natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Der imod har den nationale myndighed kompetence til - efter at have fastslået ægtheden af beslutningen om kontrolundersogelse - at undersøge, om de påtænkte tvangsforanstaltninger er vilkårlige eller urimelige i forhold til undersøgelsens genstand og påse. at de nationale retsregler overholdes under gennemforeisen af disse foranstaltninger.
However, it did fall within the powersof the national authority to examine, after having established the correctnessof the investigation decision, whether the measures of constraint envisagedwere not arbitrary or excessive in relation to the subject matter of the investigation and to ensure that the rules of national law were complied with incarrying out such measures.
På denne baggrund fastlog Domstolen, at den omtvistede beslutning om kontrol undersogelse, hvori Kommissionens embedsmænd bemyndigedes til at tage de for skellige foranstaltninger i brug, ikke gik ud over de beføjelser, som de råderover i hen hold til artikel 14 i forordning nr. 17/62.
In the light of the above, the Court held that the investigation decision (thesubject of the appeal) authorizing the Commission's officials to implement theprocedure did not exceed the powers conferred on them under Article 14 of Regulation No 17.
§3 - Anvendelse af artikel 85 på et nationalt kartel samt spørgsmålet om, hvorvidt samhandelen mellem medlemsstaterne berøres
§3 — Application of Article 85 to a national carteland effect on trade between Member States
I Belasco-dommen forkastede Domstolen alle de argumenter, som sagsøgerne fremkom med til støtte for deres påstand om annullation') af Kommissionens be slutning, hvori et nationalt kartel indgået mellem syv belgiske producenter af asfaltpap erklæredes for ulovligt i henhold til Traktatens artikel 852).
In its Belasco judgment,* the court rejected all the arguments put forwardby the plaintiffs in support of their appeal against the Commission Decisionfinding that the national cartel entered into by seven Belgian producers ofroofing felt had infringed Article 85 of the Treaty.2
De pågældende syv producenter, der tilsammen tegnede sig for ca. 60% af det belgiske marked, havde indgået en overenskomst om fordeling af produktionskvoter mellem dem, om et kontrolsystem samt om en udligningsordning i tilfælde af kvoteoverskridelse.
The seven producers, who together held some 60% of the Belgian market, hadconcluded an agreement which established production quotas for each of themand a system of checks and compensation where these were exceeded, andwhich also was designed to establish common price lists, terms of sale anddiscounts, provided for joint promotional measures, the use of a joint trademark and the production of standardized products.
Endvidere indeholdt overenskomsten bestemmelser om fastsættelse af fælles tariffer, salgsvilkår og rabatter samt om fælles reklamefremstød, brug af et fælles vare mærke og om produktion af standardiserede varer.
The parties had also setthemselves the objective of defending and promoting their interests jointly asfar as possible, notably in the event of increased competition from foreignfirms, the establishment of new firms or the development of substitute products.
Denne overenskomst blev gennemført på basis af regelmæssige møder på medlem mernes generalforsamling. Medlemmernes erhvervsorganisation, Belasco. bistod på to møder, nemlig den 1. januar 1978 og den 9. april 1984.
The agreement was implemented through regular general meetings of themembers and with the assistance of their professional association, Belasco,from 1 January 1978 to 9 April 1984.
Domstolen gav på alle punkter Kommissionen medhold i dennes vurdering, hvor efter en række af overenskomstens bestemmelser havde konkurrencebegrænsende formål og virkninger.
On all points, the Court upheld the Commission's assessment regarding therestrictive object and effect of the various provisions of the agreement.
Det skal bemærkes, at Kommissionens beslutning var meget præcis med hensyn til vurderingen af virkningerne af en række af overenskomstens bestemmelser om bl.a. fastsættelse af fælles rabatter.
The Commission Decision wasextremely precise, particularly as regards its assessment of the effects of some of the provisions, such as the joint setting ofdiscounts.
