natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Fremgangsmåder ved problemløsningen Bestyrelsen og generalforsamlingen En særskilt tilsynsfunktion
Approaches to the problem The board of directors and the general meeting A separate supervisory function
De vigtigste fremgangsmåder Kollektive overenskomst forhandlinger .... Repræsentative institutioner: Information, rådgivning,
The main approaches Negotiation of collective agreements Representative institutions: information, consultation and
26 29 31 godkendelse Deltagelse i de besluttende organer Aktieandelsordninger
25 28 31 approval Participation in decision making bodies Share participation schemes
Medarbejderindflydelse
Convergences Company structure
Kollektive overenskomstforhandlinger Aktieandele Repræsentative organer Deltagelse i de besluttende organer
Share participation Representative institutions Participation in decision making bodies
Fleksible fremgangsmader
Flexible approaches Company structure
Medarbejderindflydelse Fællesskabsrammens indhold Overgangsløsning
Employee participation The context of a Community framework A transitional solution
Det forenede Kongerige
Denmark Germany France Ireland Italy Luxembourg Netherlands United Kingdom
Selskaber, som er deltagere i en koncern
Appendix I Companies which are members of a group
Funktioner, der foreslås tillagt et europæisk samarbejds­udvalg
Appendix II Ptoposed functions of a European works council
Behovet for fællesskabslovgivning
The need for Community legislation
Selskaber med begrænset ansvar og en aktiekapital er den typiske form, som hovedparten af Fællesskabets vigtigste industri- og handelsforetagender har antaget.
The corporation with limited liability and a share capital is the typical form adopted by the majority of the Community's most important industrial and commercial enterprises.
De er blevet de vigtigste købere og sælgere af varer, de største låntagere og långivere og de mest betydningsfulde skabere og brugere af tekniske fremskridt.
They have become the principal buyers and sellers of goods, the major borrowers and lenders of capital, and the most significant developers and users of new technology.
De er de vigtigste skabere af velstand, og som arbejdsgivere har de direkte indflydelse på tilværelsen for et stort antal af Fællesskabets borgere.
They are the main producers of wealth, and as employers, they have an immediate impact on the lives of large numbers of the Community's citizens.
Alt i alt er disse institutioner af strategisk betydning i forhold til Fællesskabets økonomiske og sociale systemer.
In sum, they are institutions of strategic importance in relation to the economic and social systems of the Community.'
Overalt i Fællesskabet har der i nogen tid været en debat i gang om lovgivningen ved rørende virksomheder, og navnlig med henblik på selskaber.
At the present time, these companies are incorporated under the separate laws of the nine Member States.
Debatten har haft et bredt sigte, men det tilbagevendende grundtema har været beslutningsprocessens opbygning i virksom heder, og særlig den rolle en virksomheds medarbejdere har i forhold til denne proces.
There are substantial differences between these national laws, relating, in particular, to the internal structure of companies, the powers of directors, the rights of shareholders and of the employees.
I alle medlemsstaterne har disse spørgsmål været genstand for politiske drøftelser, der ofte har været livlige — og for forslag om reformer — undertiden af vidtrækkende karakter.
This situation constitutes a real barrier to cross-frontier activities, both for those who might deal with a company and for the companies themselves.
Disse selskaber er for tiden etableret i henhold til de ni medlemsstaters individuelle lovgivninger.
Throughout the Community, a debate has been taking place for some time concerning the laws applicable to enterprises, and to companies in particular.
Der er betydelige forskelle mellem disse nationale lovgivninger, f.eks. med hensyn til selskabernes interne struktur, bestyrelsesmedlemmernes beføjelser, aktionærers og arbejdstageres rettigheder.
The debate has been broad in scope, but the recurrent central theme has been the decision making structure of enterprises, and especially the role of an enterprise's employees in relation to that structure.
Denne tilstand udgør en virkelig hindring for aktiviteter på tværs af grænserne både for dem, som eventuelt vil samarbejde med selskabet, og for selskaberne selv.
In each of the Member States, these issues have been the subject of political discussion, often animated, and of proposals for reform, sometimes of a far reaching character.
Personer, der opfordres til at samarbejde med eller investere i et selskab, som er etableret i henhold til en udenlandsk lovgivning, som de ikke er bekendt med, vil naturligvis tøve, fordi der ikke for øjeblikket findes fælles retlige normer, som man kan rette sig efter med henblik på at forebygge tab eller andre vanske ligheder, selv når det drejer sig om spørgsmål af stor betydning.
