natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den dyre energi må betyde, at de arbejdskraftbesparende teknologiers tid er forbi (hvor energien erstatter menneskelig arbejdskraft), men at de energibesparende teknologier vil få en opblomstring.
The development of import-substitutes for example for soya or building wood, which is the second largest EEC trade deficit after oil, through selective subsidy and protection.
Det er derfor nødvendigt med ændrede lovbestemmelser, så skatten ikke hæmmer arbejdet, men hindrer energispild.
Taxes should encourage work but discourage energy waste.
Der skal udvikles en blandet økonomi med en sektor, som er udsat for konkurrence, og en beskyttet sektor, der især er koncentreret om de ikke-kommercielle sektorer og de kollektive behov (kultur, uddannelse, sundhedsvæsen, bevarelse af samfundets arkitektoniske værdier og naturværdier m. m.).
— A 'Dual' economy, with one sector exposed to competition, and a protected sector, directed particularly towards non-commercial activities and collective needs such as culture, education, health and maintenance of our natural and architectural heritage.
Det vil mikroprocessor-revolutionen måske kunne hjælpe med til.
More flexible work schedules, including part-time work, optional retirement and work at home, with as much flexibility in lifestyles as the microprocessor revolution can encourage.
Under disse omstændigheder forstår man udmærket, at så mange har travlt med at forudsige Europas tilbagegang og fald ').
Its power and influence are in relative decline, its birthrate falling, compared with the vigorous population growth of the South.
Europa, tilbagegang og renæssance
At the risk of surprising the reader, we are prepared to support the opposite thesis of the renaissance of Europe.
H. d'Herouville siger det klart: »Denne tilbagegangstendens for fællesmarkedet vil fortsætte.
The EEC continues to be the centre of gravity of the world, and is increasingly the centrepoint for the trade of the most of the other regions.
Man kommer til at tænke på Balzac's »Chagrin skindet»!
In order to understand the significance of this European regeneration, we must recap some of the past.
De europæiske lande må overvinde deres uenighed for så længe som muligt at forsvare den smule, der er til bage af deres forgangne storhed, i en verden i bevægelse og eks pansion, som bedre og bedre bliver i stand til at undvære Europa ...
Since 1900 every period of relative decline in Europe's economy has been accompanied by a fall in world production and a contraction of trade.
Verdens centrum er ikke længere og vil aldrig mere blive Europa, men stillehavsområdet.
Any period when Europe's relative economic weight has grown has corresponded to an unprecedented period of growth in world trade and in the world economy.
På nogle nye verdenskort er vort gamle Europa allerede forvist til et fjernt hjørne«.
This phenomenon was particularly noticeable in the 'golden age' of the 1960s.
Det kan måske overraske, men man kan sagtens finde argumenter til støtte for den modsatte opfattelse: Europa oplever en renæssance.
During periods of recession and slump, such as 192237, international trade actually increased more slowly than production or even fell.
Det er blevet verdens tyngdepunkt og det nødvendige transitcenter for handelen fra det meste af den øvrige verden.
Again in 1975, world production fell by 2% but the volume of world trade fell by 4%.
For at forstå vægten og betydningen af denne »Europas opblomstring« må man gå lidt tilbage i tiden.
From 1913 to 1938, Western Europe's share in international trade declined steadily from 55.3% in 1913 to 49.9% in 1926 and 49.2% in 1938.
Det europæiske barometer bestemmer situationen i andre egne af verden.
During the same period the world's economic growth rate slowed or even declined, and trade fell by 0.5% a year on average between 1929 and 1937.
Når det står på »smukt«, og Europas relative vægt styrkes, udvikles verdensøkonomien ved simpel »lokomotiveffekt«: når det går godt for Europa, går alting godt.
The same happened in 1975, when world trade fell in volume terms for the first time in twentyfive years and so did Western Europe's share in that trade.
Svækkelsen af USA 's valutamæssige styrke
The rise in the monetary power of Europe
Europa, tilbagegang og renæssance
Europe: Economie superpower, political dwarf
Institutionernes historie
The EEC's history seen through its institutions
Efter krigen førte ønsket om at holde to strategiske sektorer, kul og stål, uden for den traditionelle konkurrence mellem de stater, der hver søgte at opnå en førerstilling, til undertegnelsen af Paris-traktaten den 18. april 1951: Det europæiske Kul- og Stålfællesskab (EKSF) var skabt.