Kommissionen erkendte dog i sin beslutning, at det ikke var blevet bevist, at de i overenskomsten deltagende parter rent faktisk havde overholdt de fastsatte bestemmelser eller foranstaltninger.
In its decision, the Commission conceded that the parties' compliancewith some of the provisions or measures decided on could not be materiallyproved.
Selv om overenskomsten var indgået mellem producenter fra én og samme medlems stat og kun tog sigte på markedsføring af produkter i denne stat. gjorde Kommissionen gældende, at en sådan kartelaftale - selv om overenskomsten ikke indeholdt specifikke bestemmelser til imødegåelse af udenlandsk konkurrence - ikke desto mindre kunne berøre samhandelen mellem medlemsstaterne.
Although the agreement was concluded between producers in a single Member State and concerned only the marketing of products in that Member State, the Commission had taken the view that, even though the agreement did not makeany specific provision for combating foreign competition, the agreement wasliable to affect trade between Member States.
Dom af 11.7.1989. Belasco SA/Kommissionen, sag 246/86.
This point was upheld by the Court.
Domstolen gav Kommissionen medhold i denne betragtning. Den omstændighed, at en kartelaftale kun tager sigte på markedsføring af produkter inden for en og samme medlemsstat, er ifølge Domstolen ikke tilstrækkelig til at udelukke, at samhandelen mellem medlemsstaterne kan blive berørt.
State did not mean that trade between Member States could not be affected.The Court held that, where the market was open to imports, the members ofa national price cartel could preserve their market shares only if they ensuredprotection against foreign competition.
Dom stolen kom her ind på de særlige bestemmelser og foranstaltninger, der var vedtaget for at imødegå udenlandsk konkurrence, og understregede, at karteldeltagernes mar kedsandele var af en sådan størrelsesorden, at disse foranstaltninger kunne gøres ef fektive.
The Court noted in this respect thespecific provisions and the measures taken to combat foreign competition andstressed that the size of the market shares held meant that such measures couldbe made effective.
På denne baggrund, og uanset at den anfægtede kartelaftale udelukkende tog sigte på markedsføring af produkter i en og samme medlemsstat, konstaterede Domstolen, at kartellet var af et sådant omfang, at det kunne have mærkbare konsekvenser for samhandelen inden for Fællesskabet.
Accordingly, although the cartel related only to the marketing of products in asingle Member State, the Court held that it could have a significant influenceon intraCommunity trade.
§4 - Anvendelse af konkurrencereglerne inden for lufttransportsektoren
§ 4 — Application of the competition rulesto air transport
Disse spørgsmål var blevet rejst under en sag, der var anlagt ved de tyske domstole mod to rejsebureauer for at have overtrådt den nationale lov om lufttransport, hvor efter det på tysk territorium er forbudt at anvende tariffer, der ikke er godkendt af det kompetente forbundsministerium. De to rejsebureauer havde nemlig solgt flybilletter til priser, der lå under de godkendte tariffer, som anvendtes af deres konkurrenter.
The questions arose in proceedings against two travel agencies charged beforethe German courts with having infringed national law on air transport, whichprohibits the charging, on German territory, of fares not approved by therelevant Federal Ministry, on the grounds that the prices of the airtickets whichthey sold were lower than the approved fares charged by their competitors.
Forordning nr. 3975/87 ') om fastsættelse af fremgangsmåden ved anvendelse af konkurrencereglerne på virksomheder i luftfartssektoren omfatter kun lufttransport mel lem lufthavne inden for Fællesskabet.
Regulation No 3975/87,Jwhich lays down the procedure for applying Articles85 and 86 to undertakings in the air transport sector, covers only air transportbetween Community airports.
I det foreliggende tilfælde var der tale om lufttransport inden for en og samme medlemsstat og transport mellem en medlemsstat og et tredjeland.
However, the case in question related to airtransport within one Member State and to air transport between a Member State and a non-Community country.
