natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Som udgangspunkt må det understreges, at det reelt er umuligt at basere sig på verdensmarkedspriserne, fordi de er meget svingende, og fordi de oftest kun gælder for marginale mængder.
All countries, in some way or another, give agriculture a particular role and special treatment compared with other sectors of the economy.
Derfor spiller landbruget for alle lande en særlig rolle, og derfor har landbruget i alle lande særlige ordninger i forhold til de andre erhvervssektorer.
It is impossible to rely solely on world prices, which fluctuate wildly since they only apply to residual, and often very small quantities after domestic demand has been met.
Det offentlige yder — i forskelligt omfang fra land til land — prisstøtte og indkomststøtte.
OECD figures show that public spending on agricultural price and income support varies considerably from one country to another.
Ifølge OECD udgjorde i 1977 det offentliges udgifter — i pris­ og indkomststøtte ti! landbruget — 7,5 pet. af landbrugets merværdi i New Zealand, 21,4 pet. i Norge og 27,3 pet. i Schweiz.
In 1977, the amount of expenditure in comparison with agricultural value added ranged from 7.5% in New Zealand to 21.4% in Norway and 27.3% in Switzerland.
Tallet for EF, 11,9 pet., lå i underkanten blandt OECD­landene sammen med USA (9,1 pet.) og Østrig (10,6 pet.).
The Community figure of 11.9% was at the lower end of the scale, close to the United States (9.1%) and Austria (10.6%).
Tilpasningen af »det grønne Europa« er ikke alene nødvendig fordi der også ydes landbrugsstøtte i andre lande; den er også nødvendig af følgende grunde:
This does not, however, render reform of the common agricultural policy any the less necessary.
□ Med oprettelsen af det fælles marked fulgte en væsentlig forøgelse af samhandelen med landbrugsvarer, en forbedring af kvaliteten og en forøgelse af forbruget; det fælles marked undgik mangelsituationer og spekulative svingninger på verdensmarke­det; og landbrugsmoderniseringen tog fart. . .
□ The establishment of the common market and the extraordinary development of agricultural trade resulting from it have increased both the consumption and quality of foodstuffs; the Community has been protected from shortages; the European market has escaped the speculative movements affecting the world market; moderni­zation of the agricultural sector has been stimulated.
Men udviklingen skabte også en række problemer: Produktionen er mængdemæssigt langt fra altid afpasset efter afsætnings­mulighederne, og indtil 1979 steg landbrugsfondens udgifter hurtigere end EF's samlede indtægter.
Nevertheless, this has in turn provoked a number of problems: the quantities produced have not always been matched to the needs of the market and, up until 1979, EAGGF spending increased faster than the Community's own resources.
Π Den fælles landbrugspolitik, som blev tilrettelagt i en økonomisk vækstperiode, befinder sig nu i en situation, der præges af energikrise, økonomisk stagnation, arbejdsløshed, valutarisk ustabilitet og inflation.
Π The common agricultural policy, which was conceived in a period of unprecedented economic growth, is now developing in the context of the energy crisis, a slowdown in growth, high unemployment, monetary instability and rising inflation.
') Se Europa-noter nr. 4/81: »EF's fælles landbrugspolitik«.
' See European File No 4/81: 'Europe's common agricultural policy'.
2) Se Europa-noter nr. 16/81: »30. maj­mandatet og EF's fornyelse«.
2See European File No 16/81: 'The 30 May mandate and the relaunching of the European Community'.
D Stigningen i Fællesskabets landbrugsudgifter skyldes adskillige forhold: Almindelig inflation, øget selvforsyning, udvidelse af den fælles landbrugspolitik til også at omfatte sektorer som frugt, grønsager og fårekød, indrømmelse af visse fordele til lande uden for EF, valutakurssvingninger, Grækenlands tilslutning osv. Denne udvikling har ikke været konstant: En kraftig afmatning i 1973/1974, derefter kraftig stigning indtil 1979 og derefter — som følge af, at EF's institutioner iværksatte besparelser — en mindre kraftig vækst fra 1979 til 1982.
□ There are many factors behind the increase in Community agricultural spending: inflation, the increase in the level of self­sufficiency, extension of the area covered by the common agricultural policy (particularly in the fruit and vegetable and sheepmeat sectors), the granting of concessions to various trading partners, evolution of world market prices, the accession of Greece, etc. The rate of increase has not been regular: there was a sharp downturn between 1973 and 1974, followed by a steady growth until 1979 and then a marked slowdown between 1979 and 1982, largely thanks to action taken by the Community institutions.
