natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Som følge heraf benytter Autorisationen sig af direkte og indirekte kontrol via tilladelsessystemet samt det alternativ, der består i den skattemæssige valgmulighed. Som vi vil vise i detaljer i kapitel 4, har proceduren imidlertid kun i ringe grad været i stand til at kontrollere lokaliseringsadfærden ad denne vej.
Consequently, the Authorization relies on direct and indirect constraint via the permit system as well as via the alternative of the fiscal option.
SIR-administrationen benytter sig af både direkte og indirekte midler for at opfylde politikkens målsætninger.
The SIR administration relies on the direct and indirect routes to achieve policy objectives.
Vi har ikke kunnet konstatere nogen forhandlingspraksis med hensyn til udviklingsfremmende foranstaltninger, hvilket kan forklares ved, at SIR først og fremmest er et agglomerationsbestemt og ikke et regionalpolitisk instrument.
No bargaining practices, in terms of incentives, have been found to exist, which can be explained by the SIR being primarily an agglomeration rather than regional policy instrument.
De oplysninger, som vi sidder inde med, tyder på, at den eneste måde, hvorpå myndighederne foruden ved de skattemæssige elementer forfølger målsætningerne, består i afslag på ansøgninger, men heller ikke her har styringsmyndighederne, således som i vil vise det i kapitel 4, givet afslag på et særlig stort antal projekter.
The information we have suggests that the only way, apart from the fiscal el ements, that the administration pursues objectives is via the refusal of ap plications, but again, as we show in Section 4, the control has not issued refusal to any significant number of projects.
Dette beytder blandt andet, at når styringerne kun i ringe omfang anvender direkte restriktioner, vil eventuelle indirekte virkninger sandsynligvis være yderst begrænsede.
An implication of this is that when controls practice, little direct means of constraint, any indirect effects are likely to be extremely limited.
Vi vil behandle dette aspekt mere detaljeret i det følgende kapitel om de eventuelle konsekvenser af politikken.
We will discuss this aspect in more detail in the section below on policy implications.
Vi kan sammenfatte de ovenstående beskrivelser af gennemførelseskarakteristika derhen, at der som omtalt i de tidligere kapitler er store forskelle mellem de måder, på hvilke styringerne er blevet gennemført, selv når det drejer sig om
We can summarize the above descriptions of implementation features in that,
Ilo - styringer inden for den samme kategori (dvs. regionale og agglomerationsbestemte politikker).
105 - as with the previous sections, there are considerable differences in the ways in which the controls have been implemented, even for controls within the same category (i.e. regional or agglomeration policies).
Også her ligner kun de to britiske styringsmidler i nogen grad hinanden, dog med den undtagelse, at ODP i praksis hovedsagelig benytter sig af afslag for at forfølge sine målsætninger.
Again, only the two UK controls are relatively similar, with the exception that, in practice, the ODP relies mainly on refusal to pursue objectives.
Den eneste virkelige lighed mellem styringsmidlerne består i, at de alle administreres på regeringsplan med undtagelse af SIR, som også inddrager subnationale beslutningstagende organer.
The only real similarity among the controls is that they are all administered at the national level, with the exception of the SIR which also includes sub-national decision bodies.
Ellers er der kun ringe overensstemmelse med hensyn til hvilke afgørelseskriterier, der bruges ved evalueringen af ansøgningerne, det beslutningstagende organs art (enkelt ministerium contra udvalg) og de procedurer, som disse organer anvender, når de forfølger politikkens målsætninger* Vi vil nu gå over til at un dersøge, hvilke konsekvenser, disse forskellige karakteristiske træk ved gennemførelsesmetoderne får for politikken.
Otherwise, there is little obvious harmony in terms of the decision criteria used to evaluate applications, the nature of the de cision body (single department versus committee) and the procedures these bodies adopt to pursue objectives. We now turn to examine the policy implica tions of these different features of the implementation approaches.
I dette afsnit vil vi drøfte de eventuelle konsekvenser for politikken, der fremkommer ved de mange forskellige metoder, der anvendes til at gennemføre styringsmidlerne.
In this section we will discuss the policy implications that arise from the variety of approaches adopted to implement the controls.
Denne undersøgelse gør det muligt for os at belyse fordele og ulemper ved alternative metoder samt i næste kapitel at identificere nogle af de faktorer, hvorpå styringsmidlernes varierende evne til at opfylde deres målsætninger beror.
