natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den kan således dårligt føre til at afhjælpe en meget alvorlig krise.
Dtorcover, a gcrioug crisis could disturb it severely or cven dcstroy it.
Ja, en alvorlig krise kan rokke den al vorligt og endda ødelægge den.
has been considerably rcduced in a nrnber of
Det må konstateres, at forhandlingsfriheden i flere lande er blevet stærkt begrænset (dette er tilfældet i Frankrig, hvor de offentlige myndigheders indgriben har taget den mest autoritære
Freedon of negotiation countries (as in Francc, where the .frameuork set up by thc pubric authorities was given the nost authorisation yhilst forn) there arc grolrnds for pessinistic views as to its future
Usikkerheden er meget udbredt, ikke alene med hensyn til lovmæssigheden og de på længere sigt positive sider af friheden til at give udtryk for bestemte interesser, men også med hensyn til retsgyldigheden af selve spillets regler.
Thcrc is uidespread terrn bcneficial and the long-but argo to the wrcertainty in regard not only to the regitinacy ef.fcct of freedon to cxpress oners interestg viability of the actual. rules of the garnc.
Næsten overalt har krisen svækket de derværende flertal.
In nearly everycase the crisis ueakened the established najoritics.
I mindst to lande, Frankrig og Italien, er de mulige ændringer mere betydningsfulde og vækker mere uro, fordi der ikke normalt skiftes flertal, og fordi modsætningerne mellem de to vælgergrupper er særdeles store.
In trro cguntricE, Franceand ftalyr more important changes may occur and this nay arouge norc ernotionbccausc people are not accustomed to an alternation of majorities and becaugcthc opposition bctyeen thc tuo gFoups of elcctors is vcry rnarted.
Vi berører her en anden grænse for forhandlingssystemet.
Here we touch upon anothcr linit of the bargaining systcn.
Ikke alene er det de politiske instanser, der for en stor del bliver dets lovmæssige ramme, men når der er store politiske be vægelser, kan det ikke undgås at den afspejler dem. Resultatet af valgene i marts 1978 for Frankrigs vedkommende vil sikkert uanset udfaldet få dybtrækkende konsekvenser for de sociale bevægelser (for omfanget og formen af og formålet med konflikterne og forhandlingerne).
.franework is accounted for by political bodies so that nhcn political movc!_BAR_rents acquire greatcr importance the bargaining institutions are likely to refrect them. l{hatevcr happens, the reEults in France rrill ccrtainly have profound of the Mareh 1978 electionson the industrial novcrnentg effects
De mulige politiske ændringer i Italien hviler allerede meget tungt på partiernes adfærd.
(on the scale, form and object of disputes and bargaid.ng).
I begge tilfælde kunne en flertalsændring ændre forhandlingsreglerne og vælte forhand lingsforløbet.
changes in rtary are abeady strongly infruencing rn both cases a change of najority night alter pol'itical behaviour. bargaining and overthrou the procedures.
I begge tilfælde konstaterer man, at arbejdsmarkedssystemet er en del af det politiske system, og at det nødven digvis er følsomt over for ændringer i dette.
In both ca9e9 it relations fhe possiblethc particslthe rules ofcan be seensystcln so systern is in part a political that the industrial that it nccessarily reacts to political vhcn changes.
Mere præcist bliver det, når ændringerne er meget store, klart, at det ene er afhængigt af det andet.
More precisely, that industrial relations are najor changes occur it becor es clear subordinatcd to the political systan.
Det er under alle omstændigheder, hvad begivenhederne bekræfter.
real, what isof the strong rn France at least, in spite feelings aroused by the political carnpaigin and the hopes or fears about its outcone, in our vien it there rill.
Hvilke klasser vil fremover være drivkraften, dem, der angiver tonen i de sociale debatter?
concerns and objectives of the various socialitlentity. lthich groups will be the notive relates to the intereets, groupe and above alL their forces tonorrow, which groupe uill affect the social il.ebates nost ?
