natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Forfatteren vil hjælpe EF-borgerne med at overkomme de forskellige lovgivningsmæssige vanskeligheder og har derfor lavet en oversigt over deres rettigheder og pligter; han gennemgår i et sprog, der ikke forudsætter juridisk viden, alle de love og retsakter, der vedrører fri bevægelighed for personer, samt de rettigheder, de indebærer, men også de forhindringer, der endnu står tilbage.
In a very practical form, he presents all the texts governing free movement of individuals, the rights that these texts confer — in other words, equal treatment — and the obstacles that still remain.
Udover disse grundlæggende principper redegør han også for EF-direktiverne om etableringsret og citerer de gældende bestemmelser for en lang række forskellige erhverv såsom læge, arkitekt, frisør m.m. i deres fulde ordlyd.
To these underlying principles the author has added the Community Directives regulating the right of establishment, and has even reproduced in full the current provisions regulating 15 occupations (doctors, architects, hairdressers and so on).
FRI BEVÆGELIGHED FOR PERSONER INDEN FOR FÆLLESSKABET
FREEDOM OF MOVEMENT IN THE COMMUNITY
Jean-Claude Séchés bog kan betragtes som et tillæg til »Fri erhvervsudøvelse i EF«; forfatteren gør her med udgangspunkt i de relevante retsakter rede for bestemmelserne om indrejse- og opholdsret i de forskellige EF-lande.
Jean-Claude Séché's second book, a companion volume to the Guide to Working in a Europe without Frontiers sets out the latest position regarding the right of entry and the right of residence in the twelve Community countries, backed by references to the relevant legislation.
Og man vil erfare, at retten til at tage fast bopæl i et andet EF-land ikke er en selvfølgelighed: Der gives kun indrejse- og opholdstilladelse, hvis anmodningen kan begrundes med udøvelse af erhversaktivitet.
The lesson is that, for the individual, freedom of establishment is by no means an absolute right. Entry and residence are allowed and regulated by Community law only if there is a connection with economic activity.
Vi er altså endnu langt fra begrebet »EF-statsborgerskab«.
The notion of European citizenship is still in its infancy.
I Rom-Traktaten sondres der i denne henseende mellem lønmodtagere og selvstændige erhvervsdrivende.
The distinction between wage-earners and the self-employed goes back to the Treaty of Rome.
Jean-Claude Séché påviser med henvisning til forskellige retsakter, at alle senere tekster, der fortolker Rom-Traktatens bestemmelser mere detaljeret, kun har skærpet denne sondring yderligere.
Jean-Claude Séché produces evidence to show that the texts which subsequently fleshed out the provisions of the Treaty have merely served to reinforce this distinction.
Hvilke administrative opholdsretlige regler gælder derfor arbejdstagere og deres familier?
What administrative provisions regulate the right of residence for wage-earners and their families ?
Hvilke rettigheder har selvstændige erhvervsdrivende?
What are the rights of the self-employed ?
Løber de ikke alle en risiko for, når først de har nået pensionsalderen, at blive anset for uønskede i værtslandet?
Are both groups in danger of being regarded as undesirable by the host country when they retire ?
Hvad er EF-landenes argumenter for at forbyde andre EF-borgere indrejse og ophold?
What reasons do Member States advance for refusing right of entry and right of residence ?
Hvor ligger grænsen for myndighedernes ret til at bryde princippet om fri bevægelighed for personer?
To what extent are the authorities entitled to depart from the principle of freedom of movement ?
Alle, der ønsker at udøve deres rettigheder — og vide nøjagtigt, hvor langt disse rettigheder går — vil finde værdifulde informationer i denne lille vejledning.
Anyone who wants to exercise their rights — and find out just how far they extend — will find this second guide a mine of information.
DEN SOCIALE DIMENSION AF DET INDRE MARKED
THE SOCIAL DIMENSION OF THE INTERNAL MARKET
Et indre marked »for alle« eller »for de få«?
Is the single European market a Good Thing or a Bad Thing ?
Spørgsmålet ville uundgåeligt være dukket op, hvis ikke Kommissionen havde inddraget den sociale dimension i sine overvejelser.
Many would be asking themselves this question if the Community had failed to take the social dimension into account.
Havde den ikke gjort det, måtte den også have undværet sine bedste allierede, nemlig arbejdsmarkedets parter, som får afgørende betydning for gennemførelsen af det indre marked inden udgangen af 1 992.
That would have been to ignore useful allies in the shape of employers and trade unions who are actively working towards 1992.
