natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Når man undersøger ODP ud fra de fem faktorer, der er blevet brugt til at identificere styringernes relative evne til at opfylde deres målsætninger, ser man, at styringsmidlets udformning og administration, der stort set blev kopieret efter IDC, gjorde det muligt for det at være et effektivt instrument med hensyn til at styre (dvs. kontrollere) lokaliseringsadfærden.
Examined from the point of view of the five factors used to identify the relative abilities of controls to achieve their objective, the ODP's de sign and administration, largely copied from the IDC, allowed it to be an effective device for controlling (i.e. constraining) locational behaviour.
Dets manglende evne til at bevirke udflytninger over lange afstande i særligt stort omfang kan have bevirket, at administrationen slog sig til tåls med at stimulere flytninger over korte afstande.
Its inability to achieve any significant degree of long distance relocation may have caused the administration to be content with stimulating short distance moves.
Dette bekræftes af, at en stor procentdel af de ikke-spe-kulationsprojekter, der blev afslået, var i stand til at opnå ODP-godkendelse på andre lokaliseringssteder i Sydøstengland.
This is evidenced by the fact that a large proportion of the non-speculative refusals were able to gain ODP approval for other locations in the South-East.
De faktorer, der begrænsede mobilitetspotentiellet inden for kontorsektoren under den daværende regionalpolitik for kontorvirksomheder, bidrog naturligvis til denne indstilling. Efter som kontorvirksomheder som regel ikke ville foretage udflytninger over lange afstande, var det bedre at dirigere dem til acceptable lokaliseringer i Syd østengland end ved at føre en hård politik for udflytning over lange.afstande at bevirke, at de opgav projektet eller benyttede sig af et af "smuthullerne" for at gennemføre projektet i den ønskede lokalisering.
The factors limiting the mobility potential of the office sector under the then existing regional office policy obviously contributed to this approach.
Vor undersøgelse af Agrément har påvist, at det er et relativt effektivt in strument, hvis man antager, at det har en mærkbar effekt på lokaliseringsadfærden, som ikke er afslagsrelateret.
Our examination of the Agrément has shown it to be a relatively effective instrument on the assumption of a significant non-refusal related effect on locational behaviour.
Til støtte for denne konklusion kan anføres, at Agrément opfylder de to forudsætninger for et relativt effektivt instrument.
In support of this conclusion, the Agrément fulfils the two preconditions for a relatively effective instrument.
Når man betragter Agrément i dets rolle som agglomerationsstyringsmiddel, ser man, at det både har en omfattende dækning og er i stand til at meddele afslag, når dette er påkrævet.
From the point of view of an agglomeration control, the Agrément is a control having both comprehensive coverage and capable of issuing refusal where necessary.
Styringsmidlets omfattende dækning er en følge af dets udformning, som bevirker, at det efter nogen tids forløb vil virke som en ved varende styring af virksomhedernes lokaliseringsadfærd', samtidig med at det styrer etagearealanvendelsen.
The comprehensiveness of the control follows from its design which results in it eventually being a continuous control on firm's locational be haviour as well as being an occupation control.
Derfor findes de "smuthuller", der findes ved de britiske styringer - udnyttelsen af det eksisterende etageareal eller byggeri under maksimumsgrænsen for fritagelse - ikke ved Agrément-styringen, hvor det
Thus, the 'loopholes' found in the UK controls - the use of existing floorspace or construction below
- 171 - eneste legale "smuthul" består i at etablere en ny virksomhed af en størrelse, der ligger under fritagelsesgrænsen.
- 162 the exemption limit - are not found in the Agrément where the only legal 'loophole' is to set up a new firm of a size below the exemption limit.
Muligheden for at afslå projekter skyldes både DATAR's stærke position i det besluttende organ og den almindelige praksis med at afslå ansøgninger fra de virksomheder, der tydeligvis har et potentiel for forhandling, men som ikke er rede dertil.
The ability to refuse projects arises because of both the strength of the DATAR in the decision-making body and the general practice of refusing the applications of these firms who display a potential for negotiation but who are unwilling to do so.
Bortset fra disse generelle punkter har vi set, at proceduren administreres på en sådan måde, at ansøgninger om mere perifere lokaliseringer inden for regio nen behandles med større velvilje, hvorved koncentration søges mindsket ved hjælp af udflytning.
