natgillin/translations-raw huggingface dataset:
At undersøge og redegøre for de bestående og påtænkte ensidede, tosidede og flersidede overenskomster i medlemsstaterne om akademisk anerkendelse af eksaminer; ii) at bedømme overenskomsternes betydning, for så vidt angår deres praktiske værdi for de studerendes mobilitet; iii) på denne baggrund at vurdere forudsætningerne for en løsning på fælles skabsplan af spørgsmålet om akademisk anerkendelse af eksaminer, navnlig ved
(ii) to consider the importance of the agreements with respect to their practical value for students' mobility; (iii) to consider against this background the requirements for a Community solution of the problem of academic recognition of diplomas, in particular by
- en udvidelse af tosidede overenskomster til at danne et net, der om fatter hele Fællesskabet,
- an extension of bilateral agreements to a Communitywide network,
- en helhedsløsning på fællesskabsplan.
- a comprehensive solution at Community level.'
De studerendes mulighed for at drive deres studier i forskellige lande er et spørgsmål, der har optaget regeringer, pædagoger og fagfolk af enhver art i mange årtier.
The question of the mobility of students between different countries is one which has exercised the minds of Governments, educators and professionals of all kinds for many decades.
I en vis forstand har problemet i virkeligheden bestået lige siden, det blev muligt- for mere end en ganske lille brøkdel af befolkningen at rejse mellem to lande.
Indeed in some senses the problem has existed ever since travel between two countries became tolerable for more than a tiny fraction of our people.
De forandringer, der er sket i løbet af denne periode, og navnlig inden for den sidste snes år, har ikke blot ført til en langt større erkendelse af det ønskelige i en international mobilitet blandt de studerende, et ønske, der træder i stedet for nødvendigheden af en sådan mobilitet for de tidligere kolonimagter i Europa, men har også - gennem en hurtigt stigende levestandard og en stærkt forøget tilgang til universiteter ne - forbedret mulighederne for en sådan mobilitet i Europa og har samtidig ført til en stigende erkendelse af de hindringer, der står i vejen herfor.
The changes during this period, however, and particularly the changes of the past 2p years, have not only created a much-increased recognition of the desirability of international student mobility - a desirability replacing the necessity of such mobility in the case of former colonial powers in Europe - but have also, through rapidly rising standards of living and much-increased university enrolments, increased the possibility for such mobility in Europe, and have at the same time led to an increasing recognition of the barriers against such movement.
Dette ønske om mobilitet inden for Europa er heller ikke længere begrænset til de sprogstuderendes særlige behov.
Nor is this desire for mobility within Europe any longer limited to the specialist needs of modern language students.
Snarere betragtes denne mobilitet i stigende grad som ønskelig i sig selv af uddannelsesmæssige grunde og også af så vel sociale som politiske grunde - en udvikling, som har fundet udtryk i kulturoverenskomster, periodiske møder mellem medlemmer af de forskellige nationale regeringer samt forbindelser på ethvert niveau af det offentlige uddannelsessystem mellem institutionerne, hvilket er blevet en fast bestanddel i udviklingen af europæiske relationer.
Rather it is increasingly seen as educationally desirable in its own right, and additionally desirable for both social and political reasons, developments which are reflected in'the cultural agreements, regular meetings between members of different national Govern ments and inter-institutional relations at all levels of the public system of education, which have become an integral part of the development of European relationships.
Heri ligger en erkendelse af, denne rapport i det væsentlige kun beskæftiger sig med et enkelt aspekt blandt mange, med kun ét geografisk område i forbindelse med mobilitetsproblemet.
To say this implies the recognition that this report concerns itself on the main with only one particular aspect amongst many, of only one geographical set of mobility questions.
Den ser således bort fra andre alvorlige problemer med hensyn til mobilitet, der erkendes såvel af EF-Komtnissionen som af an dre internationale organer, der beskæftiger sig hermed, ligesom den ser bort fra mobiliteten mellem EF's medlemsstater og andre lande, hvor relationerne gennem historie, tradition, sproglige bånd og aktuelle politiske og økonomiske faktorer er af stor betydning for nogle af medlemsstaterne.
