natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Vurderingen af sådanne ret tigheders betydning støder imidlertid på alvorlige begrebsmæssige og statistiske problemer, og de lades normalt ude af betragtning. ning.
But the evaluation of such claims meets serious conceptual and statistical problems and is usually disregarded.
Der foreligger kun meget sparsomme data vedrørende statusopgørelser for husholdningerne i Fællesskabet.
Data on balance sheets of private households are sparse in the Community.
Dette gælder især de ikke-finansielle formuer.
This is particularly so for nonfinancial wealth.
Tabel 1 viser statusopgørelser over fysiske og finansielle aktiver for Forbundsrepublikken Tyskland, Frankrig og Det forenede Kongerige samt finansielle aktiver for Italien; disse statusopgørelser er udarbejdet efter nationale retningslinjer og definitioner.
Table 1 presents balance sheets for physical and financial assets for Germany. France and the United Kingdom and financial assets for Italy; these balance sheets have been established according to national concepts and definitions.
De statistiske problemer ved be regning af de fysiske formuer, der allerede er betydelige i nationale undersøgelser, er endnu større i internationale sammen ligninger.
Statistical problems involved in measuring physical wealth, already serious in national studies,multiply if international comparisons are aimed at.
Tallene for Forbundsrepublikken Tyskland stammer fra en aiA/ioc-undersøgelse fra et enkelt år (1980), hvorimod der — for Frankrig og Det forenede Kongerige foreligger tidsserier for flere år udarbejdet af de nationale statistiske myndigheder.
While the figures for Germany are from an ad-hoc study for one year (1980), time series covering several years compiled by the respective national statistical authorities are available for France and the United Kingdom.
Da de største poster i tabel 1 i alle tilfælde er jord og fast ejendom, kan tallene alligevel give et indtryk af størrelsen af husholdningernes formuer i de tre lande.
Nevertheless, since the dominant items in Table 1 are dwellings and land in all cases, the figures may give an idea of the order of magnitude of household wealth in the three countries.
Selv hvis man tager højde for, at tallene vedrører forskellige år, er værdien af hus holdningernes samlede fysiske aktiver formentlig af nogenlunde samme størrelse i de tre nævnte lande (fra 900 mia ECU i 1979 for Frankrig til 990 mia ECU i 1980 for Forbundsrepublikken Tyskland).
Even allowing for the fact that the figures refer to different years, the value of total physical assets of households is probably of comparable orders of magnitude in the three countries con sidered (ranging from 900 000 million ECU in 1979 in France to 990 000 million ECU in 1980 in Germany).
Derimod tegnede de finansielle nettoaktiver sig for 23% (264 mia ECU) af de samlede formuer i Frankrig, 27 % (372 mia
Among the factors which make comparisons difficult are the following: physical assets other than dwellings and land are excluded in the German balance sheets, and the item 'land' is in turn exclusive of agricultural land; consumer durables are included only in the British case.
Ud over disse specifikke eksempler vanskeliggøres sammenligningen af statusopgørelserne for hus holdninger også af, at virksomheder uden nogen bestemt registreret selskabsform ikke medtages under husholdningssektoren
Net financial assets on the other hand accounted for 23% (264 000 million ECU) of total wealth in France, 27% (372 000 million ECU) in Germany and 34% (475 000 million ECU) in the United Kingdom in the respective years presented in the table.
Fysiske aktiver a. Fast ejendom b. Jord c. Andet d. Fysiske aktiver i alt (a + b + c)
Other d. Total physical assets (a + b + c)
Passiver p.m. i % af aktiver
Liabilities p.m. in % of assets
Husholdningssektorens reale nettoformue er stigende.
The trend of the net real wealth of the household sector is upwards.
Korrigeret for forbrugerprisstigningen steg nettoaktiverne i tidsrummet 1970-1979 med 3,7% om året i Frankrig og i perioden 19751982 med 1,6 % i Det forenede Kongerige.
