natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Støtten skulle højst andrage 20 mio UKL og ville blive ydet enten som tilskud på op til 20% af investeringsomkostningerne eller garantier på 80% for de første to år for lån fra godkendte finansieringsinstitutter til anskaffelse af avanceret udstyr.
Thescheme was to have a limit of UKL 20 million and the aid would take the formof either grants of up to 20% of investment costs or guarantees of 80% for thefirst two years of loans granted by approved financial institutions for thepurchase of advanced equipment.
Efter at have undersøgt støtteforslaget indtog Kommissionen det standpunkt, at en sådan foranstaltning syntes uforenelig med traktatens bestemmelser om statsstøtte, dels på grund af udviklingen inden for de pågældende industrier samt ordningens manglende overensstemmelse på visse punkter med Fællesskabets rammeregler for støtte til tekstil- og beklædningsindustrien og med andre principper for sektorstøtte, dels på grund af den utilstrækkelige præcisering af de generelle mål og faren for en forøgelse af den samlede kapacitet, som anvendelsen af ordningen kunne indebære. re.
The Commission, having examined the proposed scheme, took the view thatsuch a measure, given the development of the industries concerned, the noncompliance with certain elements of the Community framework for aids to thetextile and clothing industries and with further principles for sectoral aids, andgiven the lack of sufficiently defined general objectives and the danger ofincreased overall capacity which could result from the application of thescheme, appears incompatible with the provisions of the Treaty regarding Stateaids.
Kommissionen besluttede derfor at indlede proceduren i EØF-traktatens artikel 93, stk. 22).
It therefore decided to initiate the Article 93(2) procedure.2
Det var Kommissionens opfattelse, at den væsentligste virkning af disse vedvaren­de støtteydelser var, at virksomhederne kunstigt blev holdt i produktion i en følsom industrisektor, hvilket kunne fordreje eller true med at fordreje konkurren­cen.
The Commission saw the main effect of these continued operating subsidies askeeping the firms in production artificially in what is a sensitive sector of theindustry, and thus being liable to distort or threaten to distort competition.
Den indledte derfor proceduren i artikel 93, stk. 2, i anledning af al den offentlige støtte, der var ydet de fire virksomheder siden begyndelsen af 1983 ')·
Ittherefore opened the Article 93(2) procedure against all the public supportgiven to the four firms since the beginning of 1983.2
Kommissionen afsluttede sin undersøgelse af en række forslag om støtte til tekstilvirksomheder i henhold til lov nr. 675/77.
The Commission concluded its scrutiny of a number of proposed awardsto textile firms under Act No 675/77.
Den kunne godkende to støtteforanstaltninger til fordel for virksomheder, der frem­stiller kamgarnsvarer af høj kvalitet, efter at have konstateret, at virksomhedernes omstruktureringsplaner var i overensstemmelse med Fællesskabets krav og normer for denne sektor, hvor der er overkudskapacitet.
It was able to clear two awards to manufacturers of top-quality worsted fabricsafter satisfying itself that the firms' restructuring plans were in line with Community requirements and standards for this sector, which is suffering fromovercapacity.
Den omstrukturering, støtten var forbundet med, indebar en stærk reduktion af produktionskapaciteten, tekniske og kvalitetsmæssige forbedringer samt omlægning henimod den del af markedet, hvor kvalitetskravene er størst, hvilket som helhed blev anset for at være i Fællesskabets interesse.
The restructuring to which the aid was linked involved a sharpreduction in production capacity, improvements in technology and quality, anddiversification towards the quality end of the market, all of which wereconsidered to be in the Community interest.
En tredje støtteforanstaltning vedrørende en virksomhed, der fremstiller trikotage­varer (pyjamas og slåbrokke), blev derimod forbudt af Kommissionen, fordi ho­vedparten af støtten skulle anvendes til erhvervelse af nyt produktionsanlæg og ­udstyr, hvorved der i høj grad var tale om en driftsstøtte, der ikke var forbundet med en reel omstrukturering eller kapacitetsnedskæring, og den bidrog således ikke til at nå et af de i EØF traktatens artikel 92, stk. 3, fastsatte mål2).
A third award, to a knitwear (pyjamas and dressing gown) manufacturer,however, was prohibited by the Commission because most of the aid was tobe spent on purchasing new plant and machinery, and so was largely anoperating subsidy, was not linked to any real restructuring or capacityreduction, and, thus, did not contribute to the attainment of an objectivespecified in Article 92(3) EEC.3
I sidste års beretning3) oplyste Kommissionen, at den var ved at udarbejde en fortegnelse over alle støtteformer, dvs. både sektormæssig, regional og generel støtte, som er blevet ydet til tekstil­ og beklædningsindustrien i de forskellige med­lemsstater fra 1980 til 1982.