Apart from these general points, we have seen that the procedure is practised in such a way as to treat more favourably applications for more peripheral locations within the region, thereby attempting, by way of desserrement, to reduce congestion.
Vi har imidlertid bemærket, at der er sket en betydelig forøgelse af koncentrationsgraden, målt i daglige bolig-arbejdsstedrejser, men selv om vi er i stand til at sige, at situationen ville have været værre uden styringen, kan vi ikke udmåle, i hvor høj grad dette ville have været tilfældet på grund af de begrænsede statistiske data.
We have, however, noted that congestion, as measured by daily commuting information, has increased considerably, but if we are able to say that the situation would have been worse in the absence of the control we cannot measure the degree to which this has been so given data limitations.
Når man betragter Agrément som regionalpolitisk instrument, synes det at være i besiddelse af cie nødvendige procedurer for at omsætte kontrol til spredning.
From the viewpoint of a regional policy, the Agrément appears to have the necessary procedures to turn constraint into diversion.
Også i dette tilfælde er den begrænsede mulighed for at bruge "smuthuller" en" relevant faktor, medens proceduren har potentiel til at integrere styringen med den øvrige regionalpolitik.
Again, the limited potential to use 'loopholes' is a relevant factor here, while the procedure has the potential to integrate the control with the rest of regional policy.
Dette er en følge af den almindelige procedure at indgå aftaler ved forhandling, hvorved der gives godkendelse til gengæld for en "erstatningsudflytning" i en aftalt lokalisering, hvor DATAR muligvis kan være i stand til at sikre, at det udflyttede projekt får den maksimale bistand.
This follows from the general procedure of reaching agreements through bargaining whereby approval is granted in return for a 'compensatory relocation' in an agreed location where the DATAR may also be able to ensure that the re located project receives the maximum assistance.
Dette gælder især for de "contrats de Localisation", som indgås med de større koncerner.
This is particularly so in terms of the Contrats de Localisation made with the larger concerns.
En faktor, der i nogen grad modvirker den større indbyggede dirigeringseffekt, som Agrément har (f.eks. når "erstatningsudflytningen" som regel skal foretages i et udpræget problemområde, i modsætning til hvad der er tilfældet i Det forenede Kongerige, hvor administrationen nøjes med at dirigere projekterne til de støttede områder i almindelighed), er at der i modsætning til, hvad der er tilfældet med IDC, i en betydelig del af det franske territorium, især Bassin Parisien, hverken findes styringsmidler eller udviklingsfremmende foranstaltninger.
Somewhat counteracting the greater inbuilt directional effect of the Agrément (i.e. where the 'compensatory relocation' generally has to go to a serious problem area, in comparison to the United Kingdom where the administration is content to steer projects to the assisted areas in general) is that fact that, unlike the IDC case, a considerable part of the French territory, particularly the Paris Basin, is neither subject to controls nor incentives.
De virksomheder, der "tvinges ud" af Parisregionen på grund af styringsmidlerne, har således valget mellem at foretage en lokalisering i de ikkestøttede områder, der ligger forholdsvis nær ved hovedstaden, eller flytte til de mere fjerntliggende støttede områder.
Thus, those 'pushed out' of the Paris region because of the controls have the option of locating in nonassisted areas relatively close to the capital or going to the more distant assisted areas.
Vi har omtalt (jfr. afsnit 4.2.1.2.), at 57% af de arbejdspladser, der blev oprettet ved at decentralisere projekter, forblev inden for Bassin Parisien, medens yderligere 8% gik til andre ikkestøttede områder.
We noted (cf. Section 4.2.1.2) that 57% of the employment in decentralizing projects remained within the Paris Basin with a further 8% going to other nonassisted areas.
Dette mønster har imidlertid stor lighed med mønstret i Det forenede Kongerige, hvor ca. 48% af de projekter, der flyttede ud af den sydøstlige region i perioden 1960-1965, forblev inden for den stort set ikkestøttede sydlige del af landet,!) por sg vidt som man kan sammenligne så danne forhold, tyder dette på, at der, alt andet lige, ikke er nogen særlig forskel på det britiske system (der styrer donor-regionen og de tilgrænsende regioner) og det franske system (der kun styrer donor-regionen, men som har et stærkere dirigerende element).
This pattern is however quite similar to that in the United Kingdom where, in the 1960-65 period, about 48% of projects moving out of the South-East stayed within the largely nonassisted south of the country.1 To the extent that such things can be compared, it would suggest that, ceteris paribus, there is little to choose be tween the UK (controlling the donor plus adjacent regions) and French (controlling only the donor region but having a stronger directional element) systems.
