natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Der har i den senere tid bredt sig en frygt for, at Dot europæiske Fællesskab er ved at miste sin »konkurrenceevne« i forhold til tredjelande.
There has recently been widespread concern that industry in the European Community is losing its competitiveness vis-à-vis third countries.
Man kan pege på tilbagegangen for EF's traditionelle industrier, den iøjnefaldende langsomme udvikling og kommercielle anvendelse af ny teknologi samt den trussel, som nye konkurrenter udgør for EF's andel af verdens eksportmarkeder.
One can point to the decline of the Community's traditional industries, to their apparent slow development and the lack of commercial application of new technology and to the threat posed by new competitors to its share of world export markets.
Denne rapport, som oprindeligt blev udarbejdet af EF-Kommissionen til Europa-Parlamentet, tager sigte på at sammenfatte de kendsgerninger, som er nødvendige for en statistisk vurdering af EF's konkurrenceposition.
This report, which was originally prepared by the European Commission for the European Parliament, aims to assemble the facts required to make a statistical assessment of the EC's competitive position.
Den søger at identificere de økonomiske faktorer, som er afgørende for, hvor konkurrencedygtig en industri er, at analysere Fællesskabets præstation på disse områder og at sammenligne den med andre landes, især vore største konkurrenter - USA og Japan.
It sets out to identify the economic factors which determine how competitive industry is, to analyse the performance of the Community in these areas and to compare it with that of other countries, mainly our major competitors — the USA and Japan.
De undersøgte faktorer omfatter det internationale handelsmønster, lønomkostninger, produktivitet, industriel investering, teknologi og innovation, menneskelige resourcer samt selskabsstruktur og -finansiering.
The factors which have been examined include the pattern of international trade, wage costs, productivity, industrial investment, technology and innovation, human capital and corporate structure and finance.
Af denne detaljerede analyse kan drages den samlede konklusion, at Fællesskabet faktisk ikke klarede sig så dårligt i 70' erne, men at betydelige justeringer vil blive nødvendige for at tastholde konkurrenceevnen i de kommende år, specielt med hensyn til ny teknologi, hvor det står klart, at Fællesskabet allerede er kommet bagud i forhold til de største konkurrenter.
From this detailed analysis an overall conclusion can be drawn — that the Community did in fact not fare too badly during the 1970s, but that important adjustments will be necessary if it is to remain competitive in the years to come, particularly in the field of new technology, where it is clear that the Community has already fallen behind its major competitors.
Alan Armstrong
Sub-agent Alan Armstrong & Associates Ltd Sub-agent tor Northern Greece Molhos Bookslore
Pris i Luxembourg (moms ikke medregnet) ECU 9,89 BFR 450 DKR 82
Price (excluding VAT) in Luxembourg ECU 9.89 BFR 450 IRL 6.90 UKL 5.50
Åbning L^^__ for offentligheden af De europæiske Fællesskabers Historiske Arkiver
Opening ! of the Historical Archives of the European Communities to the public
Åbning for offentligheden af De europæiske Fællesskabers Historiske Arkiver
Opening of the of the European Communities to the public
Bibliografiske oplysninger findes bagest bogen
Cataloguing data can be found at the end of this publication
Foto, sort/hvid: Kommissionen for De europæiske Fællesskabers fotografisamling Foto, farve: J.-P. Laureys
Communities Colour photographs: J.-P. Laureys
Navngivne forfattere til artikler i denne vejledning indestår selv for artiklernes indhold.
Signed articles in this guide express the opinions of the authors alone.
Publikationens tekster kan frit reproduceres under angivelse af kilde.
Texts appearing in this document may be reproduced freely In whole or In part providing their source is mentioned.
