natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Suspensionen af dyrtidsreguleringsordningerne indtil marts 1985 og regeringens henstillinger med henblik på at begrænse de nominelle lønforhøjelser til 4 % årligt påvirkede bestemmelserne i den toårige lønoverenskomst, som arbejdsmarkedets parter indgik i marts 1983.
The statutory abolition of wage indexation until March 1985 and recommendations made by the government with a view to reducing nominal wage increases to 4% annually, determined the provisions of the biennial wage agreements concluded by the two sides of industry in March 1983.
I april 1984 besluttede regeringen at for længe suspenderingen af justeringerne for ændringer i leveomkostningerne i yderligere to år indtil marts 1987 og meddelte, at det ville være nødvendigt at fortsætte en restriktiv indkomstpolitik efter udløbet af den nuværende lønoverenskomst i 1985.
In April 1984 the government decided to continue the temporary abolition of cost of living adjustments for another two year period until March 1987 and announced that a restrictive incomes policy would have to be pursued after the expiration of the present wage agreement in 1985.
Siden udgangen af 1981 har lønforhandlingerne fundet sted på lokalt, snarere end på nationalt plan.
Since the end of 1981 pay negotiations have been conducted at local rather than national level.
De nuværende lønforhandlinger, som er den tredje overenskomst, der forhandles mellem arbejdsmarkedsparterne på lokal niveau, begynder i januar for de fleste arbejdstagere og i marts for andre.
The current pay round which is the third to be negotiated by employers and unions at local level begins in January for most workers and from March for others.
Regeringen har udtalt, at den ikke vil indrømme sine egne ansatte nye lønstigninger i 1984, men for den resterende del af økonomien har den fastlagt retningslinjer for lønoverenskomsterne.
The government has stated that it will grant no new wage increases in 1984 to its own employees but, in so far as the remainder of the economy is concerned, it has laid down a guideline for wage agreements.
Disse retningslinjer indeholder forslag om en løbetid på 18 måneder, omfattende en indledende lønstigningspause af betydelig længde efterfulgt af en moderat stigning, der udbetales gradvis.
These guidelines suggest a duration of 18 months including an initial pay pause of significant length followed by a moderate increase paid on a phased basis. No consistent pattern has yet emerged with some agreements following the guidelines and other not.
Der er ikke trådt noget klart mønster frem endnu, idet nogle overens komster følger retningslinjerne, andre ikke.
In some branches agreements have been reached on there duction in working hours, the effects of which will come through in 1985.
Pristalsreguleringen af lønningerne, som har været helt eller delvis suspenderet adskillige gange i de seneste år, blev genindført pr. 1. januar 1984.
Tripartite negotiations began in January 1984 and the main decision, a weakening of wage indexation, were adopted by way of legislation in February.
Stigningen på 1,9% til udligning for prisstigningerne mellem maj 1983 og oktober 1983 vil blive udbetalt fuldt ud til en fjerdedel af arbejdsstyrken.
The rise of 1,9%, to account for the rise in prices between May 1983 and October 1983, will be paid completely to one quarter of the workforce.
I andre tilfælde vil den blive delvis eller fuldstændig tilbageholdt parallelt med en nedsættelse af arbejdstiden.
In other cases it will be partially or entirely retained in parallel with a reduction in working hours.
Et af de vigtigste mål for regeringens politik er at indføre en større decentralisering i løndannelsen, så der kan tages hensyn til særlige forhold, og mobiliteten på arbejdsmarkedet fremmes.
A greater decentralization of wage formation, to take account of special conditions and encourage mobility on the labour market, is a major policy aim of the government.
I december 1983 ved tog Parlamentet et lovforslag om at nedskære de offentligt ansattes bruttolønninger med 3 % med virkning fra 1. januar.
In December 1983 parliament adopted a draft law to reduce by 3%, with effect from 1 January, the gross pay of civil servants.
Efter at priskontrollen var blevet ophævet inden for mange sektorer i 1983, blev der gennemført en yderligere liberalisering i 1984.
After the lifting of price control from many sections of the economy in 1983, further liberalization was introduced in 1984.
Der er imidlertid stadig mulighed for regeringsindgreb i tilfælde af misbrug.
Ministerial intervention is still, however possible in cases of abuse.
Bortset fra transporttaksterne har stigningen i taksterne for offentlige ydelser ligget på mellem 2 og 3 %.
With the exception of transport charges, the rise in public sector prices in 1984 is limited to between 2 and 3%.