Domstolen besvarede spørgsmålet på samme måde som i Asjes-dommen2), der blev afsagt på et tidspunkt, hvor der ikke fandtes nogen EF-forordning, og hvor regler om fastsættelse af fiybilletpriser omfattedes af overgangsbestemmelserne i EØF-Trakta tens artikel 88 og 89.
On this question, the Court gave the same ruling as in its Asjes judgment,2delivered at a time when Community rules did not exist, namely that, in such instances, the rules on the setting of fares remained subject to the transitionalprovisions provided for in Articles 88 and 89 of the Treaty.
) vigtigste punkter er følgende:
The main points clarified by the judgment3 are as follows:
(I) Spørgsmålet om artikel 85's direkte anvendelighed
(i) The direct effect of Article 86
EF-Domstolen må for fremtiden foretage en sondring alt efter, hvilket geografisk område en aftale omfatter.
The Court must in future distinguish in accordance with the geographicalscope of the agreement in question.
Artikel 85 er således direkte anvendelig, når der er tale om prisaftaler gældende inden for Fællesskabet.
Thus, Article 85 is directly applicable tointra-Community fare agreements.
I henhold til gennemførelsesforordning nr. 3975/87, der omfatter international lufttransport mellem lufthavne inden for Fællesskabet, er artikel 85 nemlig nu umiddelbart anvendelig inden for forordningens anvendelsesområde.
The implementing Regulation No 3975/87, which covers international airtransport between Community airports, has given Article 85 an immediatedirect effect in its scope of application.
Rådets forordning nr. 3975/87 af 14. december 1987 om fastsættelse af fremgangsmåden ved an vendelse af konkurrencereglerne på virksomheder i luftfartssektoren: EFT L 374 af 31.12.1987. s. 1. Syttende Beretning om Konkurrencepolitikken, nr. 43-45.
Council Regulation No 3975/87 of 14 December 1987 laying down the procedure for the application ofthe rules of competition to undertakings in the air transport sector, OJ L 374,31.12.1987, p. 1.
Er der derimod tale om prisaftaler, der gælder inden for en og samme medlemsstat el ler mellem en medlemsstat og et tredjeland, står Domstolen over for en situation svarende til den. der gjaldt før 1987, eftersom gennemførelsesforordningen ikke omfatter disse tilfælde.
In the case of fare agreements within a Member State or between a Member State and a non-Community country, the Court was confronted with thesituation that had prevailed before 1987, since the Regulation does not coversuch cases.
Domstolen løste således problemet pasamme måde som i dom af 30. april 1986: Artikel 85 finder anvendelse på sådanne prisaftaler, men den nationale domstol har kun kompetence til at konstatere overtrædelse (artikel 85, stk. 1,) og afsige kendelse om ugyldighed (artikel 85, stk. 2), dersom den kompetente myndighed i vedkommende medlemsstat (i henhold til artikel 89) eller Kommissionen (i henhold til artikel 98) forinden har slået fast, at artikel 85 finder anvendelse.
The Court reverted to the line it had adopted in its judgment of 30 April 1986:'Article 85 is applicable to such fare agreements, but national courts may findthat there has been an infringement (Article 85(1)) and declare the agreementvoid (Article 85(2)) only if the competent authority of a Member State (pursuantto Article 88) or the Commission (pursuant to Article 89) have previouslyestablished that Article 85 is applicable.'
(II) Betingelserne for anvendelse af artikel 86, når der er tale om tilfælde, der falder uden for forordning nr. 3975/87
(ii) The conditions for applying Article 86 outsidethe scope of application of Regulation No 3975/87
Domstolen folger her et andet ræsonnement, da misbrug af dominerende stilling aldrig kan meddeles nogen form for fritagelse.
The Court's reasoning here is different, since there cannot be any exemption for an abuse of a dominant position.
