natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Anden anomali: grundlaget for beregning af de økonomiske sanktioner er værdien af bedrageriets genstand, hvilket intet har at gøre med den toldværdi, som definitivt lægges til grund.
Secondly, the basis on which the monetary penalties are calculated is the value of the subject­matter of the fraud, which is a concept quite different from the value finally established for customs purposes.
Det er sigtedes opfattelse, at der ikke længere kan tales om begrebet toldværdi, fordi i samme omfang, denne værdi ansættes lavt — hvilket er en skærpende omstændighed i overtrædelsen — bliver sank tionen mildere.
The accused in the main proceedings considers that the concept of the value for customs purposes is excluded because the lower the level at which this value is fixed — which makes the infringement more serious — the lower the penalty would be.
Den franske fortolkning af toldværdien — der tillader reduktion — fører til fordrejninger i samhandelen og konkurrenceforvridninger, der er i modstrid med denne grundlæggende målsætning.
The French interpretation of the value for customs purposes — which allows it to be reduced — leads to deflection of trade and distortion of competition contrary to that fundamental objective.
Sammenfattende anmoder sigtede Domstolen om at kende følgende for ret vedrørende spørgsmål 8:
In conclusion the accused in the main proceedings requests the Court of Justice to rule in reply to Question 8 that:
Tredje anomali: det er i fransk ret antaget, at disse økonomiske sanktioner har en genoprettende karakter.
Thirdly, in French law it is well established that pecuniary penalties are compensatory in nature.
I nærværende sag ville der blive pålagt enorme sanktioner, uden at der er påvist noget tab for statskassen eller fællesskabsbudgettet, hvilket ville stride mod aet nævnte formå! for sanktionerne.
In the present case, however, enormous penalties would be incurred without any damage having been caused to the public finances or to the Community budget, which is contrary to this aim of the repressive measures.
»Den praksis med nedsættelse af den angivne værdi, som der er tale om i svaret ovenfor på spørgsmål 1, og de hårde følger af denne praksis for impor tørerne, er i modstrid med den told union, der er oprettet ved EØF-trakta-tens artikler 12-29, hvorved der navnlig må henses til sanktionernes helt uforholdsmæssige karakter og til den fordrej-
"The practice of reducing the declared value as described in the reply to Question 1, above, and the great difficulties resulting therefrom for importers, are incompatible with the customs union established by Articles 12 to 29 of the EEC Treaty, regard being had in particular to the disproportionate nature of the penalties and the deflection
Det er således »klart, er sådanne sank tioner er uden forbindelse med formålet med den pågældende fællesskabslovgivning og derfor uden forbindelse med de interesser, som lovgivningen skal beskytte«.
Thus it is "clear that such sanctions bear no relation to the aims of the Community legislation in question and,
1980 - SAG 65/79 ning i samhandelen og de konkurrence forvridninger, de kan medføre«.
1980 — CASE 65/69 of trade and distortion of competition which they may involve".
13 i overenskomsten mellem EØF og Schweiz af 22. juli 1972 (Rådets forord ning nr. 2840/72 af 19. 12.
of 19 December 1972) which prohibits all measures having an effect equivalent to quantitative restrictions on imports in trade between the Community and Switzerland."
Uforenelighed med de frie kapital bevægelser mellem EØF og Schweiz (spørgsmål 10)
Incompatibility with the free movement of capital between the EEC and Switzerland (Question 10)
Sigtede har gjort gældende, at påstanden om ulovlig kapitaloverførsel, som told væsenet mener at kunne udlede af den påståede for højt ansatte angivne pris, ikke tager hensyn til artikel 19 i overens komsten mellem EØF og Schweiz, der bestemmer følgende: »Betalinger i forbindelse med varesamhandelen såvel som overførsler af disse beløb til den medlemsstat i Fællesskabet, hvor kreditor har bopæl, eller til Schweiz, er fritaget for enhver restriktion.«
The accused in the main proceedings maintains that the alleged unlawful transfer of capital which the customs authorities believe they can infer from the so-called over-valuation of the declared price disregards Article 19 of the agreement between the EEC and Switzerland which provides that: "Payments relating to trade in goods and the transfer of such payments to the Member State of the Community in which the creditor is resident or to Switzerland shall be free from any restrictions".
Sigtede har i første række redegjort for Domstolens praksis, der på grundlag af anvendelsen af traktatens artikel 30 har fastlagt, hvornår der foreligger en foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ restriktion.
The accused in the main proceedings starts with a review of the case-law of the Court of Justice leading to a definition of measures having an effect equivalent to a quantitative restriction under Article 30 of the Treaty.
Det er hans opfattelse, at hvad der gælder for traktatens artikel 30, gælder også med hensyn til artikel 13 i overenskomsten mellem EØF og Schweiz.