Hvordan vil de definere sig selv, hvordan vil deres opdeling og leddeling være?
Eowwill they be defined, how will they be demarcated and structureit ?
Der er grund til at være forsigtig på baggrund af de sidste ti års erfaringer.
In viewof the e:q > erience of the Last ten years aome caution is incticateat.
Blandt de nye aktører, der er trådt frem, var der meget få, der var forudset,
Very fewof the new groups which have aeserted themselves eince then were foreseen.
Måske skal man her begrænse sig til at stille nogle spørgsmål.
l{e sha1l confine ourselvee at thie etage to posing a few questione.
Hvad er der blevet af gruppen af højere funktionærer? Snart tilhører de samme organisationer som de øvrige lønmodtagere, snart forskellige, og undertiden indgår de udtrykkeligt i virk somhedens forhandlingsorganer på ledelses side og undertiden på den anden side, undertiden også fristet af mæglerrollen, tynget af utilfredshed, men de bevarer deres privilegier.
t{hat is the future of the g?oup of executive employees ? fn some casestbey are united wlth the other enployees in the sanre organizationsr in othercaees they are separatel sonetimes tbey openly appear on the managenent sicleduring discuesions in the und.ertaking, sonetines on the other side, sometimestoo they are tenpteil to take on the role of mediator o:r intermediary; theyare threatened by tnalaieef but guard their privilegee.
Vil de danne en selvstyrende social magt, navnlig i forbindelse med forhand lingerne? Eller snarere, som det allerede er tilfældet i flere lande, hvilken grad af selvstyre har de i forhold til de traditionelle ledere, og hvilken betydning?
Will they form anautononous social force in bargaining ?
Tjener de som vejledere eller under alle omstændigheder som forbillede for alle de ansatte? Vil de ved at stige hurtigt i antal og kvalifikationer ændre ligevægten i forhandlingerne?
WilI it act as guiile or at least as point of reference for the mass oferaployees ? ltith its rapidl growth. tn nurnbers ancl skiI}s, witl it affectthe balance of the negotiatione ?
Vil ændringerne på arbejdsmarkedet med de forskellige lønmodtageres chancer og beføjelser på gennemgribende måde ændre deres respektive løn og deres sociale status?
i,fil1 the transfomations of the labour market uralcear$r profouncl changesin the opportuniti.es and powers! of the vaniorrs enployees, in'.their respectivewagee and in their eocial status ? ttill not the rise in the social scale ofmanual workers, which is sometinee the objeot of a concertecl policy, begreat}y helped by the employment situation (which is less unfavourable tothem in the irnmediate future) ?
Vil stigningen i antallet af "manuelle" arbejdere, der er genstand for en under tiden afstemt politik, ikke i enestående grad blive fremhjulpet af beskæftigelsessituationen (som for øjeblikket er mindre ugunstig for dem)?
As regards skillect workers, will not thereversal of their position in relation to that of the employees (or incountries where this reversal has already occurrecl, the reinforcement oftheir advantages) be speeded up by the shortterrn eoononic trend ?
Vil omvæltningen blandt de faglærte arbejdere i forhold til funktionærerne (eller i de lande hvor denne omvæltning allerede har fundet sted, vil forøgelsen af denne fordel) ikke blive fremskyndet af konjunkturudviklingen?
No doubttheee groupings are too simplifietl anil a clistinction should be made by branchesof inctuetry and qualifications : nan;r d.iplomas or degrees, which have nowbecome conunoryllace acquisitions, will no longer entail the same privilegesor have the sane sales valuei some trade skills will acquire greater inportance.The gap between cleclining branches ancl errpancling branches will wiclen. ft issti1lverydifficulttoassesstheoveralleffectsofthis.
Uden tvivl er disse inddelinger for forenklede, og man må skelne mellem brancher og kvalifikationer.
Willtherespectivepositionsoftheprivateanct thepublicsectorremainthe sarne ?