It thus excludes other serious problems in relation to mobility, which are recognized by both the European Commission and by other international bodies concerned with this field of activity; and it also excludes mobility between EC Member States and other countries, which relations, through history, tradition, linguistic ties and current political and economic considerations, are of great importance to some Member States.
Ved behandlingen af disse mobilitetsproblemer er det derfor vigtigt at erkende, at der undertiden består mangeårige og ofte meget snævre uddannelsesrelationer mellem EF's medlemslande og lande uden for Fællesskabet, og ligeledes erkende, at der side om side med EP's arbejde for en større mobilitet inden for dets grænser består nye muligheder for udvikling af internationale relationer på uddannelsesområdet mellem medlemsstaterne og andre stater, hvoraf den lovende HeIsingfors-overenskomst, de svenske universitetsrektorers internationaliseringsprogram og det stigende antal transatlantiske forbindelser kun er enkelte eksempler blandt flere.
In considering the problems of mobility it is therefore important to recognize the existence of the sometimes long and often very tightly-woven educational relationships which EC members have with countries outside the Community, and also to recognize that in parallel with the concerns of the EC for mobility within its boundaries there exist recent opportunities for the development of international educational relations between Member States and others, of which the promise of the Helsinki Agree ment, the internationalization programme of the Rectors of Swedish Universities, and the increasing number of transatlantic relationships provide but some examples.
I denne sammenhæng er det vigtigt at erkende, at enkelte medlemslandes interesse for deres relationer med lande uden for EP ikke bør anses for vidnesbyrd om en manglende tro på betydningen af en stigende mobilitet blandt de studerende inden for Fællesskabet.
It is in this context important to recognize that the concern of some Member States for their non-EC relations should not be regarded as evidence of a lack of faith in the importance of increasing student mobility within the Community.
En sådan interesse bør snarere benyttes som et springbræt for aktioner baseret på en grundfæstet tro på værdien af en sådan mobilitet og som en mulighed for at udnytte de erfaringer, der er indhøstet gennem sådanne relationer, til at sætte medlemsstaterne i stand til bedre at løse de pågældende problemer på fællesskabsplan.
Rather it should be used as a springboard for action based on an estab1ished.belief in the value of mobility, and as presenting the possibility of using the experience gained from such relation ships to enhance the problem-solving capabilities of Member States in the particular context of Community mobility.
Betydningen for de studerendes mobilitet inden for Fællesskabet af en gensidig anerkendelse af akademiske eksaminer kan næppe overvurderes.
The importance for student mobility within the Community, of the mutual recognition of academic qualifications, can hardly be overstressed.
En løsning af ækvivalensproblemerne vil dog ikke i sig selv sikre en fri bevægelse.
Nevertheless the solution of equivalence problems will not of itself ensure free movement.
Det er klart, at de hindringer, der står i vejen for mobiliteten - og de er mange —- alle må fjernes eller i hvert fald lettes, hvis man skal nå frem til en fri bevægelse blandt studerende.
The barriers to mobility which exist, and they are numerous, must clearly all be removed, or at least rendered penetrable, if the attainment of free student movement is to be assured.
Der findes en række sådanne hindringer, hvoraf især to er nøje forbundet med en gensidig anerkendelse af eksaminer, nemlig sprogproblemet og adgangsbegrænsninger for udenlandske studerende, hvoraf det sidste hænger sammen med. men ikke nødvendigvis er afhængig af almindelige adgangsbegrænsninger (2).
There are a number of such barriers, of which two in particular are closely related to the mutual recognition of qualifications, namely the language problem and restrictions on the numbers of foreign students, this latter connected with, but not essential ly dependent on, general restrictions on student numbers. (2)
Medens hovedformålet med denne rapport således er at fastslå og analysere den aktuelle situation med hensyn til en gensidig anerkendelse af akademiske eksaminer, erkendes det, at dette problem både er en side af et mere generelt problem, og endvidere, at det ikke kan isoleres fra de perifere spørgsmål om sprog og adgangsbegrænsning. Samtidig må det siges, at begge disse problemer må gøres til genstand for en indgående undersøgelse uden for denne rapports rammer.
Whilst therefore the main thrust of this report is concerned with establishing and analysing the current position in respect of the mutual recognition of academic qualifications, it recognizes that this problem is both part of a more general one, and also that it cannot be isolated from the peripheral questions of language and student numbers, whilst equally admitting that both these problems must receive more detailed scrutiny outside the confines of this report.