DEN HISTORISKE OPSTÅEN AF DET EUROPÆISKE KUL- OG STÅLFÆLLESSKAB (EKSF) I DEN FORBEREDENDE FASE 1950-1952 af François Fontaine
THE ORIGIN AND HISTORY OF THE EUROPEAN COAL AND STEEL COMMUNITY (ECSC) DURING THE PREPARATORY PERIOD 1950-1952 by François Fontaine
Schuman-erklæringen: en blændende operation Pariskonferencen EKSFs Høje Myndighed i Luxembourg
A lightning operation: the Schuman Declaration The Paris Conference The High Authority of the ECSC in Luxembourg
DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER (EKSF, EØF, EURATOM) OG DERES INSTITUTIONER af Jean Lafuma
THE EUROPEAN COMMUNITIES (ECSC, EEC, EURATOM) AND THEIR INSTITUTIONS by Jean Lafuma
EKSFs institutioner Det fælles kul- og stålmarkeds oprettelse og virke Konferencerne i Messina og Venedig Grundtræk af EØF-traktaten Grundtræk af Euratom-traktaten Europas politiske udvikling
The Institutions of the ECSC The creation and operation of the Common Market in coal and steel The Messina and Venice Conferences The bases of the EEC Treaty The bases of the EURATOM Treaty The political development of Europe
ÅBNING FOR OFFENTLIGHEDEN AF DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS HISTORISKE ARKIVER af Hans Hofmann
OPENING OF THE HISTORICAL ARCHIVES OF THE EUROPEAN COMMUNITIES TO THE PUBLIC by Hans Hofmann
Arkivtjenesterne i De europæiske Fællesskabers institutioner og organer Samlingerne i EKSFs historiske arkiver Anvendte arkivistiske metoder i de historiske arkiver Adgang til de historiske arkiver Kontakter udadtil med myndigheder/institutioner og fagkredse Konklusion
Archives services of the Institutions and other Organs of the European Communities Record groups in the historical archives of the ECSC Processing methods used in the historical archives Access to the historical archives Contacts with external professional organizations Conclusion
Ordlyden af Kommissionens EKSF-beslutning og Rådets EØF/ Euratom-forordning om åbning af De europæiske Fællesskabers historiske arkiver for offentligheden
Texts of the ECSC Commission Decision and of the EEC/ EURATOM Council Regulation concerning the opening of the historical archives of the European Communities to the public
Meddelelse fra lederne af EF-medlemsstaternes nationale arkiver
Address from the Directors of the National Archives of the
Meddelelse fra sektionen for arkivarer i internationale organisationer tioner
Address from the Section of Archivists of International
Meddelelse fra lærere i samtidshistorie
Organizations Address from Professors of Contemporary History
Forskning i den europæiske integrations historie ved Det europæiske Universitetsinstitut i Firenze
Research on the history of European integration at the European University Institute of Florence
Formænd for EKSFs og De europæiske Fællesskabers For samling 1952-1967 (Den fælles Forsamling, Den europæiske Forsamling, Europa-Parlamentet)
Presidents of the Assembly (Common Assembly, European Parliamentary Assembly, European Parliament) of the ECSC and the European Communities, 1952-1967
Formænd for EKSFs særlige Ministerråd 1952-1967
Presidents of the Special Council of Ministers of the ECSC, 1952-1967
Formænd og næstformænd for samt medlemmer af EKSFs Høje Myndighed 1952-1967
Presidents, Vice-Presidents and Members of the High Authority of the ECSC, 1952-1967
Præsidenter for og medlemmer af EKSFs Domstol 1952-1967
Presidents and Members of the Court of Justice of the ECSC and the European Communities, 1952-1967
Kronologisk oversigt
Chronological summary
Nationale arkiver og arkiver i udenrigsministerierne i EFs med lemsstater
National Archives and Archives of the Ministries of Foreign Affairs in the Member States of the European Community
Forkortelsesliste
List of abbreviations
Traktaten af 18. april 1951 om oprettelse af Det europæiske Kul- og Stålfællesskab trådte i kraft den 23. juli 1952.
The Treaty of 18 April 1951 establishing the European Coal and Steel Community came into force on 23 July 1952.
Den første EF-institution, Den Høje Myndighed, indledte sin virksomhed den 10. august 1952.
The first Community Institution, the High Authority, took up its duties on 10 August 1952.
I mellemtiden er der gået tredive år.
Thirty years have elapsed since then.
I overensstemmelse med en almindelig anerkendt regel åbner De europæiske Fællesskaber nu for første gang deres historiske arkiver for offentligheden for at fremme forskningen i den europæiske opbygning og for at kaste større klarhed over Fællesskabets mål, fremgangsmåder og virksomhed.
In accordance with general practice, the European Communities are now opening their archives to the public in order to facilitate research into the building of Europe and to make the aims, procedures and activities of the Communities more widely known.
Fra januar 1983 er Det europæiske Kul- og Stålfællesskabs arkiver tilgængelige år for år, og fra januar 1989 vil dette også gælde for Det europæiske økonomiske Fællesskabs og Det europæiske Atomenergifællesskabs arkiver.
The archives will be released year by year, beginning in January 1983 with the records of the European Coal and Steel Community and in January 1989 with those of the European Economic Community and the European Atomic Energy Community.
Fællesskaberne markerer denne begivenhed med at udgive nærværende vejledning, der har til formål at oplyse såvel samtidshistorikere som alle andre interesserede borgere om De europæiske Fællesskabers historie og om det dokumentariske kildemateriale, der opbevares i EF-arkiverne, og som i overensstemmelse med trediveårsregelen vil blive tilgængeligt år for år.