Mange af de alt for almindelige eksamener vil miste de dermed forbundne privilegier og endda deres "handelsværdi"; visse faglige kvalifikationer vil miste deres betydning.
Certainly the security of the public sector ancl the capacity ofthe private sector to avoid centralized constraints will becone more established.On the other hancL the criteria of efficiency nay be applietL more egually toboth ancl in a more similar nanner. l{iI1 the third ernployment network of whi.chthere has been sone talk in several" countries, ie a sector that ig neithereubject to narket requirements and advantages nor linked to the public servicegas such, develop with its own charapteristics and problems ?
Forskellene vil blive uddybet mellem brancher, der er i tilbage gang, og brancher, der er i ekspansion. Det bliver endnu vanskeligere at vurdere alle disse virkninger.
and cultural tradition, disturb the composition, of the trade assiciations and bring a nore equal industrialorgani-zationproceduresanrl objectives di.vision of responsibilities tretween nenanrl rrromen, anehr conceptof nilitant sexes ? that fifeandatransformatj-onofrelationsbetween theleastuncertaincasesandthereiseverylikelihoodgatherforce.
Men til gengæld vil kriterierne for effektiviteten finde mere ligelig anvendelse på dem begge.
(andoccupational)Thisisoneofthethismovement will llrnited.andinrecentyearsofnew groups(thenew
En stor del af fremtidsperspektiverne er opridset i forbindelse med behandlingen af de allerede igangværende tendenser. Hvis vi forudsætter, at der ikke vil komme nogen økonomisk, politisk eller social omvæltning, der ændrer dem (em meget usikker formodning i første tilfælde, sandsynlig i andet tilfælde og mulig i tredje tilfælde), aftegner disse tendenser fremtiden.
Itfany of the prospects for the future can be d.educed from an exaninationofthetenclenciesatworknow,ffhre assume that these tendencies will not be reversecl by any economic, political or social upheaval (this assumption first case, 1ike1y in the second, probable in the the future.
Man kan allerhøjest forsøge at tilføje en præcisering og dermed natur ligvis forøge den hypotetiske del og dermed den usikre del.
At nost we can attempt to add'some although obviously this involves sone theor.izing is very uncertain in tbe third), they will outline precision to the picture, and therefore uncertainty.
En væsentlig del af forhandlingen vil bevare samme grund lag og samme procedurer.
Nluch of the bargaining system will remain based on the sarne foundationsand the same procedures.
Selv om brancheforhandlingerne i dag har et mere begrænset omfang og kun behandler en del af de problemer, der opstår, og selv om denne tendens måtte fortsætte, er det sandsynligt, at den fortsat vil være et vigtigt beslutningsmiddel overalt, hvor den er det i øjeblikket. Stabiliteten i organisationerne vil bidrage til institutionernes stabilitet.
Although branch bargaining now has a more limitedscope anddealsonlywithsome ofthei'ssuesthatarise,anal although this trend. is 1ike1y to continue, it will probably remain an inportant neans of clecision rvherever it is already so, The stability of the organizations t"il1 contribute to the stability of the institutions.
Men når denne stabilitet er erkendt, er det hensigtsmæssigt at fremhæve de mulige ændringer. Man søger dem helt natur ligt i to retninger, der er angivet af de to igangværende tendenser: forbindelserne i virksomheden og forholdene mellem de kollektive forhandlinger og det politiske liv.
Thisstabili.tyaside,itisalsousefultopointtotheprobablechanges.They will automatically occur in two ilirections, indicatäd by the two tendencies at work : relations within the undertraking and- therelationshipbetween collectivebargaininganclpolitical1ife.
5.2.2.1 - Forbindelserne i virksomheden.