After correcting for consumer price inflation, net assets rose annually by 3.7% between 1970 and 1979 in France and by 1.6% between 1975 and 1982 in the United Kingdom.
I nogle perioder var udsvingene dog betydelige; f. eks. faldt de britiske husholdning ers reale nettoformue med 4,5 % i 1981, hvorimod den steg med 3 % i 1982 (i de efterfølgende år steg den formentlig igen).
How­ever, in some periods, substantial fluctuations did occur: for example, net real wealth of British households fell by 4'Λ% in 1981 and rose by 3% in 1982 (and presumably kept on rising significantly in the following years).
Disse udsving har sandsynligvis haft indvirkning på husholdningernes forbrug.
Those fluctuations are likely to have had an impact on household expenditure.
For så vidt angår sammensætningen af husholdningernes finansielle aktiver, skal det bemærkes, at aktier udgør en relativ ringe del af porteføljerne i Forbundsrepublikken Tyskland : kun 4 % (25 mia ECU) af bruttoaktiverne bestod af aktier i 1980.
Although the household sector as a whole is a large net creditor, its liabilities to other sectors (mainly financial institutions) are very sizeable, a fact which may have an appreciable impact on household behaviour. In Germany.
Derimod er obligationer den største post i Forbundsrepublikken Tyskland (14 % eller 70 mia ECU) og den mindste i Det forenede Kongerige (6 % eller 41 mia ECU).
(The Italian figure is not comparable because it excludes credits for house purchases.)
I Forbundsrepublikken Tyskland, Frankrig og Det forenede Kongerige er husholdningernes gæld i forhold til bruttoaktiverne af omtrent samme størrelse, nemlig ca. en tredjedel.
Net wealth as measured in the studies summarized here am­ounted to 325% of disposable income of the respective year in Germanv.
(De italienske tal er ikke sammenlignelige, da de ikke omfatter lån til huskøb).
376% in France and 413% in the United Kingdom.
Det er lettere at anstille sammenligninger over tiden, for så vidt angår den del af husholdningernes formue, der består af finansielle aktiver.
Comparisons over time are easier for household wealth held in the form of financial assets.
Tabel 2 viser, at denne aktivgruppe i den seneste halve snes år ikke har udviklet sig ens i de forskellige lande.
Table 2 shows that this category has not developed evenly across countries over the last decade or so.
De to ydertilfælde er henholdsvis Forbundsrepublikken Tyskland, hvor nettoaktiverne udtrykt i procent af den disponible indkomst er steget uafbrudt i de sidste 15 år — fra ca. 80 % i 1965 til 150% i 1983 — og Det forenede Kongerige, hvor procenten faldt fra ca. 120 i 1965 til 70% i 1982.
The two extremes are Germany, on the one hand, where net assets expressed as a percentage of disposable income in­creased continuously over the last 15 years, from about 80% in 1965 to 150% in 1983. and the United Kingdom, on the other hand, where this percentage fell from some 120% in 1965 to 70% in 1982.
Dette betyder, at en britisk gennemsnitshusholdnings finansielle formue i de seneste år har svaret til ca. 10 måneders forbrug, hvorimod der er tale om 20 måneder for en tysk gennemsnitshusholdning.
This means that in recent years the financial wealth of the average British household covered about 10 months' consumption expenditure, this period being about 20 months for the average German household.
For de øvrige lande kan der ikke spores nogen tilsvarende opadgående eller nedadgående tendens.
For the other countries no such upward or downward trend is discernible.
Husholdningssektoren : indkomst og formue, opsparing og forbrug
Household sector: income and wealth, savings and consumption
Husholdningernes finansielle nettoaktiver
Net monetary assets of private households
(i % af disponibel indkomst, årlige gennemsnit)
I ",i of disposable income annual average)
Husholdningernes forbrugsstruktur forbrug (1,5% om året mod 2,7%).