Those invited to deal with or invest in a com pany incorporated under foreign laws with which they are not familiar will naturally be reluctant to do so because at present no common legal standards, even on matters of great impor tance, can be relied upon for the prevention of loss or hard- ship.
Endvidere kan et selskab, som udøver virksomhed i en fremmed stat gennem
Moreover, a company trading in a foreign State through a branch often does not offer those doing business with the company the same assurances and guarantees in
Allerførst må visse fundamentale spørgsmål besvares.
At the outset, certain fundamental questions require an answer.
Hvorfor har Kommissionen foreslået fællesskabslovgivning inden for det unægteligt kontroversielle og vanskelige spørgsmål om arbejdstagernes rolle i forbindelse med selskabers beslutningsstruktur?
Why has the Commission proposed Community legislation in relation to the undeniably controversial and difficult issue of the role of employees in relation to the decision-making structures of companies?
Er dette ikke et spørgsmål, der som et vigtigt nationalt anliggende skulle overlades medlemsstaterne til løsning efter disses egne metoder?
Is this not an issue which should be left to the Member States to handle in their own particular ways as an essentially domestic matter?
Det har ikke skortet på kritik, som har draget behovet for en fællesskabslovgivning i tvivl.
Certainly, there has been no shortage of critics challenging the need for Community legislation.
2) Forelagt Rådet af Kommissionen i oktober 1972. Suppl. 10/72 — EF-Bull. »Société anonyme« svarer helt
October 1972.
Svaret på disse spørgsmål indebærer dels, at baggrunden for i det hele taget at foreslå en fællesskabslovgivning, som skaber et fælles marked for selskaber, tages i betragtning og dels, at også Kommissionens opgave med hensyn til udviklingen af en økonomisk og social politik i Fællesskabet tages i betragtning.
The answer to these questions involves a consideration, first, of the reasons for proposing Community legislation creating a common market for companies at all, and second, of the Commission's role as regards the development of economic and social policy in the Community.
til aktieselskaber i Danmark, »Aktiengesellschaft« i Tyskland, »società per azioni« i Italien, »naamloze vennootschap« i Nederlandene og »public limited liability company« i Irland og Det forenede Kongerige. 3) Forelagt Rådet den 4. januar 1973 EF-Bull. 1-1975,
'società per azioni' in Italy, the 'naamloze vennoot schap' in Belgium and the Netherlands, and the 'public limited liability company' in Ireland and the United
en filial, faktisk ofte ikke tilbyde sine forret­ningsforbindelser samme sikkerhed og garantier som et selskab, der er etableret i det pågældende land.
fact as a company incorporated in the State in question.
Hvis et selskab derimod søger at løse disse problemer ved at oprette et datterselskab, der etableres i en anden medlemsstat, vil datter­selskabet få en anden struktur end modersel­skabet.
On the other hand, if a company seeks to overcome these problems by setting up a subsidiary incorporated in another Member State, the subsidiary will have a different structure from the parent.
For en virksomhed, der ønsker at virke i alle medlemsstater, er resultatet en komplice­ret, bekostelig og ineffektiv organisation.
For an enterprise which wishes to operate in all Member States, the result is a complex, expensive and inefficient organization.
Det må indrømmes, at virksomheder er i stand til at operere internationalt under disse vilkår, især hvis de har rigelige ressourcer, men kun med omkostninger, der er væsentligt højere end nødvendigt.
Admittedly, enterprises are able to operate internationally under these conditions, particularly if they have ample resources, but only at a cost which is substantially higher than it need be.
Spørgsmålet om hvorfor der bør være fælles­skabslovgivning om arbejdstagernes rolle i selskabers beslutningsproces kan delvis besvares med de samme argumenter.
relation to the decision making structures of companies is in part answered by these same arguments.
Henset til spørgs­målets centrale betydning — for selskaberne selv for arbejdstagerne og deres repræsentative organisationer og for samfundet som helhed — har de argumenter, som taler for en overens­stemmelse mellem de nationale love og etable­ringen af fællesskabslovgivning, særlig vægt.
