natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ved at behandle dette omfattende, komplicerede område om medarbejderindflydelse i disse fire grupper, bliver det ikke desto mindre muligt at foretage visse nyttige generaliseringer, der kan tjene som retningslinjer for udviklingen af en sund, praktisk fællesskabspolitik.
In Ireland, developments similar to those in the United Kingdom have occurred, though probably not to quite the same degree.
De vigtigste fremgangsmåder
In other Member States, the scope of collective bargaining has not been subject to development in the same way.
I alle medlemsstaterne er forhandlingerne om de kollektive overenskomster, der bredt kan defineres som enhver overenskomst mellem en eller flere arbejdsgivere og en gruppe af arbejdstagere, en indlysende og i nogle medlemsstater den vigtigste form, under hvilken arbejdstagerne øver indflydelse på beslutningerne i og ledelsen af de virksomheder, som de arbejder i.
In Belgium and France, development has occurred at the national and industrial levels with the negotiation of agreements covering a large number of enterprises and employees, and normally dealing with matters which affect employees generally, such as guaranteed incomes, pensions, training and education. Elsewhere in the Community, developments in the scope of collective bargaining have been much less pronounced.
rører den investerings- og udviklingspolitik, som visse virksomheder skal føre, især de vigtigste arbejdsgivere inden for industrien såsom Fiat, Montedison og Olivetti.
and to the maintenance of employment levels in the context of a continuing reorganization and modernization scheme.
De stigende vanskeligheder, der fulgte af energikrisen, medførte, at Fiat og metalarbejderforbundet (FLM) i november 1974 indgik en kollektiv overenskomst, der bl.a. tager sigte på, at ledelsen og fagforbundet i fællesskab under søger krisens vedvarende virkninger på transportsektoren med henblik på at nå frem til specielle overenskomster om spørgsmål såsom investeringer i Syditalien, arbejdstid og -metoder, produktionens størrelse og omfordeling af arbejdsstyrken.
The growing difficulties resulting from the energy crisis led Fiat and the Metal Workers' Federation (FLM) to conclude a collective agreement in November 1974 which contemplates, among other things, that manage ment and the union will jointly examine the continuing effects of the crisis on the transport sector with a view to reaching specific agree ments on such matters as investments in the South, hours and methods of work, volume of production, and re-allocation of the work force.
Selskabet lovede fortsat at opretholde beskæftigelsesniveauet i det mindste indtil udgangen af 1975.
Once again, the company also gave an undertaking to maintain employment levels at least until the end of 1975.
Disse overenskomster med de større arbejdsgivere inden for industrien er langt mere vedtrækkende og detaljerede end hvad der er almindeligt for kollektive overenskomster i Italien; men de er en del af det almindelige udviklingsmønster inden for arbejdsmarkedsområdet og vil sandsynligvis ind virke på den almindelige udvikling af de italienske kollektive overenskomster i fremtiden.
These agreements with major industrial employers are much more sophisticated than the average collective agree ment in Italy. But they are part of the general pattern of development in the scope of collective bargaining and will probably influence the general development of Italian collective agreements in the future.
Hvad angår indholdet af de kollektive overenskomster, har de i alle medlemsstater i reglen drejet sig om forhold, der umiddelbart berører arbejdstagerne.
To turn from the substance of collective bargain ing, to the means whereby the employees' influence is exercised, the universal feature to be found wherever collective bargaining occurs is of course some organization representing the employees.
Typiske kollektive overenskomster har drejet sig om spørgsmål om løn, arbejdstid og ferie, eller de har fastlagt regler for yderligere forhandlinger om sådanne over enskomster eller for behandling af tvister.
Normally, this is a trade union, and increasingly in these countries which have seen a substantial increase in the scope of collective bargaining at enterprise and plant level, the local representatives of a trade union who are employed in the enterprise or plant in question.
I de senere år er området for de kollektive overenskomstforhandlinger blevet udvidet betydeligt i nogle medlemsstater.
A growing role of this kind has been played in Italy by the members of the works councils ('consiglio di fabbrica') and in the United Kingdom and Ireland by shop stewards.
Navnlig foregår der i disse lande i stigende grad forhandlinger vedrørende virksomhedernes økonomiske politik og deres metoder ved tilrettelæggelsen af deres erhvervsmæssige anliggender.