Agglomerationsbestemte styringsmidler må have et højt potentiel til effektivt at bringe adfærden under kontrol, medens regionalpolitiske styringsmidler ikke blot må have dette potentiel, de ma også være i stand til at omsætte kontrol til spredning.
163 icy controls not only must have this, but must be able to turn constraint into diversion.
Der er tilsyneladende ikke nogen bestemt, enkel måde, hvorpå disse betingelser bedst kan opfyldes, eftersom der er store forskelle både inden for den re lativt effektive gruppe og inden for den relativt ineffektive gruppe.
There appears to be no single best way to fulfil these conditions, since there are major differences within the relatively successful group as well as within the relatively ineffective group.
For eksempel kan den første betingelse, kontrolpotentiel, opnås på forskellige måder.
Taking the first condition, constraint potential, this can be reached in dif ferent ways.
En af faktorerne er styringens dækning, som ikke alene bestemmer sty ringens mulighed for at identificere mobile eller inacceptable projekter, men som også bestemmer, i hvor høj grad der er mulighed for, at man kan benytte sig af valgmuligheder, der ikke er underkastet .styringen, for at kunne gennem føre projektet i lokaliseringen inden for det styrede område.
One factor is the comprehensiveness of the control, which not only determines the potential of the control to identify mobile or unacceptable projects, but also determines the availability of non-controlled options to allow realization in the controlled area location.
En anden faktor er politikkens stringens, både den "interne" og "eksterne".
A second factor is the stringency of policy, both 'internal' and 'external'.
Den "eksterne stringens" kan have sin største virkning ved at medføre, at virksomhederne en ten ikke indgiver ansøgning eller ændrer projektet inden ansøgningen, medens den "interne stringens", dvs. evnen til at meddele afslag, bestemmer, med hvilken styrke administrationen er i stand til at forfølge målsætningerne for po litikken.
'External stringency' may have its major impact in causing firms not to apply or to modify prior to application, while 'internal stringency', the ability to issue refusal, deter mines the strength by which the administration is able to pursue policy objectives.
Den interne stringens har udtrykt i afslagsprocenter stor betydning for den samlede styringskapacitet vedrørende virksomhederne; indirekte kontrol metoder kan være vigtige for & ~z målsætningerne for politikken opfyldes, men det er blevet påvist, at dette afhænger af administrationens evne til at for følge målsætningerne ved hjælp af afslag. Med hensyn til den anden betingelse, decentralisering, som kun gælder for re gionalpolitiske styringsmidler, er der to vigtige aspekter.
In terms of the second condition, diversion, which applies only to regional policy controls, two aspects are important.
For det første er dækningens omfattende karakter også her vigtig, idet den bestemmer, hvilke andre valgmuligheder virksomhederne har foruden udflytning, og for det andet bidrager forbindelsen med resten af den regionalpolitiske foranstaltningsbuket, og de måder, hvorpå man kan forfølge denne målsætning, til at bestemme politik kens dirigeringskapacitet.
Firstly, comprehensiveness of coverage is again important, in that it determines the options, other than re location, open to firms and, secondly, the link with the rest of the regional policy package, and the way in which this can be pursued, helps determine the steering capacity of the policy.
I praksis er der blevet brugt forskellige metoder til at forbinde styringsmidler og udviklingsfremmende foranstaltninger, de to vigtigste er aftaler, der er opnået ved hjælp af vejledning og forhandling.
In practice, different ways of linking con trols and incentives have been used, the two main ones being information proving and bargaining agreements.
Medens disse krav gør det muligt for os at sammenfatte de betingelser, som sty ringsmidlerne må opfylde, er deres resultater eller mangel på resultater af hængige af en lang række tilgrundliggende faktorer. Dette er især tydeligt for de styringsmidlers vedkommende, som kun har en ringe effektivitet.
While these requirements allow us to summarize the conditions that controls must fulfil, their achievement or non-achievement is related to a variety of underlying factors.
Autorisationen og SIR har af forskelligartede årsager været ude af stand til at have en reel kontroleffekt på erhvervslivets adfærd, medens ODP, der opfylder be tingelsen for kontroleffekten, har været ude af stand til at omsætte denne til decentralisering.
