natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I en skrivelse af 10. september fastlog premierministeren, hvilke retningslinjer, der skulle gælde i den offentlige og den nationaliserede sektor.
The Prime Minister set out the directives to be applied in the public and nationalized sectors in a letter of 10 September.
Han krævede, at enhver form for regulering af lønningerne i henhold til prisudviklingen (hvilket er forbudt i henhold til en lov fra 1959) bragtes til ophør, og han anførte, at en sikring af reallønsniveauet forstsat var regeringens mål, idet dette niveau .skulle beregnes for årene 1982 og 1983 under et på baggrund af en prisudvikling, der sattes til 10% for 1982 (8% for 1983).
He called for the termination of any form of wage indexation (formally prohibited by a law of 1959) and indicated that the government proposed to keep purchasing power in 1982 and 1983 in line with the forecast 10% increase in prices in 1982 (8% in 1983).
Siden bebudede ministeriet for civiletaten, at der fra 1. november skulle indføres et særligt programmeringssystem for lønforhøjelser med det formål at dæmpe lønreguleringens virkninger for priserne. Pristalsreguleringen aflønningerne skal ikke ske forud (i form af forskudsbetaling) men bagud (i form af indhentning af efterslæb).
Subsequently, the Civil Service Ministry announced the introduction on 1 November of a wage programming system designed to reduce the effects of wage indexation: the adjustment of wages to prices would no longer be made in advance, but retroactively.
Dette skete ved et dekret af 27. oktober, hvori der for statsansatte fastsattes en forhøjelse på 3% pr. 1. november (ved lønstoppets ophør), hvilket bevirkede at den månedlige mindsteløn forhøjedes fra FF 3 521,68 til FF 3 607,56.
This system was incorporated in the decree of 27 October providing for a 3% pay increase for public officials and employees on 1 November (at the end of the freeze) bringing their minimum monthly earnings from FF 3521.68 to FF 3 607.56 net.
Lønsystemet forventes forenklet gennem nedskæring af antallet af lønskalaer fra fire til to, og der forventes en ny forhøjelse på 2% af alle tjenestemandslønninger pr. 1. januar 1983.
The salary structure would be simplified by reducing the number of wage adjustment scales from four to two and a 2% increase in the earnings of all officials would be applied from 1 January 1983.
På dette stadium var fagforeningernes virkelige problem forhandlingerne i forbindelse med lønstoppets ophør pr. 1. november, idet de stod over for en regering, som kategorisk afviste enhver samlet og automatisk reallønsforbedring.
The real concern of the trade union movement at this stage was the negotiations relating to the lifting of the wage freeze on 1 November, in view of a rigorous government policy which refused to accept any general and automatic increase in purchasing power.
Den betragtelige afdæmpning i forbrugerprisudviklingen bevirkede imidlertid, at debatten blev mindre voldsom. Indekset med de 259 poster udviste nemlig i november en årlig stigningtakt på 9,4% (mod 14,3% i novembre 1981), og året sluttede med en inflation på 9,7% mod 14,1% i 1981.
The debate was defused by the substantial slowdown of the index of consumer prices (259 articles) which in that month of November showed a 9.4% annual rate of inflation (against 14.3% in November 1981), the
LØN-, INDKOMST- OG FORMUEFORHOLD
WAGE, INCOMES AND ASSET FORMATION
For så vidt angår formuedannelsen har loven af 24. oktober 1980 om aktieudlodning til lønmodtagere i industri- og handelsforetagender fundet ret udbredt anvendelse: pr. 1. september 1982 havde 315 selskaber (heraf 215 børsnoterede) udloddet aktier til deres egne lønmodtagere og til lønmodtagerne i deres filialer.
In the field of asset formation, the 24 October 1980 Law which provides for a distribution of shares to employees of industrial and commercial companies was widely applied: 315 companies (215 of which were joint-stock held) have proceeded, at least once, on distributing shares to their employees or to those of sub-branches.