I forbindelse med ændringerne af pristalsreguleringsordningerne i februar fastfrøs regeringen taksterne for offentlige ydelser og de administrerede priser i tre måneder. I et dekret, der blev udstedt i april, fastsatte regeringen en maksimal årlig vækstrate for administrerede priser og tariffer på 10%.
In conjunction with the modification of indexation arrangements in February, the government froze public service charges and administered prices for three months.
Derudover blev der vedtaget en lov, der skal fjerne den årlige huslejeregulering, som skulle finde sted i august 1984.
In addition a law was passed to abolish the annual adjustment in rents which was to take place in August 1984.
Suspenderingen af pristalsreguleringsordningen i februar 1982 var fortsat gældende i 1984.
Wage indexation arrangements, which were suspended in February 1982, remained in abeyance in 1984.
Under de nugældende bestemmelser vil indkomsterne kun blive forhøjet en gang med 2,5 % i september 1984, uanset udviklingen i forbrugerpriserne. Den 23. juli meddelte den nye regering, at den har til hensigt at genindføre pristalsreguleringen pr. 1. januar 1985.
Under the provisions now in force incomes will be increased once only, by 2,5%, in September 1984, irrespective of developments in consumer pr ices.
Den samlede faktorproduktivitet
Total factor productivity
Den fremgangsmåde, der er anvendt ved analysen af produktivitetsvæksten, og som ligger til grund for de skøn, der er anført i tabel 3.12 samt anmærkningen, er meget simpel.
The approach to the analysis of productivity growth which underlies the estimates produced in Table 3.12 and the commentary is very simple.
Den er imidlertid behæftet med en række væsentlige begrænsninger, og tallene bør derfor fortolkes med stor forsigtighed.
It does, however, suffer from a number of important limitations and hence interpretation of the figures requires careful qualification.
De to vigtigste muligheder er, at enhver fejl i specifikationen og målingen af de primære inputs, arbejdskraft og kapital sammen med udeladte inputs vil blive opfanget i residualstørrelsen.
together with omitted inputs will be picked up in the residual.
Af mindst lige så stor betydning er sandsynligheden for, at en væsentlig del om ikke hele den faktiske tekniske forbedring sker via investering i nyere teknikker og forbedring af arbejdskraftens færdigheder og således er inkorporeret (»embodied«) i selve faktorinput'ene.
Of equal importance at least is the likelihood that a significant part if not all of actual technical advance occurs through investment in newer techniques and labour skill improvements, and is thus embodied in the factor inputs themselves.
Nogler er af den opfattelse, at dette er den eneste måde, hvorpå der kan opstå tekniske fremskridt.
Indeed, some hold the view that this is the only way in which technical progress can occur.
På den anden side kan uddannelse, opfindelser og innovationer fortolkes som værende ting, som på en måde er eksogene størrelser eller adskilt fra den normale løbende anvendelse af de grund læggende faktorinputs.
On the other hand, education, inventions and innovations can be interpreted as things which are in a sense exogenous or disassociated from the actual ongoing use of the basic factor inputs.
Såfremt residualleddet eller den samlede faktorproduktivitet som defineret her anses for at være en indikator for den tekniske forbedring, indebærer dette, at sådanne fremskridt overhovedet ikke er inkorporeret (»disembodied«).
Thus, if the residual or total factor productivity term as defined here is taken to be an indicator of technical advance, this implies that such progress is entirely disembodied.
Der er en omfattende og stående debat vedrørende dette spørgsmål.
There is an extensive and long standing debate on this issue.
F.eks. rejser Dennison (1964) tvivl om omfanget og be tydningen af inkorporerede tekniske fremskridt.
Dennison (1964). for example, casts doubt on the extent and importance of embodied technical progress.
Som udgangspunkt kan væksten i det reale output opdeles i to komponenter, væksten i den samlede faktorindsats (som her er arbejdskraft og kapital) og væksten i den samlede faktorproduktivitet.
A starting point is to divide the growth of real output into two components, the growth of total factor inputs (taken here to be labour and capital), and the growth of total factor productivity.
Den sidstnævnte størrelse har karakter af en »residualstørrelse«.
The second of these has the character of a «residual».
Efter at der er taget højde for arbejdskraftens og kapitalens bidrag til den samlede output-vækst, vil der med andre ord være en del tilbage, som må tilskrives andre mulige påvirkninger.
In other words, after accounting for the contribution of labour and capital inputs to total output growth, there will be some part remaining which needs to be attributed to other possible influences.
Mange økonomer bruger at identificere dette residualelement som udviklingen i de tekniske fremskridt.