This examination al lows us to highlight the pros and cons of alternative approaches as well as, in the next section, identifying some of the factors responsible for the dif fering abilities of the controls to achieve their objectives.
Afgørelseskriterier
3.2.1 Decision criteria
Det er en vigtig forudsætning for, at et styringsmiddel skal opfylde sine mål sætninger, at disse i tilstrækkelig grad kommer til udtryk i afgørelseskriterierne, og af disse kriterier kan gennemføres effektivt.
An important precondition for a control to achieve its objectives is that these objectives are adequately translated into decision criteria and that these criteria can be efficiently implemented.
I almindelighed tyder dette på, at styringsmidler, der først og fremmest virker som komponenter af regionalpolitikken, vil bruge projektets eller virksomhedens potentiel for mobilitet som det vigtigste afgørelseskriterium, medens de sty ringsmidler, der først og fremmest tager sigte på agglomerationsproblemer, vil beskæftige sig mere med projektets "indpasning" i den påtænkte lokalisering med hensyn til fortætning, lokal indvirkning og strukturelle virkninger.
In general, this suggests that controls acting principally as components of regional policy will use the mobility potential of the project or firm as the major decision criterion, while those controls acting primarily on agglomera tion problems will be more concerned with the 'fit' of the project within the proposed location in terms of congestion, local impact and structural effects.
For så vidt angår IDC, ODP og Agrement, har man ikke mødt større problemer i så henseende.
In terms of the IDC, ODP and Agrement, no major problems in this respect have been encountered.
Ved de britiske styringsmidler så vi, at inden for rammerne af de to vigtigste afgørelseskriterier (svarende til de to vigtigste målsætninger) havde mobilitetskriteriet størst betydning, eftersom projekter, der var acceptable i henseende til deres lokale indvirkning, ville blive afslået, hvis de blev betragtet som mobile.
In the UK controls, we saw that within the two main deci sion criteria (corresponding to the two major objectives) the mobility criterion was the most important one, since acceptable projects, in terms of their local impact, would be refused if regarded as mobile.
Agrement har parallelle og sideordnede afgørelseskriterier (mobilitet og "fornemhed"), som svarer til dets parallelle målsætnin ger.
The Agrément has twin and equal ranking decision criteria (mobility and 'nobility') which correspond to its twin objectives.
I dette tilfælde anvendes der ingen specifikke koncentrationskriterier, omend decentralisering er en vigtig målsætning.
In this case, while decongestion is a major objective, no specific congestion criteria are used.
Decentraliseringen fremmes imidlertid af vekselvirkningen mellem de to ovennævnte afgørelseskriterier, som ved at bevirke en udflytning af visse aktiviteter effektivt fremmer udtyndingsmålsætningen.
However, decongestion is promoted by the interaction of the above two decision criteria which effec tively serve, in causing certain activities to relocate, the decongestion objective. jective.
I stedet er de afgørelseskriterier, der er fastlagt i lovgivningen, dvs, koncentration og den lokale arbejdskraftreserve, kriterier, der beskæftiger sig med evalueringen af projektets lokale indvirkning og ikke dets mobilitetspotentiel.
- 106 - cal impact of the project and not its mobility potential.
Det te har medført, at styringen er blevet gennemført som en agglomerations snarere end regionalpolitik.
This has acted to cause the control to be implemented as an agglomeration rather than regional policy.
Dette skete, fordi mobilitetskriteriet ikke blev medr taget i lovgivningen om Autorisationen, og fordi Planen for den nationale Økonomi, som Autorisationen skulle være med til.at gennemføre, ikke indeholdt brugbare retningslinier, der definerede styringsmidlets dirigerende rolle.
This resulted because of the exclusion of mobility criteria from the Authorization legislation and because the National Economic Plan, which the Authorization was to help implement, contained no useful guidelines to define the steering role of the control.
Vi bemærkede også, at et tredje kriterium vedrørende den lokale indvirkning - forurening - af administrationen blev føjet til afgørelseskriterierne, hvilket igen understregede, at styringen er agglomerationsbesternt.
We also noted that a third, local impact criterion - pollution - was added by the administration to the decision criteria, again emphasizing its practice as an agglomeration control.
I praksis er der imidlertid opstået store vanskeligheder ved anvendelsen af disse kriterier på grund af mangelen på statistiske data eller deres begrænsede brugbarhed.
However, major difficulties have been experienced in the implementation of these criteria because of the lack of data or its limited usefulness.