Artikel 86 finder altså direkte an vendelse på hele lufttransportsektorcn.
Consequently, Article 86 is directlyapplicable to the whole of the air transport sector.
Domstolen giver også visse retningslinjer for, hvornår et luftfartsselskab - ved fast sættelsen af sine priser - må siges at gøre sig skyldig i misbrug, jf. artikel 86: En pris fastsættelse er udtryk for misbrug, hvis der fastsættes urimelige transportvilkår enten i forhold til de rejsende (urimeligt hoje priser) eller i forhold til konkurrenterne (urimeligt lave prise og hvor formålet er. at virksomheder, der står uden for prisaftalen, skal elimineres fra markedet).
The Court also gives some indication of what might be considered an abuse,within the meaning of Article 86, in the fares charged by a carrier: a fare isabusive if it involves unfair transport conditions, either in respect of travellers(the fare is too high), or in respect of competitors (the fare is too low, with theaim of eliminating from the market undertakings not party to the agreement).
Af denne retspraksis kan det ligeledes udledes, at priser, der i fællesskab fastsættes af to virksomheder, der tilsammen har en dominerende markedsstilling, kan udgøre misbrug, hvis priserne er fastsat på et niveau, der enten er urimeligt højt eller lavt.
It may also be concluded from the judgment that fares worked out jointly bytwo undertakings could involve abuse of a joint dominant position if the fareswere excessively high or low.
I det omfang, hvor Rådets nye forordninger medfører, at artikel 86 kan finde an vendelse på en samordning, som oprindeligt har fået enten en gruppefritagelse eller en individuel fritagelse efter den såkaldte indsigelsesprocedure. kan artiklen 86 således i visse tilfælde finde anvendelse på de priser, der måtte være fastsat for en bestemt eller forskellige flyruter, når de pågældende priser er blevet fastsat ved bilaterale eller multilaterale aftaler mellem luftfartsselskaber, forudsat at artiklens bestemmelser i øvrigt er opfyldt.
To the extent that the new Council Regulations provide that Article 86 maybe applicable to a concerted practice that had initially been granted either ablock exemption or an individual exemption obtained under the positionprocedure, Article 86 may in certain cases apply to the charging of fares on agiven route or routes involving scheduled flights, where such fares have beenset on the basis of bilateral or multilateral agreements concluded between aircarriers, if the conditions laid down in Article 86 are met.
(III) Spørgsmålet om godkendelsesprocedurens lovlighed i forhold til EOF-Traklatens artikel 5 og 90
(Hi) The legality of the approval procedure in the lightof Articles 5 and 90 of the Treaty
Bundesgerichtshofs tredje spørgsmål drejede sig om, hvorvidt det var lovligt, at en medlemsstats tilsynsmyndighed havde godkendt priser, som var i strid med Trak-
The third question referred by the Bundesgerichtshof concerns the legalityof the approval granted by the supervisory authority in a Member State forfares that are contrary to Article 85(1) or Article 86 of the Treaty. The
100 KONKURRENCEPOLITIKKEN OVER FOR VIRKSOMHEDER tätens artikel 85, stk. 1, eller artikel 86.
Bundesgerichtshof asked in particular whether such approval was not incompatible with the second paragraph of Article 5 and with Article 90(1) of the Treaty,even though the Commission has not criticized such approval on the basis of Article 90(3).
Den nationale domstol stillede navnlig det spørgsmål, om en sådan godkendelse også var forenelig med Traktatens artikel 5. stk. 2, og artikel 90, stk. 1, selv om Kommissionen ikke i henhold til artikel 90, stk. 3. havde påtalt godkendelsen.
In this respect, it should be noted firstly that, in accordance with well-establishedcase-law of the Court,1although the competition rules provided for in Articles
Hertil bemærkede Domstolen for det første, idet den henviste til sin faste retspraksis '), at selv om konkurrencereglerne i artikel 85 og 86 angår virksomhedernes adfærd og ikke de foranstaltninger, som medlemsstaternes myndigheder har truffet, for pligter Traktatens artikel 5 dog medlemsstaterne til ikke at iværksætte eller opretholde foranstaltninger, som kan tænkes at ophæve konkurrencereglernes praktiske virk ning.