The Communities intend to record this event with the publication of this guide: its purpose is to inform contemporary historians, and any other interested citizen, of the historical context of the European Communities and of the documentary sources in the Communities' archives, which will be released annually in accordance with the 30-year rule.
De europæiske Fællesskabers arkiver er vor fælles arv. Derfor har EF-institutionerne og -organerne fundet det hensigtsmæssigt at samarbejde i fuldt omfang om forvaltningen af deres arkivalier.
Since the archives are the common heritage of the European Communities, the Institutions and Organs of the Communities feel that they should cooperate to the full in the management of their documents and records.
Takket være et snævert og konstant samarbejde mellem de berørte arkivtjenester er der allerede gjort store fremskridt.
Remarkable progress has already been achieved, thanks to constant and close cooperation between the archives services concerned.
voksende interesse i offentligheden for tiden efter anden verdenskrig, herunder specielt forløbet i den europæiske integration.
It is mainly the researchers who will have to cope with the task of responding to the increasing public interest in the study of the post-war period and, especially, of the European integration process.
Det er klart, at arkivernes tilgængeliggørelse for offentligheden på væsentlig måde modsvarer behovet for at indsætte EF-lnstitutionerne og -organerne i deres rette historiske sammenhæng.
Of course the opening of these archives to the public corresponds essentially to the need of giving the Institutions and Organs of the European Communities their own historical dimension.
Vi udtaler imidlertid et ønske om, at man med dette initiativ også vil kunne opfylde behovet for en på historisk sandhed baseret større interesse — specielt blandt de yngre generationer — for den europæiske ånd.
But we also hope that it will contribute to providing a basis of historical truth for the further spread of the European spirit, particularly among young people.
Hans­Dietrich Genscher, formand for Rådet for De europæiske Fællesskaber fc:
Mr Hans-Dietrich Genscher, President of the Council of the European Communities
Gaston Thorn, formand for Kommissionen for De europæiske Fællesskaber π
Mr Gaston Thorn, President of the Commission of the European Communities i/
Josse Mertens de Wilmars, præsident for De europæiske Fællesskabers Domstol c
Mr Josse Mertens de Wilmars, President of the Court of Justice of the European Communities
Pierre Lelong, formand for De europæiske Fællesskabers Revisionsret
Mr Pierre Lelong, President of the Court of Auditors of the European Communities
Rudolf Nickels, formand for EKSFs rådgivende Udvalg
Mr Rudolf Nickels, Chairman of the Consultative Committee of the ECSC
François Ceyrac, formand for De europæiske Fællesskabers økonomiske og sociale Udvalg
Mr François Ceyrac, Chairman of the Economic and Social Committee of the European Communities
Den historiske opståen af Det europæiske Kul- og Stål fællesskab (EKSF) i den forberedende fase 1950-1952 af François
The origin and history of the European Coal and Steel Community (ECSC) during the preparatory period 1950-1952 by François
Sjældent har starten på et historisk fænomen af et så betydeligt omfang og rodfæste som opbygningen af Europa været så let at datere og lokalisere.
Rarely can it have been so easy to trace the origins of such a momentous and deep-rooted phenomenon as the construction of Europe.
Fællesskabets fødselsattest blev udfyldt på en bestemt dag og indført i et helt nyt register.
The Community's birth certificate was made out on a particular day and entered in a completely new register.
Mange af de personer, der var vidner til begivenheden, lever stadig, og den store debat, der opstod i forbindelse med Fællesskabets tilblivelse for tredive år siden, har forankret sig i hukommelsen. Det er ikke for tidligt at genopfriske den med den objektivitet, som tiden giver, ej heller er det for sent til, at den kan fremstå levende i erindringen.
Many of the witnesses to it are still alive and some 30 years on, the great debate that surrounded the Community's birth is firmly entrenched in our memories.
Det er tværtimod det rigtige øjeblik.
In fact, the time is just right.
Arkiverne åbnes i rette tid til at gøre det muligt for historikere at afløse krønikeskriverne og for forskere at bedømme vidnesbyrdenes værdi.
The opening of the archives will allow historians to take over from the newswriters, and researchers will be able to certify the evidence.
Formålet med London­mødet måtte ændres, men alli­gevel var Foreign Office ikke re­de til at sætte det franske for­slag på dagsordenen, selv om det aftenen forinden var blevet godkendt af kansler Adenauer og grev Sforza og modtaget med interesse af Benelux­landene.