Many practitioners tend to identify this residual element as the evolution of technical progress.This however would be true only under rather special circumstances and some hold the view that technical progress does not reveal itself in this way at all.
Dette ville imidlertid kun være sandt under ret specielle omstændigheder, og andre har den opfattelse, at de tekniske fremskridt slet ikke viser sig på den måde.
Two major possibilities are that any errors in the specification and measurement of the primary inputs labour and capital.
Økonomisk årsoversigt 1984­1985
To summarize in notational form, we have:
Leddet den samlede faktorproduktivitet i denne forbindelse bør fortolkes bredere.
(1) productivity in this instance requires a broader interpretation.
Hvad skønnene og kommentarerne imidlertid belyser, er, at faktorinputvæksten, målt konventionell, over en lang periode ikke har ydet, hvad der normalt kunne forventes med hensyn til output og især beskæftigelse.
What the estimates and commentaries do highlight is that over a long period of time, the growth of factor inputs as conventionally measured have not yielded what one might normally have ex­pected in terms of output and particularly employment.
I så henseende er skønnene og konklusionerne meget lig de seneste forskningsresultater, der er opnået på dette område.
In this respect, the estimates and conclusions are very similar to those obtained by recent researchers in this area.
F.eks. finder Kendrick (1981), at ca. en tredjedel afvæksten i output pr. capita i gennemsnit kan tilskrives væksten i faktorsub­stitutionen i erhvervssektoren i de fire største fællesskabslande.
Kendrick (1981) for example, finds that in the business sector of the four largest Community countries, on average about one third of the growth in output per head can be attributed to the growth of factor substitution.
Todd (1984) udleder lignende skøn som Lindbeck for de indu­strialiserede OECD­lande som helhed (Lindbeck, 1983).
Todd (1984) derives comparable estimates as does Lindbeck for OECD industrialized countries as a whole (Lindbeck, 1983).
Dette tal omfatter imidlertid tjenesteydelser plus den offentlige sektor, hvor måleproblemerne i forbindelse med såvel input som output er meget vanskelige.
The latter figure, however, includes services plus the government sector, in which both input and output measurement problems are particularly severe.
I (2) betegner leddet ak substitutionsprocessen mellem kapital og arbejdskraft.
In (2) the term ak represents the process of capital/labour substi­tution.
Strukturen går derfor ud på at adskille en bevægelse langs den underliggende produktionsfunktion, som ville ændre relationen kapital/arbejdskraft ved et givet output, fra et skift i denne funktion, som ved samme kapital/arbejds­kraftssammensætning ville indebære højere output ved et givet input af begge faktorer.
The structure therefore purports to separate a movement along the underlying production function, which would change the capital/labour mix at a given output, from a shift in this function which, at the same capital/labour mix. would involve higher output for a given input of both factors.
Leddet g betegner den anden kompo­nent.
The term g represents the second component.
De skøn, der er anført i tabel 3.12 for hele økonomien, er baseret på en direkte anvendelse af formel (2). Det er klart, at der på dette aggregeringsniveau er megen usikkerhed forbundet med vurderingerne, især med hensyn til kapitalapparatet.
The estimates given in Table 3.12 at the whole economy level are based on a straightforward application of the formulation (2).
Det frem­går af tabellen, at det i Det europæiske Fællesskab i perioden 1960­1981 var således, at substitutionen af arbejdskraft med kapital spillede en relativ lille rolle i forbindelse med væksten i det reale output pr. beskæftiget.
The table suggests that in the European Com­munity during the period 1960-81, the substitution of capital for labour played a relatively small part in accounting for the growth of real output per head.
Hvis det tages for pålydende, har væksten i den samlede faktorproduktivitet været langt den vigtigste påvirkning, hvilket er temmelig overraskende. Af de grunde, der allerede er anført, må disse resultater imidlertid
Taken at face value, total factor productivity growth has been much the more important influence which is rather surprising.
D. Todd, »Nogle aspekter af de industrielle produktionsresulta­ter i Det europæiske Fællesskab: En vurdering«, Europæisk Økonomi, nr. 20, juli 1984.
D. Todd: 'Some aspects of industrial productivity performance in the European Community: an appraisal', European Economy, No 20, July 1984.
Beskæftigelsen i Fællesskabet gik tilbage i 1983, men vil dog ifølge de seneste beregninger blive stabiliseret i 1984. Efter den forbigående tilbagegang i 1983 er udbudet af arbejdskraft derimod på ny begyndt at stige.
Employment in the Community fell in 1983: on the latest estimates, however, it has remained stable in 1984, The supply of labour has, however, begun to expand again after slackening off in 1983.
