natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den samlede befolkningstilvækst Befolkningens aldersfordeling Forøgelse af antallet af receptordinerede lægemidler pr. person (justeret for ændret aldersfordeling) Stigning i den farmaceutiske prisindeks Stigning i den gennemsnitlige udgift pr. recept (justeret for prisindeksen og befolkningens ændrede aldersfordeling)
Rise in total population Age structure of the population Rise in number of prescription items per person (adjusted for changing age structure) Rise in pharmaceutical price index Rise in the average cost per prescription (adjusted for the price index and changing age structure of the population)
Den kombinerede effekt af ovennævnte faktorer er en tredobling af udgifterne.
The combined effect of the above is to multiply the cost by three.
Den faktiske stigning i udgifterne til ingredienser var fra 96 millioner pund sterling i 1966 til 286 millioner pund sterling i 1975 - tæt ved en tredobling af udgifterne.
The actual increase in the cost of ingredients was from £ 96 million in 1966 to £ 286 million in 1975 - very nearly a threefold increase in cost.
Der er blevet opstillet en prognose for Frankrig over det fremtidige medicinforbrug.Prognosen er baseret på en analyse af tendenserne, som viser følgende: i.
A forecast has been made for France of future pharmaceutical consumption. The forecast is based on the analysis of trends which show : i.
Det gennemsnitlige antal produkter, der er blevet ordineret ved kontakt med en læge (sygebesøg eller konsultation) er steget med ca. 1\ pet. pr. år.
The average number of products prescribed per contact with à doctor (visit or consultation) has been rising by about 1 1/2 % per annum.
Medicinforbruget stiger, når antallet af sygebesøg i patienternes hjem stiger.
There is a greater consumption of drugs the larger the number of visits to patients in their homes.
Specialister og sygehuslæger udsteder færre recepter end de praktiserende læger.
Specialists and doctors working in hospitals prescribe less than GPs.
C. Udenrigshandelen med lægemidler og råvarer
C. FOREIGN TRADE IN PHARMACEUTICALS AND RAW MATERIALS
Først må der imidlertid gøres nogle indledende bemærkninger.
First, however, some preliminary remarks are necessary.
Den første er, at de angivne procentsatser - og de tendenser, der kan udledes heraf - må betragtes med forsigtighed og omtanke.
The first is that the percentages given - and the trends emerging from them - must be viewed with care and caution.
De er grove retningsgivere, som ikke i alle tilfælde er baseret på ensartede data.
They are rough indicators which are not, in all cases, based on homogeneous data.
Således er produktion, import og eksport beregnet på forskelligt prisgrundlag (f. eks. FOB eller CIF).
Thus, production, imports and exports are calculated at different prices (FOB or CIF, for example).
For det andet har det været vanskeligt at opdele tallene for lægemidler i tal, der vedrører varer bestemt til menneskers forbrug og i tal, der vedører andre produkter.
Secondly, it has been difficult to break the figures on "pharmaceutical products" down into products for human consumption and other products.
Tyskland, Belgien, Irland og Det forenede Kongerige har forklaret, hvorfor denne opdeling ikke har kunnet gives, mens der i bekræftelserne fra Nederlandene og Italien ikke findes tilsvarende oplysninger.
Germany, Belgium, Ireland and the United Kingdom explained the reasons for this, but no such information was offered in the confirmation obtained for the Netherlands and Italy.
I Irland og Danmark skønner man, at forbruget af veterinære lægemidler er henholdsvis 1,8% og 4,7%.
In Ireland and Denmark the percentages of veterinary products in the total of products consumed are, respectively, according to estimates, 1.8 % and 4.7 %.
Den tredje bemærkning vedrører Luxembourg, som ikke li ¡ngere har nogen national medicinalindustri.
The third remark concerns Luxembourg, which no longer has a domestic pharmaceutical industry.
Størrelsen af eksporten og importen udtrykt i procent af den nationale produktion (NP)
Exports and imports as percentages of national production (NP)
Nationalt forbrug/ NP
Year NP Exports/NP Imports/Np National consumption as percentage of NP
Det forenede Kongerige Nederlandene
Germany Luxembourg Belgium France Ireland United Kingdom Netherlands (1) Denmark Italy
I alle de lande undersøgelsen omfatter, bortset fra Luxembourg, er medicinalsektoren - færdige produkter og råvarer - en sektor, der er af betydning for udenrigshandelen, idet denne sektors import og eksport udgør en ikke ubetydelig og til tider væsentlig andel.
In all the countries under consideration, except Luxembourg, the pharmaceutical sector - finished products and raw materials - is a sector open to foreign trade, since a fair and sometimes considerable portion is always accounted for by imports and exports.
