natgillin/translations-raw huggingface dataset:
— Direktiv 75/129 af 17. februar 1975 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kollektive afskedigelser; dette direktiv forpligter arbejdsgiveren til at høre arbejdstagernes repræsentanter med henblik på at nå frem til en aftale om mulighederne for at begrænse eller undgå afskedigelserne eller afbøde de negative virkninger heraf.
(i) Directive 75/129/EEC of 17 February 1975 on the approximation of the laws of the Member States relating to collective redundancies: this instrument compels the employer to consult workers through the staff representatives, with a view to reaching an agreement on the possibilities of avoiding collective redundancies or reducing the number of workers affected and mitigating the consequences.
— Direktiv 77/187 af 14. februar 1977 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes retligheder i forbindelse med overførsel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter; dette direktiv sikrer, at arbejdsgiver/arbejdstagerforholdet overføres fra sælgeren til køberen, og at arbejdstagerne beskyttes mod afskedigelser, der udelukkende har deres årsag i overdragelsen.
(ii) Directive 77/187/EEC of 14 February 1977 on the approximation of the laws of the Member States relating, to the safeguarding of employees' rights in the event of transfers of undertakings, businesses or parts of businesses : this instrument guarantees the transfer of employment relationships from the transferor to the transferee and workers are protected against dismissal solely on grounds of the transfer.
- Direktiv 80/987 af 20. oktober 1980 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om beskyttelse af arbejdslagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens.
(iii) Directive 80/987/EEC of 20 October 1980 on the approximation of the laws of the Member States relating to the protection of employees in the event of the insolvency of their employer.
— Direktiv 75/117 af 10. februar 1975 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om gennemførelse af princippet om lige løn til mænd og kvinder.
(i) Directive 75/117/EEC of 10 February 1975 on the approximation of the laws of the Member States relating to the application of the principle of equal pay for men and women.
- Direktiv 76/207 af 14. februar 1976 om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse saml arbejdsvilkår.
(ii) Directive 76/207/EEC of 14 February 1976 on the implementation of the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training and promotion and working conditions.
- Direktiv 79/7 af 19. december 1978 om gradvis gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring.
(iii) Directive 79/7/EEC of 19 December 1978 on the progressive implementation of the principle of equal treatment for men and women in matters of social security.
- Direktiv 86/378 af 24. juli 1986 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder inden for de erhvervstilknyttede sociale sikringsordninger.
(iv) Directive 86/378/EEC of 24 July 1986 on the implementation of the principle of equal treatment for men and women in occupational social security schemes.
— Direktiv 86/613 af 11. december 1986 om anvendelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder i selvstændige erhverv, herunder i landbrugserhverv, samt om beskyttelse af kvinder i selvstændige erhverv i forbindelse med graviditet og barsel.
(v) Directive 86/613/EEC of 11 December 1986 on the application of the principle of equal treatment between men and women engaged in an activity, including agriculture, in a selfemployed capacity, and on the protection of selfemployed women during pregnancy and motherhood.
På det meget vigtige arbejdsmiljøområde skal det desuden nævnes, at der i juni 1974 blev oprettet et rådgivende udvalg for sikkerhed, hygiejne og sundhedsbeskyttelse på arbejdspladsen, som skal bistå Kommissionen med at udarbejde forslag på dette felt.
Still in the broad area of the working environment, mention should also be made of the creation, in June 1974, of an Advisory Committee on Safety, Hygiene and Health Protection at Work, whose task is to assist the Commission in preparing proposals in this area.
Der blev således i juni 1978 vedtaget et første handlingsprogram, og som led i gennemførelsen af dette er der vedtaget adskillige retsakter :
The first action programme was adopted in June 1978 and led to a number of texts :
— først og fremmest et rammedirektiv fra juni 1980 om beskyttelse af arbejdstagerne mod farerne ved at være udsat for kemiske, fysiske og biologiske agenser på arbejdspladsen
(i) first, a framework Directive dated June 1980 on the protection of workers from the risks related to exposure to chemical, physical and biological agents at work;
— derefter en række særdirektiver, der tager sigte på at beskytte arbejdstagerne mod farerne ved at være udsat for bly, asbest, cadmium, monomer vinylchlorid og andre kræftfremkaldende stoffer
(ii) then a number of specific Directives aimed at protecting workers against the risks related to exposure to lead, asbestos, cadmium, vinyl chloride monomer and other carcinogenic substances ;
— endelig skal det ud fra ønsket om at behandle dette emne forholdsvis udtømmende oplyses, at der, om end ikke uden vanskeligheder, i maj 1986 blev vedtaget et direktiv om beskyttelse af arbejdstagerne mod støj (se endvidere i del 2 om udviklingen i Fællesskabet med hensyn til arbejdsvilkår).