He considers that what applies in respect of Article 30 of the Treaty applies equally with regard to Article 13 of the agreement between the EEC and Switzerland.
Overenskomsten har nemlig samme formål som EØF-traktaten, eftersom den også tager sigte på fjernelse af handelshindringer. hindringer.
In fact the aims of that agreement are the same as those of the EEC Treaty since it, too, is concerned with eliminating obstacles to trade.
Begrebets anvendelse
The concept in application
Vedrørende dette punkt har sigtede henvist til samtlige bemærkninger til afsnit a) ovenfor, hvorved han desuden gør gældende, at de af Sandoz-Suisse fastsatte priser er normale og i overens stemmelse med industriens og handelens adfærd og ønsker vedrørende det pågældende produkt.
On this point, the accused in the main proceedings refers to the observations submitted under the above paragraph (a) as a whole, and goes on to maintain that the prices applied by Sandoz-Switzerland are normal and in accordance with industrial and commercial practice and management concerning the products in question.
Sammenfattende anmoder han om, at Domstolen i besvarelse af spørgsmålet 9 a) kender for ret:
He concludes by requesting the Court to rule in reply to Question 9 (a) that:
»Den praksis med nedsættelse af den angivne værdi, de er beskrevet ovenfor i svaret på spørgsmål 1, og de strenge sanktioner, som de medfører for impor tørerne, er også uforenelige med artikel
Article 19, the object of which is to permit the free performance of contracts of sale, cannot be set aside "on the ground that the agreed price which is invoiced and is actually to be paid is held to be excessive in relation to the theoretical standard which the value for customs purposes naturally constitutes for the calculation of customs duties".
Sigtede har desuden bemærket, at i en økonomisk vanskelig situation og ganske uanset, at Frankrig, om end efterfølgende, påberåbte sig beskyttelsesklausulen i traktatens artikel 108, indførte dette land ikke begrænsninger i kapital-
The accused in the main proceedings goes on to point out that in difficult economic circumstances, and despite the fact that France has put into operation, even though subsequently, the saving provision in Article 108 of the EEC Treaty, France has not introduced any
Da forbindelserne mellem Frankrig og Schweiz er reguleret på samme måde som forbindelserne inden for Fællesskabet, er det klart, at toldvæsenet tilsidesatte artikel 19 i overenskomsten mellem EØF og Schweiz, da det påberåbte sig nedsættelsen af toldværdien som grundlag for beskyldninger mod tiltalte for at have overtrådt valutabestemmelserne. stemmelserne.
Switzerland are governed in the same manner as relations between Member States of the Community it would appear that by resorting to the method of reducing the value for customs purposes in order to accuse the author of these observations of supposed infringements of the exchange control regulations the customs authorities have failed to have regard to Article 19 of the Agreement between the EEC and Switzerland.
Sammenfattende anmoder sigtede Domstolen om at besvare spørgsmål 10 ved at kende følgende for ret:
In conclusion the accused in the main proceedings requests the Court to declare in reply to Question 10 that:
Forordningen fastsætter anmelderens pligter over for toldvæsenet, og en stat kan ikke uden at overtræde forordningen kræve andet end det deri fastsatte.
This regulation defines the obligations of the person making the declaration for customs, and a Member State cannot, without contravening this provision, require anything other than what is there provided.
Det følger af forordningerne, at importøren ikke på eget ansvar skal anmelde selve værdien, men de udtrykkeligt krævede oplysninger, der er grundlaget for dens beregning.
According to the regulation the importer is not responsible for declaring the value itself but only certain particulars, expressly described, which enable it to be calculated.
Oplysningerne gives af anmelderen via et spørgeskema, der er vedføjet som bilag til forordning nr. 375/69. Sigtede gør gældende, at han nøje har overholdt pligterne i henhold til forord ning nr. 375/69, og at dette aldrig er blevet bestridt under sagen.
These parti­culars are furnished by the party making the declaration to the customs in the form of a questionnaire ­which appears in the annex to Regulation No 375/69 and the accused in the main proceedings maintains that he scrupulously complied with the obligations imposed on him by Regulation No 375/69 and that this has never been contested during the whole of the proceedings.
Han finder følgelig, at han »ikke har påtaget sig ansvaret for en beregning af toldværdi, som herefter påhviler toldvæsenet på grundlag af importørens oplysninger«.
In consequence he considers that he "did not assume responsibility for calculating values for customs purposes which from that point onwards is a task for the Customs on the basis of the particulars supplied by the importer".
Ved at antage, at importøren altid skai være ansvarlig for selve værdien, ignorerer det franske toldvæsen imidlertid de omtalte fællesskabsbestemmelser og gennemfører således et system med forskelsbehandling til skade for importen til Frankrig, hvorved det yderligere overtræder både Toldunionens regler og artikel 13 i overenskomsten mellem EØF og Schweiz.