The development of the two superpowers and the dismantling of the European colonial empires, made Europeans aware that disunity could
Stillet over for udviklingen af de to supermagter og opløsningen af de europæiske landes koloniimperier blev Europa klar over, at en splittelse kun ville føre til en svækkelse.
The decline and renaissance of Europe only end in impotence. The Suez crisis confirmed this analysis for the French, though it initially drove the British to seek a closer relationship with the United States.
Suez-krisen bekræftede dette, og den 25. marts 1957 undertegnedes i Rom de traktater, der skabte Det europæiske økonomiske Fællesskab (EØF) og Det europæiske Atomenergifællesskab (Euratom).
On 25 March, 1957, at Rome, the treaties which created the European Economic Community (EEC) and the European Atomic Community (EURATOM) were signed between Benelux, the Federal Republic of Germany, France and Italy.
Oprindeligt blev Euratom's budget (drifts-, forsknings- og investeringsbudget) finansieret direkte via bidrag fra medlemsstaterne. Det samme gjaldt EØF's budget.
At first, the operating budget and the research and investment budget of Euratom were raised from contributions by the Member States together with those from the EEC.
Senere blev indtægterne fra told og landbrugsafgifter gradvis overført fra de stater, der opkrævede dem, til Kommissionen selv, mens den del af udgifterne, som ikke kunne dækkes af disse indtægter, fortsat blev dækket af medlemslandene. landene.
Then income from customs duties and agricultural levies was progressively transferred from the States to the Commission itself. The excess of expenditure which was not covered by this income was met directly by the States according to the relative size of their national incomes.
I 1967 gennemførtes en sammenlægning af de tre institutioner (EKSF, EØF og Euratom), hvorefter det samlede budget efterhånden skulle finansieres udelukkende med egne indtægter1): told, landbrugsafgifter og en del af momsen 2).
In 1967, the merger of the institutions of the ECSC, EEC, and EURATOM meant that the budgetary system was in due course1 financed wholly by the Community's own resources: customs duties, agricultural taxes and part of the VAT,2established on a harmonized base which allows the Community to spend up to 1% of the VAT tax able base.
1978-budgettet svarer til 0,8% af medlemsstaternes BNP og består stort set af disse elementer:
The 1978 budget thus represented 0.8% of the GDP of the Member States, broken down broadly as follows:
Indtægter
Expenditure
Udgifter Landbrugssektoren 72% Andre sektorer og diverse 22% Driftsudgifter 6%
Agricultural sector Other sectors and miscellaneous Administration
Der er endnu ikke opnået fuldstændig autonomi: udgifterne til AVS-landenes udviklingsfond figurerer f. eks ikke på EF's budget og finansieres særskilt.
The autonomous financing of the EEC budget is a good thing in itself, because it is in fact a transfer of financial responsibility from the countries to the Community for Community problems.
Selv om den autonome finansiering af budgettet i sig selv er noget godt (det er i realiteten en overførsel af finansielt ansvar fra de enkelte lande til Fællesskabet med henblik på løsning af fællesskabsproblemer), »fungerer Europa kun med 2,7%« ').
85 from that source. And agricultural levies on imports from world markets can fall dramatically if world market prices of agricultural products rise.
Den autonome finansiering indebærer også, at udgifterne afpasses efter indtægterne.
On the expenditure side, farm spending which accounts for over 75% of the budget was, in 1975, 43 times its size in 1965.
Hvad angår EUGFL's (FEOGA) indtægter, kan de blive beskåret meget hurtigt og meget kraftigt, hvis verdenspriserne på landbrugsfødevarer sti ger lidt for meget.
Regional, industrial and social policies to promote economic unity are likely if anything to be even more thirsty for cash, if not as uncontrollable.
Der er således en alvorlig begrænsning for udviklingen af de fællesskabsmidler, Europa råder over.
In short, there is therefore a serious limit to the resources available for the European Community.
Valget i juni 1979 af et Parlament, hvis med lemmer har et europæisk mandat, er en bekræftelse på, at udviklingen går i retning af overførsel af flere beføjelser fra de enkelte lande til Fællesskabet.
Spain and Portugal will be joining in due course. Finally, the election of a European Parliament with a European mandate in June 1979 may further en courage the transfer of national responsibilities towards the Community.
Når Europa er tvunget til det, udvikler det sig ganske hurtigt:
The stages in the construction: The leap forward, and cautious steps
— EKSF afskaffede allerede i 1953 tolden og de kvantitative begrænsninger for handelen med kul og stål.
In 1953 the ECSC suppressed customs duties and quotas on trade in coal and steel.