5.2.2.1 the undertaking
tion i andre lande, f.eks. ved en skarpere opdeling af arbejdet mellem driftsstedets og virksomhedens samarbejdsudvalg (Frankrig og Belgien) eller mellem samarbejdsudvalget og bestyrelsen (Danmark) .
energe between issues connected with prod.uction (organization of work, work1oade,workrates,gualificationsrgualityoftheproduct)andcomnercialand financial overall questions (choice of product and market, choice ofinvestrnent, job creation).
Ville en sådan opdeling være tilstrækkelig? Skulle der ikke udtænkes midler og løsninger med henblik på medbestemmelse på fabrikken eller arbejdspladsen?
In other countries too, a sinilar tListinction could emerge, onthebasisofexistinginstitutionslforexample therecoulclbeanincreaseddivisionoffabour between the plant council and the works committee (netg:.un, Fnance)or between the co-operation conrmittee and. the board of directors (Dennark).The guestion. is : woulcl thie be enough ? fs there not a need to cleveloprneans and methods of participation in the production or work unit ?
Og hvordan skulle den i dette tilfælde passes ind i hierarkiets normale indgriben på den ene side og de repræsentative institutioner på den anden? Der er gjort mere end én erfaring, som har vist, at dette er et problem.
Andt1n thie caee, how woulcl it mesh with the uormal intervention procedures of the hi.erarclgr on the one hand and the representative institutions onthe other ? llhese problems have been encountered in mere than one experiment.
Med hensyn til adfærden på værksteder og kontorer, dvs. for at sikre produktionen af goder og tjenesteydelser, skal der skelnes mellem to former for beslutninger (og tilknytning til be slutningsprocessen). Produktionsproblemer (i hvert fald i forbindelse med organisation af arbejdet og med produktionens effektivitet) kan i nødsfald være delvis uddelegeret til de ansatte i den produktionsenhed, som virksomheden eller værkstedet udgør, eller til arbejdsholdet, forudsat at man indrømmer dem de tekniske og funktionelle hjælpemidler, der er nødvendige, og at den økonomiske ramme er afstukket.
Ae regards the operation of workshops and offices, ie to ensure theprotection of goocls and services, two forms of decision. (and associationinthedecision)mustbectistinguished.Productionquestions(atleaetinthe sense of work organization and efficiency of procluction) can at nostbe.partiallydelegatetltotheoperativeswithintheproductionunittwhether establishment or workshop, ie to the working team, provided theyare given the necessary technical- and. operational services ancl that theecononic franework is alefineal.
Men formerne for denne medindflydelse, hvis den da skulle udvikle sig, vil afvige fra forhandlingsformerne.
But if such participation took ebape, its fornrs woulcl iliffer fron thetof bargaining.
Tendensen til uddelegering af produktionsansvaret, nødvendigheden af at give plads for udviklingen af de enkelte mennesker og grupper (deres kvalifikationer og deres interesser) og endnu mere nødvendigheden af ikke at lamme en teknologisk situa tion ved at fastlåse den én gang for alle, kunne have til følge,
lltre trend towards clelegating production responsibilities, the need to alLow for the ilevelopment of inttivicluals and groups (clevelopnent of their ekille and concerns), ancl even more the neecl to avoid making a technologicalsituation etatic by crystallizi.ng it once and for all, could contribute toencouraging forms of organization that are flexible anil capable of changeanil adjustment to economic changee or changes of developnentr rather thanrigiit organizatione (in ttre long terrn this woulal also affect the choice ofeguipment). No ttoubt the preference for rflexibilityr is both a conditionand a consequence of increaeed participation.
at de smidige former for organisation, der gør det muligt at foretage ændringer, at tilpasse sig ændringerne i konjunkturerne og i udviklingen, fremmes i modsætning til usmidige organisationer (hvilket ikke vil være uden konsekvenser på længere sigt med hensyn til valg af udstyr). Præferencen for "fleksibilitet" er utvivlsomt en betingelse og en konsekvens af udviklingen af medindflydelse. delse.
produceal, at lrhat cost and what wages ?) could be a question of bargainingintherealsense oftheworil,usingthetraditionalresourcesoftheunionsbutinaverydecentralizeilway.On theassumptionthatdictatorialfixingof hto?k rates ancl the constraints of payment by incl.ividual output ar'e beconinglessandlessacceptable,itwillbecome necessarygraduallytoreplacethen by a contract on objectives and by pay linkecl to this contract, both of which will nost often be collective.
