natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Blandt de særlige foranstaltninger, der gælder for landbrugsprodukter, kan man især nævne eksemplerne med oksekød og sukker.
This Protocol (0 relates to a total quantity of some 1.3 million tonnes and is an ingenious solution, not involving any counter-concession, guaranteeing prices and outlets for developing countries whose sugar is often their main source of foreign currency earnings.
For køds vedkommende sker importen toldfrit og, for de første 30 0001 årligt, med en nedsættelse på 90% af Fællesskabets importafgift; denne nedsættelse giver anledning til en eksportafgift, der opkræves af det eksporterende land, således at Fællesskabets prisniveau kan beskyttes, samtidig med at leverandørlandene sikres en bedre indtjening.
Lastly, mention must be made of the fact that under the Lomé Convention the Community also undertook to guarantee the associated countries that their export earnings from a whole range of commodities, including some 40 agricultural products, would be stabilized (Stabex system). This system, the idea behind which incontestably represents a major innovation in international economic relations, has a budget of some 560 million ECU for the lifetime of the present Convention. tion.
Det bør ydermere fremhæves, at Fællesskabet som led i samme konvention har forpligtet sig til at garantere de associerede lande stabile eksportindtægter for en lang række basisprodukter, hvoraf omkring 40 er landbrugsprodukter (Stabex-
The problem of competition between imported and Community agricultural products assumed greater proportions in the discussions with those Mediterranean countries which have traditionally maintained trade relations with the Community.
I begyndelsen blev de hermed forbundne problemer behandlet i spredt orden som følge af visse særlige økonomiske og politiske omstændigheder i Middelhavsområdet.
At the beginning, random solutions to the problem of these relations were adopted in the light of certain economic requirements and political situations in the Mediterranean.
Med Grækenland og Tyrkiet indgik Fællesskabet således allerede i 1962/63 associeringsaftaler med sigte på senere tiltrædelse, og i slutningen af 60'erne blev der indgået associeringsaftaler af en anden type med Cypern, Malta, Marokko og Tunesien.
In 1962-63 the Community concluded association agreements with a view to accession with Greece and Turkey, and then at the end of the 1960s, association agreements of another kind with Cyprus, Malta, Morocco and Tunisia.
I begyndelsen af 70'erne blev der undertegnet aftaler udelukkende af handelsmæssig art med Israel, Spanien, Egypten og Libanon.
In the early 1970s, agreements relating solely to trade were signed with Israel, Egypt, Lebanon and Spain.
Senere viste det sig nødvendigt med henblik på Fællesskabets første udvidelse at føre en mere samordnet politik for Fællesskabets forbindelser med Middelhavslandene.
It then became necessary, largely owing to the prospect of the first enlargement of the Community, to seek a wider context for the Community's relations with Mediterranean countries.
Samtidig med handelsaftalen med Portugal blev der således i 1972 fastlagt en samlet global politik for Middelhavslandene, der resulterede i en særlig type aftaler benævnt samarbejdsaftaler, hvori det generelle handelsmæssig aspekt ofte ledsages af finansiel og faglig bistand samt i visse tilfælde social bistand.
Consequently, in 1972, at the same time as the trade agreement with Portugal, the overall Mediterranean approach was formulated, and this gave rise to a type of agreement, described as a cooperation agreement, which places the general trade aspect in a wider context covering aid in the financial and technical spheres and, in some cases, in the social sphere.
Der er indgået sådanne aftaler med Israel, de tre Maghreb-lande, (Tunesien, Algeriet og Marokko) og de fire Machraklande (Egypten, Syrien, Jordan og Libanon).
Agreements of this type have been concluded with Israel, the three Maghreb countries (Tunisia, Algeria, Morocco) and the four Mashreq countries (Egypt, Syria, Jordan, Lebanon).
Som led i EFs bestræbelser for at tilvejebringe større åbenhed over for udviklingslandene indførte det før andre lande i 1971 en ordning med generelle toldpræferencer, hvorunder der indrømmes præferencetoldsater for en række forarbejdede landbrugsprodukter fra disse lande.
In line with its policy of opening up its market to the developing countries, the Community was the first to implement, in 1971, a scheme of generalized preferences under which preferential tariffs are also granted for many agricultural pro ducts from those countries.
Fællesskabets ordning indebærer toldnedsættelser eller fuldstændig toldfritagelse for landbrugsprodukter.
The agricultural part of the Community scheme takes the form of reductions in or total exemption from, customs duties.