Udlodningen omfattede ialt 584 605 lønmodtagere, som modtog aktier til en gennemsnitsværdi af FF 3 263.
Some 584 605 employees have benefited from this distribution of shares, the average value of which was FF 3 263.
Desuden havde 11612 virksomheder pr. 31. december indgået aftaler om lønmodtager nes ret til andel i virksomhedernes overskud i henhold til anordningen af 17. august 1967.1 det sidste regnkabsår, hvorfra der foreligger tal, lå antallet af lønmodtagere, der havde nydt godt af ordningen på 3 411 129, og gennemsnitstildelingen pr. lønmodtager androg FF 1 437.
It should also be noted that by 31 December 1981, 11612 firms had set up profit-sharing schemes for their employees under the 17 August 1967 Order. According to statistics for the most recent financial year (1979), the number of employees involved was 3 411129, the average payment per employee being FF 1437.
Det skal endvidere bemærkes, at der med virkning fra 1. juni 1982 indførtes en »folkesparebog« med indeksreguleret rente.
The institution on 1 June of a new popular savings book paying indexlinked interest is worth noting.
Skatteydere, der har bopæl i Frankrig, og som betaler under FF 1 000 i skat, kan på denne sparebog indsætte op til FF 10 000 (FF 20 000 pr. husstand).
Individuals domiciled for tax purposes in France and whose tax liability is under FF 1000 are entitled to hold a maximum of FF 10000 (FF 20000 for households) savings in that scheme.
Efter at de indledende drøftelser om en landsdækkende lønoverenskomst for 1982-83 var brudt sammen i december 1981, blev lønaftalerne forhandlet på virksomhedsniveau.
Following the collapse of national pay talks in December 1981, pay set tlements in 1982 were achieved in the private sector by collective bargaining at enterprise level.
Ud over særforhøjelser indebar den i december 1981 indgående aftale i den offentlige sektor en lønforhøjelse på i alt 1372%, der gives i flere omgange: 2% (dog mindst IRL4) fråden 1. december 1981 fulgt af 6% pr. 1. marts 1982 og 5% pr. 1. oktober 1982.
The agreement on pay in the public service negotiated in De cember 1981, dealt with the question of special pay increases and furthermore provided for a 13.5% cumulative pay increase in three phases i.e. 2% (min. IRL 4 per week) from 1 December 1981 followed by 6% from 1 March 1982 and by 5% from 1 October 1982.
Denne aftale blev genforhandlet i oktober af hensyn til den række foranstaltninger, som regeringen havde stillet i udsigt i juli med henblik på at skære ned på statens udgifter.
This agreement was subsequently renegotiated as part of a series of measures decided by the government in July to reduce public expenditure in 1982.
Ifølge den nye aftale udsættes tredje fase af den oprindelige aftale indtil den 1. januar 1983, og det manglende beløb skal udbetales i to lige store portioner pr. 1. februar og pr. 1. juni 1983.
The renegotiation resulted in deferrment of payment of the third phase of the initial agreement to 1 January 1983, the amount foregone to be paid in two equal instalments on 1 February and 1 June 1983.
I den nye aftale sondres der mellem særforhøjelserne alt efter, om der er tale om en beslutning truffet (a) før den 17. december 1981 eller før den 21. juli efter voldgiftskendelse, eller (b) før den 20. september.
The cases where 'special increases' are involved are to be considered in two categories, namely: (a) cases where recommendations/findings were issued or firm offers were made on or before 17 December 1981 and those which were referred for
UDVIKLING I 1982 timers uge).
According to the latest official statistics, the estimated earnings of male industrial workers in June 1982 were IRL 147 (for a 42-hour week) and IRL 89 for women working a 37-hour week.
De tilsvarende tal for juni 1981 var IRL 131 for mænd (43 timers uge) og IRL 77 for kvinder (37 timers uge).
The comparable figures for June 1981 are IRL 131 for men (43-hour week) and IRL 77 for women (37-hour week).
