natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Dette indebærer, at der ikke længere sker en konfrontation af modstridende nationale interesser om alt for specifikke emner, og at man igen vender tilbage til pro cedurerne i traktaterne, som alene giver mulighed for på ny at gøre den overordnede fællesskabsinteresse til hovedspørgsmålet.
This means an end to the clash of conflicting national interests on too many single isolated is sues and a return to the procedures of the Treaty, the only ones which can make the superior interest of the Community central to the debate.
På denne måde vil betingelserne for at nå til enighed være til stede.
This will prepare the way for agreement.
I overensstemmelse med Stuttgart-mandatet har det græske formandskab arbejdet på såvel Fællesskabets udvikling som på økonomiske besparelser.
In line with the Stuttgart mandate, the Greek Presidency has worked towards the dual objective of growth and savings.
Jeg tør på stå, at jeg såvel under forberedelsen af Det europæiske Råd i Athen som i selve Athen havde det indtryk, at der var en stærk tendens til snarere at se en gennemførelse af besparelser end udviklingen af Fællesskabet som det vigtigste mål, og at dette var et mål i sig selv og ikke blot et udtryk for nødvendigheden af en rationel anvendelse af ressourcerne.
But I am bound to say that both during preparations for the Athens meeting and at the meeting itself, I had a strong impression that savings and not growth was the primary objective; that it was an end in itself, and not the expression of a need for rational use of resources.
Bortset fra spørgsmålet om hvorvidt de forskellige drøftelser koncentreres om specielle spørgsmål, eller om de ofte bliver til tekniske drøftelser, må jeg for nærværende understrege, at medlemsstaternes stand punkter skjuler deres grundlæggende politiske valg af det Europa, de ønsker.
and thus permit a fair allocation, an allocation which take into account the need for a transfer of resources from the richer to the poorer countries.
Disse argumenter er et udtryk for et første og afgørende valg, som er bestemmende for det Europa, den enkelte medlemsstat stræber ef ter.
I believe, above all, with regard to the procedure for drawing up and voting on the budget, that there should in no way, either directly of indirectly, be any restriction on the powers of the European Parliament.
Det drejer sig om følgende valg, som i forenklet form kan udtrykkes således: enten sigter vi mod en toldunion, der styrkes af en fælles landbrugspolitik og af noget, der ligner en regional og social politik, eller også taler vi om en organisation af stater, der har en lang række behov, som kun kan opfyldes inden for rammer ne af fælles politikker.
I should like to point out in this connection that, quite apart from whether the various discussions are concentrated on special topics and often take on a technical character, the positions of the Member States conceal their basic political choices regarding the kind of Europe which they would like to see. The arguments used reflect a first basic choice which determines the way in which each Member State looks at Europe.
Med hensyn til en forøgelse af Fællesskabets egne ind tægter var der en stærk tendens til kun at lade disse stige ganske lidt, således at man kun skulle opfylde de behov, der hang sammen med udvidelsen, samtidig med at disse behov skulle begrænses.
In particular, in the matter of an increase in own resources, there was a strong tendency to favour a very small increase which would cover no more than the needs arising from enlargement, which were in any case viewed restrictively.
Det drejer sig om en forhøjelse, som ikke førte til nogen væsentlig udvikling, og som ikke tog nogen af vor tids enorme udfordringer op.
This was an approach which did not lead to any substantial development, which did not correspond to any of the major challenges of out time.
Hvorledes er det muligt at acceptere, at et fællesskabsbudget, som i 1990 ville udgøre lidt mere end 1 % af Fællesskabets bruttonationalindkomst og mindre end 3% af samtlige nationale budgetter, vil overskride mulighederne for en finansiering?
How can we accept that it is beyond our financial means for the Community budget in 1990 to represent something more than 1 % of the Community's GDP and something less than 3 % of all the national budgets of the Member States taken together?
Hvorledes kan vi acceptere, at de vedtagne udgifter til de nye politikker ikke må overskride driftsbudgettet?
Or that expenditure on new policies must not exceed the administrative expenditure of the budget?
Det var dog dem, der var målene for 1990 i overensstemmelse med forslagene om en forøgelse af Fællesskabets egne indtægter.
For those were the goals set for 1990, according to the proposals for the increase in own resources.