A lightning operation: the Schuman Declaration not willing to add the French proposal to the agenda despite the fact that it had been accepted the previous evening by Chancellor Adenauer and Count Sforza and received with interest by the Benelux countries.
Forhandlingerne indledtes under forvirrende omstændigheder, som historikerne endnu ikke har forsket i, skønt de gav anledning til misforståelser, der stadig kan mærkes i den vestlige politik.
What followed was a period of confused diplomatic exchanges still not covered by historians even though it led to a gross misunderstanding which still weighs heavily on Western policy.
Den dag offentlig­gjorde den franske udenrigsmi­nister Robert Schuman på en hastigt indkaldt pressekonferen­ce et forslag rettet til Tyskland og andre lande, der ønskede at deltage, om i fællesskab at slå deres kul­ og stålressourcer sammen.
At a surprise press conference held that day Mr Robert Schuman, the French Foreign Minister, made public a proposal put to Germany and other countries wishing to join them to pool their coal and steel resources.
Det chok, som dette gav i regeringskontorerne og nogle timer senere i den offentli­ge mening, blev så meget større, som hemmeligheden havde væ­ret fuldstændig velbevaret af et lille antal indviede: mindre end 12 personer om morgenen den 9. maj og kun seks den fore­gående dag.
The impact this had on the chancelleries and, several hours later, on public opinion was all the greater for its having been kept so secret by the small group of those in the know, numbering fewer than 12 that morning and no more than 6 the day before.
Man kan således tale om en begivenhed, der i kraft af sit indhold og sin op­ståen ikke har noget fortilfælde.
Given its theme and its origin this was an unprecedented act.
En så original plan fik i øvrigt væsentlige psykologiske kon­sekvenser, som fortjente at blive undersøgt: med begejstret til­slutning hos nogle og mistanke og nag hos andre skulle ar­bejdsprocessen omkring op­bygningen af et fælles Europa i lang tid komme til at bære præg af 9. maj­traumet.
Such an original idea was to have a tremendous psychological effect which is worth looking into: enthusiastic acceptance from some, suspicion and resentment from others. The Community process would long be marked by the shock of that 9 May.
For de per­soner, der havde ansvaret for forslaget, var »chokvirkningen« den nødvendige forudsætning for succes: Uden at foregive at ville skrive historien om, kan man godt forestille sig, at et så revolutionerende forehavende ville være blevet stoppet gen­nem diplomatiske undvigelses­manøvrer, hvis for mange kon­sultationer var gået forud herfor.
For the men responsible it was the first condition of success. Without wish ing to rewrite history, it is not hard to imagine that such are volutionary venture might have been blocked by diplomatic wrangling had it been preceded by too much consultation.
Modsat har man bebrejdet forehavendet dets improvisere­de karakter.
On the other hand the initiative has been criticized for being inadequately prepared.
Var det ikke Robert Schuman selv, der, da han blev spurgt af en journalist ved af­slutningen af pressekonferen­cen, indrømmede: »Jo, det er et spring ud i det uvisse«.
Did not Robert Schuman himself, when questioned by a journalist, admit as he closed the meeting: 'That's right, a leap in the dark'.
Den engelske regering var over­bevist om, at forslagets ophavs­mand, Jean Monnet, havde hem­melige planer, som havde været udarbejdet længe i forvejen.
The British Government was convinced that the man behind the proposal, Jean Mon net, had had secret plans up his sleeve for some time.
Un­der forhandlingerne forklarede Jean Monnet forgæves, at dette ikke var tilfældet, at intet var holdt ude fra 9. maj­teksten, og at han ikke kunne lave om på en aftale mellem seks lande om at rette sig efter de afgørelser, som en fælles myndighed, der er uaf­hængig af regeringerne, træffer.
He explained to them in vain that everything was written in the declaration of 9 May and that he would not backtrack on the pro mise already made by six countries to unite by means of decisions taken by an independent joint authority.
Han erklærede, at forslaget var politisk. Da englænderne forka­stede det, satte han dem stævne senere og rejste til Bonn, hvor Adenauer over for ham bekræftede, at han helt og holdent tilsluttede sig forslaget.
He declared that the proposal was political, the British rejected it, he suggested they discuss the matter again at a later date and then he went to Bonn where Adenauer confirmed his total commitment to the project.
Så han ikke heri sine drømmes mål: en fransk­tysk udsoning på lige vilkår?
Was this not the fulfil ment of a dream, Franco-German reconciliation with equal rights?
Mindre end en måned efter havde De Seks ind­gået et løfte om i fællesskab at gennemføre Schuman­erklæ­ringen.
Less than a month later the Six were united by the pro mise to implement the principles of the Schuman declaration.