Toldnedsættelserne indrømmes uden kvantitative restriktioner bortset fra seks konkurrencefølsomme varer, for hvilke der er fastsat særskilte regler: pulverkaffe, kakaosmør, to typer ananaskonserves og to typer råtobak.
The tariff reduction is granted without any quantitative limit, except in the case of six sensitive products to separate rules: soluble coffee, cocoa butter, two types of preserved pineapples and two types of raw tobacco.
— for landbrugsprodukternes vedkommende en udvidelse af præferencemargenen for 36 produkter, der allerede er omfattet af ordningen.
(ii) in the case of agricultural products, the margin of preference has been extended for 36 products already covered.
Der blev endvidere optaget nye produkter alene til støtte for de mindst udviklede lande.
More products have been added for the benefit of the least developed countries alone.
Det skal endvidere understreges, at Fællesskabet i Tokyo-erklæringens ånd har givet de mindst udviklede lande endnu en indrømmelse i de multilaterale handelsforhandlinger (Tokyo-runden).
In the context of the Tokyo Round of multilateral trade negotiations, the Community stepped up its efforts, in the spirit of the Tokyo Declaration, to help the least developed countries.
Fra 1. januar 1979 indførte det en særlig ordning, så at alle GSP-landbrugsprodukter med oprindelse i disse lande kan importeres fuldstændig toldfrit.
On 1 January 1979 it introduced special arrangements under which all agricultural products contained in the GSP list and coming from these countries could be imported completely free of duty.
De multilaterale handelsforhandliger (Tokyo-runden)
The multilateral trade negotiations (Tokyo Round)
Med hensyn til landbrugsprodukter har Fællesskabet ligeledes ydet et bidrag i de forskellige forhandlinger, der er ført under GATT.
The Community has also contributed, with reference to agricultural pro ducts, to the various negotiations held under GATT.
Fællesskabet har i denne forbindelse taget en række initiativer, især under Kennedy-runden og nu senere under Tokyo-runden.
It adopted a number of measures in this area during the Kennedy Round, and, more recently, during the Tokyo Round.
Efter den sidste forhandlingsrunde, der krævede ikke mindre end fem års drøftelser, kunne man i april 1979 parafere en række vigtige aftaler.
This latest round of negotiations, which required no fewer than five years' of discussions, resulted in the initialling, in April 1979, of an important set of agreements.
Uden iøvrigt at gå i detaljer kan det oplyses, at disse aftaler omfatter følgende hovedaspekter:
Without going into details, these agreements can be said to cover the following main areas: the reciprocal exchange of tariff and non-tariff concessions;
— gensidige toldmæssige og ikke-toldmæssige indrømmelser; — ensidige store toldnedsættelser for tropiske produkter;
(i) (ii) the non-reciprocal application of major tariff reductions for tropical pro ducts;
— indgåelse af internationale arrangementer vedrørende kød og mejeriprodukter (mælkepulver og butteroil);
(iii) the conclusion of international arrangements for meat and dairy products (milk powder and butteroil);
— iværksættelse, ligeledes inden for landbrugssektoren, af generelle aftaler eller arrangementer, f.eks. vedrørende subsidier og udligningstold, kvantitative restriktioner, toldværdi, tekniske handelshindringer osv., aftaler eller arrangementer, der indebærer klarere regler for import og eksport samt de store landes ensartede opfyldelse af GATT-forpligtelserne.
(iv) the implementation of general codes or arrangements which also cover the agricultural sector, such as those on subsidies and countervailing duties, quantitative restrictions, customs value, technical barriers to trade, etc. in order to make import and export practices more disciplined and at the same time ensure the application on an equal basis by all the major countries of the obligations arising from the GATT.
Andre handelspolitiske instrumenter
Other instruments of commercial policy
For i videst mulig udstrækning at tage hensyn til leverandørlandenes naturlige produktionsmuligheder og udnytte landenes gensidigt supplerende forsyningsmuligheder har Fællesskabet ligeledes iværksat en række foranstaltninger, hovedsagelig på det toldmæssige område, dog under skyldig hensyntagen til EF-landbrugets vitale interesser, disse foranstaltninger er i realiteten undtagelser fra de generelle regler i den fælles landbrugspolitik.
In order to take as full account as possible of the particular products of individual supplier countries and reap maximum benefit from any complementary aspects, while at the same time safeguarding the vital interests of is own agriculture, the Community has also implemented a number of specific, mainly tariff, concessions.
De fleste af disse foranstaltninger er vedtaget efter aftale med de pågældende lande.