In several such Member States, fairly elaborate institutional structures have been set up to facilitate the bargaining process, for example in Belgium, Denmark and the Netherlands.
Også i Det forenede Kongerige har det stadigt voksende område, der omfattes af overenskomster på virksomheds- og bedriftsplan været den mest fremherskende tendens i de senere år.
In the United Kingdom, the most significant trend in recent years has also been the growing scope of enterprise and plant level agree ments.
Inden for mange områder har lokale arbejdstagerrepræsentanter siden den anden verdenskrig været i stand til at forestå virkelige forhandlinger ikke alene om løn og andre vederlag, men også om arbejdsvilkår og -metoder.
In many sectors, since the second world war, local employees' representatives have been in a position to bargain effectively not only as to remuneration and the like, but also concerning conditions and methods of work.
I løbet af 1960'erne indledte en række virksomheder, hvad man har kaldt »produktivitetsforhandlinger«, hvorved arbejdstagerne gik ind på ændringer omkring arbejdets ud førelse f.eks. med hensyn til overarbejde, ombytning af arbejdsområder mellem arbejdsgrupper, forøgelsen af arbejdskraft eller skifteholdsarbejde, til gengæld for lønforhøjelse eller andre goder.
During the 1960s, a number of enterprises engaged in what became know as 'productivity bargaining' whereby employees agreed to changes in working practices, such as overtime, interchange of tasks between work groups, manning or shift working, in return for increases in pay or other benefits.
I adskillige af disse medlemsstater er der dannet ret detaljerede og grundlæggende regler, der skal lette forhandlingsprocessen, f.eks. i Belgien, Danmark og Nederlandene.
becomes more common, there will also be an increasing involvement of employees and their organizations through techniques which will include adaptations of traditional collective bar gaining.
I andre medlemsstater er området for de kollektive overenskomstforhandlinger ikke undergået samme udvikling.
Employees and their organizations everywhere have insisted upon increasing recognition being given to the human aspects of the production process.
Navnlig har ud viklingen på virksomheds- og bedriftsplan ikke været så tydelig.
There is no reason to believe that this insistence will weaken.
I Belgien og Frankrig er der sket en udvikling såvel på nationalt som på industriplan vedrørende overenskomstforhandlinger.
On the contrary, higher levels of general education in particular are likely to lead to its strengthening.
Disse omfatter et stort antal virk somheder og arbejdstagere og drejer sig normalt om spørgsmål, der berører arbejdstagerne generelt, såsom garanteret indkomst, pension, træning og uddannelse.
When conditions permit, employees and their organizations will no doubt seek to further this development through the exercise of their bargaining power at various levels of the economy.
Andre steder inden for Fællesskabet har udviklingen af de kollektive overenskomsters område været langt mindre udtalt.
Such develop ment will occur whether or not legislation is passed to promote employee participation, though of course reliance upon collective bar gaining in relation to certain issues may be less frequent in countries in which employee participation as to those issues has already been secured in some other way.
Overalt har arbejdstagerne og deres organisationer insisteret på, at der lægges mere vægt på de menneskelige aspekter i produktionsprocessen.
However, as we have seen, there is a wide variation between Member States as to the contents of collective agreements.
Der er ingen grund til at tro, at der vil blive slækket på dette krav.
This variability is equally apparent within the boundaries of a single Member State.
Tværtimod taler sandsynligheden for, at specielt et højere uddannelsesniveau i befolkningen vil styrke det.
Even in States where collective bargaining is well developed, there are often sectors of the economy where collective bargaining achieves relatively little, if it occurs at all.
Når forholdene tillader det, vil arbejdstagerne og deres organisationer uden tvivl søge at fremme denne udvikling ved at benytte deres forhandlingsposition på forskel lige niveauer inden for det økonomiske liv.
Moreover, despite the recent developments in the scope of collective bargaining in some Member States, there appear to be limitations on the scope of collective bargaining which are difficult to overcome.
En sådan udvikling vil finde sted, uanset om der gennemføres en lovgivning, der øger medarbejderindflydelsen eller ej.
The General Council of the Trades Union Congress in Great Britain has acknowledged that despite the developments which have taken place in the United Kingdom, major decisions such as decisions on investment, location, closures, takeovers, mergers and the product specialization of an enterprise are nor mally taken unilaterally and not subjected to collective bargaining.'