85 and 86 concern the conduct of undertakings and not measures taken by theauthorities of Member States, Article 5 of the Treaty nevertheless requires theauthorities of the Member States not to take or maintain in force measureswhich could thwart the full effectiveness of such rules.
Dette vil navnlig være tilfældet, såfremt en medlemsstat fremkalder eller frem mer indgåelsen af aftaler, som er i strid med artikel 85. eller forstærker deres virkning.
This would be the caseif a Member State imposed or promoted the conclusion of agreements, decisionsand concerted practices that were contrary to Article 85 or reinforced theireffects.
Det følger heraf, at godkender luftfartsmyndighederne prisaftaler, som er i strid med artikel 85, stk. 1, er godkendelsen i strid med fællesskabsretten, herunder Traktatens artikel 5.
It must be concluded from this that the air transport authorities' approval oftariff agreements that are contrary to Article 5(1) is not compatible with Community law, and in particular with Article 5 of the Treaty.
Det følger ligeledes heraf, at luftfartsmyndighederne skal afholde sig fra en hver foranstaltning, der kan betragtes som en opfordring til luftfartsselskaberne om at indgå traktatstridige prisaftaler.
It also followsfrom this that the air transport authorities must abstain from any measurewhich could be seen as encouraging the airlines to conclude tariff agreementsthat infringe the Treaty.
Når der specielt er tale om billetpriser for rutefly, støttes denne fortolkning af Traktatens artikel 90. stk. 1.
In the particular case of fares for scheduled flights,this interpretation is confirmed by Article 90(1) of the Treaty.
Selv om de nye regler, som Rådet og Kommissionen har vedtaget, således giver Fællesskabets institutioner og medlemsstaternes myndigheder ret til at opfordre luftfartsselskaberne til at afholde gensidige konsultationer om, hvilke priser der skal an vendes på visse ruter, så forbyder Traktaten dem dog udtrykkeligt på nogen som helst måde at fremme indgåelsen af aftaler eller samordning af praksis på prisområdet, som er i strid med artikel 85, stk. 1, eller eventuelt med artikel 86.
If, consequently, the new rules laid down by the Council and by the Commissionallow the Community institutions and the authorities of the Member States thefreedom to get airlines to hold reciprocal consultations on the fares to becharged on certain scheduled services, the Treaty formally prohibits them frompromoting, in whatever form, the carrying out of agreements or concertedpractices on air fares that are contrary to Article 85(1) or, as the case may be,Article 86.
Derimod vil artikel 90, stk. 2. efter omstændighederne kunne have betydning for luftfartsmyndighedernes afgørelser vedrørende godkendelse af priser.
Similarly, Article 90(2) could have consequences for decisions taken by the airtransport authorities regarding the approval of fares.
Denne bestemmelse kan nemlig finde anvendelse på luftfartsselskaber, som af myndighederne er blevet pålagt at beflyve ruter, som fra et kommercielt synspunkt er urentable, men hvor al mene interesser gør beflyvningen nødvendig.
Article 90(2) may applyto air carriers which are obliged by the public authorities to operate routeswhich are not commercially profitable, but whose operation is necessary in thegeneral interest.
') Se vedrørende dette punkt Asjes-dommen, afsagt den 30.4.1986 i de forenede sager 209-213/84. Sekstende Beretning om Konkurrencepolitikken, nr. 93. samt Femtende Beretning (1985). nr. 9193.
On this point, see the Asjes judgment, Joined Cases 209 to 213/84, 30.4.1986.