This is confirmed by the figures which suggest that the demand for these two categories grew significantly less over the 1970/82 period than total consumption (1,5% annually against 2,7%).
Derimod udviser tallene ikke nogen særlig høj indkomstelasticitet for tjenesteydelser.
On the other hand, the data do not point to any particu­larly high income elasticity of the demand for services.
Besparelserne i forbruget af brændsel og el under det første og efter det andet olieprischok gav sig udslag i negative vækstrater for de pågældende perioder.
The economies achieved in the consumption of fuel and power during the first and after the second oil price shocks are reflected in negative growth rates in the respective periods.
Realefterspørgslen efter boligydel­ser og varige forbrugsgoder udviste den kraftigste stigning i den pågældende periode (3,2 % og 3,5 %).
Real demand for housing services and durable consumer goods rose fastest ever the period considered (3,2% and 3,5%).
Tallene for boligudgifter viser, at boliger i modsætning til, hvad der tidligere nok var tilfældet, er blevet et eftertragtet gode, idet efterspørgslen er steget hurtigere end realindkomsterne.
In the case of rent, this suggests that dwellings, contrary to what seems to have been the case in the past, have acquired elements of a 'superior' good, with demand for them rising faster than real income.
Husholdningernes forbrug afhænger af indkomstniveauet, de relative priser og ændringerne i præferencestrukturen.
Household spending is influenced by the level of income, by relative prices and by changes in the preference structure.
Den mængdemæssige stigning på forbrugssiden for forskellige ud­giftskategorier som vist i tabel 1 har været påvirket af alle tre faktorer på samme tid.
The rise in real terms, of the various expenditure categories depicted in Table 1 was influenced by all three factors simultaneously.
Husholdningernes realindkomst steg fra 1970 til 1984 knap 40% i Fællesskabet, de relative priser — især på energi — er undergået betydelige ændringer, og en lang række nye produkter er kommet frem på markedet.
Household income in real terms has risen by almost 40% in the Community between 1970 and 1984. relative prices — notably for energy- have undergone substantial changes, and a variety of new products have appeared on the market.
Faktorernes relative betydning har imidlertid været meget varierende fra varekategori til varekategori.
However, the relative importance of these factors has certainly varied among the categories.
Mere specifikt synes indkomsteffekten at have virket hæmmende på forbruget af nødvendighedsvarer såsom fødevarer og beklæd­ning, hvor indkomstelasticiteten for disse to varegrupper steg betydelig mindre i perioden 1970­1982 end for det samlede
More specifically, the income effect seems to have worked to the detriment of goods mainly serving basic needs like food and clothing, with an income elasticity of demand less than unity.
Udviklingen i efterspørgslen efter varige forbrugsgoder i de forskellige perioder fortjener en særlig kommentar.
The development of the demand for durable consumer goods in the different periods deserves particular attention.
Beslutningen om at købe sådanne varer er i højere grad end for andre vare­
The decision to buy those goods is more than for other categories, influenced
Husholdningernes realforbrug fordelt på varegrupper, EF')
Consumption at constant prices of private households by purpose, EC1
Fødevarer, drikkevarer og tobak Beklædning og fodtøj Bruttohusleje og vandafgifter Brændsel og el Varige forbrugsgoder Tjenesteydelser Samlet forbrug
Food, beverages and tobacco Clothing and footwear Gross rent and water charges Fuel and power Durable consumer goods Services Total consumption
') 1970­81: ekskl. I og GR; 1982: kun B, DK, D. UK. Kilde: Eurostat og Kommissionens tjenestegrene.
11970-81 : excluding I and GR; 1982: including B. DK. D. UK .
Økonomisk årsoversigt 1984-1985 i Fællesskabet som helhed.
Annual Economic Review 1984-85
Dette stemmer overens med det faktum, at forbrugernes tillid er blevet forbedret siden 1982.