In taking the view that the importer must always be answerable for the value itself the French Customs are setting at naught the purpose of the Community rules and re­establishing a discriminatory system to the detriment of imports into France and thus contravening both the rules of the customs union and Article 13 of the Agreement between the EEC and Switzerland.
»Artikel 19, stk. 1, i ovennævnte overens komst mellem EØF og Schweiz, der forbyder enhver restriktion for betalinger i forbindelse med varesamhandelen samt for overførsler af disse beløb mellem staterne i Fællesskabet og Schweiz, forbyder de kompetente myndigheder i en medlemsstat i EØF at betegne den transaktion, hvorved en køber i en medlemsstat i Det europæiske Fællesskab betaler sin schweiziske leverandør fakturabeløbet for et varekøb, som en 'ulovlig kapitaloverførsel' — en lovovertrædelse, som ifølge statens egne valutabestemmelser er sanktioneret med straf — når det er ubestridt, at varerne faktisk er leveret til køberen i den kvalitet og kvantitet, som er angivet i fakturaen, og sælgeren har modtaget hele den i fakturaen angivne købesum.«
"Article 19 (1) of the Agreement between the EEC and Switzerland, referred to above, which prohibits any restriction on payments relating to trade in goods and on the transfer of such payments between the Member States of the Community and Switzerland, prohibits the responsible authorities of a Member State of the EEC from char­acterizing as an unlawful transfer of capital — being an offence under its exchange control regulations — a transaction whereby a buyer situated in a Member State of the EEC pays his Swiss supplier the amount invoiced for goods sold, ■when it is not disputed that the goods have in fact been delivered to the buyer, being of the quality and in the quantity appearing on the invoice, and that the seller has charged the whole of the price invoiced".
Andet afsnit: Underspørgsmålene a) Genstand og grænser for anmelde rens pligter (spørgsmål 7 og 9 b)
(a) The purpose of and limitations on the obligations of the party making the declaration (Questions 7 and 9b)
1976, s. 1921) og Cayrol-dommene (sag 52/77, s. 2261) har udtalt, »at toldmyndighederne under ingen omstændigheder kan kræve af importøren, at han anmelder andet end det, han kender eller
The accused in the main proceedings claims that in the judgments in Donckerwolcke (Case 41/76 [1976] ECR 1921) and Cayrol (Case 52/77 [1977] ECR 2261) the Court of Justice declared that a customs administration cannot in any event require the importer to declare something other than what he knows or
1980 - SAG 65/79 med rimelighed burde kende, idet yderligere krav vil falde ind under forbudet i traktatens artikel 31«.
1980 — CASE 65/69 may reasonably be expected to know, for to require more would fall under the prohibition in Article 30 of the Treaty.
forordning nr. 375/69 ved nøjagtigt at oplyse de faktorer, der indgår i toldværdien, og som er omhandlet i det spørgeskema, der er indeholdt i bilaget til den nævnte forordning, når det er ubestridt, at varerne faktisk er leveret til køberen i den kvantitet og kvalitet, som er angivet i fakturaen, og sælgeren har modtaget hele den i fakturaen angivne købesum.«
the said importer has complied with Regulation No 375/69, mentioned above, by supplying precisely the particulars relating to the value for customs purposes which form the subject-matter of the questionnaire appearing in the annex to that regulation and where it is not contested that the goods have in fact been delivered to the buyer in the quantity and quality appearing on the invoice and the seller has charged the whole of the price invoiced".
Desuden har sigtede påberåbt sig, at det ikke er rimeligt at kræve af importører af et vigtigt aktivt stof som det, der er tvist om i hovedsagen, at de er bekendt med den teoretiske værdi af toldværdien, når de ikke er i stand til at gøre sig bekendt med de priser, som andre firmaer tilbyder eller praktiserer, og at der navnlig, som i nærværende sag, må tages hensyn til, at produkterne har særlige egenskaber og er noget helt for sig.
The accused in the main proceedings also maintains that it would not be reasonable to require importers of active ingredients such as that which is the subject-matter of the main proceedings to know the theoretical value which constitutes the value for customs purposes when they are not in a position to know the prices being offered or applied by other firms and especially when, as in the present case, it is necessary to take into account the special characteristics and the specific nature of the products.
Grundsætningen om sammenligning med en kontrakt om salg af samme produkt (spørgsmål 2)
The principle of comparison with a contract of sale relating to the same product (Question 2)
Ifølge sigtede bekræfter toldlovens artikel 35, således som den fortolkes i fransk forvaltningsretlig teori, hans fortolkning af forordning nr. 375/69.