For bedre at kunne vurdere betydningen af den sociale dimension af det Europa, der er under opbygning, har Kommissionen pålagt en gruppe sagkyndige fra flere tjenestegrene at kulegrave dette emne.
To enable it to give more weight to the social dimension ofthe European venture, the Commission asked a group of experts drawn from various departments of the European civil service to explore the issue.
For det andet: hvordan kan denne målsætning opfyldes?
Secondly, how can this objective be achieved ?
Og for det tredje: hvad kan vi gøre for at udvide og uddybe dialogen mellem arbejdsmarkedets parter?
And lastly, what steps should be taken to broaden the social dialogue ?
Vi støder selvfølgelig på et par velkendte sandheder: uden en regulær faglig og erhvervsmæssig mobilitet i Europa, vil det indre marked forblive en illusion.
A number of home truths were brought to light. The authors of the report argue that the single European marketwill remain an illusion unless there is genuine occupational mobility.
Og forskelsbehandling på grundlag af nationalitet strider såvel imod den enkeltes »sociale« interesser som imod virksomhedernes »økonomiske« interesser.
Discrimination on grounds of nationality will flout both the 'social' interests of individuals and the 'economic' interests of firms.
Det er altsammen almengyldige sandheder: dykker man ned i detaljerne, er det klart, at der må sociale ledsageforanstaltninger til for at undgå, at de regionale skævheder inden for EF forstærkes yderligere.
To look at the matter in more detail, it is clear that flanking social measures must be taken if existing regional imbalances are not to be exacerbated.
Forfatterne er af den opfattelse, at det indre markeds succes er afhængig af, at der etableres et »europæisk område for arbejdsmarkedsrelationer«.
In the longer term, the success ofthe single marketwill depend on the introduction of a 'European industrial relations system'.
De giver i rapporten klart udtryk for den holdning, at arbejdsmarkedets parter bør anlægge en mere »europæisk« synsvinkel.
For this reason, the authors of the report are convinced that employers and trade unions must become Europeanized.
Særnummer af »EF — Socialt set« 115 sider, pris: 4,20
Special issue of Social 115 pp., ECU 4.20
1992 - DET SOCIALE PERSPEKTIV af Patrick VENTURINI
1992 :THE EUROPEAN SOCIAL DIMENSION by Patrick VENTURINI
Det indre marked er på ingen måde kun et spørgsmål om hurtigst muligt at få ophævet flest mulige regler med det formål at få oprettet et simpelt frihandelsområde.
It would be quite wrong to regard the creation of a single European market as no more than a massive deregulation exercise, culminating in the establishment of a freetrade area.
Det er det centrale budskab i det værk, hvor Patrick Venturini, der er konsulent for Jacques Delors, gennemgår de forskellige kritikpunkter imod Kommissionen for ikke at have en egentlig socialpolitik.
This is the central argument of this study by Patrick Venturini, a young adviser to Jacques Delors, of criticisms of the European Commission's record in the social sphere.
I sin vurdering af »EF's sociale dimension« baserer forfatteren sig på de undersøgelser, der er foretaget af Kommissionens tjenestemandsgruppe (se omtalen på foregående side af publikationen »Den sociale dimension af det indre marked«).
In exploring and highlighting the social dimension of the Community of Twelve, the author based himself on the report of the Commission's interdepartmental working party (see page 33).
I første del af sin bog viser Patrick Venturini, der har kandidateksamen i handel og sociologi, at Rom-Traktatens fædre havde andet og mere i tankerne end et frihandelsområde. Med dette som udgangspunkt belyser forfatteren de positive resultater (og skuffelser), der markerer opbygningen af Europa socialt set.
In Part 1, Patrick Venturini, a graduate in commercial science and sociology, shows that the last thing the fathers of the Treaty of Rome had in mind was the establishment of a freetrade area, from this starting point, he goes on to place the social advances (and disappointments) which have studded the path to European integration into perspective.
I bogens anden del definerer Patrick Venturini, hvordan det fremtidige »sociale Europa« kan komme til at se ud, og beskriver de forskellige elementer, der indgår i det: Beskæftigelsen, arbejdstagernes frie bevægelighed og mobilitet, solidariteten, ensartede arbejdsvilkår, økonomisk og social »samhørighed« m.m.
In Part 2, he outlines the contours of the 'European social area' of tomorrow, dealing in turn with an area for employment, an area for mobility, an area of solidarity, moves to make working conditions more uniform, the interpénétration of economic and social considerations, and so on.
