natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Fagforeningerne har knyttet dette problem sammen med kontrol af investeringerne og demokrati på arbejdspladsen, dvs, med de to aspekter i medbestemmelsen.
llhe unions nost reluctant to take tbis path are tbose nhich beLieve nostp:rofoundly in the virtues of bargaining and ilispute. fire British unions ere
De fagforeninger, der tøver mest med at gå denne vej, er dem, der tror mest helhjertet på forhandlingens og konfliktens velsignelser. De britiske fagforeninger er de mest tilbageholdende, måske, som vi før har sagt, fordi en del af deres medlemmer, nemlig de faglærte arbejdere, traditionelt er herre over en væsentlig del af deres arbejde, men også fordi en omfordeling af opgaverne kunne begrænse arbejdernes fagområder (eller arbejdsleder nes, der ofte er medlemmer af funktionærfagforeninger).
perhaps the nost reserved., ae we have said, becaage sorne of their mobers,the craftsnen, traditionally control an inportant part of their work, butalso because a re-divielon of tagks courd encroach on the area oocupied bythe crafte (or the territory of the forernan who i.e ofüen a nemler of theenployeesr union). rf the management took a step of this klnal it uoulilprovoke distrust becaüee it coulcl be a neans of reduclng absenteeim andraising productivity at low coet.
Dette initiativ fra ledelserne giver anledning til mistro, idet det meget vel kunne være et middel til billigt at opnå en nedgang i fraværsprocenten og en forøgelse af produktiviteten.
And in any caae, at\y enricbnent in thecontent of a job ehould also bring an increase in pa,y.
Under alle omstændigheder skulle en forbedring af arbejdets indhold også betyde lønforhøjelse.
Although they a8reedto participate in the Tripartite steering Group which prepared the.l{ork
Selv om fagforeningerne har accepteret at deltage i den trepartsgruppe, der har opstillet forskningsprogrammet fra Work Research Unit, har de for deres vedkommende i videst muligt omfang forsøgt at føre de problemer, der skal behandles, tilbage til de klassiske arbejdsmarkedsmæssige emner og procedurer.
Researoh unitts research progrFnne, they di.il their best to reduce the prograrüner at least those areas that concerned them, to the clasgic eubjeots and. proced.ures of industrial relations.
De franske fagforeninger indtager begge holdninger.
The philosophy of the Fbench unions hae el€ments of both these attitudes.
Det er ikke vanskeligt at forstå arbejdsgivernes be tænkeligheder.
It ie eguelly easy to underetanct the employersr hesitations.
Selv om de i væsentlig grad har initiativet, medfører de ændringer i tilrettelæggelsen, der skal foretages øjensynligt ikke alene en betydelig udgift (der er vanskelig at afgrænse) på kort sigt, men især betydelige konsekvenser på længere sigt. En ændring af kontrollen og rangfølgen påvirker hele kompetence strukturen i virksomheden.
Althoughthey have the main power of initiative, the organizational changes to beoonsidered would obviously cost a substantial (anrt not easily calculable)amount in the short term and., above all, have najor longer-term consequences.To cbange the controls and revise tbe systen of hierarch3r woulcl affect theentire eclifice of conparqr power.
Og hvorfor kaste sig ud i dette eventyr, hvis de officielle partnere næppe nok kræver det?
Antl why undertake such an adventure if theirofficial partners were not really clenranclingit ?
Alt i alt drejer spillet sig ikke om produktivitet, effektivitet eller til fredsstillelse, hvor betydningsfulde disse faktorer end er.
All in all, the issue is notprocluctivityr efficiency or job satisfactj.on, however important each aspect isr but control- over the future.
en nyordning, har gjort det ikke så meget for at forbedre deres rentabilitet eller deres popularitet, men for at være rustet over for det, der forekom dem at være en endnu fjern, men uundgåelig udfordring. Forsigtighed og forbeholdenhed kan have tilsvarende årsager.
Thoee nho took the road of refo:m atid it Less to inprove thei.r profltability or popularity than to take up what lookecllike a challenge, distant yet inevitable. üre caution and reeerve nay be duetosimilarreasonstotheabove.