In last year's Report,4the Commission announced an inventory of allaid, specific, regional or general, that was granted to the textile and clothingindustries in Member States between 1980 and 1982. Regrettably, the Com-
I november rettede Kommissionen på ny en stærk opfordring til de medlemsstater, der ikke havde meddelt de ønskede oplysninger, og for at undgå, at den nye støtte fortegnelse er forældet allerede ved offentliggørelsen, anmodede den alle medlems stater om også at medtage støtten i 1983 i deres svar.
In November, the Commission again reminded the Member States that had nottransmitted the requested data and, to avoid the new list of aids being alreadyout-of-date when published, asked all Member States to extend the coverageof their replies to include aids granted in 1983.
I EF er der overskudskapacitet inden for produktionen af de fleste syntetiske fibre. For at tilskynde industrien til at eliminere overskudskapaciteten indførte Kommissionen i 1977 en støtteordning med øvre grænser for den støtte, der kan ydes industrien, og med krav om forudgående meddelelse om alle sådanne støtte foranstaltninger, mens de endnu er på forslagsstadiet1).
For most synthetic fibres there is surplus production capacity in the EEC.To encourage the industry to take out excess capacity, the Commission in 1977introduced an aids code which limits the amount of aid that can be given tothe industry and requires prior notification of all such aid at the proposalstage. *
På grund af den alvorlige overskudskapacitet i sektoren godkendte Kommissionen i 1984 endog en fællesplan i EF-kemofiberindustrien for at nedskære kapaciteten væsentligt inden udgangen af 1985 2).
Because of the serious overcapacity situation in this sector, the Commission in1984 went so far as to give its legal approval to a joint plan of the EEC syntheticfibre industry to reduce capacity considerably before the end of 1985. 2
I marts anlagde kongeriet Belgien sag mod Kommissionen ved EF-Domstolen med krav om, at Domstolen erklærede Kommissionens beslutning om den belgiske støtte til en kemofiberproducent3) ugyldig. Belgien gjorde gældende, at statens anfægtede aktieandel ikke kunne betragtes som støtte i den i EØF-traktatens artikel 92 omhandlede betydning, og at kapitalinvesteringen ikke kunne betragtes som støtte, eftersom virksomhedens økonomiske udsigter var gode.
In March Belgium brought an action before the Court of Justice seekingthe annulment of the Commission's Decision on the Belgian aid award to asynthetic fibre producer.3It argued that the provision of new capital to acompany by a government could not be categorized as aid under Article 92EEC and certainly not in a case such as the present one where the undertaking'sfinancial prospects were good.
Belgien hævdede endvidere, at Kommissionen i sin beslutning havde gjort en fejlagtig antagelse gældende ved at anføre, at der ikke var overensstemmelse med kemofiberordningen og med det belgiske tekstilprogram.
Belgium also maintained that in its decision the Commission had wrongly proceeded on the assumption that the 'synthetic fibrecode' and the Belgian textile programme had not been complied with.
For det første var den andel af støtten, som var ydet i august 1983 som statsandel i virksomhedskapitalen (550 mio BFR), blevet tilbagebetalt fuldt ud af firmaet, der havde optaget kommercielle lån uden støtte.
Firstly, the part ofthe aid granted in August 1983 in the form of a provision of new capital to the
KONKURRENCEPOLITIK - STATSINTERVENTIONER en ordning for rentebetalingen for tidsrummet fra august 1983 til oktober 1984.
Secondly, the part of the aid due to be executed in January 1984 and put in a frozen account following the Commission's Decision(BFR 175 million) will not be paid.
For det fjerde har den belgiske regering trukket sagsanlægget ved Domstolen tilbage.
Thirdly, an arrangement has been foundfor payment of interest for the period from August 1983 to October 1984.Fourthly, the Belgian Government withdrew the case it had brought before the Court of Justice.
På denne baggrund anså Kommissionen sin beslutning af 30. november 1983 som efterkommet. Den afsluttede derfor den pågældende sag.
The Commission concluded that under these circumstances its Decision of 30November 1983 had been complied with and closed the file on the case.
Det må bemærkes, at det er det første tilfælde, hvor Kommissionen efter at have sendt skrivelser til med lemsstaterne den 3. november 1983 og offentliggjort en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende1), hvori den oplyste, at den ville påbegynde en gradvis ind drivelse af ulovligt ydet støtte, har insisteret på fuld tilbagebetaling af en støtte, hvorom der var truffet endelig negativ beslutning.