Titlen på det afsluttende kapitel er »Fremskridt via integration«, og det giver læseren en ¡de om hans konklusioner: Ifølge Patrick Venturini er »den sociale dimension« ikke en nødvendig objektiv forudsætning for, at det indre marked kan fungere efter hensigten, men et afgørende led i den økonomiske integrationsproces.
The final section ofthe study is entitled 'Upward integration', giving a pointer to his conclusions. His view is that the social dimension is not an objective condition for the success of the single European market, but rather a vital component of the process of economic integration.
Ikke blot forsvarer Patrick Venturini sine synspunkter klart og velargumenteret, men han giver samtidig læseren nogle »nøgler« (bl.a. i form af tabeller og skemaer), som sætter dem i stand til at trænge igennem den yderst komplicerede problematik, som fortsat vil være aktuel lang tid endnu.
Patrick Venturini argues his cause very lucidly and provides his readers with 'keys' (in the form of boxed tables) to help them find their way around the issues which will remain centre stage for a long time to come.
FRIT FORBRUGERVALG OG ØGET VÆKST
INDIVIDUAL CHOICE AND HIGHER GROWTH
Målet for en europæisk forbrugerpolitik af Eamonn LAVVLOR
The aim of consumer policy in the single market Eamonn LAWLOR
At give 320 europæiske forbrugere rettigheder og magt bunder ikke i en simpel moralsk forpligtelse; det er tværtimod en økonomisk nødvendighed.
Giving power and rights to 320 million European consumers is not merely a moral obligation, it is an economic necessity.
Det hævder Eamonn Lawlor, der er journalist med speciale i europæiske spørgsmål. Forfatteren kan med udgangspunkt i en grundig undersøgelse påvise helt utvetydigt, at det indre marked, der skal stå færdigtved udgangen af 1992, ikke kan realiseres uden forbrugersammenslutningernes aktive medvirken.
This is the argument put forward by Eamonn Lawlor, a journalist specializing in European affairs, who demonstrates with inescapable logic that the single European market scheduled for the end of 1 992 cannot be created without the active involvement of consumer associations.
Forbrugerpolitikken betragtes stadig i visse erhvervskredse som en hindring for »at gøre gode forretninger«, men forfatteren viser, at en »efterspørgselspolitik« indebærer umådelige økonomiske muligheder både med hensyn til markedets effektivitet og med hensyn til vækst.
In some quarters, consumerist policies are still regarded as a hindrance to business activity, but Eamonn Lawlor demonstrates that a demand-led policy offers enormous economic opportunities in terms of market efficiency and growth.
Ifølge Eamonn Lawlor bør liberaliseringen af samhandelen i realiteten ledsages af øget beskyttelse af forbrugernes fysiske og økonomiske sikkerhed, men den skal også give dem større valgfrihed.
He argues that the liberalization of trade must go hand in hand with better physical and economic safeguards for consumers and greater freedom of choice.
Det kan kun lade sig gøre, hvis de europæiske borgere og forbrugere kan få pålidelige informationer om alle former for produkter.
This can only come about if Europe's citizens and consumers have access to reliable information on the product ranges on offer.
Forfatterens konklusion er, at forbrugerne ikke er en passiv økonomisk faktor, som myndighederne skal sørge for at beskytte med regler og forbud, men en økonomisk partner for erhvervslivet.
He concludes by showing that consumers are not a passive group which the authorities need to protect with a mass of rules and regulations, but rather active partners in the economy.
Med andre ord: En »offensiv« forbrugerpolitik giver mulighed for, at forbrugere og producenter kan tale sammen som ligemænd.
To put it another way, an active consumer policy would lay the foundations for a dialogue to which consumers and producers could contribute on an equal footing.
Her kan forbrugerorganisationerne komme til at spille en vigtig rolle, hvis de er i stand til at tage de kommende udfordringer op, og hvis regeringerne sørger for, at de får bevilget tilstrækkelige midler til at udføre deres arbejde.
Consumer organizations would have a vital part to play in this dialogue if they could gear themselves to meet upcoming challenges, and if governments provided them with the necessary funding.
Frit forbrugervalg i Europas 1992-marked af Herbert UNGERER i samarbejde med Nicholas COSTELLO målsætning er at tilvejebringe de vilkår, på hvilke markedet kan tilbyde de europæiske brugere det størst mulige udbud af telekommunikationstjenesteydelser af højest mulige kvalitet til den lavest mulige pris, så Europa igen kan få de fulde fordele — såvel inden for sine egne grænser som overfor omverdenen — af en stærk telekommunikationssektor«.