Måske må der, for at fortolke disse holdninger rig tigt og for at forstå forskellen mellem disse tre lande og For bundsrepublikken Tyskland og Danmark, også gøres opmærksom på, at det i mange erhverv er en lang række tilfælde af gensidig mistillid næret af tradition og erfaring ("long-nurtured low trust relations"). som er den væsentligste hindring.
In order to interpret these attitudes properly and. und.erstand the differencebetween these three countries anil the Fecleral Republic of Germarlyand Derurark,perhaps one should also point out that in a number of brancheg it is therlong-nurtured low trust reLationsr fed by traclition and experience that cannot be overcone sinpl_y by a show represent the nai.n obstacl.e.
Det er ikke på denne måde, der opstår en smule god vilje.
And this ofgooclwi1l.
Endelig giver mulighederne for (undertiden kravene om) at udtrykke sig direkte anledning til en yderligere vanskelig hed.
le,stly, the facilities (and sometines tlemancls) for direct expressionproduce a further difficulty.
Virksomhederne er tilstrækkeligt egnede til at lederne kan lytte til deres underordnede.
Undertakings ane usually so equi.pped that theeuperiors oan listen to their eubordinates.
Men disses aktive medindflydelse på tilpasningen af arbejdsvilkårene kan medføre, at ikke alene den øverste arbejdsledelse, men hele ledelsen bringes i vanskeligheder.
But argr active participation bythe latter in the adjuetnent of working conditions rieks putting into questionnot only the top nanagement but the whole wo:rking framework.
I forbindelse med de interne strategier, som fremmes af de nuværende strukturer, har kun få af de højere funktionærer interesse i at tage risikoen for en sådan omlægning.
In the internal"strategies encouraged by the cunent structures, few managernent staff have a4y interest in pronoting 6uch changes.
Det er en selvfølge, at alle de kræfter (og udmærkede grunde), der skubber i den modsatte retning, mod en centralisering af be slutningsprocessen og ansvaret, ikke gør det lettere.
Conversely, if the unions, which arefoundeil on voluntary nembership ancl the rule of clenocracy, can in principl.e
Alt hvad der vedrører arbejdstidens længde og place ring indgår naturligvis i allerhøjeste grad i trivslen på arbejds pladsen.
Neithcr aiilc oan nakc, thc neceBsarJr clun€Be inorganization rapltlly, Naturelly, all thc forces (aatl crcellcnt reagone) rbichpueh ln the othsr direction, towertle tbe centralilation of ileclelon+akingand responsibil.itieel ilo not nake it a,n3reasier. easier.
Af nemhedsgrunde behandler vi imidlertid dette spørgsmål
So thcre remains a long road to travel anrt the encl not ln eight.
særskilt, fordi det er et af de mest traditionelle punkter i for handlingerne, og endelig og især fordi det egner sig vældig godt til forhandling i ordets snævreste forstand og til en centraliseret beslutning.
E\rerything conneoted with the adJustnent of rorking houre ie o).ea,rly an cEeontial part of the quelity of working life. lfe are dealing with itseparate}y for coavenicnce eake, because lt ie one of the nost traditional eubJects of barlainingi a1d also a1d above all beoauce"it Lcitde itself vcrJr well to bargainirg in the striot sense of tbe tern enil to oerrtralizedtleciaionaaking.
Det fortjener således derfor at blive behandlet for sig.
So it degerrres to be coneidot'cil apart.
Man krævede således af trivseishensyn mere fritid, og det var en måde at anvende produktivitetsfremgangen på.
19?4 wae to roduc€ thepersonal ileveloprnent.
Siden krisen er argumentationen og målsætningerne til dels ændret, idet der atter tages hensyn til de uheldige erfaringer fra krisen i 30'eme, som man ellers havde glemt.
retiraent fatigUe So free ege, the nain almantl of the unions untif a,rd rork load of the workers antt to pronote tine ras afmanaled for reaeons of well-beingl ubich wae also a DeenE of utilizing tbe rise in protluctivity.
Nedsættelse af såvel arbejdstiden som pensions alderen er blevet et middel til at fordele det eksisterende arbej de og til at skaffe plads til de arbejdsløse.