(iii) (finally, in an attempt to be relatively comprehensive on this point, we should point out that a Directive protecting workers against noise was adopted in May 1986, although not without difficulties; see also the second part on working conditions in Europe.)
Man kan således konstatere, at der i en første fase efter vedtagelsen af det sociale handlingsprogram i 1974 og direkte i kraft heraf er indført en række normative bestemmelser.
It can be seen, then, that in the initial phase following the adoption of the social action programme in 1974, i.e. with the impetus that it provided, a number of legislative provisions entered into force.
Således opfordredes medlemsstaterne i en henstilling fra 1975 til at indføre 40-timers ugen og 4 ugers betalt ferie.
For example, a 1975 recommendation calls on Member States to introduce the 40-hour week and four weeks' paid holiday.
Endvidere har den bestandige stigning i arbejdsløsheden givet anledning til overvejelser om implikationerne af en omlægning af arbejdstiden og en bedre fordeling af det eksisterende arbejde. Således pålagde i 1979 en resolution om tilrettelæggelsen af arbejdstiden Kommissionen og arbejdsmarkedets parter sammen at undersøge betingelserne for en omlægning af arbejdstiden ved hjælp af en mindre udbredt anvendelse af overarbejde, førtidspensionering, nedsættelse af den årlige arbejdstid og længere årlig ferie samt uddannelsesorlov og endelig udvidet anvendelse af deltidsbeskæftigelse eller midlertidig beskæftigelse.
Moreover, the inexorable growth in unemployment meant that consideration had to be given to the implications of a reorganization of working time and more even sharing of existing jobs: in 1979, a Resolution on the reorganization of working time called on the Commission and the two sides of industry to examine jointly the conditions for reorganizing working time by reducing the amount of overtime, introducing flexible retirement, reducing the annual volume of work and extending annual holidays and training leave and, finally, developing part-time and temporary work.
I en henstilling fra december 1982 om en fællesskabspolitik vedrørende pensionsalder opereres der med indførelse af en større smidighed i bestemmelserne om pensionsalder, så den enkelte får større frihed til selv at vælge og får bedre muligheder for at forberede sig til pensionisttilværelsen.
Using the same voluntary approach, a recommendation adopted in December 1982 on Community policy on the retirement age provides for the introduction of greater flexibility in the arrangements governing retirement age, giving the person in question greater freedom of choice and better conditions in which to prepare for retirement.
I perioden 1975-80 er der således blevet vedtaget ret vidtrækkende retsakter på arbejdsrettens område.
All things considered, the period 1975-80 saw the adoption of acts of not insignificant scope in the sphere of labour law.
De ofte banebrydende nye bestemmelser har i visse tilfælde bidraget til at bilægge sociale konflikter og har således undertiden vist sig at fungere som konsensus-instrumenter (det skal dog nævnes, at arbejdsmarkedets parter i en medlemsstat, nemlig Italien, har forkastet direktivet om kollektive afskedigelser med den begrundelse, at dette emne henhører under deres eget kompetenceområde, samt at direktivet i en anden medlemsstat, Grækenland, ganske enkelt ikke anvendes).
At times innovative, the provisions that they introduced helped in certain cases to resolve social conflicts and thus proved sometimes to be instruments of consensus (it should, however, be pointed out that in one Member State, Italy, the two sides of industry rejected the Directive on collective redundancies, since they felt that this was a matter for them alone and that in another, Greece, the Directive is quite simply not applied.
Årene 1981-1984 kom således til at stå i skarp kontrast til de foregående år; der har ikke kunnet vedtages nogen bestemmelser af normativ karakter på arbejdsrettens område.
Thus the years 1981-84 form a sharp contrast with those before: it proved impossible to adopt any legislative measure on labour law.
Særlig iøjnefaldende er det, at to direktiv forslag fra 1982, hvoraf det ene omhandler frivillig deltidsbeskæftigelse og det andet midlertidig beskæftigelse og tidsbegrænsede arbejdskontrakter, og som begge tager sigte på at beskytte de stadig flere arbejdstagere, der arbejder under sådanne vilkår, mod forskellige former for misbrug og forskelsbehandling, selv ikke efter at være blevet ændret i henholdsvis 1983 og 1984 har kunnet samle den nødvendige enstemmighed, hvorfor de stadig er til behandling i Rådet.