In view of the central importance of this issue, for the companies themselves, for employees and their representative organizations, and for society at large, the arguments in favour of a convergence of national laws and the creation of Community law have special force.
Navnlig vil en større grad af overensstemmelse mellem de love, der regulerer arbejdstagernes rolle i selskabers beslutningsproces, fremme omstruktureringen af virksomheder indenfor Fællesskabet på et internationalt grundlag.
In particular, a greater degree of convergence between the laws regulating the role of employees in the decision making structures of companies will facilitate the restructuring of enterprises within the Community on an international basis.
Indtil i dag har forskellen mellem de systemer, der er gældende i de forskellige medlemsstater, lagt alvorlige hindringer i vejen for en fornuftig reorganisering tværs over de nationale grænser af virksomheders juridiske struktur. Disse hindringer har kun kunnet overvindes under betydelige vanskeligheder og ved anvendelse af en forholdsvis indviklet retlig konstruktion som for eksempel de ordninger, der måtte vedtages, for at Hoesch AG og Koninklijke Nederlandsche Hoogovens en Staalfabrieken NV kunne omdannes til Estel NV og dets to driftsselskaber.
Up to the present, the differences between the systems in force in different Member States have constituted a particularly serious obstacle to the rational reorganization of the legal structures of enterprises across national frontiers, which has been overcome only with considerable difficulty and by the use of relative ly complex legal devices, such as the arrange ments adopted by Hoesch AG and Koninklijke Nederlandsche Hoogovens en Staalfabrieken NV to form Estel NV and its two operating companies.
Eftersom ethvert selskab endvidere er stiftet i henhold til et særligt nationalt system, består der betydelige forhindringer for en rationel omstrukturering af virksomhederne, således at de kan nyde fordel af markeder, som omfatter hele Fællesskabet frem for kun at være natio­nale.
Moreover, since every company is incorporated under a particular national system, serious bar riers prevent the rational restructuring of enter prises to take advantage of markets which are Community-wide rather than national.
Et selskab kan f.eks. normalt ikke flytte fra en medlemsstat til en anden uden en drastisk opløsning og rekonstruktion.
For example, a company cannot normally transfer from one Member State to another without a drastic dissolution and reconstruction.
Mere alvorligt er det, at et selskab i næsten alle tilfælde er ude af stand til at fusionere med et selskab, der er stiftet i en anden medlemsstat.
More seriously, a company is in virtually all cases incapable of merging with a company incorporated in another Member State.
Ethvert selskab er på en vis måde fastlåst i sit nationale system og kan ikke foretage udvidelser eller slutte sig sammen med et andet selskab uden for sine nationale grænser på samme måde og med samme frihed som det kan inden for den medlemsstat, hvor det er stiftet.
Each company is in a sense imprisoned within its national system and cannot expand or combine with another company beyond its national frontiers in the same way and with the same freedom as it can inside the Member State in which it is incorporated.
En tilnærmelse af nationale lovgivninger for selskaber gennem vedtagelse af passende direk­tiver og udformningen af en helt ny fællesskabs­
In addition, the establishment of a common market for companies should not be approached as if it were a politically neutral, essentially technical matter.
Hertil kommer at spørgsmålet om etableringen af et fællesmarked for selskaber ikke bør behandles, som om det var et politisk neutralt spørgsmål, i det væsentlige af teknisk art. Den måde et retssystem regulerer erhvervs­virksomheders struktur på er nært forbundet med fundamentale led i den almindelige sociale selskabs­lovgivning — som f.eks.
The way in which a legal system structures industrial and commercial enterprises is intimately connected with fundamental elements in the general social and economic policies adopted by the society in question.
Statutten for det europæiske Aktieselskabλ) og konventionen om internationale fusioner2) — vil være i
At the Community level, it is necessary, in order to construct a common market for compa nies, to ensure that the Community framework will take proper account of the way in which relevant social and economic policies are developing in the Member States. Furthermore, the
) En arbejdsgruppe under formandsskab af hr. Berthold
2Work is currently proceeding in a working group under the Chairmanship of Mr Berthold Goldman,
— efter udvidelsen af Fællesskabet i 1973 — med at tilpasse udkastet til Konvention om internationale fusioner af aktieselskaber, der forelå færdig i 1972, stand til at overvinde disse vanskeligheder.