Virkningen af konkurrencereglerne må imidlertid kun begrænses i henhold til artikel 90, stk. 2, når det er nødvendigt af hensyn til udførelsen af særlige opgaver af al men interesse, og såfremt de nationale myndigheder, der godkender priserne, og de domstole, der behandler sager herom, nøjagtigt kan fastslå, hvilke opgaver der er tale om, og hvilken virkning de har på de berørte luftfartsselskabers prisstruktur.
However, in order that the effect of the competition rules may be restricted, inaccordance with Article 90(2), by the needs arising from the performance of atask in the general interest, the national authorities responsible for approvingfares and the courts to which disputes in such matters are referred must be ableto determine what is the exact nature of the needs in question and what is theimpact of these on the structure of the fares charged by the airlines concerned.
Såfremt der ikke er egentlig transparens i prisstrukturen, er det nemlig vanskeligt, for ikke at sige umuligt, at vurdere, hvilken indflydelse en opgave af almen interesse har på anvendelsen af konkurrencereglerne på prisområdet.
Unless there is effective transparency in the structure of fares, it is difficult, orindeed impossible, to assess the influence of a task in the general interest onthe application of the competition rules to fares.
§5 - Anvendelse af artikel 85, stk. 1, og artikel 86 på udøvelse af ophavsret
§ 5 — Application of Articles 85(1) and 86 to the exerciseof copyright
I to domme, der vedrørte henholdsvis en sag anlagt af anklagemyndigheden mod Tournier') og en sag anlagt af anklagemyndigheden mod Lucazean/SACEM2), tog Domstolen - på foranledning af en anmodning fra Cour d'Appel d'Aix-en-Pro-vence og fra Cour d'Appel du Tribunal de Grande Instance de Poitiers - stilling til spørgsmålet om, hvorvidt en række gensidige repræsentationskontrakter indgået mel lem copyrightselskaber i medlemsstaterne var lovlige i forhold til artikel 85. stk. I, samt til spørgsmålet om, hvorvidt artikel 86 fandt anvendelse i et tilfælde, hvor et markedsdominerende selskab havde opkrævet afgifter.
In its judgments in the Ministere public v Tournier1and Lucazeanl Sacem 2Cases, the Court gave a ruling, at the request of the Cour d'Appel of Aix-en-Provence and the Cour d'Appel du Tribunal de Grande Instance of Poitiers, on the compatibility with Article 85(1) of the reciprocal representationagreements concluded between copyright management societies of the Member States and on the applicability of Article 86 to the fees imposed by a society ina dominant position.
Domstolen fastslog, at gensidige repræsentationskontrakter er tjenesteydelseskontraktcr. som ikke i sig selv begrænser konkurrencen på en sådan måde. at de er om fattet af forbuddet i Traktatens artikel 85. stk. 1.
The Court of Justice held that such contracts were contracts for the performanceof services and were not in themselves restrictive of competition within themeaning of Article 85(1) of the Treaty.
Situationen ville eventuelt være en anden, såfremt det godtgjordes, at nationale copyrightselskaber - i overensstemmelse med en samordnet praksis - nægtede at give brugere, der er etableret i udlandet, direkte adgang til deres repertoire. Det påhviler den nationale domstol at foretage den ne vurdering.
They could be if it were establishedthat, through concerted practices, national copyright management societiesrefused users established in another Member State direct access to their ownrepertory.
Alene den omstændighed, at ophavsretsselskaber parallelt nægter at give direkte licens på deres repertoire til diskoteker i udlandet, er ikke i sig selv tilstrækkeligt til at fastslå, at der foreligger samordnet praksis mellem ophavsretsselskaberne.
The mere fact of finding that copyright management societies refused in parallelto this to license their repertory directly to discotheques in another Member State did not allow it to be inferred that there was a concerted practice betweenthe copyright management societies.
En parallel adfærd kan nemlig skyldes andre forhold end samordnet praksis.
Any parallel features in the conduct couldbe explained by reasons other than concerted practices.