Disse besparelsesbestræbelser må videreføres og videreudvikles.
This action must be continued and expanded.
Ü Markedsudsigterne frem til 1988 for de væsentligste landbrugsprodukter viser, at produktionen i de fleste tilfælde fortsat vil vokse hurtigere end forbruget — uden at eksporten fuldt ud kan dække forskellen.
□ Output of many agricultural products is forecast to continue to rise faster than consumption between now and 1988, without always sufficient export openings to absorb the surplus.
Man må her erindre, at EF's landbrugseks­port i 1980 udgjorde otte pet. af verdenshandelen med landbrugsprodukter (medens EF's indførsel af landbrugsvarer var på 17 pet.).
It is worth noting that in 1980, Community farm exports represented 8% of world agricultural trade (while imports accounted for 17%).
I betragtning af verdensbehovet forekommer det rimeligt at fastlægge en politik, der har til formål at øge EF's eksport for i hvert tilfælde at fastholde markedsandelen.
Given world food needs, it seems reasonable to plan a policy aimed at increasing European exports, so as at least to retain the Community's current share of world trade.
I den forbindelse kan der eventuelt indgås langtidsaftaler især med udviklingslandene, som i 1980 aftog 51 pet. af EF's landbrugseksport.
This policy could include long·term supply contracts, particularly with developing coun­tries, which took 51% of Europe's farm exports in 1980.
Man må imidlertid gøre sig klart, at det mest virksomme middel mod sulten i verden er at udvikle udviklingslandenes egne ressourcer, hvilket EF i øvrigt bidrager til i større og større omfang.
But the fight against hunger in the world must primarily be carried on by developing the Third World's own food resources and the Community intends to contribute more and more to this.
Det vil sige, at man ikke i det uendelige kan regne med en forøgelse af EF's eksport og fødevarehjælp.
Indefinite increases in exports and food aid can no longer be counted upon.
Markedsordningerne: Hvad der må ændres
Market organizations: What must be changed
De vigtigste af de foranstaltninger, som Kommissionen har foreslået vedrørende mar­kedsordningerne, er:
The main measure for reform of the market organizations are as follows.
□ Korn: Kornproduktionen — hovedsagelig hvede, byg og majs — udgør 12 pet. af den landbrugsproduktion, der afsættes i EF.
□ Cereals: production of cereals, mainly wheat, barley and maize, represents 12% of the value of Community agricultural production.
I 1979­1980 steg kornproduktionen til 118 mio tons. Samtidig var importen på 18 mio tons og eksporten på 17 mio tons.
In 1979/80, it totalled 118 million tonnes, with imports of 18 million tonnes and exports of 17 million tonnes.
Hvis man fastholder den nuværende politik på kornområdet, ventes produktionen at andrage 135 mio tons i 1988.
Without changes in existing policy, production would reach 135 million tonnes by 1988.
Der vil opstå overskud — især som følge af den stigende import af kornsubstitutter til foderbrug (i 1980 svarede denne import til 14 mio tons korn).
This would lead to surpluses, particularly given the rapid increase in imports of cereals substitutes used for animal feed (in 1980, these imports represented the equivalent of 14 million tonnes of cereals).
Der er derfor fremsat forslag om flere foranstaltninger.
Several measures have been proposed by the Commis­sion.
Der skal fastsættes et årligt produktionsmål, som gradvis skal stige til 130 mio tons i 1988.
Firstly, the fixing of a production target of 130 million tonnes for 1988, with intermediary annual targets fixed each year: any surpassing of the permitted ceilings would result in a reduction in European intervention prices the following year.
Enhver overskridelse af denne udvikling skal året efter medføre en nedsættelse af EF's interventionspris. Samtidig skal EF­prisen gradvis nedsættes til den pris, som de amerikanske producenter får, så import af kornsubstitutter efterhånden bliver mindre tiltrækkende.
Secondly, the gradual alignment of Community prices with those received by US cereals producers, thus eventually making imports of cereals substitutes less attrac­tive.
Indtil da skal der lægges loft over importen af kornsubstitutter efter forhandling med eksportlandene.
In the meantime, ceilings on imports of cereals substitutes would be negotiated with the exporting countries.
Man bør i forbindelse med korn notere sig to detaljer: Produktionsmålene, der stiger til 130 mio tons i 1988, omfatter også produk­tionen af hård hvede til menneskeføde, selv om denne produktion naturligvis intet har at gøre med foderstofproblematikken.