Most of these measures were adopted by common accord with the countries concerned.
I denne lange række af pragmatiske løsninger, der er blevet iværksat, efter hånden som den fælles landbrugspolitik blev indført, findes ligeledes foranstaltninger, som mere specielt vedrører udviklingslandene.
This range of instruments, which was developed gradually and on a pragmatic basis as the common agricultural policy was being established, also includes measures of more particular value to the developing countries.
Udover sukker, som allerede er nævnt, kan opmærksomheden i denne forbindelse henledes på bestemmelserne vedrørende import af olivenolie fra visse Middelhavslande (Algeriet, Tunesien og Tyrkiet).
Apart from sugar, already mentioned above, there are the provisions governing imports of olive oil from certain Mediterranean countries (Algeria, Tunisia and Turkey).
I de aftaler, der er indgået med disse lande, findes der bestemmelser om en betydelig nedsættelse af den normalt gældende importafgift, forudsat de pågældende lande ved eksporten opkræver et tilsvarende afgiftsbeløb.
The agreements concluded with these countries provide for a major reduction in the levy normally applicable, provided the countries in question levy a tax of an equivalent amount on their olive-oil exports.
Det kan konstateres, at dette system sikrer, at priserne og ligevægten på fællesskabsmarkedet opretholdes, samtidig med at de pågældende lande garanteres en økonomisk fordel.
As has been shown, this machinery enables Community prices and the balance of the Community market to be safeguarded, and at the same time enables the countries concerned to reap an economic benefit.
Et tilsvarende arrangement findes for ris importeret fra Egypten, mens der for hård hvede fra visse Middelhavslande findes fællesskabsbestemmelser om, at afgiften uden videre nedsættes.
A similar arrangement exists for rice from Egypt, while in the case of durum wheat from certain Mediterranean countries the Community rules simply provide for a reduction in the levy.
Endvidere undlader Fællesskabet i forbindelse med det referenceprissystem, der er indført for frugt og grønsager samt vin, at opkræve udligningsafgift for importen fra lande, der overholder disse priser.
Under the system of reference prices introduced for fruit and vegetables and also for wine, the Community refrains from levying countervailing charges on imports from those countries which observe the reference prices.
Der er for nylig indgået aftaler om fårekød med en halv snes tredjelande.
In return, the Community has agreed to limit the import charges to 10% ad valorem for the products in question.
Disse aftaler indeholder en forpligtelse for de eksporterende lande til selv at begrænse de
These agreements also cover a number of developing countries, particularly in Latin America.
I denne forbindelse bør ligeledes kort nævnes problematikken med produkter, der kan erstatte foderkorn, bl.a. maniok.
It is in this context also that a brief mention should be made of the problems involving substitute products for feed grain, and in particular the problem of manioc.
Som bekendt er importen af disse produkter på grund af den yderst liberale ordning, der gælder herfor, steget i en sådan grad, at Fællesskabets marked for korn er truet af uligevægt.
Because of the much more liberal arrangements to which they are subject, imports of these products have increased to the point of creating an imbalance on the Community cereals market.
Således steg importen af kornsubstitutter fra 1974 til 1980 fra 6,2 mio t til 14,4 mio t, og heraf steg importen af maniok fra 2 mio t til 6,7 mio ti 1981.
From 1974 to 1980, these imports rose from 6.2 million tonnes to 14.4 million tonnes, and, within this total, manioc imports rose from 2 million tonnes to 6.7 million tonnes in 1981.
Denne stigning virker ikke blot destabiliserende, rent internt, men også internationalt, eftersom den virker produktionsforskydende og tvinger Fællesskabet til at eksportere flere og flere produkter til verdensmarkedet, navnlig animalske produkter og korn.
This increase has had a de stabilizing effect not only at domestic level but also internationally, in that it creates a shift in production patterns and compels the Community to export ever-increasing quantities of products, and in particular animal products and cereals, to the world market.
For at afbøde de således opståede vanskeligheder er der indgået aftaler om frivillig eksportbegrænsning med henholdsvis Thailand og Indonesien.
Voluntary restraint agreements were concluded with Thailand and Indonesia in order to alleviate the difficulties caused.
For så vidt angår førstnævnte land, der ikke er medlem af GATT, er der tale om en samarbejdsaftale vedrørende produktion og markedsføring af maniok samt handel hermed.
The agreement with Thailand, which is not a member of GATT,· is a cooperation agreement covering the production and marketing of, and trade in, manioc.