In particular, two proposals for directives, the first on voluntary part-time work (1982) and the second on temporary work and fixed-term contracts (1982), even amended (in 1983 and 1984 respectively), aimed at protecting those involved in these forms of working, whose numbers are increasing, against certain forms of abuse and discrimination, have not obtained the required unanimity and are still before the Council.
Den sociale harmonisering har ikke gjort fremskridt, men har i stedet oplevet tilbageskridt.
Far from progressing, social harmonization went into reverse.
Og som man vil se, har udviklingen i samarbejdet mellem arbejdsmarkedets parter, trods de forhåbninger, der i første omgang stilledes hertil, ikke gjort det muligt at skabe bedre forudsætninger for fremskridt på andre områder og med andre midler.
Moreover, as we will see, the development of consultation between the two sides of industry, in spite of the hopes to which this gave rise initially, has not produced conditions more favourable to progress in other fields, by other means.
Der findes i dag ved EF-institutionerne i snesevis af udvalg, blandede kommissioner eller særlige arbejdsgrupper med deltagelse af repræsentanter for arbejdsgivere og arbejdstagere.
At the present time, there are in the institutions of the European Community dozens of committees, mixed committees or specialized working parties in which employers' and workers' representatives participate.
Visse af disse organer er udtrykkeligt omtalt i Traktaterne, f.eks. Det Rådgivende Udvalg for EKSF, Det Økonomiske og Sociale Udvalg (artikel 193-198 i Rom-Traktaten) eller Udvalget for Den Europæiske Socialfond (artikel 124).
Some of these bodies were expressly provided for in the Treaties, such as the ECSC Consultative Committee, the Economic and Social Committee (Articles 193 to 198 of the Treaty of Rome) or again the European Social Fund Committee (Article 124).
Men de fleste af dem er oprettet efterhånden med det formål med råd og dåd at bistå Rådet og/eller Kommissionen (se boks 3).
In the main, however, they were set up gradually to assist and enlighten the Council and/or the Commission with their opinions (see box 3).
De vigtigste dialogorganer på fællesskabsplan
The main forums for dialogue at Community level
Det omfatter 189 medlemmer, der er opdelt i tre grupper og repræsenterer alle sektorer i det økonomiske og sociale liv (arbejdsgivere, arbejdstagere, landbrugere, transportvirksomheder, handlende og håndværkere samt liberale erhverv mv.).
189 members, divided into three groups, and representing all sectors of economic and social life (employers, workers, farmers, transport undertakings, dealers and craftsmen, liberal professions, etc.).
Rådet eller Kommissionen skal, i de tilfælde, der er nævnt i Traktaten, indhente udtalelse fra Udvalget, og de kan i øvrigt gøre det, når de finder det hensigtsmæssigt.
The Committee has to be consulted by the Council or the Commission in cases laid down by the Treaty or in any case where this is deemed appropriate.
Siden topmødet i Paris (1972) har Udvalget ret til selv at tage initiativ til udformning af udtalelser om alle emner vedrørende Fællesskabet.
Since the Paris Summit (1972), the Committee has had a right of initiative to draw up opinions on all questions relating to the Community.
Udtalelserne offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
The opinions are published in the Official Journal of the European Communities.
— Det Rådgivende Udvalg for Erhvervsuddannelse — Det Rådgivende Udvalg for Arbejdskraftens Frie Bevægelighed - Det Rådgivende Udvalg for Vandrende Arbejdstageres Sociale Sikring
(i) Advisory Committee on Vocational Training; (ii) Advisory Committee on Freedom of Movement for Workers; (iii) Advisory Committee on Social Security for Migrant Workers; (iv) Advisory Committee on Safety, Hygiene and Health Protection at Work;
— forskellige rådgivende udvalg for liberale erhverv med henblik på at lette anvendelsen af direktiverne om fri etableringsret og fri udveksling af tjenesteydelser
(v) various Advisory Committees for the liberal professions to facilitate implementation of the Directives on right of establishment and freedom to provide services;
— Det Rådgivende Udvalg for Ligestilling mellem Mænd og Kvinder — Det Rådgivende Udvalg for EKSF.
(vi) Advisory Committee on Equal Opportunities for Women and Men; (vii) ECSC Consultative Committee.