The production of durum wheat, used in the manufac­ture of pasta and other foods, and not therefore as a fodder crop, should also be included in the 130 million tonnes target.
□ Mælkeprodukter: Mælkeproduktionen udgør 20 pet. af landbrugsproduktionens værdi. Ca.
In this sector, the payment of aid will be limited to the first 10 hectares for each producer.
»Bjergene« af smør og skummetmælkspulver har man stort set kunnet afsætte '), men der må stadig udvises stor forsigtighed.
□ Dairy products: milk production represents 20% of the value of agricultural produc­tion and takes place on some 1.8 million of the Community's 5 million farms.
Gribes der ikke ind i den nuværende politik, vil produktionen årligt stige mellem 1 og 1,5 pet., og mælkesektoren lægger allerede nu beslag på 30 pet. af landbrugsfondens udgifter til prisgarantier.
The 'mountains' of surplus butter and milk powder have now largely been disposed of,1 although strict prudence is still required. Without changes in existing policy, the annual increase in milk production will be between 1 and 1.5%.
Derfor foreslår Kommissionen, at leveringerne til mejerierne ikke må stige hurtigere end forbruget i EF (hvilket vil sige ca. 0,5 pet. om året).
The Commission proposes that, in future, deliveries to dairies should not increase faster than Commu­nity consumption (currently around 0.5% per year).
Spørgsmålet er hvilke metoder, man vil vælge for at opnå dette ?
But what precisely should be done to ensure that production remains at that level ?
Sidst i januar 1982 undersøgte EF­Kommissionen stadig proble­met i lyset af Ministerrådets reaktioner på Kommissionens forslag.
At the end of January 1982, the European Commission was still examining the problem in the light of ministers' reactions to its proposals.
□ Oksekød: Okse­ og kalvekød udgør værdimæssigt 16 pet. af landbrugsproduktionen i EF, og halvdelen af bedrifterne bidrager til denne produktion.
□ Beef: in value terms, beef and veal represent 16% of Community agricultural production and are produced on half the Community's farms.
Også her må man i de kommende år vente en hurtigere stigning i produktionen end i forbruget (1,5­2,0 pet. mod 0,7 pet.).
Here, too, the rate of increase in production over the next few years will be above that of consumption (1.5 to 2% as against 0.7%).
Kommissionen anbefaler en forsigtig prispolitik for at forebygge overskud som følge af, at prisstigninger presser forbruget over på andre kødsorter.
The Commission envisages a prudent price policy to discourage surpluses, since new price rises could well lead consumers to buy other meats.
Kommissionen foreslår, at EF i visse perioder begrænser eller helt indstiller sine interventionskøb.
The Commission proposes altering the intervention system by limiting or suspending intervention buying during certain periods of the year.
Producenternes indtægter vil man så til gengæld øge gennem en direkte støtte, der skal begrænses af et loft over, hvor meget der kan ydes til én bedrift.
Against this, new aids to support the incomes of specialist beef producers should be introduced, with a limit of aid per farm.
Π Svinekød, æg og fjerkræ: Disse produkter tegner sig værdimæssigt for 19 pet. af Fællesskabets landbrugsproduktion.
Ü Pigmea!, eggs and poultry: these products constitute 19% of the value of Community agricultural production.
Der menes ikke at være grund til at fastsætte produktionsmål eller nye medansvarsforanstaltninger for dette område, der kun i begrænset omfang er præget af støtteforanstaltninger. Eksporten vil formentlig kunne øges i kraft af den forholdsvis lavere kornpris.
The situation in this sector, where market support is limited, does not justify the fixing of production objectives or the definition of new co­responsibility measures.
□ Sukker: Fællesskabets sukkerordning fra 1968 er i juli 1981 blevet fornyet, og der skønnes ikke at være behov for ændringer på kort sigt.
□ Sugar: the Community market organization for sugar, introduced in 1968, was renewed in July 1981 and does not require modification in the short run.
Den nye ordning omfatter såvel roesukker og rørsukker som isoglucose (flydende sukker, som udvindes af majs, og som direkte kan erstatte andet sukker til industriel anvendelse).
The new regime applies to both beet and cane sugar and to the direct industrial substitute, isoglucose, obtained from maize.
Den nye ordning rummer en række ændringer, der har til formål at begrænse sukkeroverskuddet, men opretholder for yderligere fem sukkerkampagner en ordning, der er baseret på produktionskvoter med forskellig prisgaranti. Disse kvoter skal revideres for 1984/85 og for 1985/86.