Desuden viser tredje kolonne betydningen af hjemmemarkedet i de enkelte lande, som således er sammenknyttet med udenrigshandelen. handelen.
Furthermore, the third column shows the significance of the home market in each country which thus appears to parallel foreign trade.
Handel med EF-lande i procent af den samlede handel
Trade with EEC countries as percentage of total trade
51,21 90,00 68,52 3,90 84,80 49,57 ikke oplyst 55,00 62,70
51.21 90.00 68.52 3.90 84.80 49.57 not given 55.00 62.70
Tyskland Luxembourg Belgien Frankrig Irland Det forenede Kongerige Nederlandene Danmark Italien
Belgium France Ireland United Kingdom Netherlands Denmark Italy
34,44 -62,84 17,55 51,58 27,10 ikke oplyst 29,60 30,90
34.44 -62.84 17.55 51.58 27.10 not given 29.60 30.90
De opgivne procenter refererer til de samme årstal som i tabel 12,
The percentages refer to the same years as those in table 12.
Som det ses er samhandelen med lægemidler inden for EF ganske betydelig.
The volume of trade in pharmaceuticals within the EEC is quite considerable, as will be observed.
Det er dog vanskeligt at forklare dette med en enkelt årsag.
However, it is hard to attribute this to a single 'factor.
De forskellige landes henvisninger til EF-direktiverne og vedtagelsen af ensartede kriterier på sundhedsområdet (uskadelighed og virkning) synes at spille en lige så stor om ikke en større rolle - hvad man vil se under X, A,(x) a - end tilstedeværelsen af en speciel juridisk eller toldmæssig ramme.
Compliance with EEC Directives by the various countries and the adoption of similar health criteria (safety for use and efficacy) seem to be as important as, if not more important than any specific legislation or customs regulations - as will be seen later under X(A),A*.
Det er lidet sandsynligt, at et EF-land ville afskære sig fra at bruge et lægemiddel af kendt behandlingsmæssig værdi på grund af midlets oprindelsesland.
It is unlikely that any country in the EEC would deny itself the use of a drug of known therapeutic value because of its country of origin.
Man kan spørge, om den relativt lave andel, som den franske og den britiske eksport til andre EF-lande udgør, ikke er en følge af, at disse stater har en væsentlig eksport til lande, som tidligere stod under deres politiske kontrol.
It might be asked whether the relatively low share of French and British exports consigned to other EEC countries is not a result of the substantial importance of these States' exports to countries previously under their political control.
(x) Jf. bilag.
"See Annex.
Det ville have været ønskeligt, om der forelå tilgængelige oplysninger om råvarers og færdige produkters respektive andele : importen og eksporten, idet dette ville have givet et fingerpeg om værditilvæksten i hvert land og om den nøjagtige art af produktionsprocessen.
It would have been desirable to have available information on the respective shares of raw materials and finished products in imports and exports, which would have given an indication as to the value added in each country and the exact nature of the production process.
Alle eksperterne anså imidlertid de foreliggende data for at være for ufuldstændige of upålidelige til, at der kunne drages nogen konklusion i hvert fald med hensyn til sammenligning.
However, all the experts thought the data available to be too fragmentary and untrustworthy for any conclusion to be drawn, at least in a comparative sense.
Derfor enedes man enstemmigt om ikke at medtage dem i denne sammenfattende rapport.
It was, therefore, unanimously agreed not to reproduce them in this summary report.
Endelig blev de nationale eksperter bedt om at angive i deres rapporter i den udstrækning, det var muligt, hvordan tallene for udenrigshandelen havde udviklet sig i de sidste ti år.
Finally, in their reports the national experts were asked to indicate, as far as possible, trends in the figures for trade during the past ten years.
Kun syv lande var i stand til at skaffe pålideligt talmateriale, og de omhandlede perioder var ikke i alle tilfælde sammenfaldende, ingen steder overstiger perioden fem år.
Only seven countries were able to produce reliable statistics, and the period covered was not always identical; in no case was it greater than five years.
Svarene fremgår af følgende tabel:
The following table sets out the replies.
Det er umuligt at sammenligne landene på grundlag af denne tabel. Tallene er angivet i løbende priser og ikke i konstante priser, dvs. at de indbefatter prisstigningerne på lægemidler i løbet af perioden.
It is impossible to make any comparisons between countries based on this table.
Den nationale produktion i løbet af perioden i Frankrig og i Italien, hvor inflationen har været høj, er derfor ikke nødvendigvis større end i Tyskland, hvor prisstigningerne har været meget begrænsede.