Hvilke ressourcer Fællesskabet skal have, og hvor store de skal være, er et politisk valg, der hænger sammen med kollektive behov, som skal dækkes af Fællesskabets udgifter.
The choice quite simply is this: either we are talking about a customs union, backed by a com mon agricultural policy and the appearance of a regional or social policy, or we are talking about a body of States with a multiplicity of needs which can only be met in the framework of common policies.
Den føromtalte stramme finanspolitik knytter skabelsen af et dynamisk Europa sammen med den enkelte medlemsstats finanspolitik.
The rigorous review of budget matters, to which I referred earlier, links the creation of a dynamic Europe with the internal budget policy of each Member State.
Denne tendens er uden tvivl en forklaring på de forbehold, som visse med lemslande har givet udtryk for med hensyn til effektiviteten af de forskellige former for fællesskabspolitik.
This line of thinking makes obvious the reservations which exist in certain Member States as to the possibilities and effectiveness of Community policies.
Der synes at være stærk tvivl om, at en fællesskabspolitik kan give større eller bedre resultater end de samlede nationale politikker.
There seem to be serious doubts whether a Com munity policy can produce greater or better results than the sum total of national policies.
Denne vurdering har vist sig at være forkert i det mindste på visse områder, efter som f.eks. de samlede forskningsudgifter i medlemsstaterne er større end i Japan og USA, uden at man af den grund har kunnet opvise bedre forskningsresultater.
This as sessment, at least in some sectors, is mistaken since, for instance, total expenditure on research in the Community Member States is higher than in Japan or the United States, but to much less effect.
Andre valgmuligheder er dukket op i kølvandet på de forskellige holdninger til dette eller hint specielle problem.
There are, however, also other choices behind the disagreements over this or that particular problem.
F.eks. tanken om et Europa med en identitet, der i højere grad forstår at gøre sig gældende over for den øvrige verden, med en mere sammenhængende udenrigshandelspolitik, et Europa udstyret med de midler, som andre stormagter inden for verdenshandelen råder over og benytter sig af.
There is the choice of a Europe which will have its own stronger identity in the face of the rest of the world, a more coherent external commercial policy, endowed with means commensurate with those which other major world commercial powers have and use.
Den tredje valgmulighed i Athen var den, som man har vedtaget at kalde det britiske problem.
It goes beyond commercial policy and is directly linked to Eur ope's role on the world economic and monetary stage.
De modstridende interesser med hensyn til en reduktion af udgifterne på mælkeområdet eller inden for andre sektorer er efter min mening et udtryk for det forhold, at hver medlemsstat har sin egen opfattelse af morgendagens Europa.
Behind the conflict of interests over the fixing of expenditure on milk or in other sectors there lies, I believe, a fundamentally different perception on the part of each of us regarding the Europe of tomorrow.
De forskellige opfattelser kom klart til udtryk bag de to forskellige standpunkter, for så vidt angår en finansdisciplin.
This clash of views took on tangible form with the two different positions which were discussed with regard to budgetary discipline.
Tilhængerne af det ene standpunkt fandt, at man hvert år først må bestemme omfanget af disponible ressourcer og derefter omfanget af udgifter.
One school of thought maintained that it was first necessary to determine the available resources each year before deciding on expenditure.
Tilhængerne af det andet standpunkt gik ind for, at man først vedtager de forskellige former for fællesskabspolitik (regionalpolitik, strukturpolitik) for derigennem at styrke Europa, samt den politik, der er bestemmende for Fællesskabets industristrategi.
The other gave pride of place to laying down the common policies which will ensure the cohesion of Europe (regional policy, structural policy) and the policies which will form the Community's industrial strategy.
I et forsøg på at nå frem til et kompromis støttede for mandskabet en forhøjelse af de egne indtægter og gik ind for forslag, der i det mindste kunne være et første skridt i den rigtige retning inden for en udvikling af Europa.
In an attempt at compromise, the Presidency suggested increasing own resources, and put for ward proposals which would make it possible to take a first step, or at least a step in the right direction, towards the develoment of Europe.
Derfor har vi i vores fremgangsmåde udelukket begrebet nettosaldo, som kun giver et aldeles ufuldstændigt indtryk af situationen i et land, der er med i Fællesskabet, og som
I consider it self-evident that expenditure must be properly directed, but it must also be controlled
Efter min mening siger det sig selv, at udgifterne skal drejes i den rigtige retning, men de skal også kontolleres og fordelingen af dem skal være rimelig.