Man regner således med, at arbejdsløshedsprocenten i 1984 kommer op på 11 % af arbejdsstyrken i årsgennemsnit.
Consequently, the unemployment rate in 1984 will probably average 11% of the labour force.
1 1985 ventes beskæftigelsen at holde sig uændret på samme niveau, medens udbudet af arbejdskraft fortsat vil stige og arbejdsløshedstallet nå op på 11,5%.
Employment is unlikely to change in 1985, while the pressure of supply will not diminish, so that the rate of unemployment could continue to rise, to 11,5%.
En mere langsigtet undersøgelse tyder på, at EF's arbejdsmarked er præget af en fundamental uligevægt, idet den divergerende udvikling i udbud og efterspørgsel efter arbejdskraft siden 1970 helt uafhængigt af konjunktursituationen er blevet yderligere uddybet.
A longerterm analysis shows that the Community labour market is in fundamental disequilibrium, in that the divergence between supply and demand has, to an extent independently of cyclical factors, been steadily widening ever since 1970.
Denne vedvarende uligevægt hænger i høj grad sammen med, at de skævheder og stivheder, der findes på arbejdsmarkedet, er blevet forværret og har lagt hindringer i vejen for de tilpasninger, der var nødvendigefor at imødegå 70'ernes olieprischok.
The persistent imbalance is largely due to the aggravation of the imperfections and rigidities that have prevented the adjustments required in view of the shocks that occurred in the 1970s.
I 1985 vil beskæftigelsen i forarbejdningsindustrien sandsynligvis falde endnu mindre ( — 0,5 %).
The decline in manufacturing employment in 1985 will be even smaller, at 0,5%.
De opadgående tendenser ventes at blive befæstet, navnlig i Danmark, hvor der forudses en stigning på 2,4%, og i visse andre lande, som f.eks. Forbundsrepublikken Tyskland, Irland og Nederlandene, hvor der ventes at indtræde en stabilisering.
Signs of recovery should be confirmed, especially in Denmark, where manufacturing employ ment should expand by 2,4%, and in Germany, Ireland and the Netherlands, where it is likely to stabilize.
På udbudssiden er der kun sket en beskeden stigning i arbejdsstyrken.
After three years in which it fell markedly, employment in the Community has stabilized in 1984.
Arbejdsstyrken er fortsat vokset mindre end befolkningen i de arbejdsdygtige aldersklasser, hvilket har bremset stigningen i arbejdsløsheden (jf. tabel 4.2).
The expansion of the labour force has been moderate, and slower than the expansion of the population of working age; this has helped to slow down the rate of increase of unemployment (see Table 4.2).
Dette var navnlig tilfældet i 1983, hvor arbejdsstyrken steg med 0,2%, medens befolkningen i alderen 15-64 år voksede med i alt 0,9%.
This was particularly so in 1983, when the labour force expanded by 0,2%, compared with growth of 0,9% in the population aged 15 to 64.
Efter tre års kraftig tilbagegang er der i 1984 indtrådt en stabilisering i beskæftigelsen i EF.
The most recent estimates for 1984 show the labour force expanding faster, by 0,4%, but still not as rapidly as the population of working age.
I to lande (Italien og Danmark) ventes beskæftigelsen for andet år i træk at stige i 1984, og i tre andre lande (Det forenede Kongerige, Grækenland og Belgien) forudses en beskæftigelsesfremgang efter flere års tilbagegang.
Employment should expand slightly in Italy and Denmark in 1984. for the second year running, while an improvement can also be expected in the United Kingdom, Belgium and Greece after several years of decline.
Når man ser bort fra Frankrig, hvor der ventes en ny kraftig nedgang, vil beskæftigelsen i samtlige EF-lande falde langt mindre end i de seneste år.
The contraction in employment will probably be smaller than in earlier years in all the other Community countries except France,where the decline is still severe and indeed accelerating.
Udsigterne for 1985 bekræfter den udvikling, der er konstateret i 1984, og tyder på visse punkter på, at den vil tage til i styrke.
The forecasts for 1985 confirm, sometimes in accentuated form, the estimated trends for 1984.
På EF-plan vil BNP-væksten på ca. 2 % ikke være nok til at øge beskæftigelsen, men skulle dog kunne standse tilbagegangen.
At Community level, GDP growth of above 2% will not be enough to expand employment, but it should at least arrest its decline.
Med hensyn til de enkelte medlemsstater ventes beskæftigelsen at falde i Frankrig, Belgien og Luxembourg, medens der i de øvrige lande sandsynligvis vil blive en stabilisering eller endog en fremgang.