Thecase is noteworthy in that it is the first in which, after having written to Member States on 3 November 1983 and having published a notice in the Official Journal of the European Communitieslstating that it would begingradually to recover aids granted illegally, the Commission has insisted on thefull recovery of an aid that had been subject to a final negative decision.
I marts 1983 ydede den belgiske regering en støtte på 224 mio BFR til en tekstil- og gulvtæppekoncern med henblik på opførelse af et produktionsanlæg for stapelfibre og filamentgarn af polypropylen.
In March 1983, the Belgian Government had granted an aid of BFR 224million to a textile and carpet group for the purpose of establishing a productionplant for polypropylene staple fibre and filament yarn.
Da der ikke forelå nogen begrundelse på EF-niveau, og eftersom det drejer sig om en industri, hvor konkurrencen inden for EF er meget hård, og som står over for alvorlige vanskeligheder på grund af overskudskapacitet, besluttede Kommissionen, at støtten var uforenelig med fælles markedet i henhold til EØF-traktatens artikel 92, og at den derfor skulle ophæves2). ves2).
In view of the absenceof any justification at Community level and the fact that the industry was onein which competition within the EEC was very keen and which was faced withserious difficulties of overcapacity, the Commission decided that the aid wasincompatible with the common market within the meaning of Article 92 EECand must be withdrawn.2
I december 1983 underrettede den irske regering Kommissionen om et støtteprojekt på 2,9 mio IRL til fordel for en virksomhed, der producerer polyestergarn. tergarn.
In December 1983 the Irish Government informed the Commission of aproposed aid amounting to IRL 2.9 million in favour of a producer of polyesteryarn.
Kommissionen var af den opfattelse, at den planlagte investering gjaldt modernisering af et utidssvarende anlæg og burde gennemføres uden statsstøtte med den pågældende virksomheds egne midler, især da en meget stor del af anlæggets produktion eksporteres til de øvrige medlemsstater.
The Commission concluded that the investment which it was proposed tosupport concerned modernization of an obsolete plant which should be carriedout using the resources of the undertaking concerned without State aid,especially since a very large percentage of the plant's output was exported toother Member States.
Det var endvidere Kommissionens synspunkt, at selv om levestandarden er meget lav og der hersker en alvorlig underbeskæftigelse i det pågældende område, må det selv for de mindst udviklede områder kontrolleres, hvilken virkning støtte til denne særlige industri har for sektoren. I betragtning af den situation, som polyesterindustricn befinder sig i, og som
The Commission also took the view that—while thestandard of living in the area concerned was very low and it suffered fromserious underemployment — the sectoral effects of aids to this particular
155 formodentlig ikke vil ændre sig i fremtiden, ville den planlagte støtte ikke fremme det pågældende områdes økonomiske udvikling, men sandsynligvis fordreje konkurrencevilkårene inden for Fællesskabet uden til gengæld at bidrage til den regionale udvikling.
STATE AIDS 153 industry needed to be controlled even for the most underdeveloped areas.Taking into account the situation of the polyester sector which was likely tocontinue in the future, the proposed aid would not promote the economicdevelopment of the region concerned but would be likely to distort competitionin intra-Community trade without making a contribution to regional development sufficient to compensate for that distortion.
Støtten ville også medføre et yderligere fald i kapacitetsudnyttelsen i den pågældende industri.
The aid also would have theeffect of further reducing capacity utilization in the industry concerned.
Kommissionen traf positiv beslutning om en planlagt støtte til fordel for en virksomhed, der fremstiller kunstigt filamentgarn (viskose) i Italien; ifølge støtte planen skulle der ydes virksomhedens omstruktureringsprojekt et lån på 20,8 mia LIT til en rentesats på 4,2% og en rentenedsættelse på 12,6 procentpoints over 7 år for et kommercielt lån på 13,9 mia LIT; begge skulle ydes i medfør af lov nr. 675.
In respect of an aid proposed in favour of a producer of artificial filamentyarns (viscose) in Italy, under which the restructuring project of the companywould benefit from a loan of LIT 20 800 million at an interest rate of 4.2%and from an interest rebate of 12.6 percentage points for seven years on acommercial loan of LIT 13 900 million, both to be granted under Act No 675/77, the Commission took a positive decision.