Since the crisisr the iloan < le and obJectives bave changett eonenhat, coning back to preoccupatione rhich wereuidegpread et the tine of the 193Os crisie. hlt forgotten elnce.
Det er nu ikke alene sociale, men også økonomiske årsager, der tages i betragtning.
A reiluctlon of workiag bours a,rd lorcring thc a6e of retlroent have bccöne neanE of tlb the gooial enploynent a,nd giving Jobe to the unoploy€d. have nor been added eoononic juatifications.
Umiddelbart efter den anden verdenskrig førte nødven digheden af en genopbygning (og det lave lønniveau) til lang ar bejdstid.
ImeiliateLy afüer the Second l{orlcl llar, the neeal for reconetnrction (anttthc Low rage level) led to long working bours. llheee working hours have beenreduceil substartially ever;mberel generally as a result of collective bar$alningalthougb the law has often aleo oontrihrted to the trencl.' lllhe trentt bas been nost rapid, in the Federal
Denne nedsættelse er foregået mere gradvis i Tyskland, hvor 92$ af lønmodtagerne i 1976 havde en arbejdsuge på højst 40 timer; mere voldsom har den været i Italien, hvor arbejdernes arbejdstid i de femten år fra 1959 til 1973 er gået fra 48 timer ned til 40 timer om ugen (den er endda faldet fra 44 til 40 timer på 7 år fra 1966 til 1973).
92 * ot aployees tliit not work nobe than a 4Gbour week in 19?6, anil nosteudden in Italy where worklng bours itroppetl fron {8 to 4O in the fifüsenyeers fron 1959 to 19?3 (tbey actually tlroppetl fron {{ to 40 hours in the sev€n years
I Belgien blev der ved en landsdækkende arbejdsoverenskomst generelt indført en 40-timers arbejds uge fra den 1. januar 1976, og denne grænse blev stadfæstet ved lov af 20. juli 1978.
4Ghour week general as fron 1 Ja,nuary 1976 and thie law of 20 July 19?8. In Demark the 19?3 conoiliation
Det er gået lidt langsommere i Frankrig, for så vidt som de kollektive forhandlinger kun har fungeret effektivt på dette område siden I968.
Limit was confirneil \rpact echieveil the aa'ne nore e1ow1y, ainoe collectiveuntil afüer 1958.
Man mener, at en 40-timers arbejdsuge generelt vil være indført i I98O. Storbri-
In gencral result in Dccenber 1974.
tannien har i de fleste aftaler en basisarbejdsuge på 40 timer for manuelle arbejdere (ofte er arbejdstiden for funktionærer kun 37i time), men er stadig, som det vil fremgå, et særtilfælde.
nork no nore than 37 1/2 hours), but remains a case apart, as we shall see.
Arbejdsugen er i Luxembourg på 20 år blevet nedbragt fra 48 til 40 timer i medfør af aftaler og lovgivning.
48 to 40 hours rn Luxembourgr ag?eenents ancl laws have red.ucedl the week fron over a periocl of 2O years.
Er den 40 timers arbejdsuge, som de fleste endelig har opnået, en tærskel, som man ikke kommer til at overskride? Forsøgene på at passere denne "mur" bliver stadig hyppigere og hyppigere.
But d.oes this {Ghour week which has been obtainecl for the najorityrepresent a threshold which will not be crossed ? 0n the contrary, there areincreasingly nunerous atterrnpts to break through this twallr.
Tjenestemændenes arbejdstid i Italien er i visse til fælde helt nede på 38 og 36 timer.
In lta1y, the working hours of civil servants have ctroppecl to 38 and 36 houra in sone cases.
Ved nævnte aftale af 1973 i Danmark blev der opnået to timers betalt "frihed" for arbejdere, der arbejder i to eller tre skiftehold, hvilket nedsætter deres egentlige arbejdstid til 38 timer.
By the sa.ne 19?3 Danish agreement, those working in two or three.shifts have been granted. two hours of tfreeclourr, which puts their reaL working hours at
Nogle brancher har imidlertid åbnet vejen: banker og forsikring (36 timer) og havnearbejdere (36 t. 15 m).