By contrast, the slightly higher proportion of durable consumer goods in 1982(13,5%) is exclus­ively due to quantity effects, the prices of durables rising by less than the average.
grupper påvirket af forventningerne, nemlig prisforventningerne og forbrugernes tillid til en stabil beskæftigelsesudvikling.
by expectations about the future, namely price anticipations and consumer confidence in the stability of employment.
Hertil kommer, at der tidligere er blevet observeret udsving i efter spørgslen efter forskellige typer varige forbrugsgoder som følge af udskiftningsbehov.
In addition, ups and downs provoked by replacement needs have been ob­served in the past for different kinds of durable goods.
Disse betragtninger synes at komme til udtryk i tallene.
Those considerations may be seen to be reflected in the figures.
Under højkonjunkturen indtil 1973, hvor infla tionen tog til, og risikoen for arbejdsløshed var lav, steg efter spørgslen efter varige forbrugsgoder kraftigere end det samlede realforbrug (8,1 %).
During the boom period up to 1973, with accelerating inflation and low risk of unemployment, purchases of durables grew more strongly than total real consumption (8,1%).
Tilsvarende faldt efterspørgslen mere end proportionalt under det økonomiske tilbageslag i 1974-1975 ( — 0,2%).
Correspondingly, demand dropped more than proportionately in the recession of 1974/75 (-0,2%).
I recessionsåret 1981 reagerede efterspørgslen efter varige forbrugsgoder atter kraftigt i nedadgående retning (-0,3%).
In the recession year of 1981, purchases again reacted sharply in the downward direction (-0,3%).
I 1982 og som antydet af tallene også i 1983 og i begyndelsen af 1984 var efterspørgslen efter varige forbrugsgoder i gennemsnit dog med til at understøtte det private forbrug
In 1982 however, and as far as evidence suggests, in 1983 and at the beginning of 1984 purchases of durable consumer goods were on average a supporting factor for private consumption in the Community as a whole.
Derimod skyldes de varige forbrugsgoders noget voksende andel i 1982 (13,5%) udelukkende mængdemæssige ændringer, idet priserne på varige forbrugsgoder steg mindre end gennemsnittet.
This is consistent with a rising trend of consumer confidence since 1982.
(% af samlet forbrug)
Ι ".ι share in total I
Tjenesteydelser ydelser
Fuel and power
Brændsel og el
Durable consumer goods
Bruttohusleje og vand afgifter
Gross reni and water charges
') Ekskl. læge- og sundhedsudgifter. Kilde: Eurostat og Kommissionens tjenestegrene.
Medical care and health expenses excluded.
For Fællesskabet som helhed mindskedes budgetunderskuddet i procent af BNP i 1984, og tendensen ventes at blive styrket i 1985.
The budget deficit of Community countries expressed as a proportion of GDP, fell slightly in 1984, and this trend is expected to become more general and to strengthen in 1985.
Denne udvikling er i mindre grad en umiddelbar følge af det økonomiske opsving end et resultat af en gradvis kursændring i medlemsstaternes finanspolitik, som har medført en begrænsning afstigningen i skatterne og socialsikringsbidragene og en øget kontrol med de offentlige udgifter.
This result was obtained more through a gradual reshaping of budgetary policies, with a view to holding down the growth in taxes and social security contributions and keeping a tighter rein on public expenditure, than through the spontaneous effects of the economic recovery.
Det ser derfor ud til, at 1984 og 1985 vil kunne betegne et vendepunkt i den hidtidige udvikling, som har været præget af at den offentlige sektor udgjorde en stadig stigende andel af Fællesskabets økonomi.
The years 1984 and 1985 can thus be viewed as possible turning-points in the trend whereby public-sector transactions have loomed steadily larger in the Community economy.
De bestræbelser, der har været i gang siden 1982 for at forbedre de strukturelle budgetsaldi, vil antagelig fortsætte, om end med mindsket styrke på grund af de justeringer, der allerede har fundet sted, og forbedringen af den økonomiske aktivitet.