Det må være rigtigt at indlede en analyse af spørgsmålet om ækvivalens med nogle almindelige bemærkninger om baggrunden for problemet.
It would seem right to begin an analysis of the question of equivalences with some general discussion of the basis of the problem.
I én velbegrundet forstand er der intet eksamensbevis, ingen grad, intet stud­ium, der er ækvivalent med et andet. Dette begreb kan heller ikke betegnes som ren kasuistik.
There is a perfectly valid sense in which no diploma, no qualifi­cation, no course of study, is 'equivalent' to any other.
I nogle sammenhæng er det en overordentlig vigtig faktor.
It is in some contexts a vitally important consideration.
Hvad der derfor menes med ækvivalens i forbindelse med denne rapport er faktisk anerkendelse af et eksamensbevis, en grad eller et studium med henblik på et ganske bestemt formål.
What therefore is meant by equivalence in the context of this report is effectively the recognition of a diploma, qualification or course of study, for a specific purpose.
Og selve formålet må klart angives, især hvor en eksamen eller grad i national sammenhæng tjener mere end ét formål.
And the purpose itself needs to be clearly specified, particularly in cases where a qualification, in a national con­text, serves more than one purpose.
En studentereksamen eller dertil svarende eksamen tjener for eksempel ofte enten til at give den pågældende adgang til et bestemt akademisk erhverv, el­ler til uddannelse med henblik på et bestemt akademisk erhverv uden for en uddannelsesinstitution, eller som adgangsbevis til et højere uddannelsestrin inden for den samme eller en anden institution i det nationale uddannelses­system.
A secondary school qualification, for example, often serves either to qualify its holder for entry to a particular profes­sion, or to training for a particular profession outside the context of an educational institution; or to allow its holder to proceed to a further stage of education within the confines of the same or a different institution in the public system of education.
I sin redegørelse for ækvivalenser eller anerkendelse beskæftiger den­ne rapport sig kun med den sidstnævnte anvendelse af den omhandlede eksamen, og i en anerkendelse af eksamen A til at træde i stedet for eksamen Β ligger kun, at den anerkendes med henblik på akademisk videreuddannelse, uden at den på nogen måde berører den erhvervsmæssige eller samfundsmæssige virkning af ækvivalensen eller anerkendelsen.
This report, in recording equivalances or recognition, considers only the latter use of the qualification under discus­sion, and the recognition of qualification A as a substitute for qualification Β implies its recognition only for the purposes of academic progress, carrying no implication whatsoever in respect of the professional or civil effect of the equivalence or recog­nition .
Den omstændighed, at der ikke findes nogen virkelig ækvivalens, gælder a for­toiri for ethvert forsøg på at ligestille præst at ionsniveauer.
The lack of any true equivalence applies a fortiori to any attempt to equate levels of performance in another.
Medens for ek­sempel praktisk taget alle britiske universiteter anerkender den tyske Abitur som en tilstrækkelig kvalifikation til adgang til et første studietrin, vil de i praksis være tilbøjelige til i det enkelte tilfælde at kræve bestemte eksa­menskarakterer ved Abitur (eller Baccalauréat eller student ereksamen) på sam­me måde, som hvis det drejede sig om General Certificate of Education.
Hence whilst, for example, virtually all British Universities recognize the German Abitur as an adequate qualification for entry to a first degree course, they are likely in practice in the individual case to demand particular grades of attainment in the Abitur (or Baccalauréat or Studentereksamen), just as they would in the General Certificate of Education.
Da den sidstnævnte eksamen har en sådan karakterskala, at den samme procentdel af kandidaterne i almindelighed bliver placeret på hvert karaktertrin hvert år, herunder dumpekaraktererne, medens andre nationale eksaminers karakterskalaer anvendes efter andre forudsætninger, eventuelt helt uden regler om karakter­fordeling, er sådanne ækvivalenser ikke blot problematiske ifølge sagens na­tur, men varierer også fra år til år efter kvaliteten af de pågældendes præ­stationer i almindelighed.