The Belgian unions are calling for a gradual general. iectuctlon to 36 hours, although f,or the time being the enployers paved. the uay, however, such as electricity, (36 frours), dockers (36 hours 1J rainutes).
I Italien benyttede man i forbindelse med virksomhedsaftalerne lejligheden til at overgå til halvkontinuerligt skifteholdsarbejde for til gengæld at opnå en arbejdsuge på 36 timer (seks dage à 6 timer, fire hold à 6 ti mer dagligt).
Sone branches havebanks and. insurance conpanies & rt in every caae this wae d.one conpany agreernents have erploited the nainly to save or create jobs. rn rtaly movenent towards serni.-continuous shift work by demand.ing a 36-hour week in conpensation
Trods en strejke på over seks uger (november 1978 til januar 1979), navnlig i Rheinland-Westfalen, mislykkedes det for de tyske metalindustriarbejdere at gennemtvinge en 35 timers ar bejdsuge.
(six clays of six hours; four shifts of six bours a ilay). Despite a stri.ke lasting nore than six reekg (November 1978 to Janua:ry 1979) particularly in North Rhine-lfestphalia, the Oernan netal workers failetl to obtain a 35-hourweek.
De britiske fagforeninger gjorde sig umage for, uden held, at iværksætte en fælles europæisk bevægelse til fordel for 35 timer.
Ttre Unitecl Kingdon trad.e unions bave tried without success to launch a concerted European movement for e 35-hour reek.
Dette har ligeledes gentagne gange i 1978 vist sig at være målet i Italien og Frankrig.
This ctemand has also beenrepeateclly put forward in 1978 1n rtaly and tbance.
Vil det være muligt at nå frem til en koordineret offentsiv?
Wi.ll. a coordinatedoffensive be achieved. ?
Men der kan imidlertid fortsat herske en vis uklarhed, idet der i overenskomsterne enten kan omtales en grænse, der i praksis skal overholdes, et maksimum (det er tilfældet i Danmark), eller en regel, fra hvilken undtagelser er mulige, eller en basisarbejdstid. Hvilke bestemmelser gælder der så for overarbejde?
Yet eone a,nbiguity nay lennain, for the ag?eenents may lay down a fairLy strj.ct ]-i.nitr a rnaxinun (eg Dennark), a rule to which exceptions are possible,or a basic timetabre.
De italienske overenskomster går i retning af at fastsætte et årligt maksimum, for eksempel 150 timer pro persona pr. år inden for maskinindustrien eller 100 timer inden for olieindustrien (1975). Nedbringelsen af disse timetal er gået hurtig inden for de seneste år, men synes nu at være gået i stå.
Elsewhere, therules are nore crud.e : the Italian agreements tend. towards an annual naximum,for exa,mple lJO hours per head per year in engineering or 1@ hours in oilconpanies (lgls). rhese quotas fell rapidly in recent years but seem to havecone to a stanatstill now.
I Belgien frarådes overarbejdstimer i en landsdækkende arbejdsoverenskomst, i henhold til hvilken den arbejdsgiver, der benytter sig heraf, er forpligtet til at underrette myndighederne og især arbejdsformidlingen. Frankrig har ved lov af 1976, hvis gennemførelse fastlægges i de kollektive forhandlinger, opfundet en original mekanisme, hvorved nedbringelsen sker automatisk.
In Belgiun, a national i.nilustrial agreernent advieesagainst overtime and obliges the ernployer who allows it to infom theadminietration and. employnent servj.ces thereof. qy the law of 19?6, wbichwill be inplenentett on the basis of collective bargaining, Fbance invented.an original- nethod of autonatic reduction : it makes it conpuLsory to conpensate paicl leave.
Den bestemmer, at der til gengæld for over arbejdstimerne skal gives betalt tillægshviletid. Erfaringen vil vise, om denne sindrige bestemmelse er effektiv.
brperience uilI show whether overtirne houra worked. by additional this ingenious provision ie efficient.
Der er stadig adskillige problemer tilbage:
Several problens rernain :
Men til gengæld har arbejdsgiverne god grund til at frygte en overdreven usmidighed med hensyn til arbejdstiden.