The attempts made since 1982 to improve structural budget balances are expected to continue, albeit on a more modest scale, in view of the adjustments already carried out and the pick up in activity.
Den forøgelse af gældens procentuelle andel af BNP, som har kunnet iagttages i de senere år, har tillige med stigningen i de gennemsnitlige omkostninger ved denne gæld givet sig udslag i en betydelig og støt vækst i rentebetalingerne.
The growth in recent years in debt expressed as a proportion of GDP, coupled with the increase in its average cost, has engendered a large and steady rise in debt interest payments.
Det kan ikke udelukkes, at den offentlige gældsætning i flere lande vil nå et omfang, der er helt uantageligt, hvilket gør det så meget mere nødvendigt at omstrukturere de offentlige budgetter.
There is still, in several countries, a risk that public borrowing will reach an unsustainable level, and this further underscores the need for a restructuring of general government budgets.
For de samlede udgifter kan der iagttages en lignende tendens til stabilisering i forhold til det nominelle BNP.
On the expenditure side a similar stabilization, as a proportion of nominal GDP, can be noted.
I 1985 skulle udgifterne blive reduceret relativt mere end indtægterne, hvilket skyldes udviklingen i tre af de fire vigtigste udgiftsposter, nemlig de løbende overførsler, det offentlige forbrug og kapital transaktionerne, hvorimod rentebyrdens procentuelle andel af BNP næppe vil kunne mindskes på grund af omfanget af og udviklingen i den offentlige gæld.
In 1985 the reduction in expenditure should be relatively more pronounced than the fall in revenue and is likely to apply to three of the main items of expenditure, current transfers, public consumption and capital transactions. Because of the size and trend of public debt, interest payments are not yet expected to dip as a percentage of GDP.
Det ser ud til, at årene 1984-1985 vil kunne betegne et vigtigt skridt på vejen mod en omstrukturering af de offentlige budgetter — forudsat at 1985 ikke kendetegnes ved voldsomme eksogene chok, som kan bringe konsolideringen af det europæiske opsving i fare.
The years 1984 and 1985 appear to mark an important watershed in the reform of government budgets, but for 1985 this is still conditional on there being no major external shocks to jeopardize the consolidation of the recovery in Europe.
Tabel 6.1 viser, at stigningen i de løbende indtægter faldt i 1984 (+7,2 % mod + 8,8 % i 1983).
Table 6.1 shows that the increase in current revenue slowed down in 1984 (7,2% as against 8,8% in 1983).
Denne nedgang skyldes først og fremmest de indirekte skatter og kan i flere medlemsstater tilskrives en formindskelse af elasticiteten i provenuet af de indirekte skatter i forhold til den økonomiske aktivitet.
This was due for the most part to the trend in indirect tax receipts, whose elasticity in relation to GDP weakened in several Member States.
En forskydning af husholdningernes forbrug henimod dag ligvarer, som beskattes mindst, er hovedårsagen til dette fænomen.
A shift in the structure of private consumption towards basic consumer items, which are relatively more lightly taxed, is the main reason for this development.
Desuden blev der i det store og hele ikke foretaget nogen forøgelse af det direkte skattetryk, medens der i 1983 blev gennemført adskillige midlertidige eller definitive forhøjelser af de direkte og indirekte skatter.
At the same time, the direct tax burden has, in general, not been adjusted upwards, whereas in 1983, several series of temporary or permanent measures involving increases in direct and indirect taxation were put into effect.
EF-landene fortsatte bestræbelserne for at konsolidere deres budgetter i 1984.
Budgetary consolidation policies have been continued in the Community in 1984.
Selv om det offentliges gennemsnitlige finansieringsbehov lå nogenlunde uændret på omkring 5,5 % af BNP, viser Kommissionens skøn dog, at det lykkedes at fastholde den underliggende tendens i retning af en reduktion af underskuddet (jf. tabel 6.1).