Thus, it is not surprising to see that these figures for the increase in national production during the review period are higher in France and Italy, where inflation was high, than in Germany and Denmark, where price increases were very limited.
Det er imidlertid interessant at konstatere, at eksporten for alle landes vedkommende på nær Tyskland og Danmark er steget mere end den nationale produktion. Denne kendsgerning må medtages, når det vurderes, hvorvidt en prisbegrænsningspolitik nedsætter medicinalindustriens eksportkapacitet, Man vil i det følgende se, at såvel Italien som Frankrig fører en sådan begrænsningspolitik.
It is interesting to note that exports from all the countries, except Germany, increased as much as or more than national production; this fact must be borne in mind when considering whether a price restraint policy has the effect of limiting the pharmaceutical industry's capacity to export.
Alligevel er deres eksport af lægemidler hidtil ikke blevet hæmmet deraf.
It will be seen later that both France and Italy practice a price restraint policy : despite this, their exports of pharmaceutical products have not been at a disadvantage.
De lægemidler, som findes på markedet, kan deles i to kategorier:
Pharmaceutical products available in the market can be divided into two categories :
(b) Generiske lægemidler: Disse er også lægemidler, som bruges i handelen i færdigfremstillet form og i en særlig indpakning, men ikke under en særlig betegnelse, hvorved de således adskiller sig fra de medicinske specialiteter.
(b) generic products : these are also medicines prepared in advance and packaged in a special presentation but with no special name, thus differentiating them from the proprietary products.
I begge tilfælde karakteriseres lægemidlet ved samme sammensætning af aktive bestanddele, men det kan foreligge i forskellige farmaceutiske former (tabletter, stikpiller eller vandige opløsninger beregnet til injektion, osv).
In both cases the pharmaceutical is characterized by the same composition of active components,but may appear in different pharmaceutical forms (tablets, suppositories, injectable aqueous solutions, etc.).
Det er meget vanskeligt at fastslå det nøjagtige antal tilgængelige lægemidler, specielt inden for den generiske gruppe.
It is very difficult to ascertain the precise number of medicaments available, especially within the generic category.
Med hensyn til medicinske specialiteter er det nemmere, og man har udfærdiget nedenstående tabel, der gælder for 1974-1975.
In the case of proprietary medicinal products, this is easier to establish and the table below, relating to 1974-1975, has been drawn up.
Luxembourg Nederlandene Det forenede Kongerige
Germany Belgium Denmark France Ireland Italy Luxembourg Netherlands United Kingdom
A. DE BERØRTE MYNDIGHEDERS REGULERING AF LÆGEMIDDELMARKEDET
A. THE ORGANIZATION OF THE PHARMACEUTICAL MARKET BY THE RELEVANT AUTHORITIES
I alle lande inden for Fællesskabet eksisterer der love, som regulerer markedsføringen af medicinske specialiteter.
In all countries of the Community there are laws governing the marketing of proprietary pharmaceuticals.
Beslutningen om, hvorvidt et givet produkt må markedsføres, træffes i Danmark af specialitetsnævnet, som er nedsat under sundhedsstyrelsen.
Decisions on whether such a product may be marketed are taken in Denmark by the Registration Board responsible to the National Board of Health.
I Nederlandene er dette ansvar ved lov tillagt "Rådet for bedømmelse af medicinske specialiteter".
In the Netherlands the "College for the judgment of branded or packed pharmaceuticals" is legally charged with this responsibility.
I de andre lande i Fællesskabet er det sundhedsministeriet, som giver tilladelse til markedsføring af lægemidler - sædvanligvis efter indstilling fra en ekspertkomité.
In the other countries of the Community it is the Minister responsible for Health who licenses drugs usually acting on the advice of an expert committee.
De kriterier, som anvendes, er kvalitet, sikkerhed og virkning ved angivne anvendelser.
The criteria applied are quality, safety and efficacy for stated uses.
I Danmark, Belgien, Vesttyskland og Frankrig gives tilladelsen for en periode af fem år, men den kan forlænges, og det sker sædvanligvis uden undersøgelse.
In Denmark, Belgium, Germany and France, licences are given for five years, but can be renewed and usually are renewed without a review.
I de øvrige lande fortsætter tilladelsen, medmindre den udtrykkeligt tilbage kaldes.
In the other countries, licences continue unless they are revoked.
I Danmark gjaldt loven fra 1954 oprindelig kun for "nye kemiske stoffer", men blev i 1976 udvidet til at gælde for alle stoffer.
In Denmark, the Law of 1954 applied only to "new chemical substances" but was amended in 1976 to apply to all products.