En konference skulle indledes i Paris den 20. juni.
They fixed 20 June 1950 as the date for the opening of a conference in Paris.
Lad os for et øjeblik se på, hvad der videre skete den dag.
Let us for a moment continue with the account of that strange day.
Aldrig så snart var udenrigsmini­steren kommet ud af Salon de ufi
The meeting could no longer proceed quite as plan ned, but the Foreign Office was
Om morgenen vidste jeg endnu ikke, at denne dag ville bringe nyheden om et afgørende vendepunkt i Europas udvikling.
That morning I had no idea that the day was going to bring the news of such a decisive turning point in the development of Europe.
Under regeringsmødet meddelte man, at en udsending fra den franske udenrigsminister havde en vigtig meddelelse at aflevere.
The Cabinet was in full session when an envoy from the French Foreign Minister was announced with an urgent message.
Min kabinetschef, hr. Blankenhorn, modtog ham: han medbragte to breve fra Schuman, der var adresseret til mig, og hvis indhold var af særdeles hastende karakter, hvorfor de skulle overbringes til mig hurtigst muligt.
He was received by Mr Blankenhorn, the Head of my Private Office. He brought two letters from Schuman addressed to me, the content of which was extremely urgent and had to be delivered to me without delay.
Den franske udsending, hvis navn jeg ikke kendte, meddelte Blankenhorn, at den franske regering holdt møde i Paris på samme tidspunkt og var i færd med at tage stilling til brevenes indhold.
The French envoy, whose name escapes me, informed Blankenhorn that the French Cabinet was at that moment in session in Paris and discussing the content of the letters.
Udenrigsministeren bad mig venligst om straks at give ham besked om min holdning til det pågældende emne.
The Foreign Minister would be most grateful if I would let him know my position immediately.
I sit personlige brev til mig meddelte Schuman mig, at formålet med hans forslag ikke var af økonomisk, men først og fremmest af politisk art. Der var stadigvæk i Frankrig en udbredt frygt for på ny at blive angrebet af Tyskland, når det var blevet genrejst, og det var tænkeligt, at lignende ideer også fandtes i Tyskland.
In his personal letter to me Schuman informed me that the aim of his proposal was not economic but eminently political. There were still fears in France of being attacked again by Germany once the Germans had recovered, and it was conceivable that similar ideas were also circulating in Germany.
En genoprustning ville først og fremmest vise sig gennem en øget kul, jern- og stålproduktion.
Any form of rearmament would first of all be reflected by an increase in the production of coal, iron and steel.
Hvis man oprettede en organisation af den art, som han forestillede sig, hvorved de første tegn på en sådan udvikling kunne afsløres af de to deltagerlande, ville denne nye mulighed skabe en enorm lettelse hos befolkningen i Frankrig.
If an organization such as the one he imagined were to be created, which allowed the two participant countries to detect the first signs of any such development, this would go a long way to easing the minds of the French.
Planen svarede helt og holdent til de tanker, jeg så længe havde gjort mig om en harmonisering af de europæiske nøgleindustrier, og jeg svarede straks Schuman, at jeg gik ind for hans forslag af fuldt hjerte.
The plan corresponded exactly with the idea that I had had for a long time of harmonizing the key European industries and I replied immediately to Schuman that I wholeheartedly approved his proposal.
Jeg havde allerede på forhånd forestillet mig Adenauer for mit indre blik med sin stive holdning og sit ufølsomme ansigtsudtryk, nten jeg blev straks klar over, at jeg ikke kendte ham.
I already had some idea of how Adenauer looked, with his rigid figure and the impassive face: but now I realized at once that I did not know him.
Den person, der ventede på mig, var ikke en selvsikker person, men en mand, som var nysgerrig efter at erfare, hvad jeg ville sige, og som havde svært ved at overvinde en vis mistro.
The man before me was not self-assured, but anxious to know what I was going to say, and unable completely to conceal a degree of mistrust.
Det var tydeligt, at han ikke kunne tro på, at vi virkelig foreslog ham lige rettigheder, og hans holdning var således stadigvæk præget af årelange vanskelige forhandlinger og såret stolthed.
Clearly, he could not believe that we were really proposing full equality; and his attitude was still marked by long years of hard negotiation and wounded pride.
Vor samtale fortsatte i halvanden time, hvorefter jeg så, at den gamle mand lidt efter lidt begyndte at slappe af og at lade de følelser, som han inderst inde nærede, komme op til overfladen.
Our conversation lasted for an hour and a half. As it progressed, I saw the old man gradually relax and reveal the emotion he had been holding back.