Det medførte straks en fordobling af samhandelen på mindre end 5 år.
This led to a doubling of trade in less than five years.
Der er senere gennemført adskillige foranstaltninger med henblik på modernisering og omstilling (især i slutningen halvtredserne, da man for alvor gik over fra kul til olie).
Faced with the post-1974 crisis1in the iron and steel in dustry, the ECSC recovery plan, known as the Davignon plan, aimed in the short term to staunch the financial haemorrhage of the iron and steel companies by fixing compulsory floor prices for some products and by restricting imports.
Over for den krise i jernog stålindustrien2), som ramte de ni lande i Fællesskabet, har
In the long term it aimed to restore productivity through modernization, diversification and the strict control of national subsidies.
Fællesskabsbudgettets andel af summen af medlemsstaternes nationale budget ter, EF's budget svarer — sagt på en anden måde — kun til halvdelen af det belgiske budget.
The EEC made possible the free movement of labour and goods, with customs duties being totally abolished for the Six in 1968 and in 1977 for the three new countries.
Kilde: »Det europæiske Fællesskabs institutioner«, EØF, januar 1979.
(The free provision of services has progressed rather more slowly.)
I 1978 var den europæiske jernog stålproduktion 15% mindre end i 1974.
A single customs tariff was drawn up for the rest of the world, and preferential agreements were concluded with the Third World under the Lomé and GSP agreements.
Virk somhederne udnyttede kun 65% af deres produktionskapacitet, og priserne var faldet helt op til 50%.
In 1978 European production of steel was 15% lower than that in 1974, units operating on average at 65% of their productive capacity, and prices fell by 50%.
Følgerne var betydelige økonomiske tab, utilstrækkelig rentabilitet og afskedigelser.
The consequences of this were considerable financial losses, inadequate profitability and the dismissal of workers.
EKSF indledt en »redningsaktion« (Davignon-planen), der på kort sigt skal hindre virksomhederne i jern- og stålindustrien i at »forbløde« finansielt.
The decline and renaissance of Europe and other sectors remains, and the support price system has in evitably widened the income differential between large and small farmers, and between the Community's regions; (3) security of supplies, 'reasonable ' prices for the consumer, and the stability of the markets were ensured for most products, though there was considerable criticism in the United Kingdom, at least, whether the security of supply was worth the high premium of 'reasonable prices '.
Ifølge planen skal der fastsættes obligatoriske minimumspriser for bestemte produkter samtidig med, at konkurrencen udefra begrænses.
The fundamental principle of a single price in the Community market was ruptured, however, by divergent movements in European currencies.
På længere sigt skal Davignon-planen genoprette produktiviteten (modernisering, tiltag med henblik på spredning og omstilling af produktionen, snæver kontrol med de enkelte landes nationale politik).
Seven different farm price zones were set up after 1971, though the es tablishment of the EMS allowed the price differences between them to be narrowed considerably.
EØF har gjort det muligt at sikre fri bevægelighed for mennesker, tjenesteydelser og varer.
The threat of currency instability to the CAP and the Customs Union, the two current pillars of Community policy, spurred renewed efforts to construct an economic and monetary union.
Den interne told blev afskaffet i 1968, i 1977 for de tre nye medlemmer.
The Customs Union encouraged intraCommunity trade and created an interdependence which is without precedent in the history of the continent.
Der er indført fælles toldtarif over for resten af verden, og der er indgået præferenceaftaler med landene i Den tredje Verden (Lomé, GSP osv.).
It was not, however, able to prevent currency fluctuations which have often been barriers which are as restricting as customs duties.
Især den fælles landbrugspolitik har i vidt omfang gjort det muligt at nå de 5 mål, som er fastsat i Rom-traktaten:
The objective of a new economic and monetary union was clearly defined only after the summit conferences at The Hague in 1969 and Paris in 1972.
— Produktiviteten i landbruget er vokset hurtigt (8,8% i gen nemsnit om året fra 1961 til 1971, derefter 6,2%).
The original ten-year timetable now looks a trifle over-optimistic.
— Indkomsterne i landbruget er steget, men der er stadig store forskelle mellem denne sektor og de øvrige økonomiske sektorer mellem de forskellige områder i Fællesskabet.
The international monetary and economic crises practically killed off this attempt at birth.
— Forsyningssikkerheden, opretholdelse af »rimelige« priser for forbrugerne, stabilitet på markederne har kunnet sikres for de fleste produkter.
From 1972 to 1977, the only step was to safeguard, for good or ill, the CAP by creating the 'green currencies' and monetary compensatory amounts.