Optagelse af ældre medicinske specialiteter (dvs. specialiteter, der er godkendt før 1954) undersøges for tiden.
Old (pre-1954) products are currently being reviewed.
I Frankrig gælder på samme måde loven fra 1967 for alle produkter, skønt tilladelsesproceduren af og til forenkles for ældre produkter.
Similarly, in France the Law of 1967 applies to all products, though the licensing procedure is occasionally simplified for old products.
I de andre lande i Fællesskabet er alle ældre produkter blevet tilladt efter anmodning ved lovens ikrafttræden.
In the other countries of the Community all old products were given licences on request when the Law was introduced.
Loven om tilladelse til salg af lægemidler i Italien blev gjort strengere i 1934, og i en række cirkulærer mellem 1963 og 1973 strammedes de anvendte kriterier.
The Law to license the sale of drugs in Italy was consolidated in 1934 and a series of circulars between 1963 and 1973 strengthened the criteria which were applied.
I Nederlandene stammer den nugældende lov fra 1958.
In the Netherlands the operative Law dates from 1958.
I Belgien blev autorisationssystemet indført i 1962 og bekræftet ved lov i 1964.
In Belgium the system of authorization was introduced in 1962 and confirmed by a Law of 1964.
Den tyske lov blev vedtaget i 1971 og ændret i 1978.
The German Law was passed in 1971 and amended in 1978.
I Luxembourg blev loven vedtaget i maj 1956.
In Luxembourg the Law was passed in May 1956.
I Det forenede Kongerige blev loven vedtaget i 1968 og trådte i kraft i 1971, men forud for lovens udarbejdelse blev der nedsat en komité for lægemidlers sikkerhed. Denne blev nedsat i 1964 ifølge en aftale med lægemiddelindustrien, og dens opgave var at undersøge de foreliggende oplysninger om nye lægemidler og at udtale sig angående deres toxicitet.
In the United Kingdom the Law was passed in 1968 and came into effect in 1971, but it was preceded by a Committee on the Safety of Medicines established by agreement with the pharmaceutical industry from 1964 to review the evidence on new drugs and offer advice on their toxicity.
Lægemiddelindustrien gik ind på at afgive oplysninger om nye lægemidler og at følge komiteens udtalelser.
The pharmaceutical industry agreed to submit data on new drugs and accept the committee's advice.
I Irland stammer loven fra 1974, men forud herfor eksisterede der en aftale med lægemiddelindustrien fra 1966 svarende til aftalen i Det forenede Kongerige. Produkterne bedømmes af The National Drugs Advisory Board.
In Eire the Law dates from 1974 but was preceded by an agreement with the pharmaceutical industry similar to that in the United Kingdom dating from 1966.
Artikel 39 i Direktiv 75/319/EØF pålægger medlemslandene at bedømme ældre medicinske specialiteter inden femten år fra direktivets meddelelse og at bringe dem i overensstemmelse med de af Fællesskabet stillede krav.
Article 39 of EEC Directive 75/319 requires Member States to review old products within fifteen years from the date of the Directive and make them conform to Community requirements.
I Irland og Det forenede Kongerige håber man at afslutte bedømmelsen inden 1983.
In Ireland and the United Kingdom, it is hoped to complete the review by 1983.
I 1976 kunne Fællesskabets væsentlige direktiver om lægemidler opsummeres således:
In 1976 the main Community Directives on pharmaceuticals could be summarized as follows :
(i) indeholder bestemmelse om, at ingen medicinsk specialitet må bringes i handelen, uden at de kompetente myndigheder har givet tilladelse hertil,
(i) requires products to be authorized by a competent authority of a Member State before they are marketed;
(ii) fastlægger de betingelser, der skal være opfyldt for at en sådan tilladelse kan gives,
(ii) lays down the requirements to be satisfied for each product authorized;
(iii) fastlægger betingelserne for suspension og tilbagekaldelse,
(iii) establishes the conditions for suspension and revocation;
(iv) fastlægger bestemmelser for etikettering af de medicinske specialiteter.
(iv) lays down requirements for the labelling of products.
I november 1976 trådte følgende fællesskabsdirektiver om medicinske specialiteter i kraft:
From November 1976, the following Community Directives relating to proprietary medicinal products came into force :
(i) indeholder bestemmelser om oprettelse af et udvalg for medicinske specialiteter, der skal udtale sig om, hvorvidt de givne produkter er i overensstemmelse med direkttiv 65/65/EØF,
(i) establishes a Committee for Proprietary Products to give opinions on whether particular products comply with the requirements of Directive 65/65/EEC;
(ii) fastlægger den fremgangsmåde, som skal følges for at opnå tilladelse til at markedsføre et produkt i flere medlemsstater,
(ii) lays down procedures to be followed for a product to be authorized for marketing in more than one country;
(iii) indeholder krav om, at fremstilling og indførsel af medicinske specialiteter skal være betinget af besiddelsen af en tilladelse, og at producenter og importører til deres rådighed skal have kvalificeret personale, der kan overvåge og bekræfte, at de fremstillede og importerede produkter opfylder kvalitetskravene.