Since the latter examination is graded in such a way that in general the same proportion of candidates will be placed in each grade each year, including the non­passing grades, whereas some other national examinations
Sådanne forskelle kan være endnu større på postgymnasialt plan end på gymnasieplan, især hvad angår sådanne spørgsmål som det antal undervisningstimer, der kræves inden for bestemte uddannelser, den samlede studietid for opnåelse af en eksamen, eksamensmønsteret osv. Forskellene er uhyre store, selv inden for nationale systemer for højere uddannelse, som ikke er undergivet central kontrol, og endnu større, når de ses i lyset af en række forskellige nationale systemer.
Such differences can be even greater at the tertiary than at the secondary level of education, particularly as concerns questions such as the number of hours' instruction required in certain courses, the total length of time taken to obtain a qualifica tion, the pattern of examinations, and so on. The variety is enormous even within those national systems of higher education which are not centrally controlled, and even greater when considered in the context of a number of different national systems.
Det er bemærkelsesværdigt, at til trods for forskelle, som i ydertilfælde kan være så store som 360 timers klasseundervisning i alt ved én institution mod 1800 timer ved en anden til gennemførelse af det første studietrin af en højere uddannelse, kan der alligevel komme studerende ud 34 år senere, efter at de har fuldført det arbejde, der kræves for en doktorgrad, og findes at være lige så velfunderede efter en international målestok.
What is remarkable is that despite differences which at the extreme might be as great as a total of 36£) hours class instruction at one institution as compared with 1 809 hours at another, for completion of the first cycle of higher education, students can still emerge some three or four years later, having completed the work required for a doctorate, and be found to be of equiva lent calibre when measured against international standards.
Dette er baggrunden for vor foreløbige arbejdshypotese, der går ud på, at om end kvantitative sammenligningsmetoder og en indgående analyse af formelle beskrivelser af undervisningsplaner kan have deres betydning, har de kun begrænset anvendelighed, og et vist hensyn til kvalitative fænomener kan være en mindst lige så gyldig sammenligningsmetode.
From all this there emerges our provisional working hypothesis that whilst quantitative techniques of comparison and detailed analysis of formal curricular descriptions may have their place, there is a limit to their use, and some consideration of qualitative phenomena may be at least as valid a method of comparison.
Denne konklusion fører os ind på spørgsmålet om, hvilken metodik der bedst kan medvirke til at skabe en høj grad af sammenlignelighed mellem eksamensbeviser udstedt af Fællesskabets medlemsstater.
This conclusion has implications for the question of what type of methodology might best serve the purpose of achieving a wide range of comparability between diplomas awarded by Member States of the Community.
En anden vigtig betragtning er, at medens der udfoldes livlig international virksomhed med hensyn til spørgsmålet om mobilitet, og der tilsyneladende er en positiv indstilling blandt EF-regeringerne til tanken om en stadig større mobilitet, synes der samtidig at være en vis tilbageholdenhed over for en koordinering af de enkelte landes bestræbelser for at nå dette mål.
A further important consideration is that whilst there is much international activity in considering the question of-mobility, and an apparently positive attitude amongst EC Governments towards the notion of increasing mobility, there is at the same time some apparent reluctance to coordinate national efforts towards this goal.
Som eksempel kan anføres indførelsen af en maksimumstudietid (Regelstudienzeit) i Tyskland, de starkt forøgede studieafgifter i Det forenede Kongerige, de nyligt indførte adgangsbegrænsninger for udenlandske studerende i Italien, høje studieafgifter for visse udenlandske studerende i Belgien - hvilket alt sammen bidrager til at forringe mulighederne for udenlandske studerende, og som i nogle tilfælde synes at være et led i et meget nyt - og forhåbentligt kortvarigt — forsøg på at løse økonomiske problemer, tilsyneladende uden hen syn til de eventuelt langsigtede virkninger på de studerendes holdning.
One may cite the introduction of the maximum period of study (Regelstudienzeit) in Germany, the much increased fees for tuition in the United Kingdom, recent restrictions on the admission of foreign students in Italy, heavy fee-payments required of some foreign students in Belgium all of which tend to diminish opportunities for foreign students, and which appear in some cases to be part of a recent and, it is to be hoped, short-lived response to economic problems the solutions to which seem to leave out of account the possibly long-term effects on student attitudes.
Så længe disse og andre hindringer for mobiliteten består, er det umuligt at vide, i hvor høj grad de enkelte studerende ønsker at drive studier i et andet land, og dermed også umuligt at vide, om der findes et utilfredsstillet ønske herom fra de studerendes side.