På grundlag af Kommissionens egne undersøgelser og under hensyntagen til de resultater, der blev fremlagt af en sagkyndig udefra, som Kommissionen havde overdraget at gennemføre en teknisk undersøgelse af projektet, anså Kommissionen den planlagte investering for at være en langsigtet og meget lovende omstruktureringsforanstaltning, der imødekommer støtteprincipperne og målene for industriens omstrukturering, som formuleret af Kommissionen ved flere lejligheder, uden at konkurrencevilkårene påvirkes i et omfang, der strider mod den fælles interesse.
On the basis of its own analysis and taking into consideration the findings ofan outside expert entrusted by it with a technical study of the project, the Commission regarded the proposed investment as a far-reaching and highlypromising restructuring measure which conformed to the ideas on aid and theobjectives of restructuring in the industry that it had formulated on severaloccasions, without affecting trading conditions to an extent contrary to thecommon interest.
I november meddelte den tyske forbundsregering Kommissionen, at den havde til hensigt at yde en støtte på 4,5 mio DM i medfør af Investitionszulagengesetz til fordel for en virksomhed, der producerer polyamidfilament og tæppegarn.
In November the Federal Government notified the Commission of itsintention to grant an investment grant of DM 4.5 million in favour of aproducer of polyamide filament and carpet yarn.
Efter at have undersøgt støtteforslaget indtog Kommissionen det standpunkt, at støtten, skønt den ikke forøgede produktionskapaciteten for polyamidgarn i det pågældende produktionsanlæg, ikke ville bidrage til at omstrukturere virksomheden, som omhandlet i skrivelserne til medlemsstaterne, ved hvilke Kommissionen havde forlænget kontrolordningen for statsstøtte til kemofiberindustrien2) og at
The Commission, having examined the aid proposal, considered that the aid,while not increasing production capacity of polyamide yarn at the plant inquestion, would not help to restructure the company in the sense expressed inthe letter to Member States by which it had extended the system of control of
KONKURRENCEPOLITIK - STATSINTERVENTIONER den heller ikke ville føre til nogen kapacitetsformindskelse eller omlægning fra kemofibre.
State aid for the synthetic fibres industry,1nor would it lead to any decreasein capacity or conversion away from synthetic fibres.
Også ud fra den betragtning, at støtten ville true de bestræbelser, der var iværksat af andre EF-kemofiberproducenter med henblik på tilpasning af de eksisterende markedsbetingelser ved betydelige kapacitetsnedskæringer, og at støtten ville påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne på en måde, der strider mod den fælles interesse, indledte Kommissionen proceduren i EØF-traktatens artikel 93, stk.
Also considering that the aid would endanger the efforts undertaken by other EEC synthetic fibres producers to adapt to market conditions by considerablyreducing capacities, and that the aid would affect trade between Member Statesto an extent contrary to the common interest, the Commission initiated the Article 93(2) procedure.2
Kommissionens undersøgelse af Det forenede Kongeriges støtte til en virksomhed, der fremstiller polyestergarn (førorienteret garn), bekræftede, at der var tale om et produkt, der er overskud af i EF som helhed, og som kan produceres af adskillige eksisterende EF-virksomheder. Oprettelsen af en ny produktionsenhed med statsstøtte var i modstrid med det behov for kapacitetsnedskæring, som de andre virksomheder søgte at imødekomme, og der forelå ikke andre forhold, som kunne siges at berettige støtte til projektet som værende af interesse for EF.
The Commission's examination of the United Kingdom's aid to a polyester POY producer confirmed that this product was one of those in surplus in the EEC as a whole and could be produced by a large number of existing EECfirms.
I juli 1984 vedtog Kommissionen en beslutning, der fastslog, at støtten var uforenelig med fællesmarkedet, og som pålagde regeringen ikke at give yderligere stötte til virksomheden og sørge for, at allerede ydet støtte blev tilbagebetalt2).
In July 1984 the Commission adopted a decision finding that the aid wasincompatible with the common market and calling upon the Government notto grant any further aid to the firm and to recover the aid already granted.3
Den italienske regering havde anmeldt en påtænkt støtteforanstaltning til for del for en virksomhed, der fremstiller landbrugstraktorer samt motorer til land brugs- og industriformål3).
The Italian Government had notified a proposal to aid a company makingfarm tractors and engines for agricultural and industrial applications.4
Kommissionen konkluderede, at det pågældende projekt var et led i den normale drift, og at godkendelse af støtten ville være ensbetydende med. at der blev indrømmet en fordel for en investering, som virksomhedens konkurrenter under normale markedsforhold ville gennemføre uden støtte.