A third decision we were faced with at Athens concerned the so-called British problem.
Under udgiftsfordelingen må der tages hensyn til det nødvendige i en overførsel af ressourcer fra de rigere til de fattigere lande. I øvrigt tror jeg, at med hensyn til pro cedurer for en fastsættelse og vedtagelse af budgettet, må Parlamentets beføjelser på ingen måde, hverken direkte eller indirekte, begrænses.
We all accepted that a feature of Community solidarity consists in not placing an exceptionally large burden on a country which, while its per capita income is lower than the Community average, derives a relatively small amount from expenditure under the budget because for historical reasons its agricultural production is relatively low.
Det europæiske Råd i Athen giver anledning til en forestilling om »noget-for-noget «, som er et begreb, der heller ikke kan accepteres i en økonomisk union.
Finally, as regards the Community's industrial strategy, it is reasonable that it should be so structured as to benefit all the regions of the Com munity.
Der må træffes foranstaltninger til, at de mindst udviklede regioner virkelig kan deltage i forskning i og over førsel af teknologi.
In the meantime, however, it will be necessary in the next few years to find a just solution but one which does not undermine certain basic principles.
Sideløbende må en række mindre gunstigt stillede industriformer i disse regioner styrkes. kes.
At the same time those regions need support for certain branches of industry which are not in such a strong position as others.
Man kan ikke forestille sig et Fællesskab, hvor de mindst udviklede lande i væsentlig grad opfattes som markeder for industrivarer fra mere udviklede med lemslande.
It is inconceivable that there should be a Community in which the less-developed countries are re garded principally as markets for the industrial products of the more developed Member States.
Endelig skal jeg anføre endnu en valgmulighed, ikke fordi jeg betragter den som mindre vigtig, men tværtimod fordi den er typisk for samtlige andre valgmuligheder, jeg har omtalt; den vedrører forholdet mellem de mindre udviklede og de mere udviklede lande i Fællesskabet.
Another option which I mention last, not because I feel it to be less important, but on the contrary because it is also a dimension of all the other options to which I have referred, concerns the relations between the less-developed and moredeveloped countries of the Community.
Det, som vi uden naturligvis at underkende Irlands geografiske placering, kalder nord-syd-problemet. met.
This, without of course ignoring Ireland's geographical situation, we refer to as the North-South problem.
I dag vil jeg begrænse mig til at komme ind på aspekterne i Athen-forhandlingerne.
Today I wish to restrict myself to aspects which were discussed in the Athens talks.
• På landbrugsområdet finder der en ulige behandling sted af landbrugsvarerne, for så vidt som de kommer fra den nordlige del af Fællesskabet eller fra middelhavsområdet.
I feel that it is now time, in order not to create false impressions as to what benefits or damage each country derives from participation in the Community, to see the extent of the effects on the balance of payments.
Varerne fra den nordlige del af Fælles skabet et stærkt beskyttede over for tredjelande, hvad der sammen med høje støttepriser får til følge, at der opstår enorme overskud.
This is because there is always a tendency to restrict ourselves to revenue and expenditure under the budget. For us in Greece the worsening of the balance of trade in the two years since full accession far outweighs any benefits we derive from the Community budget.
Thi vi har altid haft tendens til kun at tage budgetindtægter og -udgifter i betragtning.
In agriculture there is unequal treatment as be tween products from the north and those from the Mediterranean.
For Grækenlands ved kommende, nu hvor vi har været fuldgyldige medlem mer i to år, udgør forringelsen af handelsbalancen mere end det dobbelte af alle de fordele, vi får ud af Fælles skabets budget.
Northern products have greater protection visàvis non-menber countries and high rates of support which together have resulted in certain cases in the creation of enormous surpluses.
Med hensyn til det græske formandskab tror jeg, at vi i det omfang, det har været os muligt, har gjort vor pligt.
As regard the Greek Presidency, I believe that we fulfilled our obligations as far as possible.
Hvis vi ikke har kunnet blive enige, tror jeg ikke, at dette skyldes en utilstrækkelig teknisk forberedelse.
If we failed to agree I do not believe this was due to a lack of technical preparation.
Det skyldes derimod manglende politisk vilje og forestillingskraft.