Det grundlæggende princip om ensartede priser på fællesskabsmarkedet er dog blevet lidt flosset i kanterne på grund af de europæiske valutaers divergerende bevægelser.
The economies of the Nine became as divergent as their rates of exchange, except in the rise in the unemployed.
Denne trussel mod den fælles landbrugspolitik og Toldunionen, de to grundpiller i fællesskabspolitikken, har i hoj grad bidraget til at give debatten om Den okonomiske og monetære Union nyt liv.
It has not yet been possible to unite in the 'snake' or EMS all the currencies of the enlarged Community, and even less so has it been possible to move towards economic union.1
Toldunionen fremmer udviklingen af den indbyrdes samhandel i EF og har derved skabt en gensidig afhængighed uden fortilfælde i Europas historie, men den har ikke kunnet forhindre valutaudsving, som hyppigt har været lige så store for ikke at sige større handelshindringer end tolden.
There are many reasons for this apparent immobility. It is difficult enough to agree upon national measures when a general election is imminent, but the Community's decision making, has to contend with nine different electoral cycles.
Det var først på topmoderne i Haag i 1969 og i Paris 1972, at målsætningen om oprettelse af en økonomisk og monetær union blev klart defineret, og det blev fastlagt, at det skulle ske inden for de næste 10 år.
The nation States still have a residual confidence in their own abilities to meet international challenges, and there is a mistrust of encroaching Community power in the two old European States with nationalist traditions, France and the United Kingdom.
Den internationale uro (valutakrise og derefter økonomisk krise) har faktisk kvalt dette initiativ i starten. Fra 1972 til 1977 har det eneste, man har gjort, været at bevare den fælles land-
See the Marjolin Report of March 1975: 'Europe is no further advanced in the direction of economic and monetary union than in 1969.
Den gamle og den nye verden brugspolitik efter bedste evne ved at lave »grønne valutaer« og udligningsbeløb, mens de Ni's økonomier udviklede sig lige så forskelligt som deres valutakurser (det eneste, de var fælles om, var den stigende arbejdsløshed): det har aldrig været muligt at forene alle valutaerne i det udvidede Fællesskab i »slangen« — og endnu mindre at opnå fremskridt i retning af Den økonomi ske Union ').
87 suspicion of other Community policies in the United Kingdom and the Federal Republic of Germany — the two countries which are most sensitive to financial issues.
Fører nogle af de store lande kun vælgerpolitik? Regner man med, at de enkelte lande vil være i stand til at tilpasse sig (eller stå imod), og at de nationale, økonomiske virkemidler er til strækkelige til at klare krisen?
Even so, there has been some progress towards integration in what is too often painted as an over-dismal picture.
Venter man på bedre tider? Der er mange årsager til denne passivitet, men erfaringen fra disse år, »da alting får lov at flyde«, erkendelsen af, at man ikke kan komme ud af krisen ved egen hjælp — og endelig den fælles analyse af farerne ved ikke at foretage sig noget, synes efterhånden at have overbevist de europæiske ledere om nødvendigheden af at gennemføre Den monetære Union for at undgå, at mekanismerne i det fælles marked kører fast, og for at fremme nye investeringsfremstød.
The Nine's experience with floating currencies, together with the gradual realization that national means alone provided no way out of the economic crisis, encouraged another attempt to regulate the EEC currencies in the European Monetary System.
Det skal dog bemærkes, at 1977-1978 har været præget af en genoprettelse af roen: inflationen blev bremset i de lande, hvor den var størst, og alle de europæiske landes handelsbalancer viste overskud.
The period 1977-78 was relatively calm on the economic front. Inflation subsided and most of the European countries ran a surplus on their trade.
Der kunne anes en svag opgang.
Some slight recovery could be detected.
I 1978 blev der truffet beslutning om indførelsen af et europæisk valutasystem (EMS), der skal holde udsvingene i de bilaterale vekselkurser inden for faste grænser.
So in 1978, the heads of government decided to create a European monetary system (EMS). Central bank intervention was to maintain exchange rates within fixed limits against each of the other currencies.
Alarmtærsklen, som i princippet udløser interventioner fra centralbankerne, overskrides, når en valuta fjerner sig for langt fra midteraksen — ECU'en.
There was also a system of 'alarm bells' when a currency fell too far outside the central pivot constituted by the European Currency Unit (ECU) — a basket of all nine currencies.