The Commission concluded that the proposed investment was part of a business's normal activity and that the aid would subsidize a project which thefirm's competitors would have to carry out without aid.
Da støtten ikke kunne begrundes ud fra Fællesskabets interesse og i øvrigt ville tilfalde en sektor, som er præget af stærk konkurrence i Fællesskabet, konkluderede Kommissionen, at foranstaltningen ikke opfyldte betingelserne i EØF-traktatens artikel 92, stk. 3, og vedtog den 16. maj 1984 en negativ beslutning om denne støtte1).
STATE AIDS 155 the Community, the Commission concluded that that measure did not fulfilthe conditions of Article 92(3) EEC and took a negative decision with regardto this aid on 16 May 1984.l
Den 27. juli 1984 besluttede Kommissionen at henlægge de sager, der i hen hold til artikel 93, stk. 2, var indledt over for 11 støtteforanstaltninger, som i medfør af den italienske lov nr. 675/77 om omstrukturering og omstilling af industrien var foreslået til fordel for virksomheder inden for automobil- og automobilkomponentindustrien.
On 27 July 1984 the Commission decided to close the Article 93(2)procedure opened against 11 proposed awards under the Italian Industrial Restructuring and Conversion Act No 675/77 to firms in the automobile andautomotive components industry.
Kommissionen konkluderede under hensyntagen til den italienske regerings svar og bemærkningerne fra interesserede parter, at nogle af foranstaltningerne helt eller delvis opfyldte betingelserne for indrømmelse af en undtagelse fra bestemmelserne i artikel 92, stk. 1.
The Commission, taking into account the Italian Government's reply and thecomments from interested parties, concluded that some of the the awardswholly or partly fulfilled the conditions for application of one of the exceptionsfrom Article 92(1).
De støtteforanstaltninger, som Kommissionen godkendte på grund af deres forene lighed med det fælles marked, vedrørte enten investeringer med henblik på en delvis omstrukturering og omlægning af produktionen, som måtte formodes at bidrage til rationaliseringen af industrien, eller udgifter med henblik på energibesparelses- eller forureningskontrolforanstaltninger eller endelig de yderligere udgifter, der var forbundet med omplacering af anlæg ud fra regionalpolitiske hensyn.
The awards allowed by the Commission on the ground of their compatibilitywith the common market related either to investments involving a partialrestructuring and reorganization of production which was likely to assist inthe rationalization of the industry or to expenditure on energy conservation orpollution-control measures or to cover the extra costs involved by the relocationof plant for regional policy reasons.
Den påtænkte støtte reduceredes i alle tilfælde, således at den kom til at svare til den del af projekterne, der fandtes at kunne falde ind under undtagelsen.
In all cases the proposed awards werereduced to the proportion of the projects considered eligible for the exception.
Kommissionen indledte den i artikel 93, stk. 2, omhandlede procedure over for den franske industrimoderniseringsfonds (FIM) låneordning2), idet den i proceduren særlig inddrog FIM-lånene til to franske automobilproducenter.
In opening the Article 93(2) procedure against the French Industrial Modernization Fund (FIM) loans scheme,2the Commission specifically included in the procedure the FIM loans extended to two French motormanufacturers.
Det synspunkt, der blev anlagt på disse to tilfælde, stod i direkte relation til resultaterne af undersøgelsen af selve FIM-ordningen.
The view taken of these two cases was directly linked to the outcome of thescrutiny of the FIM scheme itself.
Kommissionen bekræftede ved sin beslutning af december 1984 de pågældende låns karakter af støtte og anmodede om anmeldelse af væsentlige tilfælde, i hvilke der tidligere var indrømmet sådanne lån.
In its Decision of December 1984, the Commission confirmed the aid natureof the loans in question and asked for a retroactive notification of significantcases, which include the two in the automobile sector.
Kom­missionen indledte den i artikel 93, stk. 2, omhandlede procedure ud fra den opfat­telse, at den pågældende støtte kunne berøre vilkårene for samhandelen mellem medlemsstaterne i et omfang, som stred mod den fælles interesse, og at en sådan støtte kun kunne ydes, såfremt det blev godtgjort, at den var absolut nødvendig, dvs. til en supplerende strukturomlægningsindsats ').
156 COMPETITION POLICY AND GOVERNMENT ASSISTANCE TO ENTERPRISES opening the Article 93(2) procedure, considered that the aid was liable to affecttrading conditions between Member States to an extent contrary to the commoninterest and that it could only be granted if it was proven to be absolutelynecessary, i.e. for an additional restructuring effort.]