(iii) requires manufacturers and importers of products to be subject to authorizations and requires such manufacturers and importers to have at their disposal qualified persons with responsibilities to secure and certify that products manufactured or imported neet the quality standards required.
Dette direktiv fastlægger ensartede regler for prøver og forsøg, for fremlæggelse af oplysninger og dokumentation og for behandling af ansøgninger om markedsføringstilladelse for medicinske specialiteter.
This Directive lays down uniform rules for tests and trials, the compilation of dossiers and the examination of applications for authorizations to market products.
Det første spørgsmål drejede sig ikke om, hvorvidt farmaceuter har monopol på ejerskabet af medicinalfirmaer eller ej, men i stedet om de har monopol på kontrollen med og fremstillingen af laigemidler.
The first question was not whether pharmacists had a monopoly in the ownership of pharmaceutical firms, but concerned the control and manufacture of pharmaceuticals.
Med andre ord: Skal en farmaceut være ansvarlig for arbejdet i en farmaceutisk produktion og føre det tekniske tilsyn hermed?
In other words, is a pharmacist required to be responsible for the operations in pharmaceutical production and supervise it from a technical point of view ?
Til spørgsmålet om, hvorvidt des findes forhindringer for investeringer af firmaer, der har hovedsæde uden for fællesskabslandene, er svarede alle lande nej¿ Nogle tilføjede (Forbundsrepublikken Tyskland, Italien og Irland), at disse transaktioner skal respektere de generelle regler om overdragelse eller oprettelse af virksomheder, der er fastsat i de nationale love, men dette er et princip, der utvivlsomt respekteres overalt.
On the other hand, the law requires the presence of a pharmacist in pharmaceutical laboratories in Belgium, Luxembourg and France.
I Irland lægges der ikke hindringer i vejen for sådanne transaktioner, tværtimod støtter de offentlige myndigheder åbent udenlandske investeringer i landet.
In France the law requires that all pharmaceutical undertakings must either be owned by a pharmacist or have a pharmacist on the management board or board of directors (in the case of a company).
Dette gælder såvel fremstillingen af lægemidler som enhver anden virksomhed.
In both cases the pharmacist is personally responsible for the application of regulations made in the interest of public health; in the case of companies, this is without prejudice to the joint liability of the company.
I alle landene markedsføres udenlandske produkter under de samme betingelser som landets egne produkter.
Since November 1976, the problem has been regulated by Article 21 of Directive 75/319/EEC.
I Tyskland kan en tilladelse, der er givet i et andet land, anerkendes som svarende til tysk tilladelse.
According to the Directive pharmaceutical products must be produced under the supervision of a qualified person whose training meets the conditions prescribed in Article 23 of the aforementioned Directive.
Dette er imidlertid kun en mulighed og ikke automatisk tilfældet, en tilladelse givet af en anden stat vil ikke være gyldig i Forbundsrepublikken Tyskland, medmindre den kontrol, der udøves i eksportlandet, kan ligestilles med den, der praktiseres i Forbundsrepublikken Tyskland.
It follows that a country can lay down that, on its territory, this person must be a pharmacist where the university studies pursued by such a person meet the conditions prescribed in the aforementioned Directive, but the same country cannot refuse the import of pharmaceutical specialities from countries within the Community where their manufacture and control have been supervised by a non-pharmacist whose studies had likewise met the conditions prescribed in Article 23 of the Directive.
Frankrig indtager en særstilling på den måde, at de betingelser, der stilles med hensyn til markedsføring, er så strenge, at de fører til et de facto-forbud mod import af lægemidler.
On obstacles to investments by firms with headquarters located outside the EEC the answer from all countries was No.
Denne import udgør kun under 0,1% af markedet, og der gives tilladelse produkt for produkt , og de importerede varer distribueres i Frankrig kun af l'Assistance Publique's centrale apotek (en juridisk enhed, der omfatter størstedelen af de offentlige hospitaler i Parisområdet).
Some countries (Germany, Italy, Ireland) added that such operations must comply with general regulations on the sale or establishment of businesses laid down by national legislation, but this is of course a principle which would be respected everywhere.