But converseLy, the enployershave goocl roason to fear excessivel-y etrict tinetables.
Der blev
Naturally, ad hoc
i Frankrig i 1978 indledt forhandlinger om dette emne (løsningen har også den betydning, at den mere tydeligt viser, om der vælges en nedsættelse af den ugentlige arbejdstid eller en forlængelse af ferie med løn).
As a nethoal of reconciling overall control wlth nonentary flexibilitymployers have pmposeat that agreenent eboultl be reacheil oR an annual totalwith sone range of fleribiLity in the ttistribution over the year (provicledtof course, certain linits are observed).
I de fleste store byer har transporttiden mellem hjem og arbejde en tendens til at blive længere og til at lægge beslag på en ikke ringe del af den sparede arbejdstid. Kan man bremse denne tendens?
In noet large townel tbe tirne talcen to travel fuon hone to work isterding to increaee anit to absorb a ionsid.erable amorurt of the working tlnogaved.
Der er fagforeninger, som har foreslået, at arbejdsgiveren skal betale for en samlet ståen til rådighed (arbejde + transport).
In order to arrest this trenal the rurions have sr,rggested that the cmployer ehouLil pay a total tine of aveilability (rcrk + travel).
Men dette forslag støder på alvorlige indvendinger.
But thiE proposal hasencourtered serioue objectione.
Men disse betænkeligheder forklarer, hvorfor det område, fagforeningerne beskæftiger sig med, har tendens til at brede sig uden for det egentlige arbejdsliv, ikke uden at rejse vanskelige problemer i forbindelse med organisation og aktionsmidler.
Afonnula roaine to be found (probably with the help of the public authorities).But thie iesue nakes it easier to unclerstantl wtly the area of concorn to theunione tentle to go beyontl the namower confiaes of norking lifer which ca^npoee clifficul.t problerng of organization anil nethotls of action.
Men det vanskeligste problem under de nuværende konjunkturer er fortsat, hvilken virkning en nedsættelse af ar bejdstiden vil få for beskæftigelsen.
Ille noet difficult queetioil of allr in the present econonic oyc1e, istbe effecta of recluced working bours on enploynent.
På den ene side véd man, at en nedsættelse af arbejdstiden ikke medfører en tilsvarende nedsættelse af produktionen.
Or the one hanil it ie certain that this reduction iloes not entail an equivalent tlrop in proiluction.
I området fra 40 til 44 timer vil den tabte produktion kun være af en størrelsesorden på gennem snitlig 50$ (tallet stiger sandsynligvis, når arbejdstiden falder).
44 to {0, loet woulcl. probably ff tbe hours range fron on everage (the figure produotion woulct be no roore than 5O friee if the hours were f,urtber reituceit).ancl imeiliate clemantl for aploynot.
Den vil således ikke skabe umiddelbar efterspørgsel efter mere arbejdskraft.
So thig woultl not create an eqirivalent
På længere sigt kan man naturligvis ikke længere resonnere, som om antallet af arbejdspladser var fast.
At a4r ratetnhat ig certaia is that in the entl the nost inportant coneialeration is theeffect on invegtnent anil ilena,nil.
Arbejds giverne gør gældende, at når man må forhøje basislønnen, for at den samlede løn ikke skal gå ned, vil det påvirke kostpriserne og dermed reducere afsætningsmulighederne.
1.4.2 Euit!, lofr llhere has been a general increage in ghifü work (tro teans which work inrelaye ever.y day ancl stop at night, three or four teerns working in relay ilayand night witb a break at the end of the vork, continuous tork, ie rbich tloesnot etop on Saturrday or Sunitay, or in fou:r, five or eix teans).
Det er i alle tilfælde sikkert, at i sidste ende er det virkningen på investering og efterspørgsel, der får den største betydning.