Efter det skræmmeskud, OPEC-landene affyrede i 1979, må man håbe, at den bitre nødvendighed, som ikke havde stor effekt i 1973, vil sætte skub i de positive tendenser fra 1978.
For the first time, countries were expected to change policy if the 'alarm bells' became persistent, and this could equally apply to a strong currency as well as a weak one, unlike the old Bretton Woods system.
Modsætningerne
Contradictory trends
Dynamikken i opbygningen af Europa støder ustandselig imod kendsgerninger, tendenser og adfærd, som tit er indbyrdes mod stridende.
The process of EEC integration constantly runs up against a multitude of contradictory impulses and trends.
Jf. Marjolins rapport fra marts 1975: »Europa er ikke kommet videre med gen nemførelsen af Den økonomiske og monetære Union siden 1960.
Though the Community possesses considerable commercial and economic power, its political weight on the international scene is still small by comparison.
Hvis der overhovedet har været nogen bevægelse, har det nærmest været en tilbagegang.
Certainly, a European foreign policy exists to the extent that the EEC's network of commercial agreements contains an implicit order of priorities.
De enkelte landes økonomiske og monetære politik har i de sidste 25 år aldrig været mere modstridende og divergerende end i dag«.
But the advances which the nation States have made through the 'political cooperation' network are completely informal and unrecognized by any Community treaty.
Europa, tilbagegang og renæssance
There is no defence cooperation between the Nine at all.
— På den ene side er der tale om en betydelig økonomisk og han delsmæssig magt (en økonomisk gigant), på den anden er den politiske betydning på den internationale arena næsten lig nul: Europa som sådan eksisterer kun i »småbidder« via sine han delsaftaler (GATT og særlig AVS), der findes ikke et fælles europæisk forsvar, og de udenrigspolitiske aktioner på fælles skabsplan er endnu meget begrænsede.
Moreover, the Community continues to encounter the nationalisms of its members and the multinational operation of a good many EEC and American companies.
Det gør kun opbygningen af Fællesskabet endnu vanskeligere.
Enlargement to include Greece, Spain and Portugal is likely to bring a new crop of competing priorities for the EEC to meet.
Denne ambivalens genfinder vi på energiområdet.
The Community also devotes over 75% of its budget to farming, which employs only 11% of its workforce.
— Europa er flersproget — de europæiske folk er det ikke.
Very few Europeans would recognize themselves as such: they are first Breton, Cornish, British or French.
— Europa anvender 75% af sit budget på landbruget, der beskæfti ger 11% af de erhvervsaktive.
Furthermore, there is no consensus on what a future Europe should look like.
Den fælles landbrugspolitik støt ter i højere grad produktionerne end producenterne.
The frontier between Com munity and national sovereignty remains imprecise.
— Det, der kendetegner den europæiske kultur, er dens mangfoldighed. dighed.
Should the EEC be a federation of nation States, 'or of regions?
— En sammenslutning af stater, for ikke at tale om et forbund af regioner...
The decline and renaissance of Europe
— Ligevægten i mangfoldigheden, som netop er Europas fordel, og sammenholdet, der er en nødvendighed, er stadig skrøbelig, fordi :
The balance between Europe's diversity, which has traditionally been one of its great strengths, and the need for cohesion is extremely delicate.
Disse modsætninger vil, afhængigt af om de forstærkes eller for mindskes, være afgørende for Europa både over for forandringerne i dets omgivelser og over for dets egen forandring og udvikling. ling.
Europeans are increasingly identifying with their regional cultures and traditions, after a period when mass cultures seemed to reign.
Mens de fleste analyser i begyndelsen af halvfjerdserne pegede i retning af økonomisk og social konvergens i fællesskabslandene, har de forskellige kriser — valuta­, energi­ og økonomikrisen — som har ramt Europa, åbenbaret flere og flere forskelle i de enkelte landes evne til at stå disse forandringer igennem.
At the beginning of the 1970s most analyses concluded that the economies and social systems in the EEC countries were converging. The monetary, energy and economic crises which have affected Europe have, however, highlighted the very different capacities of each country to face up to change.
De monetære forskelle
Monetary disparities
På det monetære plan har det system med flydende kurser, der indførtes i 1971, medført store forskelle i udviklingen i vekselkur­serne for de europæiske valutaer.
From 1971, floating exchange rates resulted in very rapid changes in the rates of exchange of European currencies.
Forsøgene på at genskabe en vis valutarisk stabilitet i Europa er slået fejl ét efter ét.
The Deutschmark emerged as a strong currency, with the French franc, pound sterling and Italian lira as weaker ones.