De paritetiske udvalg for forskellige sektorer og de »uformelle grupper«
The Sectoral Joint Committees and informal groups
Et hovedsigte med disse 9 udvalg er at sikre arbejdsmarkedsparternes inddragelse i Fællesskabets økonomiske og sociale beslutninger (afgivelse af udtalelser efter anmodning eller på eget initiativ).
The main aim of these Committees, currently nine in number, is to ensure that the two sides of industry are involved in economic and social decisions made by the Community (drawing up of opinions following a request or on their own initiative).
Her omtales ikke alle de paritetiske udvalg på landbrugsområdet :
No mention will be made here of all the agricultural Joint Committees.
— to blandede udvalg vedrørende harmonisering af arbejdsvilkårene inden for henholdsvis kul- og stålindustrien
(i) Two Mixed Committees on the Harmonization of Working Conditions, one for the coal industry and the other for the steel industry;
— havfiskeriet — skotøjsindustrien — sejlads ad indre vandveje — jernbaner — vejtransport — søtransport — sociale problemer for arbejdstagere i landbruget.
(ii) Sea fishing; (iii) Footwear; (iv) Inland waterways; (v) Railways ; (vi) Road transport; (vii) Maritime transport; (viii)Social problems of agricultural workers.
Endvidere findes der »uformelle grupper« inden for visse sektorer, hvor arbejdsmarkedsparterne indtil nu ikke er blevet enige om at oprette et paritetisk udvalg : bankvæsen, bygningsindustrien, detailhandelen, maskinindustrien, skibsbygningsindustrien, hotel- og restaurationsbranchen osv.
In addition, there are informal groups for certain sectors in which management and labour have yet to reach agreement on the setting-up of a joint committee : banking, construction, the retail trade, machine tools, shipbuilding, the hotel and catering trade, etc.
Det Økonomiske og Sociale Udvalgs rolle, der i begyndelsen var særdeles beskeden, er vokset i kraft af den i 1972 indførte ret til at tage selvstændige initiativer og på grund af Kommissionens og Rådets udtalte vilje til samarbejde.
Initially entirely subordinate in terms of powers, the role of the Economic and Social Committee has developed thanks to the right of initiative, established in 1972, and the desire for collaboration shown by the Commission and the Council.
Institutionen vedblev dog at være rådgivende, og til trods for kvaliteten af dens udtalelser var dens indflydelse i Fællesskabets beslutningsproces fortsat relativt beskeden; Udvalget blev ikke til den institution, hvor arbejdsmarkedets parter kunne deltage i beslutningsprocessen.
However, this body has remained a consultative one and, in spite of the weight of the opinions handed down, its influence on Community decision-making has been relatively small : the Committee has not fulfilled the role of an institutional body where the two sides of industry could take part in the decision-making process and this remains true today.
Dette gælder også i dag. Visse mener, at hovedgrunden hertil er,
As a result, management and follow-up of Committee opinions (in cooperation with the European Parliament, for
Derfor er det (f.eks. for Europa-Parlamentet) vanskeligt at tage skyldigt hensyn til Udvalgets udtalelser.
example) are difficult.
Andre kritiserer Udvalgets sammensætning og opdeling i tre grupper (»arbejdsgivere«, »arbejdstagere« og »andre interessegrupper«) og mener, at den måde, udtalelserne udarbejdes på, som ellers er meget speciel, fordi arbejdsgrupperne bistås af eksperter, bør forbedres.
Others criticize its composition and tripartite structure ('employers', 'workers' and 'various activities') and feel that the methods of preparing opinions (which are nevertheless original since the groups are assisted by experts) should be improved.
Der er dog eksempler fra den senere tid, såsom Beretta-rapporten om den sociale dimension af det indre marked og den ledsagende udtalelse, der viser, at Udvalget er i stand til at spille en effektiv rolle i den sociale debat.
Nevertheless, recent examples such as the Beretta Report on the social aspects of the internal market and the accompanying opinion show that the Committee can play an effective role in the social debate.
Endelig bør man ikke undervurdere den informative funktion, Udvalget varetager.
Finally, one should not underestimate the role that it plays in the provision of information.
Man må i forbindelse med overvejelser om Udvalgets fremtid ikke glemme de mange problemer, Udvalget må leve med, f.eks. vanskeligheden med at formidle oplysninger om dets arbejde til den offentlige opinion (og så findes der forresten i dag ikke en enkelt europæisk offentlig opinion, men tolv forskellige opinioner) og den store mængde af høringsinstanser og lobbystrukturer i de socioøkonomiske kredse.