Approximation of national laws applying to companies, through the adoption of suitable directives, and the creation of wholly new Com munity company law, such as the European Companies Statute' and the Convention on Inter national Mergers,2 will enable these obstacles to be overcome.
Virksomheder vil da være i stand til at udøve deres forretningsvirksomhed over hele Fælles­skabet under tilsvarende faciliteter som dem, de drager fordel af inden for den enkelte medlemsstats grænser.
Enterprises will then be able to pursue their affairs throughout the Community with a facility similar to that which they enjoy within the boundaries of a single Member State.
Dette bevirker, at er­hvervsmæssig aktivitet frit ville kunne udvikle sig over grænserne mellem medlemsstaterne,
As a result, industrial and commercial activity will be free to develop fully across the boundaries of the Member States, and the present free trade area will have an opportunity to mature into a robust commercial and industrial Community.
Endvidere er tilvejebringelsen af et fællesmarked for selskaber ikke et mål i sig selv.
creation of a common market for companies is not an end in itself.
Det er kun et middel til at opnå Fælles skabets fundamentale mål, som omfatter en harmonisk økonomisk udvikling, en rimelig fordeling af den økonomiske aktivitet mellem de forskellige regioner i Fællesskabet, øget stabilitet og forbedring af leve- og arbejdsvilkårene for Fællesskabets borgere.
It is only one means of achieving the Community's fundamental objectives which include a harmonious development of economic activities, including a fairer distribution of economic activity between the various regions of the Community, an increase in stability, and the improvement of the living and working conditions of the Community's citizens.
Som følge heraf må Fællesskabet, under opbygningen af fællesmarkedet, nødvendigvis tage initiativ til at tilnærme vedkommende økonomiske og sociale politik på en måde som vil sikre, at der gøres tilstrækkelige fremskridt henimod gennemførelsen af Fællesskabets fundamentale mål i alle medlemsstater.
Accordingly, in constructing the common market, the Community must necessarily take steps to approximate relevant economic and social policies in a way which will ensure that sufficient progress is made as to the realization of the Community's fundamental objectives in all Member States.
Med den udvikling, der er foregået og stadig foregår i medlemsstaterne, er tiden efter Kom missionens opfattelse moden til en reform af visse sociale institutioner herunder selskaber, der tager hensyn til nogle vigtige strømninger, som gennem nogen tid er blevet stadig stærkere.
In the view of the Commission, it is clear from the developments which have been and still are taking place in many Member States, that the time is ripe for the reform of certain social institutions, companies included, to take account of some important evolutions which have been gathering momentum for some time.
For det andet er en voksende forståelse for, at der er et behov for institutioner, der kan reagere effektivt på nødvendigheden af for andringer.
The second is a growing awareness of the need for institutions wnich can respond effectively to the need for change.
Denne forståelse bunder i erkendelse af, at den nuværende epoke kendetegnes af forandringer, og at denne tendens meget vel kan blive endnu mere udtalt i de kommende år. Forandringer i det økonomiske klima — til tider radikale forandringer — som f.eks. den nylige væsentlige forhøjelse af energipriserne, vil i fremtiden berøre Fællesskabet og formentlig stadig hyppigere.
This awareness is based upon the perception that the present era is one characterized by change, and that this feature may well become more pronounced in years to come.
Den vanskelige situation, der er opstået i flere medlemsstater for industrien, som følge af den indflydelse forandringer i den grundlæggende teknologi har haft på langvarigt etablerede industrier og de med disse forbundne samfund, har på dramatisk måde forstærket denne tendens.
As far as industrial affairs are concerned, the difficult situations which have arisen in several Member States as a result of the impact of basic technological changes on long established industries and their associated com munities have dramatically emphasized the trend.
Og det er klart, at Det europæiske Fællesskabs fuldførelse og funktion i sig selv vil medføre betydelige strukturelle forandringer.
And·it is clear that the completion and operation of the European Community will itself involve structural changes of a substantial kind.
Alle medlemsstater er således uden undtagelse stillet over for udsigten til at skulle gennemføre forandringer, undertiden af gennemgribende art, med hensyn til deres økonomiske og sociale struktur — både øjeblikkeligt og i en overskuelig fremtid.
All Member States without exception are thus faced with the prospect of having to implement changes, sometimes of a radical nature, as regards their economic and social structures, both immediately and for the foreseeable future.