Ifølge de samme kilder steg priserne med 12,3% i tidsrummet fra midten af november 1981 til til midten af november 1982, og den årlige stigning var på 17,1%.
The same sources show that the consumer price index had risen at mid-November by 12.3%, the average annual increase in 1982 being estimated at 17.1%.
For så vidt angår formuepolitikken, skal det nævnes, at ifølge en bestemmelse i finansloven for 1982 indrømmes der fritagelse for indkomstskat af udbyttet af aktier, som selskaberne uddeler til de ansatte inden for rammerne af en ordning vedrørende arbejdstagernes ret til andel i selskabernes overskud.
In the field of asset formation, the Finance Act 1982 has granted tax exemption to shares given by companies to their employees as participation in capital growth of the undertaking.
Den vigtigste opgave for de tre regeringer, som fulgte efter hinanden i 1982, var at søge at opnå enighed om at bekæmpe den økonomiske og budgetmæssige krise, og især om at få underskuddet på statsfinanserne nedbragt.
The main problem facing the three successive governments in 1982 was the search for a consensus solution to the economic and budgetary crisis with the accent on a reduction of the public finance deficit.
Regeringens beslutning i begyndelsen af 1982 om at arbejde for, at lønomkostningerne ikke kom til at overstige 16% kunne ikke gennemføres, da lønomkostningerne pr. time allerede i oktober var steget til 16,5%, men ved de trepartsforhandlinger om at »stille uret i stå« pr. 20. januar 1983, der indledtes i oktober, blev der taget hensyn til regeringens mål, der går ud på, at nedbringe inflationen til 13% i 1983 og til 10% i 1984, samt at mindske arbejdsløsheden.
The government's intention to hold cost increases below 16% in 1982 could not be achieved, for by October hourly wage costs had already gone up 16.5% but the tripartite consultation begun in October (with on 20 January 1983 deadline) are based on the government's objectives tending to bring inflation down to 13% in 1983 and 10% in 1984 as well as those in favour of reducing unemployment. ment.
Den stærke opbremsning i udviklingen i lønsummen, der satte ind i 1982, blev endnu tydligere i 1982, og udtrykt i faste priser var der endog tale om en tilbagegang. Loven af 8. april 1982 omhandler imidlertid en række foranstaltninger vedrørende dyrtidsordningen, som skulle bidrage til, at også lønningernes nominelle udvikling kunne holdes inden for grænser, der var forenelige med økonomiens indre og ydre stabilitet.
The significant slowdown of the rate of increase of the wage bill was accentuated this year and the rate in 1982 is even negative in real terms.
Da loven blev vedtaget, var der allerede udløst en dyrtidsportion den 1. februar, men i forbindelse med de foranstaltninger, der ledsagede nedskrivningen af den luxembourgske franc i februar 1982, ændredes i henhold til loven af 8. april gennem førelsesbestemmelserne vedrørende dyrtidsreguleringsordningen for lønninger og vederlag.
By the time the April Law was passed, one index-payment had al ready been triggered off but the Law, which is a framework for measures taken in the wake of the February devaluation of the Luxembourg franc, has modified the mode of application of the wage-indexation system.
De to dyrtidsportioner, der skulle udbetales i september og i december, blev konverteret til faste beløb, der var ens for alle, idet dog lønmodtagere med beskedne indkomster fik yderligere særtillæg: LFR 600 pr. 1. maj, LFR 1 200 pr. 1. juli og LFR 1 800 pr. 1. november til familieforsørgere og LFR 350, LFR 700 og LFR 1 050 til ikke-forsørgere.
Fixed sum payments were paid to all employed persons when the system was triggered off in September and December but the low-paid received supplementary allowances amounting to LFR 600, LFR 1 200 and LFR 1 800 respectively at the beginning of May, July and November if they were heads of households and LFR 350, LFR 700 and LFR 1 050 if they had no such family responsibility.