Sonetines itle bae€at on technicaL requiremente (a blast firnace or glaEs funaoe oaülot
Der sker generelt en øget udbredelse af skifteholds arbejdet (hvad enten det drejer sig om to hold, der afløser hinanden hver dag med stop om natten, om tre eller fire hold, der afløser hinanden dag og nat med stop i weekenden, om halvkontinuerligt eller kontinuerligt arbejde, dvs. arbejde, der fortsætter uafbrudt både lørdag og søndag med fire, fem eller seks hold).
be exüinguiehed. every nisbt), sonetines on econonic requirementa (it isilifficult to paü off a conputer working eight bours a day), often on a mixtureof the two rhich ie difficult to cligentangle. llhe unions, which are nore liableto accept the conetraints of the trade, accept technical requirements. lllhe enployers etanrl by the economic requirements.
I Frankrig og Italien og i anden række i Storbritannien har fagforeningerne indledt en bred kampagne mod skifteholds arbejde, navnlig natarbejde.
In Erance and ftaly, ancl to a leseer extent in the UK, the unions havelaunchetl a najor campaigr againet shift work, especially night shifts.
Denne erklæring og denne kampagne er blevet understøttet af virksomhedskonflikter vedrørende arbejdstid, som har bekræftet, at disse bånd bliver stadig mere mærkbare og vanskeligere at tolerere.
Even in very large towns which provicle cturing off-peak hours, ehift work is a strong factor of more facilities socialisolation.
Det er sandsynligvis de sociale afsavn, der føles stærkest, enten fordi de implicerede parter dårligt selv kan bedømme byrden af den akkumulerede træthed på længere sigt, eller fordi vanen bevirker, at de lettere accepterer den. Der er i forbindelse med protestaktionerne oftere blevet krævet lørdagsfrihed
fitie conctemnation and. thie campaign wsre nurtured by conpargr cl.ieputes onworking hours nhioh coafirraed. that the constraints were beconing nrore olrniousand. legs tolerable. llhat is felt nost is probably the social deprivation, either because those concerneil fincL it difficurt to neasure the long-terrnburden of accunul-ated fatigue themselves or because they have grown to acceptit out of habit : rebel-s have nore often demandecl free saturdaye (üichelin,
(Michelin i december 1977 i Frankrig) end en samlet nedsættelse af arbejdstiden.
December 1977 in lbance) than an overall reduction in working houre.on the other hand., the threat of reductions in enplo;nnent triggerect claing for the introduction of five, or even six ehifts : in Lonaine and the northof rbance, early in '1979 j:.on ancl eteelworkers gaw thls as a way of reducingthe nurnber of d.imissals planned. up to 1980.
Modsat har truslen om en nedskæring af arbejdspladser stimuleret kravet om at få indført fem, ja endog seks hold i for bindelse med kontinuerligt arbejde. Dette betragter jern- og stålarbejderne i Lorraine og Nordfrankrig i begyndelsen af 1979 som et middel til at begrænse det antal afskedigelser, der forventes af finde sted før og i I98O.
The result of this movement was additional in order to make new decisions regulations in some countriessubject to joint exaninatioa, on this natter prohibit for shift certain formulas, increase med.ical supervision workers, rt is too early to asaess the effecte.
Hvilke virkninger har denne bevægelse haft? Yderligere forskrifter i visse lande, der indeholder bestemmelser om, at nye beslutninger på dette område skal behandles i fællesskab, som for byder visse ordninger, og som foreskriver en udvidet lægekontrol samt forbedring af skifteholdsarbejdernes boligforhold.
unclertakings nade an effort and inprove accomodetLon lrloreover, the: one can red.uce the to inprove the organization workers by retaining only those operations which are nunber of night-shift quite essentialr-recluce sufficient tearns), find the leng'th of the ntght shift (proviclecl there arebetter systens of rotation, lirni-t the nunber of years
Det er for tidligt at vurdere deres virkninger.
< luring which shift recLassification.
De har også bevirket en organisationsindsats i virksomhederne: Man kan aflaste de ansatte på natholdene ved kun at holde de strengt nødvendige processer i gang.
work is allowed. ancl organize aclditional training anitrt ie fal too early to juclge the implicatione of these tneasures.
Man kan nedskære varigheden af natholdsdriften (forudsat at der er et tilstrækkeligt antal hold).
But above a1l it should be asked. whether the economio downward trenit has nbt nade the iäasoirs whioh led to'.the exllansion of ahift
Der kan findes bedre rotationssystemer.
,work even nore öonpelling.