Any forward study of the future of the Committee must take account of a number of constraints, including communication and explanation difficulties vis-à-vis public opinion (in reality, there is today not one European public opinion, but 12 and the multitude of consultative bodies and lobby groups in socio-professional circles.
Udvalget har helt utvivlsomt en uundværlig funktion i bestræbelserne på at nå frem til konstruktive sociale kompromiser.
The Committee certainly has a role to play, an irreplaceable one, in the search for progressive social compromises.
Dette må ske gennem en styrkelse af dets ekspertviden.
One factor is the increase in its capacity for technical expertise.
Bortset fra dette særlige, vigtige tilfælde har disse forskellige instanser ikke kunnet fungere som samordningsorganer for en samlet socialpolitik til trods for deres forskelligartethed og samtidig netop til dels på grund af deres antal.
Apart from this special important case, these various bodies could not provide a forum for consultation on social policy as a whole in spite of their variety, and indeed partly because of the number involved.
Efter begivenhederne i 1968-69, der prægede de europæiske lande, opstod der et øget pres fra arbejdstagernes repræsentanters side til fordel for udarbejdelse af en socialpolitik på fællesskabsplan.
Following the events of 1968-69 which affected European countries, pressure on the part of workers' representatives for a Community social policy became more intense.
På grund af dette pres blev der i april 1970 indkaldt til en første beskæftigelseskonference i Luxembourg.
Under this pressure, the first conference on employment was held in April 1970 in Luxembourg.
Der var tale om en trepartskonference med deltagelse af medlemsstaternes arbejdsministre, repræsentanter for Kommissionen og arbejdsmarkedets parter, og denne konference mundede ud i, at der blev vedtaget to beslutninger af institutionel karakter, regelmæssig afholdelse af møder i form af trepartskonferencer og oprettelse af et Stående Udvalg for Beskæftigelse.
Organized on a tripartite basis, i.e. with the Ministers for Labour of the Member States, Commission representatives and the two sides of industry, this conference led to two types of decisions of an institutional nature : the regular holding of meetings in the form of tripartite conferences and the setting up of a Standing Committee on Employment.
Da der var tale om trepartskonferencer, kom der ikke rigtigt hul på den egentlige debat før noget efter det andet møde, der først fandt sted i december 1974; efterhånden fandt disse konferencer dog sted en gang om året.
As regards the tripartite conferences, the real debate was to begin much later since the second meeting was not held until December 1974; after that they became an annual event.
Disse konferencer, der fokuserede på beskæftigelses- og vækstproblemer, og som i starten var omfattet af betydelig interesse og åbnede mulighed for omfattende meningsudvekslinger, førte dog ikke til konkrete resultater.
Focusing on employment and growth problems, these conferences, which at the outset aroused great interest and fostered wide-ranging discussions, did not however produce concrete results.
Ved afslutningen af konferencen i november 1978 truede Den Europæiske Faglige Samarbejdsorganisation (EFS) da også med at tage sin fortsatte deltagelse op til overvejelse, hvis ikke møderne mundede ud i forslag til konkrete tiltag, der kunne bidrage til at sætte skub i udviklingen.
Thus, at the end of the conference in November 1978, the European Trade Union Confederation (ETUC) threatened to review its participation if no proposal was made to give a fresh impetus and prospects of positive results from the meetings.
Til trods for, at Kommissionen fremsatte sådanne forslag, der i juni 1980 blev vedtaget af Rådet, har disse konferencer ikke siden været afholdt.
In spite of the proposals drawn up to this end by the Commission and adopted in June 1980 by the Council, no conferences have been held since.
Set i retrospekt forekommer det ganske klart, hvorfor disse konferencer måtte blive en fiasko: Der var ganske enkelt for stor afstand mellem de fremførte ideer og viljen til konkret handling.
In retrospect, the reasons for this failure are clear and may be summed up in one phrase: there's many a slip 'twixt the cup of general ideas and the lip of concrete applications.
Dette var især tydeligt i forbindelse med drøftelserne af de internationale økonomiske problemer og fordelingen af det eksisterende arbejde og i endnu højere grad, når drøftelserne omhandlede midlerne til bekæmpelsen af arbejdsløsheden;
This is particularly evident where matters relating to international constraints, the distribution of work or, even more, means of combating unemployment are involved : the views of the employers and the workers were diametrically opposed (1977).