Visse spørgsmål vil naturligvis mindre hyppigt blive over ladt til kollektive overenskomstforhandlinger i lande, hvor der på anden måde allerede er sikret medarbejderindflydelse med hensyn til disse spørgsmål.
The variability of collective bargaining, and the limitations on its scope can be related to a number of factors including, for example, the levels at which the agreements are concluded and the traditions prevailing in particular industries,
Går man fra indholdet i de kollektive overenskomster over til at se på de midler, der benyttes ved udøvelsen af medarbejdernes indflydelse, er et fælles træk ved alle kollektive overenskomstforhandlinger en form for organisation, der repræsenterer arbejdstagerne.
In the future, collective bargaining is also likely to be adapted to meet the requirements of the systems whereby the governments of some Member States seek to direct the development and modernization of their economies.
Dette er normalt en fagforening, og i de lande, hvor området for de kollektive overenskomstforhandlinger på virksomheds- og bedriftsplan er blevet væsentligt udvidet, i stigende grad en fagforenings lokale repræsentanter, der er ansat i den pågældende virksomhed eller bedrift.
The participation of employees through their representative organizations in the formulation of planning objectives or economic policy at national, region al and sectoral levels is already known in several Member States, for example in France, Belgium and the Netherlands among others.
I Italien har medlemmerne af fabriksrådene (»consiglio di fabbrica«) og i Det forenede Kongerige og Irland tillidsmændene fået stigende betydning på dette område.
Further developments in this area seem likely. Recently, in the United Kingdom, for example, the government has proposed legislation which would go substantially further.
I andre medlemsstater har de egentlige fagfore
It seems probable that in so far as State intervention in the development of industry and commerce
Med arbejderindflydelse gennem de pågældende re præsentative organisationer ved formulering af
Report by the TUC General Council to the 1974 Trades Union Congress, July 1974. Paragraphs 84 and 85.
målsætninger eller økonomisk politik, nationalt, regionalt og sektormæssigt, findes allerede i adskillige medlemsstater, f.eks. i Frankrig, Belgien og Nederlandene m.fl.
often not readily or immediately reducible to issues which can be included in a labour organization's list of demands, or expressed as an obligation in a concluded agreement.
Sådanne frem gangsmåder kan ofte betegnes som flersidede forhandlinger mellem arbejdsgiverorganisationer, fagforeninger, staten og undertiden tillige andre interessegrupper.
For example, a decision to invest in and develop a new technology may have, in the medium or long term, serious implications for an enter prise's employees, but until the implications are obvious to them, it may be difficult for a union to insist upon bargaining about the matter.
En yderligere udvikling på dette område er sandsynlig. For eksempel har regeringen i Det forenede Kongerige for nylig stillet forslag om en lovgivning, der vil gå langt videre.
For under normal circumstances, a union may bar gain only about matters which have obvious and direct effects on its members.
Arbejdstagerne og deres organisationer vil i betydelig grad blive ind draget i forhandlingerne om og udformningen af planlægningsaftaler mellem staten og enkelte virksomheder.
In so far as a decision has more remote or complex implications for the employees, a union often finds it difficult to inform them properly and as a result to win support for pursuing a claim in relation to the decision in question.
I det omfang det bliver mere almindeligt, at staten griber ind i erhvervslivets udvikling, vil arbejdstagerne og deres organisationer formentlig også i stigende grad blive inddraget ved hjælp af metoder, der indbefatter tilpasning af traditionelle, kollektive overenskomstforhandlinger. komstforhandlinger.
Moreover, even if the enterprise is willing to discuss the development, it may be some time before it is possible to formulate rights and obligations appropriate for inclusion in a collective agreement in relation to the problem.
De kollektive overenskomstforhandlingers for skelligartethed og begrænsningerne i deres område står i forbindelse med en række faktorer, bl.a. de niveauer, som overenskomsterne indgås på, og de traditioner, der hersker i specielle industrier, områder eller lande; men en dybereliggende årsag synes ofte at være begrænsninger i arbejdstagerorganisationernes forhandlingsposition i særlige situationer.
