policy were set up in 1962 and have proved to be both useful and efficient in practice.
Forvaltningskomiteen består af sagkyndige fra Kommissionen og de nationale ministerier.
They include specialists from the Commission and from the ministries of the Member States.
En vigtig arbejdsopgave for forvaltningskomitéerne er den løbende markedsforvaltning. Komitéerne fastsætter f.eks. med regelmæssige mellemrum størrelsen af eksportrestitutionerne, importafgifterne eller støtteordningerne.
One important duty that falls to these committees is the day-to-day management of the market: for instance, at regular intervals, the committees fix the level of export refunds, import levies and aids.
Også de tekniske detaljer i ministerrådsbeslutninger er uddelegeret til behandling i forvaltningskomitéen.
The technical details of Council decisions are also decided at management committee level.
For produkter, hvor markedsforholdene kan ændre sig hurtigt, og hvor Fællesskabet er nødt til at reagere så hurtigt som muligt, afholdes der ugentlige møder (korn, sukker), eller møder hver fjortende dag (mejeriprodukter, olier og fedtstoffer), for andre produkter afholdes møderne som regel med længere mellemrum.
In the case of markets subject to sudden changes to which the Community must react as promptly as possible, committee meetings are held weekly (cereals, sugar) or fortnightly (milk products, oils and fatsl: longer intervals suffice for other products.
I 1987 blev der afholdt 346 møder i de forskellige forvaltningskomitéer.
In 1987 there were 346 meetings of management committees.
I tilknytning til disse drøftelser udstedte Kommissionen over 2 000 forordninger og beslutninger.
As a consequence of these meetings, the Commission adopted some 2 000 regulations and decisions.
Hvordan fungerer samordningen mellem Kommissionen og repræsentanterne for med lemsstaternes regeringer?
How does the bargaining process between the Commission and the government representatives take place?
Lad os antage, at verdensmarkedspriserne for raps har ændret sig, og at Kommissionen derpå forelægger at nyfastsætte forarbejdningsstøtten.
Let us assume that the world market price for rape has altered and that the Commission has to adjust the level of processing aids.
Kommissionen forelægger derpå Forvaltningskomitéen for Olie og Fedtstoffer et udkast til for ordning med de nødvendige ændringer.
It submits a draft regulation providing for such adjustment ot the Management Committee for Oils and Fats.
I komitéen tager regeringsrepræsentanterne stilling til dette udkast.
At a meeting of the committee, the government representatives then state their positions.
Denne stillingtagen er ikke bindende for Kommissionen: Kommissionen tager den til efterretning, bevarer imidlertid sin fulde beslutningsfrihed. Kommissio-
This is not binding on the Commission: it takes the opinion into account but retains complete freedom of decision. Commission decisions are immediately' applicable.
nens beslutninger kan gennemføres øjeblikkeligt.
Agricultural prices and related measures are adopted each year by the Council.
Optakten — Kommissionens forslag
Preliminary step: Commission proposals
Kommissionen forelægger som regel sine forslag til landbrugspriser og tilknyttede foranstaltninger i januar eller februar.
Generally speaking the Commission submits its proposals for farm prices and related measures in January or February.
I denne prispakke forsøger Kommissionen at tage hen syn til alle parters interesser.
It endeavours to take account of the interests of all con cerned.