Ifølge de seneste resultater af STATEC's månedlige undersøgelse af de faktisk udbetalte lønninger i industrien steg lønsummen pr. ansat med 3,1%, medens antallet af beskæftigede faldt med 3,4% i årets første seks måneder.
According to the results of the latest Statec monthly enquiry on wages and salaries covering the first six months of 1982, the wage per capita has increased by 3.1% whilst the total number employed went down by 3.4%.
Den nominelle sum pr. beskæftiget steg således med 6,7%, medens indekset (i samme referencetidsram) steg med 8,6%, hvilket medførte en gennemsnitlig reallønstilbagegang på 1,7%.
The nominal per capita wage has thus gone up by 6.7% at the same as the retail price index (same reference period) increased by 8.6%, resulting in a decrease of 1.7% in the per capita wage in real terms.
Af en analyse af de overenskomstfastsatte lønninger fremgår, hvor stor opbremsende virkning konjunkturerne havde på lønudviklingen.
An analysis of conventional wages shows that the progress of wages has been sharply slowed down by the economic situation.
De overenskomstfastsatte timegrandsatser steg nemlig i tiden fra september 1981 til september 1982 med kun 5,3%, hvilket i betragtning af en inflation på 9,5 % svarer til en tilbagegang på 4% udtrykt i faste priser.
The basic hourly wage rate has progressed by only 5.3% in the period September 1981/September 1982 and taking into account at 9.5%, this is equivalent to a loss of 4% in real terms.
Da forhandlingerne om en landsdækkende overenskomst om løn- og arbejdsvilkår for femte år i træk var brudt sammen, forelagde regeringen en lønpolitisk plan for parlamentet.
As negotiations for a national agreement on pay and working conditions broke down for the fifth consecutive year, the government presented a pay policy plan to parliament.
Fra den 1. januar blev kun indtægter på under HFL 60 000 om året dyrtidsreguleret, og feriepengene blev begrænset til 7,5% af årslønnen med en øvre grænse på HFL 5 200. Arbejdsmarkedets parter skulle dog selv forhandle om de øvrige arbejdsvilkår, såsom arbejdstid og -tempo.
Since 1 January, indexlinked increases have been granted only to persons earning less than HFL 60 000 per year and the holiday bonus has been fixed at 7.5% of annual wages with a ceiling of HFL 5 200; however, the two sides of industry are free to negotiate other working conditions such as work schedules and tempo.
De overenskomster, der blev indgået i 1982 afspejler denne situation: de gælder almindeligvis for et tidsrum af 12 måneder fra april og indeholder bestemmelse om en dyrtidspotion pr. 1. januar 1983.
The agreements signed this year reflect this situation: they are generally for a period of 12 months from April and provide for a maximum indexlinked rise of 2.46% in basic rates from 1 July, followed by another on 1 January 1983.
Kun i meget få kollektive overenskomster er der tale om forhøjelser — blandt undtagelserne kan nævnes olieraffinaderierne og cigarfabrikkerne, hvor der blev givet en lønforhøjelse på 0,5%.
Increases are provided for in very few collective agreements—among the exceptions are those for oil refineries and cigar factories, where a 0.5% wage increase was granted.
På den anden side skal det bemærkes, at en overenskomst, der er indgået i den kemiske industri, indeholder en bestemmelse om, at de faktisk udbetalte lønninger skal nedsættes med 2%, for at der kan oprettes en jobskabelsesfond.
In contrast, it should be noted that one agreement signed in the chemical industry provides for a 2% cut in real wages in order to set up a fund to finance the creation of jobs.
En overenskomst vedrørende en anden virksomhed i samme sektor bør ligeledes nævnes: den indeholder en bestemmelse som er ganske ny i overenskomstpolitikken, og i henhold til hvilken de ansatte kan give afkald på udbetaling af dyrtidstillægget mod til gengæld at få lov til at vælge mellem en nedsættelse af arbejdstiden eller længere årlig ferie.