Denne "aftalemæssige fastsættelse" af de økonomiske krav vil utvivlsomt være så meget desto mere nødvendig, som vi allerede har konstateret, at de økonomiske krav i stadig mindre grad fremstår i en enkel form, der er indiskutabel og utvetydig.
This rcontractualizationf of econonic reguirements will no doubt become even tnore necessary hrhen, as we noted earlier, economicrequi.rements assurne a much less simple, indisputable or unequivocal forrn.
På grund af de forskelligartede hensyn, der bestemmes af udstyr og markeder, kan man således forestille sig en tendens til selv-organisering inden for rammerne af produktionsaftaler.
So onecouldconceiveofatrendtowardsself-organizationwithinthefranework of procluction contraots, although they would al.so reflect thediversity imposed by equiprnent ancl narkets.
De store økonomiske beslutninger i virksomheden træffes uden tvivl efter helt forskellige fremgangsmåder.
No doubt the major economic clecisions of the undertaking will be baseclon quite different proceilures.
Det er klart, at det ikke kan være de samme som for de store koncerners vedkommende. Men intet ville være farligere end at foregive, at det, at
0f course, formulas for small and med.ium-sized undertaki.ngs have stillto be worked out.
en virksomhed er lille, i sig selv løser alle problemerne.
5.2.2.2 relations systern andpolitical
Krisen styrker, som vi har sagt, hovedorgani sationernes magt, regeringernes indgriben og indtrængen af politiske kriterier.
Asvle said. earl.ier,thecrisishasreinforcedthepohreroftheconfederalorganizati.ons and brought increased governnent action and the introcluction of political criteri.a, In addi.tion, the scale and urgent nature of the 1ikely econornjc changes,egcha.ngesintherespectiveimportanceofbranchesofindustryresulti.ngfronanew interriationa1clivisionoflabourorthemassivetransfersofresourcesand nanpower requiredbythesechanges, makes it unlikely that they will occur graalually as a result of narket forces.
Derudover beviser omfanget og den påtrængende nødvendighed af forudsigelige økonomiske ændringer, for eksempel i den respektive betydning af industrigrene, som en ny international opdeling af arbejdet nødvendiggør i de massive overførsler af ressourcer og arbejdskraft, som disse ændringer forudsætter, at det er lidet sandsynligt, at de sker gradvis under indflydelse af markedskræfterne.
Lastly, the degree of so1idarity needed forretrainingandtransfersalsogoesbeyoncl the1ocalscaleorthatofthebranchofindustryand willneanthatotherdecisrion-makingcriteriahavetobeactded totheecononiccriteria.
Endelig overskrider omfanget af den nødven dige solidaritet med henblik på at muliggøre omstillinger og over førsler ligeledes den lokale ramme og rammen for industrigrene og fører til, at de kombineres med de økonomiske kriterier og andre beslutningskriterier.
One cou1d even ask whether econonic movements on such a vast scale andrequiring such extensj.ve solid.arity can occur at a1.1 except on the basisofstrongconvictions,ofsocialrnovements whicharealsopoliticalmovements.
Man kan endog rejse det spørgsmål, om økonomiske bevægelser, der er så store, og som indebærer en så omfattende solidaritet, kan ske uden hjælp af en stærk overbevisning og fra sociale bevægelser, som også er politiske bevægelser.