Situations of plant closures, of which there have been a growing number recently, provide a particularly clear example of how restrictions on bargaining power limit the effective scope of collective bargaining.
En arbejderorganisations evne til at forhandle om et givent spørgsmål afhænger ofte af troværdig heden af organisationens måske uudtalte trussel om at påføre arbejdsgiveren tab ved faglige aktioner, hvis der ikke indgås en aftale; men i visse situationer er organisationens trussel ikke troværdig nok til at frembringe et virkeligt resultat.
It is also notable that on several occasions in recent years, the employees, in cases in which a closure of their establishment is threatened, have organized a 'sit in' rather than take industrial action in the form of a straightforward withdrawal of labour.
Truslens troværdighed synes på sin side at afhænge af en række faktorer, bl.a. spørgsmålets art, den almindelige økonomiske situation, virksomhedens art og arbejdstagerorganisationens og arbejdstagernes dygtighed.
In addition, it may be observed that in certain cases, a well-developed union organization has also led the employees to seek the cooperation of employees in other parts of the enterprise not threatened with closure, in order to influence decisions of this kind.
En tilsvarende udvikling har også fundet sted på fællesskabsplan.
Experience thus suggests that, under certain conditions, there are constraints on the capacity of collective bargaining to exter.'. to particular aspects of the decision making of enterprises.
Der er allerede gjort opmærksom på de vigtigste initiativer, der indtil i dag er taget på fællesskabsplan for at fremme indflydelsen på beslutningsprocessen.
Where these conditions have not applied, or where well-developed union organizations have existed, often associated with a union membership which is relatively sophisticated, these constraints have not been felt, or have been overcome, notably in certain important industrial sectors in Italy and the United Kingdom.
I fremtiden vil disse institutioner fortsætte med at virke og udvikle sig ved at tillade fagfore ninger og arbejdsgiverorganisationer at deltage aktivt i udformningen af Fællesskabets økonomiske og sociale politik.
Such developments will no doubt continue to occur in the future, but development will not be uniform, and collective agreements will continue to vary greatly depending on the context in which they are made.
Det er også værd at bemærke, at arbejdstagere ved adskillige lejligheder i de senere år i tilfælde hvor virksomheden trues af lukning har organiseret en »sit in« i stedet for at anvende faglig aktion såsom en direkte nedlæggelse af arbejdet. Det skal også nævnes, at en velorganiseret fagforening har fået arbejdstagerne til at søge samarbejde med
Restrictions on bargaining power can also explain some of the limitations of collective bargaining when a multinational enterprise is involved, or in times of economic concentration.
Som vi har set, er der imidlertid store forskelle fra den ene medlemsstat til den anden med hensyn til indholdet i de kollektive overenskomster.
Similar if somewhat more complex reasoning can explain the limited role which collective bargain ing has often played in relation to investment decisions, takeovers and mergers.
Sådanne forskelligheder viser sig imidlertid også inden for den enkelte med lemsstat.
A relevant factor is that certain decisions, which may in fact have important consequences for employees, are
arbejdstagere i andre grene af virksomheden, som ikke er truet af lukning, for at påvirke beslutninger af denne slags.
deep-seated social and political conflicts, the expansion of the scope of collective bargaining necessarily increases the number of issues which may lead to confrontation.
Arbejdstagernes muligheder for at forhandle gennem deres faglige organisation vil imidlertid i praksis ofte forblive begrænset.
But industrial confrontation is also wasteful, and if it occurs too often in a society, every member of that society is the poorer including those who are employees.
Indskrænkninger i forhandlingspositionen kan også forklare nogle af begrænsningerne i de kollektive forhandlinger, når en multinational virksomhed er impliceret, eller i tider med økonomisk koncentration.
Representative institutions: information, consultation and approval
omstændigheder ikke har foreligget, eller hvor der har været en effektiv fagforeningsorganisation som oftest forbundet med højt udviklet medlemsskab, har man ikke gjort sig de nævnte begrænsninger klart eller man har ikke over vundet dem, hvilket især gælder visse større industrigrene i Italien og Det forenede Kongerige.
Finally, collective bargaining, being a social process based on the freedom and power of the parties to achieve the best terms which they can, may be made the subject of a direct legal obligation only with difficulty. Indirect regulation or strengthening of the collective bargain ing process, for example by the creation of legal obligations to release relevant information to the other party, is not particularly difficult.