Among the Member States, employment will probably fall in France, Belgium and Luxembourg, while in the other countries it should remain unchanged or even, particularly in Denmark.
Dette gælder navnlig Danmark, Irland og Det forenede Kongerige.
Ireland and the United Kingdom, increase.
Det må dog understreges, at denne udvikling — langsommere stigning i det reelle end i det potentielle udbud — er et nyt og antagelig forbigående fænomen, som ikke bør tillægges for stor betydning.
It should be stressed that the disparity between the increase in the actual labour supply on the one hand and the potential supply on the other emerged only recently, and remains a transitory phenomenon which cannot reliably be expected to limit unemployment.
Som det fremgår af diagram 4.1, forløb udviklingen i den reelle og den potentielle arbejds styrke i EF i 70'erne helt parallelt, med en stigning på 0,6 % i årsgennemsnit.
As Graph 4.1 shows, the actual labour supply moved in tandem with the potential supply during the 1970s, when both expanded at an annual average rate of 0,6%.
I begyndelsen af 80'erne begyndte de to kurver derimod at divergere, idet arbejdsstyrken voksede langsommere, og erhvervsfrekvensen gik tilbage.
Their paths began to diverge in the early 1980s as the participation rate declined and the expansion of the labour force slowed down.
Det kan antages, at arbejdsstyrken uden en sådan tilbagegang i erhvervsfrekvensen ville have ligget 2 mio højere i 1984.
It can be estimated that, without this slowdown of supply, the labour force in 1984 would otherwise have been larger by about two million workers.
Efter alt at dømme kan denne udvikling imidlertid ikke tilskrives nogen reel ændring i samfundet — f.eks. en ændring af kvindernes holdning til erhvervsarbejde — som kunne fore til en varig tilbagegang; den skyldes derimod hovedsagelig de politiske foranstaltninger, der er truffet for at reducere udbudet af arbejdskraft.
It seems clear that the decelerationwas not due to any profound social change, in women's attitudes, for instance: rather, it was caused mainly by policies to reduce the supply of labour.
I forarbejdningsindustrien, hvor beskæftigelsen i 1983 gik tilbage med 3,4%, regner man med en tilbagegang på 1,4% i 1984, og beskæftigelsen vil i alle EF-lande falde mindre i 1984 end i 1983 og de foregående år.
Employment in manufacturing may have declined by 1,4% in 1984 after a contraction of 3,4% in 1983.
I Danmark forudses endog en stigning i beskæftigelsen inden for denne sektor.
The decline will be smaller in 1984 than in 1983 and previous years in all the Community countries; in Denmark, manufacturing employ ment is even expected to expand.
Tabel 4.1 Beskæftigelsen i EF
Table 4.1
Samlet beskæftigelse Procentvis ændring
Oct :upied population Chtinge as %
Kilder: Eurostat og skøn fra Kommissionens tjenestegrene.
Sources: Eurostat and Commission staff estimates.
Arbejdsstyrke og befolkning i de arbejdsdygtige aldersklasser i EF
Labour force and population of working age in the Community
Civil arbejdsstyrke Procentvis ændring
Population of working age1
Befolkning i de arbejdsdygtige aldersk lasser3Procentvis ændring
Civilian labour force Change as %
4) Fremskrivning. 5) 1991­1996.
Projections. 1991­96.
Kilde: Eurostat, skøn fra Kommissionens tjenestegrene. Statistiches Bundesamt. INSEE, 1STAT, Netherlands Central Bureau of Statistics, Insti­tut national de Statistique (Belgien), Service Central de la Statistique et des etudes économiques (Luxembourg). Office of Population and Censuses, ESR1, Danmarks Statistik. National Statistic Office (Grækenland).
Sources: Eurostat. Commission staff estimates. Statistichcs Bundesamt. INSEE.
Til trods for den relativt langsomme stigning i arbejdsstyrken er arbejdsløsheden på ny vokset (se tabel 4.3).
In the Community as a whole, unemployment will probably continue to expand in 1985, reaching 11,5% of the labour force.
Der er imid­lertid observeret store forskelle mellem de enkelte lande, og de hænger sammen med den divergerende udvikling i den økonomiske aktivitet.
A decline in the rate of unemployment should be recorded in Germany, Denmark, Ireland and the Nether­lands while rising rates may be recorded in the other
Arbejdsmarkedet
Annual Economic Review 1984-85
Arbejdsløshed
Unemployment rate3
1983 til midten af 1984.
Unemployment among women has not declined this year either.