It was due to a lack of political will and a lack of imagination.
En rationalisering af landbrugspolitikken betyder, at vi skal træffe foranstaltninger til en tilbagevenden til en normal situation samt foranstaltninger til forhindring af, at lignende overskud opstår for andre produkters vedkommende.
The rationalization of the agricultural policy de mands measures for a return to a normal situation and, in addition, measures for preventing the creation of such surpluses for other products.
Det er imidlertid rimeligt og logisk at påberåbe sig nødvendigheden af gennemførelse af be sparelser, når man fremsætter anmodning om, at EUGFL's interventioner skal reduceres dér, hvor der ikke er risiko for overskudsdannelse.
Is it, however, fair and reasonable, on the pretext of the need to achieve savings, to demand a reduction in EAGGF intervention where there is no danger of surpluses?
Visse former for støtte ydes således for at kompensere — om end virkningen er nok så begrænset — for mangelen på tilstrækkelige støtteforanstaltninger og for indrømmelser, som gøres over for tredjelande som led i Fællesskabets han delspolitik.
And this because a certain amount of assistance is given to compensate to some degree for the lack of adequate support and for the concessions granted to non-member countries within the framework of the Community's commercial policy? icy?
I den forbindelse vil jeg gerne pege på, at Det europæiske Råd i Athen såvel som tidligere topmøder har fået forelagt tekniske problemer, som burde være løst, og som skal løses af Rådet eller De faste Repræsentanter.
On this point I should like to emphasize that at the Athens European Council meeting, as at previous European Councils, points arose which should have been solved and must be solved at Council or Permanent Representative level.
Denne tendens til ikke at løse nogen problemer i et lavere led, men lade dem allesammen blive liggende til topmødet er et af Det europæiske Råds hjemsøgelser.
One of the unfortunate aspects of European Councils is the tendency not to solve any problem at a lower level and to heap everything onto the Summit.
Det er min opfattelse, og jeg henvender mig her til fremtidige formandskaber, at en af betingelserne for, at De europæiske Råd skal lykkes, består i en begrænsning af dagsordenen til vigtige politiske valg og store politiske beslutninger, som også Europas befolkninger kan forstå.
For future Presidencies, I feel a precondition for the success of a Summit is for the agenda to be kept to matters of substance—that is, to the major political options and decisions, those which can be understood by the peoples of Europe.
• Hvis der skal udvikles en autentisk og sammenhængende strukturpolitik, hvis der skal gennemføres kon vergens mellem økonomierne, og hvis forskellene efter hånden skal forsvinde, er det absolut nødvendigt at forøge strukturfondenes ressourcer i betragtelig grad.
To put this more plainly, when we start out with a situation where there is unequal treatment between northern and Mediterranean products the need to reduce agricultural expenditure cannot be distributed equally between northern and southern products.
Endelig er det rimeligt at være af den opfattelse, at Fællesskabets industristrategi skal være således udformet, at samtlige Fællesskabets regioner kan drage for del heraf.
Within that framework it is proposed that there be additional financing for the integrated Mediterranean pro grammes, which are absolutely necessary to coun ter both the structural problems caused by the
Fra det øjeblik det stod klart, at mødet var en fiasko, har vi ikke på noget tidspunkt forsøgt at skjule dette over for offentligheden, som nu kun udviser meget ringe interesse for Fællesskabet, enten fordi man ikke for står det, eller fordi man ikke tror på det, vi siger.
Once the failure had become evident, we did not at any moment attempt to cover it up visàvis a public opinion which is not much interested any more in the Community, either because it does not understand or does not believe what we tell it.
Til lidskrisen i befolkningerne over for Fællesskabet er i dag et spørgsmål, der er lige så alvorligt som den krise, der har ramt dets funktion.
The crisis of confidence which affects the attitude of our peoples towards Europe is today a matter just as grave as the crisis affecting the functionning of the Community.
At narre befolkningerne og at fortie fiaskoen ville have været de værste af alle løsninger.
To mislead European public opinion or cover up the failure would have been the worst option.
Det europæiske Råd i Athen dighed, hvormed han i tre dage har ledet Det europæiske Råds møder i Athen.
Athens European Council showed the impasse in its true colours and assumed the responsibility of not having discussion of the other matters which the meeting was to deal with.