Dette afspejles også i den kendsgerning, at de anvendte afgørelseskriterier ikke blot har den fejl, at de ikke på fyldestgørende måde afspejler målsætnin gerne for politikken, men at de ikke har kunnet tåle at komme i offentlighedens søgelys.
Indeed, this has been reflected in the fact that the de cision criteria used not only do not adequately reflect the objectives of the policy but have been unable to stand the test of public scrutiny.
Alle de fem virksomheder, der lod afslaget på deres projekter efterprøve ved domstolene, vandt deres appelsag og opnåede godkendelse.
All of the five projects which appealed to the Courts against their refusal subsequently won their appeal and gained approval.
Grunden til at retten gav appellanterne medhold, var, at den fandt, at CIPE havde overskredet sine beføjelser ved at give afslag til disse projekter, idet måle ne for Den samfundsøkonomiske Plan og de grunde, som CIPE havde givet for af·^ slaget, ikke stemte overens.
The reason for upholding these appeals was that the Court felt CIPE had exceeded its powers in refusing these proj ects since no consistency was found between the goals of the National Economic Plan and the reasons given by CIPE for refusal.
Der er opstået en række problemer med SIR.
With the SIR, a number of problems have encountered.
Først og fremmest er der en vis uoverensstemmelse mellem en enkelt af målsætningerne og den generelle politik.
First of all, there is some incompatibility between one of the objectives and the overall policy.
Det drejer sig om målsætningen om at fremme en mere alsidig industriel struktur i et system, hvor alle godkendte projekter skulle betale en skattemæssig bod.
This relates to the objective of promoting industrial diversification, yet in a system where all approved projects had to pay a fiscal penalty.
Skønt afskaffelsen af styringens skattemæssige elementer eliminerer dette problem, eksisterer der dog stadig et lignende problem. Dette opstår som følge af, at der på grund af det styrede områdes økonomiske problemer blev indført en forskrift for administrativ praksis, der fastsatte, at de kommunale myndigheder skulle godkende alle projekter for investeringer i udskiftning, ekspansion og fornyelse, og at de kun kunne nægte at godkende projekter, som man forventede ville medføre alvorlige negative konsekvenser.
While the abandonment of the fiscal elements of the control removes this problem, a similar one still exists.
Én sådan procedure bidrager til at opretholde den nuværende erhvervsstruktur selv i de tilfælde, hvor man ønsker et mere alsidigt produktionsprogram.
Such a procedure services to maintain the present industrial structure, even if a more diversified one is desired.
Endelig var der ikke oprindeligt noget hierarki mellem de tre afslagskriterier.
Finally, there was no initial hierarchy between the three refusal criteria.
Landets økonomiske situation bevirkede Imidlertid, at arbejdsmarkedskriterierne blev fortolket som evnen til at skabe ny beskæftigelse, og at de ikke blot blev gennemfart so« et godkendelses-kriterium, men at der også reelt blev givet dem højere prioritet end de to andre afslagskriterier.
However, the state of the economy caused the labour market criteria to be in terpreted as the ability to provide new employment and to be not only implemented as an approval criterion, but also effectively to be given priority over the other two refusal criteria.
Evnen til at skabe beskæftigelse gik derfor forud for eventuelle konsekvenser, der ville være uheldige set ud fra de andre kriteriers synsvinkel.
The ability to provide employment there fore overruled any undesirable consequences from the perspective of the other criteria.
I- denne henseende opstår det vigtigste eventuelle problem ved gennemførelsen af regionalpolitiske styringsmidler på subnationale administrationsniveauer, hvilket vil kunne medføre en konflikt mellem modstridende interesser. Der har
In this respect, the major possible problem lies with the implementation of regional policy controls by subnational levels of government which could re sult in a conflict of interests.
Kun for SIR's vedkommende er der et subnationalt organ med besluttende myndighed.
Only in the case of the SIR is there a subnational body with decision power.
Skønt dette er udmærket .foreneligt med en agglomerationsstyring, har vi konstateret, at der kun er blevet givet det subnationale organ begrænset autonomi.
While this is quite compatible with an agglomeration control, we have seen that only a limited degree of autonomy has been given to the subnational body.
Valget af det beslutningstagende organ medfører to vigtige konsekvenser i den ne henseende.
Two major implications follow from the choice of the decision body in this respect :
- For det første konfliktens omfang. - For det andet behovet for og adgangen til klageprocedurer.
(a) Firstly, the degree of conflict; (b) Secondly, the need for and availability of appeal procedures.