Asregardsjobprotection,retraining,occupational.orgeograghicalnobilitywhere appropriate,conrpensation for lossof job and totaL or
Hvad enten det således drejer sig om sikkerhed i ansættelsen, omstilling, i givet fald faglig eller geografisk mobilitet, godtgørelse for helt eller delvis tag af beskæftigelse, eller løn tilbageholdenhed og følgelig lønforskelle mellem brancher og re gioner, vil de kollektive forhandlinger, der fortsat behandler alle disse problemer, ofte blive ledet, styret og suppleret af politiske krav - gennem beslutninger fra det offentlige og gennem debatter om de store nationale valg, der skal træffes.
partial clioniesalr wage reetraints and, consequentlyr waSe structures andtheir ilifferencea between branches and regions - collective bargainingtwhich will continue to cleal witb all these natterst will freguentlJr beoriented, gtriited and structureit by political constraintsr by the decisionstaken by the publtc authorities antl by the ctebates on the najor ndtionaloptions.
Men det skal også understreges, at de er særlig vanskelige at forudse, fordi en af virkningerne af "politiseringen" er, at antallet af mulige koalisioner forøges, og at valgmulighederne for organisationerne altså udvides. Vi vil forsøge at begrænse os til de to yderpunkter.
The point should also be made that they are particularlyttifficulttoforeeeebecause oneoftheeffectsofpolitizationisto anil consequently enlargelte shall confine our increase the variety of possible coalitions the range of options open to organi.zations. discussiontothetwoextremecases,
Det er således ikke uhensigtsmæssigt, at begge arbejdsmarkedets parter er åbne over for de umiddelbare omgivelser, og at tredjeparten, hvis en sådan blander sig i deres debatter, snarere har skikkelse af de kommunale myndigheder.
So it is guite useful for both sides of inclustry to look towards their inmediate environment, and that ifa third party intervenes in their ttebates it shouLd perhaps be the Local authorities.
Styrkelsen af det regionale liv i de fleste lande er en varig tendens i det politiske system. Den burde virke i samme retning.
The increased emphasis on regional life in nost countries is a lastingtrend of the political systen. ft shoulct act in the same direction as theothertrends.
De decentraliserede forbindelser med det politiske liv har også deres fordel ved at gøre det muligt at afbalancere den centraliserende virkning af den globale politik (og måske undgå en forenkling af de nationale debatter).
importantinthateffect of overallin national debates).
Denne udvikling forudsætter et relativt selvstyre hos virksomhederne i forhold til moderselskaberne. Fagorganisationen har allerede i flere lande tendens til at styrke sin lokale repræsentation. For de to former for faglige organisationer drejer det sig om nye ansvar, der tilfalder de tværfaglige instanser.
Decentralizedcontactswithpoliticallifearealsothey make it possible to compensate for the centralizing policies (and perhaps avoicl the simplifications inherent llhis trend presupposes that the establishments will be relativelyautonomous in relation to the main company.
Der åbnes måske også en vej for en aktion på fælles skabsniveau.
Perhaps a netü channel of
Udveksling af information og kom munikation udvikler sig.
Community action on i. s also opening .
politiske område, området for beskæftigelsespolitikken i videre betydning (stimulering af beskæftigelsen, omstillinger og over førsler, uddannelse og mobilitet).
na'fional frontiers, There has been an increased exchange of inforrnation andconrnunication between countries, Yet joint action would encounter redoubtable the differences of lawanat the differences of spirit obstaclesbecause ofwe noted. earlier.
Der er ikke tvivl om, at en fællesskabspolitik på dette område er mere effektiv end en national politik, og erfaringerne er allerede gjort.
Perhaps the present econonic trend. has opened up a new area on the fringesof the trailitional branch bargaining systen and., nore generally, of bargaininginthestrictly1ega1 sense. this area, on the confines of the occupational anil the political area, is that of employnent polici.es in the wider sense (stimulating employment, retraining and transfers, training and mobility).
Er det umuligt at knytte arbejdsmarkedets parter nærmere til en fælles økonomisk politik, der er nærmere præciseret?
There is 1ittle national policy impossible for tloubt that a Connunity policy is more effective than a in this context as experience has already shown.