Jeg vil gerne gøre opmærksom på, at vi ønskede — hvad der er helt naturligt — at Athen-mødet blev kronet med held.
I should like to state that we were, naturally, anxious that the Athens meeting be crowned with success.
Jeg har været vidne til formandens oprigtige europæiske engagement og til de bestræbelser, har han udfoldet, og vil tillade mig i dette parlament at sige, at han havde fortjent, at hans bestræbelser var kronet med held.
Unhappily, we achieved nothing like that result, since the European Council was a blatant failure... This is all the more alarming in that the problems over which the Community came to grief in Athens have been under discussion within the Community for many years now.
Ulykkeligvis har vi taget grundigt fejl, for Det europæiske Råd blev en fiasko (...), hvad der er så meget mere foruroligende, som de problemer, der førte til Fællesskabets fiasko i Athen, er problemer, som vi har beskæftiget os med i årevis.
Nevertheless, the shock could be good for Europe if we learn the lessons in time...
Det er klart, at den totale fiasko, især for så vidt angår dels Fællesskabets egne indtægter, som ethvert frem skridt inden for de integrerede programmer i middelhavsområdet er afhængigt af, dels omlægningen af Fællesskabets strukturfonde, aldeles ikke har gjort en løsning af de problemer, som Fællesskabet rejser for os, lettere.
Obviously its utter failure, particularly as regards the question of own resources, which is linked to the furthering of the integrated Mediterranean programmes, and on the question of reforming the structural Funds of the Community, does not at all help our attempts to solve the Community's problems.
Det er i øvrigt indlysende, at når det græske formandskab slutter, vil disse problemer igen komme i første række.
And plainly with the close of the Greek Presidency the problems will again come to the fore.
Der er imidlertid noget positivt i det forløb, begivenhederne fik.
However we do see something positive emerging from this turn of events.
»Nu ved Europa, at det er inde i en krise«, udtalte præsident Mitterrand.
1 should therefore like first to analyse the possible causes and them draw some conclusions.
Men det chok, vi har været udsat for, kan være til gavn (...), hvis vi i tide forstår at drage lære af fiaskoen (-.).
In considering what happened we must get down to basics and so shun any speculation on how far any particular Member State or individual was to blame.
Derfor vil jeg gerne indlede med en analyse af mulige årsager til denne fiasko og derefter drage de nødvendige konklusioner.
The fact of the matter is that the failure at Athens was a collective failure, for which nearly all the members of the European Council bear some responsibility, even though, as always, some were more flexible and others less so.
Det europæiske Råds eklatante fiasko berettiger på en måde nogle af de spørgsmål, som vi stillede til os selv med hensyn til, om der er eller ikke er politisk vilje til en grundlæggende omskabelse af Fællesskabet, hvorved den måde, det fungerer på, kan accepteres af samtlige medlemslande.
The blatant failure of the meeting bears out as it were some of our doubts as to whether we have the political will to undertake a substantial reorganization of the Community so that its function ing is acceptable to all the Member States.
Vi har mange gange peget på nødvendigheden af et minimum af ændringer i betragtning af, at der i løbet af de seneste 25 år ikke har fundet nogen tilpasning sted af Fællesskabets institutioner på trods af de omfattende ændringer, man har kunnet konstatere såvel inden for som uden for Fællesskabet.
We have repeatedly stressed the absolute need for certain changes, because of the lack of any adjustment of the Community's institutions in the last 25 years, despite immense changes in the situation within the Community and outside it.
I denne sammenhæng må man gå direkte til det væsentlige og således afholde sig fra at nære spekulationer om, i hvilket omfang den eller den medlemsstat eller person bærer ansvaret.
In this framework must be seen the suggestion we made that perhaps the time had come for a new Messina, where we would, without abandoning the spirit of the Treaty of Rome, reclarify our ideas about the important problems of our time.
I virkeligheden er fiaskoen i Athen en kollektiv fiasko, som næsten alle medlemmer af Det europæiske Råd er ansvarlige for, også selv om som altid, nogle har været mere, andre mindre, imødekommende. kommende.
In the Commission's view an initial cause lay in the preparation procedure agreed on in Stuttgart, in that this special peocedure not only hardened a tendency for the role devolving upon the European Council to swell out of all proportion... without real negotiation ever actually beginning: it also resulted in Member States tabling more and more proposals as alternatives to those of the Commission. sion.