'The overriding aim is to develop the conditions for the market to provide European users with a greater variability of telecommunications services of better quality and at lower cost, affording Europe the full internal and external benefits of a strong telecommunications sector'.
Telekommunikation er for det 20. århundrede, hvad de store handelsruter til søs var for det 1 6. århundrede: Et middel til at mindske afstandene og skabe velstand.
Telecommunications are to the twentieth century what the trade routes were to the sixteenth : a factor creating closer ties and greater wealth.
Ungerers og Costellos bog er sprængfyldt med overbevisende talmateriale, der underbygger denne påstand: Telekommunikationsog computerbranchen har indledt et samarbejde, som resulterede i en omsætning på verdensplan for denne form for udstyr på 500 milliarder ECU!
Ungerer and Costello's book bristles with telling figures in support of this thesis : the recent marrying-up of telecommunications to data processing has created a world-wide information market worth some ECU 500 billion.
I løbet af de næste tyve år vil EF-landene investere mellem 500 og 1 000 milliarder ECU i telekommunikationsudstyr og dertil hørende terminaler.
Over the next twenty years, the countries ofthe Community will be investing between ECU 500 and 1 000 billion in telecommunications and associated terminal equipment.
Inden udgangen af dette århundrede kommer næsten 7% af EF's BNP fra telekommunikationstjenester ¡mod 3% i dag.
By the end of the century, almost 7% of the Community's gross domestic product (GDP) will come from telecommunications, as against 3% today.
Det lyder som et økonomisk eventyr, men det er ikke noget, der kommer af sig selv.
But this glittering prize has still to be won.
Der skal arbejdes hårdt for det, for selv om europæerne altid har været dygtige på kommunikationsområdet, er de samtidig langt bagefter inden for visse sektorer.
The fact is that, although Europeans have always done well in the communications field, they are lagging behind in specific areas.
Sammenholdt med deres amerikanske og japanske konkurrenter er der iøjnefaldende forskelle på områder som f.eks. højt integrerede kredsløb (de berømte »chips«) og med hensyn til deres tilbøjelighed til at tænke nationalt på et marked, som mere end noget andet kræver absolut fjernelse af grænserne.
There are, for instance, glaring disparities between Europeans and their American and Japanese rivals in the fields of highly integrated circuits (or 'chips', as they are universally known), and there is also the European propensity to think in national terms when it comes to a market which, above all others, calls for frontiers to be abolished once and for all.
Det er to eksperter i Kommissionen, der har skrevet bogen »Telekommunikation i Europa«, og den er den bedst tænkelige vejledning for den, der ønsker at vide mere om den »teknologiske revolution«, der skjuler sig bag udtryk som numeriske koder, integreret bredbåndskommunikation eller numeriske integrerede servicenet.
The present publication, from the pens of two Commission experts, is the best available guide to the technological revolution which hides behind terms such as digitalization, integrated broadband communications and integrated services digital network.
Vi kan begynde med at nævne dem, som de tolv EF-lande selv opstillede i Grønbogen fra juli 1 987; hele filosofien bag rummes i følgende sætning: »Den vigtigste
Without losing their way in a maze of technicalities, the authors are good at explaining what is at stake and identifying the objectives, beginning with the aims the Community set itself in its 1 987 Green Paper.
FÆLLESSKABETS RETSORDEN af Jean-Victor LOUIS
THE COMMUNITY LEGAL ORDER by Jean-Victor LOUIS
Det er dette store spørgsmål, Jean-Victor Louis forsøger at besvare.
Jean-Victor Louis sets out to provide the answer.
I denne fjerde reviderede udgave kulegraver forfatteren desuden det institutionelle spørgsmål, som har været et underliggende problem lige fra Europa-Parlamentets udkast til en europæisk unionstraktat og til den »Fællesakt«, som medlemslandene endte med at undertegne og ratificere.
In this fourth revised edition, Jean-Victor Louis also reviews current institutional thinking which, from the European Parliament's draft Treaty establishing the European Union to the Single European Act negotiated and ratified by the Member States, underpins all the efforts being made by the Twelve to meet the 1 992 deadline.
Bogen er på trods af titlen, »Fællesskabets retsorden«, på ingen måde tør og kedelig.
Despite its title, this is an eminently readable book.
Jean-Victor Louis, der underviser i fællesskabsret ved »Université Libre de Bruxelles«, ved så meget om sit emne, at han er i stand til at gøre det tilgængeligt for menigmand uden at henfalde til alt for populariserende forenklinger.