Med hensyn til aftalen mellem EF og Indonesien indeholder denne bestemmelser for importen af maniok fra det pågældende land og andre leverandørlande, som er medlemmer af GATT, og om udskiftning af den tidligere ordning med et toldkontingentsystem med en importafgift på højst 6% ad valorem.
The agreement between the EEC and Indonesia governs imports of manioc from Indonesia and other supplier countries, which are members of GATT, and provides for the replacement of the previous arrangements by a system comprising a tariff quota and a levy with a 6% ad valorem ceiling.
For 1982 andrager det samlede kontingent, disse aftaler giver anledning til, ca. 6 mio t, hvoraf 5 mio t kommer fra Thailand, der er Fællesskabets langt største leverandør.
For 1982, the overall quota resulting from these agreements is some 6 million tonnes, of which 5 million tonnes are allocated to Thailand, which is by far the Community's largest supplier.
Overskrides kvotaen, medfører dette for de overskydende mængder en importafgift af samme størrelse som den afgift, der normalt gælder for korn.
If the quota were exceeded, a levy corresponding'to the levy normally applicable to cereals would be charged on the surplus quantities.
Den foregående analyse (') viser, at den fælles landbrugspolitik ikke har for mindsket importen áf landbrugsprodukter fra u-landene.
The above analysis, 0) shows that the common agricultural policy has not had the effect of reducing imports of agricultural products from the developing countries.
De foranstaltninger i for bindelse med den fælles landbrugspolitik, der skal ramme importen, vedrører i virkeligheden kun en meget begrænset del af de landbrugsprodukter, som ulandene eksporterer, bl.a. i betragtning af de mange undtagelser, som gælder for disse lande. de.
Indeed, the measures under the CAP which hit imports cover only a very limited proportion of the agricultural products exported by the developing countries, given the large number of derogation provisions enjoyed by those countries. tries.
(') Denne analyse er baseret på en detaljeret undersøgelse foretaget af Kommissionen (dok.
Firstly, the CAP has put Community agri culture in a position where it can help to offset the growing food deficit of the
SEC(82)1123 af 14.7.1982).
(') This analysis is based on a detailed study drawn up by the Commission (Document SEC(82)1223 of 14 July 1982).
Den fælles landbrugspolitik og hermed EFs eksport har to forskellige virkninger for u-landene.
developing countries as a whole.
Denne konkurrence vedrører dog kun to vigtige produkter, oksekød og sukker, som EF ikke er den dominerende eksportør af.
However, this competition involves only two major pro ducts—bovine meat and sugar—products of which the Community is not a dominant exporter.
Der hersker ingen tvivl om, at i-landene i betydeligt omfang kan bidrage til u-landenes udvikling gennem indførelsen afgunstige importordninger for disse landes landbrugsprodukter, men ovennævnte forhold viser tydeligt, at selv den mest liberale importpolitik ikke er nok til at løse u-landenes nuværende største problem, nemlig deres egen levnedsmiddelproduktions utilstrækkelighed i forhold til stigningen i deres efterspørgsel.
Although there is no doubt that the developed countries can make an important contribution to the development of the developing countries by establishing favourable import arrangements for their agricultural exports, the facts reported above show that even the most liberal policy on imports is not sufficient to resolve the main problem currently facing the developing countries, namely the insufficient level of their own food production in relation to the increase in their demand.
Det Grønne Europa - Meddelelser om den fælles landbrugspolitik
Green Europe - Newsletter on the common agricultural, policy
166 Mælken : Det store hovedbrud for det europæiske landbrug
166 Milk : problem child oí european agri culture
187 EF's landbrugspolitik og handelspolitik på landbrugsområdet
187 The Community's agricultural policy and policy on trade in agricultural products
189 Mekanismer i de fælles markedsordninger for landbruget : - Vegetabilske produkter
189 of
190 De landbrugsmæssige aspekter ved udvidelsen af De europæiske Fællesskaber - Portugal
190 The agricultural aspects of enlargement of the European Community Portugal
191 Statsstølte og den fælles landbrugspolitik
191 State aids and the common agricultural policy
DET GRØNNE EUROP
GREEN EUROPE
FØLGERNE FOR LANDBRUGSSEKTOREN AF, AT INTEGRATIONEN INDEN FOR DEN FÆLLES LANDBRUGSPOLITIK OG INDEN FOR DEN FÆLLES POLITIK PÂ ANDRE OMRÅDER ER FORSKELLIG
IMPLICATIONS FOR THE AGRICULTURAL SECTOR OF THE LACK OF A MATCHING DEGREE OF INTEGRATION IN THE OTHER AREAS OF COMMUNITY POLICY
Udgivet af landbrugsinformationen under Generaldirektoratet for information Kommissionen for De europæiske Fællesskaber 200, rue de la Loi, 1049 Bruxelles
Published by the Agricultural Information Service of the Directorate-General for Information; European Community Commission — 200, rue de la Loi, 1049 Bruxelles
FØLGERNE FOR LANDBRUGSSEKTOREN AF, AT INTEGRATIONEN INDEN FOR DEN FÆLLES LANDBRUGSPOLITIK OG INDEN FOR DEN FÆLLES POLITIK PÂ ANDRE OMRADER ER FORSKELLIG
IMPLICATIONS FOR THE AGRICULTURAL SECTOR OF THE LACK OF A MATCHING DEGREE OF INTEGRATION IN THE OTHER AREAS OF COMMUNITY POLICY
) for 1982 omfatter et særligt kapitel følgerne for landbrugssektoren af, at integrationen inden for den fælles landbrugspolitik og inden for den fælles politik på andre områder en forskellig.