Hvad det første aspekt angår, må man forvente konflikter i et vist omfang in den for det beslutningstagende organ uanset dets form.
In relation to the first aspect, some degree of conflict within the decision body can be expected whichever form it takes.
I procedurer, der foregår inden for et enkelt ministerium, løses konflikten imidlertid ikke blot in ternt, den kan også forventes at vedrøre andre forhold end i udvalgsprocedurerne.
However, in single department procedures, the conflict is not only internally resolved, but can also be ex pected to be related to point different from those in committee approaches.
Når det er et enkelt ministerium, der træffer beslutning, vil en eventuelt opstående konflikt sandsynligvis opstå som spørgsmålet om grad - dvs. i hvilken grad et projekt er egnet til udflytning eller har en inacceptabel lokal indvirkning - og den vil blive løst ved drøftelser mellem ministeriet og andre rådgivende organer.
In single department bodies conflict, if it arises, is likely to take the form of questions of degree - i.e. the degree to which a project is mobile or has an unacceptable local impact - and will be solved by discussion between the department and other consulting bodies.
Ved udvalgsprocedurer, i det mindste for så vidt angår Agrement, opstår der en konflikt omkring afgørelsen, eftersom Comitéen består af grupper med direkte modsatte holdninger, af hvilke én (DATAR) som regel gør sig til talsmand for afslag, medens en anden (Préfecturet) argumenterer for godkendelse, I perioden 1975-1976 endte 20% - 25% af alle de sager, der blev forelagt udvalget, med en konflikt, medens der var en langvarig konflikt i 5% af sagerne.
In committee procedures, at least in the case of the Agrement, conflict arises about the decision since the Co mité has directly opposing groups, one of which (DATAR) generally argues for refusal while the other (Préfecture) argues for approval. In the 1975-76 period, 20% to 25% of all cases before the Comité resulted in conflict, while in 5%, the conflict was prolonged.
Eftersom afgørelserne træffes enstemmigt, har dette haft "til følge, at begge parter anvender strategier for at undgå konflikter, hvorved DATAR uformelt meddeler ansøgeren, at det kun vil støtte dennes ansøgning, hvis der kan opnås enighed om en "erstatningsudflytning", .medens Préfecturet måske forsøger at overtale ansøgeren til at lokalisere projektet i en ny by inden for regionen for derigennem at øge dets chancer for godkendelse.
Since decisions are made by consensus, this has resulted in both parties pursuing conflict-avoidance strategies whereby the DATAR will informally argue with the applicant that it will only promote its application if they can reach an agreement on a 'compensatory relocation' while the Prefecture may try to persuade the applicant to locate in a new town in the region to improve its likelihood of approval.
Medens en udvalgsprocedure således har den fordel, at den skaber en bredere anlagt almindelig enighed om dens afgørelse, kan den medføre den ulempe, at den resulterer i en konflikt og den efterfølgende anvendelse af strategier for at formindske konfliktens omfang.
Thus, while a committee procedure has the advantage of broadening the consensus on its decision, it can have the disadvantage of resulting in conflict and the subsequent adoption of strategies to reduce conflict.
Vi har kun få oplysninger om, i hvilken udstrækning dette problem er' opstået Ved SIR-styringen, her drejer den største vanskelighed, der er en følge af det komplicerede udvalgsapparat, sig om tid, eftersom der skal træffes en afgørel se inden fire måneder fra datoen for ansøgningens indgivelse, Procedurens kom plicerede karakter har allerede ført til, at man har undersøgt, hvilke mulig heder der er for at forenkle proceduren.
We have little information on the extent to which this problem has arisen in the SIR; here the major difficulty resulting from their complex committee network is that of time, since decisions have to be reached within four months of the application. The complexity of the procedure has already led to the examination of possible ways to streamline it.
Vi kan anføre, at i Italien vil ud valgsproceduren sandsynligvis ikke resultere i væsentlige konflikter.
In Italy, we can argue that the committee procedure is unlikely to result in substantial conflict.
Dette skyldes, at de forskellige medlemmer af CIPE har færre "økonomiske interesser" sammenlignet med Agrément, medens vi har set, at BM har bemyndigelse til at undlade at videresende sager til CIPE, hvoraf nogle giver anledning til tvist.
This follows because the various members have less 'vested interests' in comparison to the Agrément, while we have seen that the MOB has the power to withhold cases from the CIPE, some of these being contentious ones.