Whilst these and other barriers to mobility exist, it is impossible to know how desirable study in another country is to individual students, and consequently also impossible to know whether there is, or is not, some unfulfilled desire on the part of students to study abroad.
Dette spørgsmål er meget mere end bare et spørgsmål om at lette de problemer, der er affødt af den voksende regulering og bureaukratisering af den højere uddannelse, som synes at være beteg— néhde for de komplicerede moderne samfund. Hvis regeringerne virkelig ønsker at øge de studerendes mobilitet inden for Fællesskabet, må man se i øjnene, at en fjernelse af de bestående hindringer ikke i sig selv er nok til at nå dette mål.
This question is much more than simply one of easing the problems caused by the increasing regulation and bureau cratization of higher education which appears to be character istic of complex modern societies, since if Governments are serious in their wish to increase student mobility within the
OVERENSKOMSTERNE
THE AGREEMENTS
De eksisterende officielle overenskomster er anført nedenfor med en kort angivelse af deres virkning i praksis.
The formal agreements which exist are listed below, together with a brief indication of their operative significance.
Det skal bemærkes, at de tosidede overenskomster tages op til periodisk under søgelse, således at den nedenfor anførte liste er et udtryk for situationen, som den var i undersøgelsesperioden, dvs. fra april til juli 1977· Nogle af dem var allerede under revision i den periode, og andre vil måske være det på tidspunktet for offentliggørelsen af denne rapport.
It should be noted that such agreements of a bilateral nature are under regular review, so that the list below is an indication of the situation as it existed during the research period, from April to July 1977. Some were already under review during that period and others may be by the time of publication of the report.
Det er ligeledes vigtigt at bemærke sig, at den omstændighed, at der ikke består nogen officiel to- eller flersidet overenskomst, ikke nødvendigvis betyder, at en medlemsstat er uvillig til at give statsborgere fra en anden medlemsstat ad gang til sine offentlige højere uddannelsesinstitutioner.
It is important also to note that the lack of a formal bilateral or multilateral agreement does not necessarily imply an unwillingness on the part of Member States to admit to their public systems of higher education, nationals of another Member State.
Uden hensyn til of ficielle overenskomster er medlemslandenes praksis i mange tilfælde, hvad man kunne kalde en "ensidet overenskomst".
The practice of member countries, irrespective of formal agree ments, in many cases amounts to what might be called a 'unilateral agreement'.
FLERSIDEDE OVERENSKOMSTER a) Europæisk konvention om ligestilling af eksamensbeviser, der giver adgang til universiteter (11.12.1953)
(a) European Convention on the Equivalence of Diplomas leading to Admission to Universities (11 December 1953)
"med henblik på optagelse på universiteter beliggende inden for dens om råde, hvor adgangen er undergivet statskontrol, skal ligestille eksamens beviser udstedt på enhver anden kontraherende stats område, hvis disse er en nødvendig kvalifikation for optagelse på tilsvarende institutioner i det land, hvor eksamensbeviserne er udstedt, med sine egne tilsvarende eksamensbeviser".
'shall recognize for the purpose of admission to the universities situated in its territory, admission to which is subject to State control, the equivalence of those diplomas awarded in the territory of each other Contracting Party which constitute a requisite qualification for admission to similar institutions in the country in which these diplomas were awarded.'
I artikel 1, stk. 4, bestemmes det, at de undertegnende stater, i tilfæde hvor universiteter ikke er undergivet statskontrol, skal tilskynde de enkelte institutioner til at acceptere "de i stk. 13 anførte principper".
Article 1, section 4 provides that in case where universities are outside State control, the signatories will encourage individual
Der er to begrænsninger i de egentlige bestemmelser, nemlig at det ikke er nødvendigt at anvende principperne på en person, der søger optagelse på en institution i det land, hvor han er statsborger, og at principperne skal an vendes (artikel 1, stk. 2) "under forudsætning af, at der er ledige pladser" (4).
There are two restrictive conditions in relation to the operative paragraphs namely that the principles need not be applied to a person seeking entry to an institution in the country of which he is a national; and that the principles shall be applied (Article 1.2) 'subject to the availability of places'. (4)