Apart from certain changes aimed at curbing surplus production, the system of production quotas and differential price guarantees has been prolonged for the next five years, with reviews in 1984/85 and 1985/86.
Producenternes medansvar skal efter den nye sukkerordning dække samtlige omkostninger ved afsætning af overskudsproduktionen.
Producers are responsible for all financial losses involved in disposing of surpluses they produce.
Endvidere rummer ordningen de særlige regler for import af præferencesukker fra Indien og en række Lomé­lande i Afrika, Vestindien og Stillehavet.
There are also special provisions governing preferential imports from India and the ACP countries which are signatories of the Lomé Convention.
Π Middelhavsprodukter: Såvel under indtryk af udsigten til Portugals og Spaniens indtræden i EF, som under hensyntagen til, at Grækenland allerede i 1981 er indtrådt, har Europa­Kommissionen i oktober 1981 foreslået en række foranstaltninger med det formål at forbedre markedsordningerne for en række middelhavsprodukter.
□ Mediterranean products: to take account of the future accession of Portugal and Spain to the Community, and that of Greece in 1981, the European Commission drew up a'series of measures in October 1981, designed to improve various market organizations.
Dette vanskeliggøres af, at produktionen varier så kraftigt fra år til år. Kommissionen foreslår her en ændring af interventi­onsmekanismen2), for at der kan gennemføres en obligatorisk forebyggende
• Wine: production varies considerably from one year to the next and the Commu­nity aim should therefore be to avoid any widening of the gap between production
destillering, såfremt høsten er alt for overvældende.
and consumption. The Commission proposes to modify the intervention arrange­ments ' in order to allow compulsory preventive distillation in the event of a super­abundant harvest.
Andre foranstaltninger går ud på at begrænse nyplantning, forbedre høsten, øge alkoholindholdet og støtte afsætningen — især ved at afskaffe en række diskriminerende beskatningsformer i visse medlemslande.
Other measures envisaged concern planting restrictions, the enrichment of wine by added sugar, an increase in the minimum alcoholic content and stimulation of consumption, chiefly by the abolition of discrimina­tory taxes.
Europa­Kommissionen har foreslået en række foranstaltninger, der går ud på at fremme afsætningen, tilskyn­de producenterne til frivilligt at omstille til andre produktioner, aftale en begræns­ning af importen af andre vegetabilske olier til det nuværende niveau og i givet fald indføre en ikke­diskriminerende beskatning af disse olier.
The Commission has therefore proposed various measures to encourage consumption of olive oil and voluntary conversion of producers to other forms of farming, to negotiate a freeze on imports of other vegetable oils at their current levels and, as a final resort, a non­discriminatory tax on imports.
Endvidere foreslås fastsat et produktionsmål (3,3 mio tons i 1988) for at begrænse væksten af raps­afgrøderne.
In addition, a production target of 3.3 million tonnes by 1988 has been fixed for colza.
• Frugt og grønsager. Europa­Kommissionen foreslår, at man styrker producentor­ganisationerne og kontrollen med overholdelse af kvalitetsnormerne.
Fruit and vegetables: the Commission plans to strengthen the role of producer organizations and tighten controls on quality standards.
Den foreslår videre at forbedre interventionssystemet ved kraftige prisfald og at udvide prissy­stemet til også at omfatte importen.
It also suggests improv­ing the intervention system for dealing with cases of market disruption and extending the minimum import price system.
Der bør fastsættes produktionsmål for æbler (6 mio tons) og for forarbejdede tomater (4,5 mio tons).
Production targets should be fixed for apples (6 million tonnes) and processed tomatoes (4.5 million tonnes).
For sydfrugter, hvor balancen forrykkes når Spanien indtræder, foreslår Europa­Kommissionen at ændre og udvide den nuværende omstruktureringsplan, så den bliver mere effektiv og samler sig mere om de regioner, der har mest brug for at omstille sig til de nye konkurrenceforhold.
For citrus fruits, where the accession of Spain would alter the present balance appre­ciably, the Commission proposes to extend and modify the existing restructuring plan, making it both more effective and more directly centred on those regions most in need of Community aid to meet increased competition.
Endvidere må der træffes foranstaltninger, der kan lette afsætningen i de medlemslande, der ikke selv producerer sydfrugter.
In addition, measures will be taken to improve sales outlets in non­producer member coun­tries.
Samtidig med disse foranstaltninger vedrørende priserne og støtten til sikring af de enkelte markeder vil Kommissionen forbedre det europæiske landbrugs almindelige vilkår:
In line with price and market support measures, the Commission plans to improve the overall position of Community agriculture.