The Authorization and SIR, for differing reasons, were unable to have a real constraint effect on business behaviour while the ODP, fulfilling the constraint effect condition, was unable to turn this into diversion.
For så vidt angår Autorisationen og SIR, bør vi imidlertid bemærke, at de vanskeligheder, som de ovennævnte faktorer medførte for dem, også er blevet forstærket af landets økonomiske situation.
However, in terms of the Authorization and SIR, we should note that the difficulties they encountered from the factors described above were also supplemented by the state of the economy.
I de sidste par år har de relativt effektive styringsmidler, især IDC og'Agrément, haft et langt lavere potentiel for at opfylde decentraliseringsmålsætningerne på grund af de svækkelser af disse styringsmidler, der 'er blevet forårsaget af den økonomiske tilbagegang.
In the last few years, the re latively effective controls, particularly the IDC and Agrément, have had a much lower potential to achieve diversion objectives given relaxations of these controls resulting from the recession.
Derfor er der, når man sammenligner styringsmidlerne efter 1974, sket en tilnærmelse af deres forskellige relative effektivitet i forhold til tidligere perioder.
Thus, comparing the controls since 1974, the gap between their differing relative effectiveness is much narrower in comparison to previous periods.
Vi har hidtil ved gennemgangen af styringsmidlerne behandlet deres relative evne til at opfylde deres målsætninger, som antagelig svarer til de gunstige virkninger af disse politikker.
So far, we have discussed the controls in terms of their relative abilities to achieve their objectives which, we can assume, correspond to the benefits of these policies.
Styringsmidlerne kan imidlertid ved forfølgelsen af deres målsætninger, især fordi de lægger bånd på virksomhedsadfærden, medføre en lang række omkostninger for private virksomheder, for de områder, der er undergivet styring, og for landet som helhed.
However, in pursuing their objectives the controls, particularly because they place constraints on firm behaviour, can result in a variety of costs to private firms, to the areas subject to control and to the
I dette afsnit vil vi derfor undersøge styringsmidlerne ud fra denne synsvinkel.
- 164 - nation as a whole. In this section we therefore examine the controls from this perspective.
En sådan be regning er imidlertid ikke mulig, fordi de statistiske data og metodologierne er begrænsede, I det foregående afsnit omtalte vi vanskelighederne ved at gen nemføre en fuldstændig analyse af styringsmidlerne udtrykt ved deres målopfyldelse.
Such a calculation is, however, not possible given data and methodological limitations. In the previous section, we noted the difficulties of fully analysing the controls in terms of goal achievement.
I dette afsnit er vanskelighederne større, hvilket først og fremmest skyldes mangelen på brugbare oplysninger. Selv om vi kunne nå frem til en net toressourceeffekt, ville dette ikke fortælle hele historien, såfremt vi accepterer, at styringsmidlerne har både socialpolitiske og økonomiske målsætninger.
In this section, the difficulties are greater, primarily because of a lack of useful information.
Mange virksomheder har hævdet, at styringerne har medført, at de har måttet af holde udgifter, som ikke ville have været nødvendige, hvis det ikke havde været for politikken.
Many firms have argued that the controls have caused them to bear costs which they could not have had to in the absence of the policy.
De hævder, at de som følge heraf for eksempel har skabt færre nye arbejdspladser, end det ville have været tilfældet i en situation, hvor der ikke havde eksisteret nogen politik.
As a result, they claim that they have created, for example, less employment than would have been the case in a no-policy situation.
I dette afsnit vil vi derfor forsøge at undersøge svælget mellem virksomhedens "den første løsning er den bedste"-stra-tegier - hvad de ville have gjort, hvis der ikke havde været nogen styring -og deres adfærd som følge af styringens funktion eller dens blotte eksistens.
In this section we therefore try to examine the gap between firms' first best strategies - what they would have done in the absence of control - and their behaviour subsequent to the operation or existence of the control.
I det omfang strategierne under en styring er forskellige fra strategierne ti den en styring, kan styringerne have følgende "negative" virkninger for virk somhederne:
To the extent that policy-on strategies differ from policy-off ones, the con trols can have the following 'negative' effects on firms:
- Opgivelse af projektet. - Flytning til udlandet.
(a) Abandonment of the project; (b) Relocation abroad;
- En eller anden ændring, der muliggør, at projektet kan blive gennemført inden for det styrede område.
(c) Some modification to allow the project to be realized in the controlled area;
- "Tvungen" udflytning til de støttede områder.