An agreement relating to another firm in the same sector is also noteworthy; it contains a clause new to collective bargaining whereby employees may forego the payment of the index rise and instead choose either a reduction in working hours or longer annual holidays.
Blandt de foranstaltninger, som denne regering traf i juli med henblik på at mindske det løbende underskud på butgettet, kan nævnes følgende inden for lønpolitikken:
The following pay policy measures were among those taken in July by this caretaker government to reduce the current budget deficit:
Efter myndighedernes fastsættelse af et ensartet dyrtidstillæg på 2,46% for alle, giver disse foranstaltninger i den private sektor sig udslag i en reallønstilbagegang på 2%.
(i) a cut in maximum indexlinked increases for public employees from 2.46% to 1.45%;
Til sikring af reallønnen fik de laveste indkomster også i 1982 et engangstillæg på mellem 100 og 450 HFL alt efter de pågældendes familieforhold.
(ii) an increase of 1% in all direct taxes until the end of 1983 (the 'solidarity tax'); the yield will be allocated to financing the creation of jobs;
105 juli, men forhøjelsen blev kun på 2,4%, idet forskellen i henhold til en lov af 30. juni skal medregnes ved reguleringen pr. 1. januar 1983.
The mechanism would normally have triggered an increase of 4.3% on 1 July, but the rise granted was only 2.4%, with the balance being deferred, under a law of 30 June, to the following adjustment on 1 January 1983.
Den lovfæstede mindsteløn nåede således ved årets udgang op på 2 028 HFL brutto pr. måned, dvs. 468 HFL om ugen.
The legal minimum wage therefore reached a gross figure of HFL 2 028 per month, or HFL 468 per week.
For så vidt angår formuepolitikken er forslaget til lov om arbejdstagernes andel i virksomhedens kapitaltilvækst1) stadig til behandling i andetkammeret, men der blev ikke gjort nogen nævneværdige fremskridt.
There has been no notable progress in the question of workers' participation in the capital growth of their undertaking1which, as a draft law is still being debated in the Second Chamber.
I øvrigt anmodede regeringen den 2. marts 1982 Stichting van de Arbeid (samarbejdsinstitutionen for regeringen og arbejdsmarkedets parter) og Det rådgivende udvalg for Handel om en udtalelse vedrørende en eventuel indførelse af investeringsløn på virksomhedsplan eller på brancheplan. Regeringen skønner, at en sådan investeringsløn, som skal udgøre 1% af lønsummen, vil kunne bidrage effektivt til genepretning af beskæftigelsen.
On the other hand, the government has asked the Foundation of Labour and the Consultative Committee for Commerce for an opinion on the possible in troduction of an investment wage in each enterprise or sector.
Regeringens holdning, som går ud på, at lønforhandlingere skal foregå på »ansvarlig vis« uden statslige indgreb, er uændret.
In the United Kingdom, the government has remained committed to responsible bargaining without central intervention.
I den private sektor henhører ansvaret for lønpolitikken alene under arbejdsmarkedets parter, som frit kan forhandle om aftaler afpasset efter virksomhedernes økonomi under hensyntagen til nødvendig heden af at øge konkurrenceevnen, som er af væsentlig betydning for jobskabelse og opretholdelse af beskæftigelsesniveauet. I den nationaliserede sektor har regeringen fastsat en ramme, som på sin vis svarer til den, der gælder for forhandlingerne i den private sektor.
In the private sector responsibility for wages and salaries rests with employers and trade unions who are free to negotiate settlements which suit their particular circumstances having regard to the need to improve competitiveness which is essential if new secure jobs are to be created and existing ones preserved.
Som anført i sidste års beretning er byggeindustrien og navnlig boligbyggeriet inde i en alvorlig krise.
The severe crisis in the building industry—and more particularly in the house-building sector—which was reported last year continued during the per iod under review.
De seneste tal tyder på en mindre forbedring i nogle medlemsstater, men 1982 synes alligevel at have været det mørkeste år i udviklingen inden for byggeriet siden 1945.