Det andet karakteristiske træk, som skal undersøges, vedrører behovet for og adgangen til klageprocedurer.
The second feature to be examined is that of the need for and availability of appeal procedures.
I almindelighed skyldes et problem styringernes karakter af skønsudøvelse, hvor ansøgningerne behandles efter ofte vagt for mulerede afgørelseskriterier.
In general, a problem arises from the discretionary nature of the controls where applications are examined against often vaguely specified decision criteria.
­ 113 aldrig er blevet formuleret kvantitativt eller kvalitativt, hvilket kunne give ansøgerne et begreb om sagens sandsynlige udfald eller de nøjagtige grunde til, at der gives afslag.
We have noted that these criteria are generally never defined in any quantitative or qualitative way which would give applicants either a good idea of the likely decision outcome or the exact reasons for refusal.
Det skyldes, at afgørelserne om ansøgninger afhænger af administratorernes bedømmelse.
This is because the decisions on applications are based on the judgment of the administrators.
Dette tyder på, at i almindelighed bør alle til­ladelsessystemer have uafhængige klageprocedurer, således at ansøgeren kan få en tilfredsstillende forklaring på, hvorfor han har fået afslag, ligesom det ville garantere, at administrationen ikke misbruger sin bemyndigelse til at udøve skøn.
This suggests that, in general, all permit systems should have independent appeal procedures to allow the applicant a good explanation of why he was refused as well as to check that the administration does not abuse its discretionary powers.
Skønt dette problem er karakteristisk for alle tilladelsessystemer, har det større betydning for de systemer, hvor ansøgeren ikke er direkte eller indi­rekte repræsenteret.
While this problem is characteristic in all permit systems, it is more im portant in those where the applicant is not directly or indirectly represented.
Vi har ikke i noget tilfælde kunnet finde en situation, hvor ansøgeren er til stede, når afgørelsen falder, men i det mindste er an­søgeren ved de styringer, hvor der anvendes en udvalgsprocedure, indirekte re­præsenteret enten ved de organer, der er imod en decentralisering (hvis inte­resser derfor er sammenfaldende med ansøgerens interesser) eller ved de orga­ner, der ikke har nogen bestemt slagside.
108 those bodies against decentralization (whose interests therefore coincide with the applicant) or by those without any particular bias.
Heraf følger, at på grundlag af disse argumenter har de britiske styringsmid­ler, der er de eneste, der ikke anvender en udvalgsprocedure, størst behov for en uafhængig klageprocedure.
It follows that, on these arguments, the UK controls, being the only ones not using a committee procedure, display the greatest need for an independent ap peal procedure.
Der eksisterer imidlertid intet formelt klagesy­stem, omend ansøgerne efter at have fået afslag kan få deres sag taget op til fornyet behandling, og hvis de kan fremføre nye og relevante argumenter, kan de få afgørelsen omstødt.
However, no formal appeal system exists although, on refusal, applicants can rediscuss their case and, if they can bring forward new and relevant arguments, may have the decision reversed.
Mangelen på et uafhængigt og formelt klagesystem blev kritiseret af Hunt­udvalget, men det afsluttede sin betænkning med at "den fleksibilitet og følsomhed, som politikken gennemføres med, og som vi an­ser for at være dens styrke, betyder, at der er en mangel på permanente og let anvendelige kriterier, som vil kunne vejlede et uafhængigt ankenævn. Vi kon­kluderede derfor, at det ville være meget vanskeligt at gennemføre et klage­system. Desuden ville det kunne medføre en uheldig forsinkelse af proceduren som helhed"1).
The lack of an independent and formal appeal system was criticized by the Hunt Committee but which concluded that, 'the flexibility and sensitivity with which the policy is op erated, which we regard as one of its strengths, means that there is a lack of permanent and readily applicable criteria which could guide an independent appeals tribunal.
Både i Italien og Nederlandene findes der formelle klagesystemer til trods for anvendelsen af et udvalg som beslutningstagende organ.
In both Italy and the Netherlands formal appeal systems exist, despite the use of a committee decision body.
I disse tilfælde beror tilstedeværelsen af en klageprocedure på forfatningspraksis.
In these cases the explanation for having an appeal procedure lies in constitutional convention.
Vi bemærkede, at i Italien appellerede fem ansøgere, der havde fået afslag, til forvaltnings­domstolene og fik afgørelsen omstødt.
We noted that in Italy, five refused applicants appealed to the administrative courts and had the de cisions reversed.