(d) 'Forced' relocation to the assisted areas.
- For så vidt angår direkte virkninger, er krav om betaling af en afgift eller afslag på ansøgningen om tilladelse de almindeligste måder, hvorpå disse virk ninger kan opnås.
(a) In terms of direct effects, the requirements to pay a tax or the refusal of the permit application are the main ways in which these effects can result.
Imidlertid hører selv godkendelsesprocedurerne til denne kategori, eftersom en godkendelse forudsætter, at der først foretages en ændring af projektet (med hensyn til størrelse eller lokalisering i det styre de område), eller den kan gøres betinget af, at der indgås aftaler om en pak-
However, even approval procedures fall into this category, since approval may first require the modification of the project (in terms of size or location in the controlled area), may be dependent upon package deals (cf. the Agrément) or on conditions placed on the approval (e.g. that existing premises be demolished).
- De indirekte måder, hvorpå styringerne kan have de ovennævnte virkninger, fremkommer som følge af, at virksomhederne holder sig tilbage på grund af styringsmidlets blotte eksistens, dets tidligere virkning for dem (f.eks. tidligere afslag) eller som et resultat af uformelle samtaler (uformelt af slag) ,
(b) The indirect ways in which controls can result in the above effects follow from firms being discouraged simply by the existence of the control, by its previous effect on them (e.g. previous refusal) or as a result of in formal discussions (informal refusal).
I almindelighed er det mindre vanskeligt at måle de direkte virkninger i det mindste, når det drejer sig om tilladelsessystemerne, hvor undersøgelser af adfærden efter afslag kan identificere disse virkninger.
In general the direct effects are less difficult to measure, at least from the point of view of the permit systems, where postrefusal behaviour studies can identify these effects. The indirect effects represent a more serious dif-
De indirekte virkninger frembyder et mere alvorligt problem, fordi det i almindelighed er vanskeligt at identificere sådanne tilfælde.
165 ficulty because of the general problem of identifying such cases.
Under denne forudsætning kan vi under søge styringsmidlerne i disse henseender.
Given this, we can examine the controls in these respects.
For så vidt angår formelt afslag, bemærkede vi tidligere i afsnit 4.2.1.1, at 13% af projekterne blev opgivet, og 1% blev udflyttet til udlandet som følge af afslag.
In terms of formal refusal, we previously noted in Section 4.2.1.1 that 13% of projects were-abandoned and 1% relocated abroad following refusal.
Opgivelsesprocenten på 13% for projekter, der blev opgivet på grund af afslag, bør imidlertid korrigeres ved at tage de projekter med i be tragtning, som også ville være blevet opgivet, hvis der ikke havde været nogen styring.
The 13% refusal-induced abandonment rate should however be standardized to take ac count of projects which would have been abandoned in the absence of control.
For perioden 1961 til 1972 var der en gennemsnitlig opgivelsesprocent på ca. 25% for projekter, der opnåede godkendelse, i regionerne i Sydøstengland og West Midlands.
For the period 1961 to 1972, the average abandonment rate for projects gaining approval in the South-East and West Midland regions was approximately 25%.
Den almindeligste reaktion på afslag var imidlertid at gennem føre projektet inden for det styrede område ved at bruge et af "smuthullerne": 25% af de afslåede projekter blev gennemført ved at udnytte eksisterende etageareal og 25% ved nybyggeri under fritagelsesgrænsen.
This therefore suggests a refusal-induced abandonment rate of about 10%. How ever, the main response to refusal was to proceed in the controlled area by using one of the 'loopholes'; 25% of the refusals proceeded by using existing floorspace and 25% by new construction below the exemption limit.
Der foreligger ingen beskæftigelsesdata (i form af den skønnede ekstra beskæftigelse, som projektet har medført) i denne undersøgelse.
No employment data (in the form of the estimated additional employment of the project) is available in this study.
Vi har følgelig ingen angivelse af størrelsen af det beskæftigelsestab, der er opstået som følge af de tilfælde, hvor projekter er blevet opgivet eller flyttet til udlandet, eller i hvilket omfang brugen af "smuthuller" for at undgå styringen har medført en reduktion i den potentielle oprettelse af nye arbejdspladser for de pågældende virksomheder.
Consequently, we have no indication of the size of the employment loss resulting from the abandonment and international relocation cases or the extent to which the use of 'loopholes' to avoid the control resulted in a reduction of potential job creation for the firms concerned.