A separate chapter of the Commission's Report on "The agricultural situation in the Community" I1) in 1982 is devoted to the implications for agricultural sector of the lack of a matching degree of integration in the other areas of community policy.
I betragtning af den betydning,de i det pågældende kapitel behandlede problemer repræsenterer, gengiver vi kapitlet i dets helded i dette nummer.
In view of their economic importance we are reprinting the complete text in question in this issue of "Green Europe".
(') Kontoret tor de europæiske Fællesskabers officiële publikationer ISBN 92-825-2704-2 Katalognummer: CB 32-82-641-DA-C
(1) Office for Official Publications of the European Communities ISBN 92-825-2707-7 Catalogue number: CB-32-82-641-EN-C
Luxemburg: Kontoret for de Europæiske Fællesskabers officielle publikationer, 1983
Luxembourg: Office for Official Publications of the European Communities, 1983
Følgerne for landbrugssektoren af, at integrationen inden for den fælles landbrugspolitik og inden for den fælles politik på andre områder er forskellig
Implications for the agricultural sector of the lack of a matching degree of integration in the other areas of Community policy
Afsnit II i traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab handler om landbruget.
Title II of the Treaty establishing the European Economic Community is devoted to agriculture.
I artikel 38 hedder det: »Fællesmarkedets funktion og udvikling skal for så vidt angår landbrugsvarerne ledsages af udformningen af en for medlemsstaterne fælles landbrugspolitik«.
Article 38, in this Title, stipulates that 'the operation and development of the common market for agricultural products must be accompanied by the establishment of a common agricultural policy among the Member States'.
I artikel 39 anføres det endvidere, at »Ved udarbejdelsen af den fælles landbrugspolitik ... tages der hensyn til: ...den kendsgerning, at landbruget i medlemsstaterne udgør en sektor, som er snævert forbundet med økonomien som helhed«.
Article 39 adds that 'in working out the common agricultural policy... account shall be taken of... the fact that in the Member States agriculture constitutes a sector closely linked with the economy as a whole'.
To nøgleudtryk tiltrækker sig her opmærksomheden: »fælles landbrugspolitik« og »sektor, som er snævert forbundet med økonomien som helhed«.
Two key expressions are noteworthy here: 'common agricultural policy' and 'sector closely linked with the economy as a whole'.
Derfor rejser der sig to sæt spørgsmål.
These expressions raise two sets of questions.
Er på den ene side den kendsgerning, at landbruget er en økonomisk sektor, der er forholdsvis integreret og snævert forbundet med økonomien som helhed, som endnu ikke har nået samme integrationsgrad, ikke en årsag til konflikter, og indebærer dette ikke i værste fald en fare for den fælles landbrugspolitik?
In the first place is the fact that agriculture is an economic sector which is relatively integrated and closely linked with an economic complex which has not yet reached this degree of integration not a source of conflict and even, at worst, a threat to the common agricultural policy itself?
Er det på den anden side for at sikre, at den fælles landbrugspolitik fungerer i overensstemmelse med traktaternes ånd og bogstav, at der inden for landbruget blev vedtaget integrationsbeslutningerae eller i det mindste harmoniseringsbeslutningerae? ?
Secondly, with a view to ensuring the proper operations of the CAP according to the spirit and the letter of the Treaties, have the right decisions concerning integration, or, at the very least, concerning harmonization been taken in agriculture?