En sådan udvikling vil utvivlsomt fortsætte i fremtiden, men udviklingen vil foregå forskelligt og de kollektive overenskomster vil fortsat variere meget afhængig af den baggrund, de indgås på.
But to legislate for the central obligation to bargain, either generally or on specific topics, is much more problematic.
Da de kollektive overenskomster desuden op står som resultatet af en forhandlingsproces, er det uundgåeligt, at styrken eller oprigtigheden hos den ene eller den anden part under tiden sættes på prøve, og at der opstår faglige konfrontationer.
The content of the obligation is relatively uncertain, and if an attempt were made to impose general obligations at Community level, their interpretation would be bound to produce difficulties in practice.
Selvom faglige konfrontationer har andre og ofte mere alvorlige årsager — så som grund læggende, sociale og politiske konflikter — end dem, der skabes af selve forhandlingssituationen, vil udviklingen af de kollektive overenskomsters områder nødvendigvis forøge antallet af for hold som kan føre til konfrontation, men faglige konflikter betyder også »tab«, og hvis de forekommer for ofte i et samfund, vil alle lide herved — også arbejdstagerne.
Procedures whereby employees are informed and consulted about management decisions are to be found in many Member States. The same machinery is often used to enable the employees to exercise rights of co-determination, that is, rights to approve or disapprove proposed decisions.
Der er en lignende omend noget mere kompliceret begrundelse for den begrænsede rolle, som kollektive forhandlinger ofte har spillet i forbindelse med investeringsbeslutninger, over tagelser og fusioner.
As we shall see, however, the procedures adopted for the exercise of rights of co-determination vary considerably, particularly as regards the composition of the body which exercises the rights.
En afgørende faktor i denne forbindelse er, at visse beslutninger, der i virkeligheden kan have vigtige konsekvenser for arbejdstagerne, ofte ikke uden videre kan omsættes til forhold, der kan indgå som en arbejderorganisations krav, eller udtrykkes som en forpligtelse i en overenskomst.
This variation constitutes an important qualitative distinction between forms of employee participation which are superficially similar.
For eksempel kan en beslutning om at investere i og udvikle en ny teknik på kortere eller længere sigt få alvorlige virkninger for arbejdstagerne i en virksomhed, men indtil det står dem klart, hvad beslutningen indebærer, kan det være vanskeligt for en fagforening at forlange, at der forhandles om sagen.
Moreover, in some Member States, these procedures are clearly distinguished from collective bargaining, for example in Germany, whereas in others like the United Kingdom, there is no neat division.
Under normale omstændigheder kan en fagforening nemlig kun for handle om spørgsmål, der har indlysende og direkte følger for arbejdstagerne.
This distinction also relates to procedures and institutions, rather than to the substance of the decisions which are subject to the procedures.
For så vidt en beslutning indebærer mere indirekte eller komplicerede følger for arbejdstagerne, er det ofte svært for en fagforening at informere arbejdstagerne på rette måde og som følge heraf finde støtte til at gøre et krav gældende i forbindelse med den pågældende beslutning.
As far as this substance is concerned, rights of information and consultation, whether conferred by law or by agreement, tend to be broader than rights of approval and apply in many cases to primary economic decisions such as closures and major investment decisions.
Desuden kan det, selv om virksomheden er villig til at diskutere udviklingen, vare nogen tid, før det er muligt at formulere rettigheder og forpligtelser, der er egnede til at indgå i en kollektiv overenskomst vedrørende problemer.
The relevant Belgian law, for example, gives the enterprise councils ('conseils d'entreprise') to which it applies, the right to detailed information on the progress of the enterprise, including, for instance, details as to production costs and plans concerning future investments.
Endelig kan kollektive overenskomstforhandlinger som en social proces, der er baseret på parternes frihed og evne til at opnå de bedst mulige betingelser, kun vanskeligt gøres til genstand for en direkte retlig forpligtelse.
Provision for independent arbitration in the event of failure to agree is a partial solution to the problem, but is only practicable in relation to a limited number of issues which are of a relatively clear and defined nature, such as the terms of a 'social plan' to meet the needs of employees affected by a concentration, or measures to promote industrial safety, health and hygiene.