Although the net borrowing require ment of general government has remained stable at some 5 7% of GDP. estimates by the Commission services suggest that the underlying trend towards a reduction of the deficit has been maintained (see Table 6.1).
Finansieringsbehovet i forhold til BNP er ikke desto mindre fortsat betydeligt og overstiger niveauet for årene 1976-1980, men den nedadgående tendens, som gør sig gældende, om end i beskeden målestok, synes at være konsolideret og ventes at ville blive styrket i 1985.
Admittedly, as a pro portion of GDP, net borrowing is still large and exceeds that recorded in the period 1976-80, but the tendency for it to fall, although modest, now seems to be well established and will probably continue in 1985.
Denne udvikling i de offentlige finanser inden for Fællesskabet er i langt højere grad et resultat af en målbevidst tilpasning end et udslag af en spontan udvikling i indtægterne og udgifterne, idet den økonomiske aktivitet i Fællesskabet i løbende priser næsten steg med samme takt i 1984 (6,5%) som i 1983 (6,9%).
This trend of public finances in the Community has much more to do with a determination to make adjustments than with spontaneous shifts in the pattern of revenue and expenditure as activity in the Community in 1984 expands in nominal terms, a rate(6,5%) close to that recorded in 1983 (6,9%).
Det offentliges løbende indtægter udgjorde tilsammen 46,1 % af BNP i 1984 mod 46,0 % det foregående år, hvilket er udtryk for en stabilisering af udviklingen i skatternes og socialiseringsbidragenes procentuelle andel af BNP.
Total general government current revenue is put at 46,1% of GDP in 1984 compared with 46,0% a year earlier, reflecting a stabilization in the burden of taxes and social security contri butions.
De løbende udgifter i procent af BNP har ligeledes holdt sig på et stabilt niveau (47,5 % af BNP i 1983 og i 1984).
Current expenditure expressed as a percentage of GDP also remained stable (47,5% of GDP in 1983 and 1984).
Det er faktisk den øgede mængdemæssige vækst i Fællesskabet ( + 2,2% i 1984 mod +0,9% i 1983) i en situation med en afdæmpning af inflationen, som har åbnet mulighed for at påbegynde en sanering af de offentlige budgetter.
The fact that real growth in the Community has picked up (2,2% in 1984 as against 0,9% in 1983) at a time of falling inflation has paved the way for this initial progress towards reorganizing government budgets.
Investeringsopsvinget og det øgede overskud på handelsbalancen har været de vigtigste årsager til vækstfremgangen og gjort det muligt at iværksætte den højt prioriterede omstrukturering af de offentlige budgetter.
The revival in investment and the growing trade surplus have been the main determinants of the economic upswing.
Diagram 6.1 viser, at den stigende tendens i skattetrykket, som efter en midlertidig afbrydelse i 1976/1977 fortsatte med
They have made it easier to proceed with the priority task of improving the structure of government budgets.
Stigningstakten for de løbende budgetudgifter faldt ligeledes ( + 7% mod +8,7%o i 1983).
Slower rates of increase were also recorded for current budget expenditure (7% as against 8,7% in 1983).
De offentlige indtægter og udgifter1
General government revenue and expenditure,' EC 10, 1981­85
Indirekte skatter Direkte skatter Bidrag til sociale sikringsordninger ordninger
Indirect taxes Direct taxes Social security contributions
Løbende overførsler Rentebetalinger Offentligt forbrug
Current transfers Actual interest payments Government consumption
Driftsudgifter i alt
Total current expenditure
angår overførslerne, har fundet sted i en periode med fortsat stigende arbejdsløshed, hvilket vidner så meget mere om medlemsstaternes vilje til at hindre en ukontrolleret udvikling i de offentlige udgifter.
Source. Commission service payments, were obtained against the backdrop of mounting unemployment, an all the more striking measure of Member States' determination to contain public expenditure.