EF bør støtte omstilling og spredning af produktio­nerne, nye produktionsmetoder og nye produktioner.
Production should be reshaped and diversified and new products and systems of production developed.
Forskning og udbredelse af resultaterne må bidrage til modernisering af landbruget.
Agricultural research should be stepped up to help modernize farming.
Endelig må der ofres særlig opmærksomhed på de vanskeligt stillede regioner. Således foreslår Europa­Kommis­sionen at iværksætte integrerede udviklingsprogrammer for middelhavsregionen.
Finally, particular atten­tion should be given to the poorer regions, and the Commission proposes imple­menting integrated development programmes for the Mediterranean regions.
□ Alternative produktioner og energi.
□ Alternative production and energy: it is not easy to find alternative products to replace those already in surplus.
Det er ikke let at finde produktioner, som kan erstatte de. der i øjeblikket fører til overskudsproduktion.
The Community is already backing increased
Fællesskabet støtter allerede en forøgelse af produktionen af ærter, bønner og hestebønner, fordi de kan give foder et proteintilskud.
' See European File No 12/80: 'A future for Europe's wine'.
Udover de energispareforanstaltninger, som man ifølge Kommissionen bør følge op og støtte, må man gøre en særlig indsats for at udvikle nye og alternative energikilder.
production of peas, beans and kidney beans, which provide protein for animal feeds.
Både som producent og forbruger kan landbruget spille en betydelig rolle i denne forbindelse: Ved at anvende solenergi, ved at udnytte energien i visse afgrøder og en række affaldsprodukter osv. Det kræver en øget indsats med hensyn til forskning og udvikling — fra Fællesskabets side, fra medlemsstaternes side og fra landbrugets side.
Better management of existing woodland and increased afforestation would lead to a better use of marginal farmland, improve wood and paper supplies and thus ease the Community's balance of payments and of course contribute to environmental protection.
Π Direkte indkomststøtte.
Apart from energy conservation which should be continued and encouraged, the Commission feels that a particular effort should be made to develop new and alternative energy sources.
Det er først og fremmest gennem prisstøtten, at den fælles landbrugspolitik bidrager til sikring af landbrugernes indkomster.
All this would require an increased research and development effort on the part of the Community, the Member States and farmers themselves.
Men hertil kommer på visse områder direkte støtte med det formål at supplere indtægterne fra salg af produkterne.
Π Direct income aids: the common agricultural policy helps maintain farmers' incomes primarily by supporting prices. But sometimes direct aids to supplement receipts from the market are required.
Kommissionen skønner det rimeligt at indføre nye foranstaltninger af denne art på visse områder, som f. eks. oksekød, og ved at koncentrere støtten om de producenter, som har mest brug for det, og som af den økonomiske situation hindres i at finde anden beskæftigelse i industrien.
The Commission feels that new measures of this type could be introduced in certain sectors, such as beef farming, so as to concentrate spending on producers who have the most need and who are prevented from finding alternative employment in industry by the current economic situation.
Sådanne støtteforanstaltninger må natur­ligvis tilrettelægges under hensyntagen til udviklingen i landbrugsindkomsterne, de årlige prisfastsættelser og de budgetmæssige muligheder.
These mea­sures would obviously have to take account of the evolution of farm incomes, the annual price fixing decisions and the overall budgetary situation.
Gennemført generelt vil de være for kostbare.
If they became a general rule, the expense would be far too high.
Europa­Kommissionen er foruroliget over, at medlemsstaterne i mange tilfælde ikke respekterer hverken EF's konkurrenceregler eller de aftalte procedurer.
The European Commission is concerned that in some cases, the Member States do not always respect European competition rules on the procedures laid down for joint agreement.
Nationale støtteordninger — heldigvis af begrænset omfang — skaber således konkur­renceforvridninger på det fælles marked og giver anledning til nye udgifter.
Certain national aids, fortunately a very small minority, provoke distortions of competition on the common market and extra expenditure. Stricter discipline is therefore required.
Det er nødvendigt at gennemføre en strammere disciplin.
The Commission will take systematic action in cases of infringement.
Kommissionen agter nu systema­tisk at skride ind over for traktatkrænkelser, men for at afklare situationen foreslår den en forordning, der klart inddeler national støtte i tre grupper: tilladt støtte, forbudt støtte, og støtte, som medlemslandene er forpligtet til at underrette Kommissionen om.
To clarify the situation, the Commission intends to draw up a regulation specifying which aids a Member State must notify, which are prohibited and which are authorized.