I nogle henseender er der en vis spænding mellem disse to udviklingstendenser.
In some ways, there is a degree of tension between these two developments.
Forandringer, der er ønskelige ud fra et bredt øko nomisk synspunkt, kan synes vanskeligere at gennemføre, hvis de interesserede, navnlig dem der har en hævdvunden interesse i eksisterende systemer og strukturer, skal tage del i beslutningerne.
Changes which are desirable from a broad economic and social point of view may appear to be more difficult to implement if those concerned, particularly those with a vested interest in existing systems and structures, are to participate in the decision making.
Der er imidlertid intet alternativ for højt udviklede industrisamfund, hvis de skal bibeholde en demokratisk karakter.
However, for sophisticated, industrial societies, there is no alternative, if they are to retain a democratic character.
Vanskelige problemer på arbejdsmarkedet vil være lettere at løse rigtigt, retfærdigt og med et minimum af unyttige konfrontationer, såfremt der findes systemer, der inddrager de berørte parter i
Difficult problems of industrial relations will be easier to solve properly, fairly and with a minimum of wasteful confrontation, if there are mechanisms which involve those closely affected in the process of finding solutions.
Der er for det første den stigende erkendelse af den demokratiske nødvendighed af, at de, der dybt berøres af sociale og politiske institutioners beslutninger, inddrages i beslutningsprocessen.
The first evolution is the increasing recognition being given to the democratic imperative that those who will be substantially affected by decisions made by social and political institu tions must be involved in the making of those decisions.
Navnlig erkendes det i stadig stigende grad, at arbejdstagerne har en interesse i virksomhedernes funktion — en interesse, der kan være lige så betydelig som aktionærernes, og undertiden højere.
In particular, employees are increasingly seen to have interests in the functioning of enterprises which can be as substantial as those of shareholders, and sometimes more so.
Arbejdstagerne opnår ikke alene deres indkomst fra virksomheder, der ansætter dem, men arbejdstagerne vier virksomhederne en stor del af deres daglige liv.
Employees not only derive their income from enter prises which employ them, but they devote a large proportion of their daily lives to the enterprise.
Beslutninger, der tages af eller i virksomheden, kan have betydelige indvirkninger på deres økonomiske forhold, både øjeblikkeligt og på længere sigt, samt på den tilfredsstillelse arbejdet giver dem, på deres helbred og fysiske tiistand, på den tid og energi,
Decisions taken by or in the enter prise can have a substantial effect on their economic circumstances, both immediately and in the longer term; the satisfaction which they derive from work; their health and physical condition; the time and energy which they can devote to their families and to activities other than work; and even their sense of dignity and autonomy as human beings.
arbejdet med at finde losninger.
of the economy.
Selv om sådanne systemer ikke altid kan føre til fuld­stændig enighed, kan de i det mindste sikre en rimelig grad af forståelse og gensidig aner­kendelse.
The enterprise, being an institution in which fundamental decisions are taken, cannot escape this reorganization of the relationships between those who have the power to make decisions and those who must carry them out.
En vis grad af overensstemmelse er påkrævet, som kan sikre, at en arbejdstager, hvorend han er beskæftiget, har en retsstilling i forhold til det selskab, som har ansat ham, der ikke er fundamentalt ringere end den, der gives arbejdstagere andetsteds i Fællesskabet.
In making its proposals aimed at creating a common market for companies, the Commission must necessarily take account of these develop ments, and ensure that proposed Community legislation adequately reflects them.
Derfor må Kommissionen søge at sikre, at medlemsstaternes lovgivning an­gående arbejdstageres rettigheder i forhold til selskabers beslutningsproces udvikler sig inden for en fællesskabsramme, som garanterer en tilstrækkelig grad af overensstemmelse mellem de gældende systemer i de forskellige dele af Fællesskabet.
It must also seek to ensure that measures taken in the Member States are not so divergent that they themselves become obstacles to the development of a genuine industrial, commercial and social Community.
Der både eksisterer og overvejes i alle medlems­stater og i Fællesskabet forskellige metoder til at tilvejebringe en dialog mellem arbejds­markedets parter —■ og i givet fald med offentlige myndigheder — på forskellige planer inden for den økonomiske sektor.
A sufficient convergence of social and economic policies and structures in these areas will not happen automatically as a consequence of the integration of Community markets.