Jean-Victor Louis, who teaches Community law at the Free University of Brussels, is so thoroughly in command of his subject that he contrives to make it accessible without oversimplifying.
Selv ¡urister, som ønsker at vide noget om fællesskabsretten, kan have gavn af det som opslagsværk og som et værdifuldt arbejdsredskab.
Even lawyers who want to familiarize themselves with European issues will find it a useful work of reference, if not an indispensable tool.
Både jurister og læsere uden særlige forkundskaber vil opdage, at EF ikke er et forum, hvor staterne mødes, diskuterer og samarbejder efter deres eget forgodtbefindende, men en retsstruktur baseret på internationale traktater.
Like the layman, they will discover that the Community is not simply a forum for discussion and cooperation between States when they feel like it, but rather a legal entity based on international treaties.
Og EF har kun ét middel til at opfylde de målsætninger, der er opstillet i traktaterne: Fællesskabsretten.
The Community's sole weapon is the law it creates.
Fællesskabslovgivningen, som bliver stadig mere omfattende, har forrang for den nationale lovgivning.
Community legislation, which has grown steadily in volume over the years, takes precedence over national law.
Og EF-landene er tvunget til — uanset om de bryder sig om det eller ej — at følge denne fællesskabsretsorden, som EF-Domstolen er sat til at håndhæve.
Whether they like it or not, the Member States are required to apply it, the Court of Justice being responsible for ensuring compliance.
Det er Domstolen, der i realiteten fastsætter EF's retspraksis.
It is the Court which creates Community case law.
Jean-Victor Louis' bog er inddelt i tre dele.
Jean-Victor Louis' book is in three parts.
Første del omhandler institutionerne og definerer Fællesskabet som juridisk person.
The first describes the institutions and sets out the main features of the Community as a legal entity.
Anden del gennemgår fællesskabsrettens tre kilder: Traktaterne, der udgør »grundloven«, den afledte ret (direktiver, forordninger m.m.) og international ret.
The second looks at the three sources of Community law : the treaties as a Constitution, secondary legislation (directives, regulations and so on) and international law.
Endelig analyserer forfatteren forholdet mellem fællesskabsretten og den internationale lovgivning og kommer nærmere ind på de to »grundpiller« i fællesskabsretsordenen, som betegnes som henholdsvis »den direkte virkning« og »forrangen«.
The third analyses the relationship between Community and national law, devoting considerable space to the doctrines of direct effect and primacy as the twin pillars of the Community legal order.
Det indre energimarked
The internal energy market
Er det en utopisk tanke, at EF's energimarked kan befris for alle nationale hindringer og særhensyn?
Is it too much to hope that Europe's energy market can be freed from national obstacles ?
Eller er det tværtimod en nødvendig målsætning for at forbedre forsyningsikkerheden, nedbringe omkostningerne og gøre EF mere konkurrencedygtigt?
Or is this something which must be done to ensure security of supply, bring costs down, and enhance Europe's competitive position ?
Kommissionen mener helt klart det sidste.
The Community, of course, defends the second thesis.
Dette særnummer af et tidsskrift, der udgives af EF-Kommissionens generaldirektorat for Energi, med titlen »Energi i Europa«, er udarbejdet udelukkende på grundlag af en meddelelse fra Kommissionen til Rådet.
This special issue of Energy in Europe, published by the European Commission's Directorate-General for Energy, is based entirely on a communication from the European Commission to the Council.
EF-landenes energiministre godkendte den 2. juni 1987, at Kommissionen udarbejdede en oversigt over de hindringer, der siden slutningen af 60'erne har blokeret vejen for et fælles marked for energiprodukter.
In June 1 987, Europe's Energy Ministers agreed that the Commission should produce an inventory of the obstacles which have stood in the way of a common market in energy products since the late 1 960s.
Det er denne enestående oversigt over de særlige regler og hindringer, der findes på samtlige EF-landes indbyrdes meget forskellige energimarkeder, der er emnet for dette særnummer.
The present report is based on this inventory of the specific features of the energy market and the difficulties inherent in combining twelve national markets which have very little in common.
Oversigten er ledsaget af en grundig gennemgang af samtlige energisektorer (lige fra fast brændsel til atomkraft via olie, naturgas og elektricitet) og af de prioriterede forslag, som Kommissionen har forelagt EF-landene.
It includes a detailed, sector-by-sector analysis (ranging from solid fuels to nuclear energy by way of oil, natural gas and electricity) and suggested priorities to be put to the Member States.