The latest figures show some slight signs of improvement in certain Member States. 1982 may nonetheless prove the worst year for the building trade since 1945.
Det overordnede mål for foranstaltningerne er så vidt muligt at holde gang i byggeriet. Nogle lande forsøger at nå dette mål ved at bevilge flere penge til nybyggeri, andre ved at fremme initiativer til forbedrings- og moderniseringsarbejde.
Though the overall aim is the same—namely to sustain a reasonable level of construction activity—some countries are endeavouring to achieve the desired effect by making more funds available for new building whilst others have chosen to encourage the implementation of improvement and modernization schemes.
Atter andre lande har valgt at begrænse stigningen i rentesatserne for så vidt som en sådan reducerer efterspørslen i boligsektoren.
Other countries are adopting a policy of containing high interest rates at least in so far they dampen demand in the housing sector.
Samtidig viser optællinger, boligundersøgelser og ventelister et stigende behov, navnlig i byerne og blandt visse befolkningsgrupper, der arbejder i byerne, især enlige og gifte med beskedne indtægter.
At the same time, evidence is emerging from censuses, housing surveys and waiting lists of growing unsatisfied need, particularly in the cities and among certain groups of the population working there, notably single and married persons of modest income.
Selv om der generelt lægges vægt på, at boligen bliver ejendom, og på økonomisk uafhængighed, yder de fleste medlemsstater i stadig større omfang statsstøtte eller andre former for tilskud til nye boliger.
Despite a general emphasis on the objectives of home-ownership and financial independence, an increasing proportion of new houses is in fact attracting subsidies or other State aids in most Member States.
Kommissionen videreførte sit 9. program for sociale EKSF-boliger efter den 17. december 1981 at have besluttet at bevilge lån til gennemførelsen af programmets anden fase, som dækker perioden 1982/1983.
Implementation of the ninth ECSC housing aid scheme continued, the Commission having on 17 December 1981 decided to set aside funds for the second instalment of this scheme covering the years 1982/83.
I løbet af 1982 ydede Kommissionen tilskud til en række pilotprojekter på boligområdet. Formålet med disse projekter er især at fremme den sociale integrering af handicappede og vandrende arbejdstagere.
In the course of 1982, the Commission financed a series of pilot projects in the field of housing aimed primarily at facilitating the social integration of handicapped people and migrant workers.
I Belgien besluttede regeringen at nedsætte momsen på boligbyggeri fra 17% til 6% med virkning fra den 1. marts 1982 til udgangen af 1983.
In Belgium, the government decided to reduce the value-added tax on house construction from 17% to 6%.
Det var en af de foranstaltninger, der blev vedtaget som resultat af »rundbordskonferencen1) sidste år.
The decision came into force on 1 March 1982 and will run until the end of 1983. This measure was one of those agreed on at the 'round table'1last year.
Der vil med regeringen blive drøftet andre forslag til foranstaltninger, der i de fleste tilfælde er langsigtede.
Other proposals, most of them being longterm measures, are waiting to be discussed with the government.
I Danmark stagnerer boligbyggeriet, idet antallet af påbegyndelser er halveret i forhold til 1976.
In Denmark, the housing sector is marked by stagnation, with starts at 50% of the 1976 level.
Investeringerne er faldet med 16% og arbejdsløsheden gået 16% op.
Housing investment is down by 16%, unemployment is up by 16%.
Kun 42% af byggeriets arbejdsstyrke er beskæftiget ved nybyggeri, medens de 58% er beskæftiget med reparation, vedligeholdelse og ombygning.
Only 42% of the building labour force is employed on new construction, compared with 58% on repairs and improvements.
Regeringen bestræber sig på at fremme statsstøttet nybyggeri, idet den har udstedt indeksobligationer til lav rente (2,5%).
The government has attempted to stimulate new constructions by the issue of indexlinked bonds at a concessionary rate of interest (2.5%).