According to the accused in the main proceedings Article 35 of the Customs Code, as interpreted by learned French writers on administrative law, supports his interpretation of Regulation No 375/69.
Ifølge fransk teori gælder det nemlig, at hvis oplysninger om toldværdien ikke er behæftet med unøjagtigheder eller udeladelser af faktisk karakter, og der i øvrigt ikke foreligger fejl hos anmelderen, kan importøren slet ikke straffes.
In fact, according to French academic writers, if the declaration of particulars relating to the value for customs purposes does not contain errors or omissions of fact and if no fault can be imputed to the party making the declaration, the importer is exempt from any penalty.
Sigtede har i første række henvist til, at Bruxelles-definitionen af toldværdi fast sætter et teoretisk begreb.
The accused in the main proceedings recalls, first, that the definition in the Brussels Convention of the value for customs purposes employs a theoretical concept.
Prisen ifølge en anden kontrakt kan derfor ikke anvendes som reference, medmindre den efter en efterprøvelse, foretaget ved hjælp af den teoretiske norm, fremtræder som forenelig med denne.
Thus the price of a different contract cannot be used as a point of reference unless, when that is itself compared with the theoretical norm, it appears to conform to it.
De forklarende bemærkninger til Bruxelles konventionen samt en »særlig kvalificeret antagelse i teorien« tillader den konklusion, at der kun findes én referencemetode, der består i en anvendelse af kriteriet om den sandsynlige pris for salg af de varer, der skal værdiansættes.
The Explanatory Notes to the Brussels Convention, as well as "the views of learned writers which are particularly well supported", permit the conclusion that there is only one method of comparison, which is to apply the criterion of the probable selling price of the goods which have to be valued.
Sigtede finder, at alt peger i retning af, at den i kontrakten fastsatte pris skal godtages.
According to the accused in the main proceedings everything supports acceptance of the contractual price.
Referenceprodukternes egen skaber
Characteristics products
Referenceprodukterne og grundsætningen om den teoretiske norm
The reference products and the principle of the theoretical norm
Det er nødvendigt, at sammenligningsprodukternes egenskaber, der påhviler værdien, er de samme som egenskaberne for det produkt, der undersøges; i modsat fald må sammenligningen afvises.
The characteristics of the product for comparison which affect the value must be the same as those of the product in question; if not, the comparison must be rejected.
Det særlige problem med sammenligning af de vigtigste aktive stoffer, der fremstilles af forskellige producenter
The special problem of comparing active ingredients different manufactured by producers
Sigtede har anført, at de forklarende bemærkninger til Bruxelleskonventionen angiver oprindelsen blandt de egen skaber, som man skal lægge til grund for at fastsætte en pris, der er helt naturlig for de varer, som skal værdiansættes.
The accused in the main proceedings recalls that the Explanatory Notes to the Brussels Convention refer to "origin" in the characteristics which must be taken into account in determining a price properly adapted to the goods which have to be valued.
Han mener følgelig, at man ikke til sammenligning kan anvende priser for produkter fremstillet eller solgt i Forbundsrepublikken Tyskland, hvilket det franske toldvæsen netop har gjort.
He considers, as a result, that it is not possible in making the comparison to refer to the prices applied in respect of products manu­factured or sold in the Federal Republic of Germany, which is, however, what the French customs have done.
I øvrigt har sigtede anført, at forvaltningen ikke kan erstatte en farmaceutisk ekspert, Sandoz-France, idet man af påståede økonomiske årsager vil pålægge ham at købe nogle vigtige aktive stoffer, der kan kompromittere en farmaceutisk specialitets kvalitet med hensyn til virkning, pålidelighed og stabilitet.
Secondly, the accused in the main proceedings maintains that it is not for the administrative authorities to sub­stitute themselves for a pharmacist, in the present case Sandoz­France, attempting to require it, supposedly on economic grounds, to buy active ingredients which may prejudice the qualities of efficacy, safety and stability required of a proprietary medicinal product.
Sigtede har henvist til dels betydningen af kvaliteten af det vigtige aktive stof, dels den omstændighed, at kvaliteten ikke altid indgår i de minimumskrav, som opstilles af de nationale lovgiv ninger.
The accused in the main proceedings recalls, first, the importance of the quality of the active ingredient and, secondly, the fact that this quality is not always taken into account in the minimum standards required by national law.
Det er hans opfattelse, at det derfor er ulovligt, når det franske told væsen sammenligner produkter, som kun har visse egenskaber til fælles med de omtvistede produkters egenskaber. Desuden er man heller ikke klar over oprindelsen til disse egenskaber.
He considers that is therefore unacceptable to compare, as have the French customs authorities, products which merely have certain characteristics in common with those of the products in dispute and the origin of which is unknown.
For at man kan henvise til en anden basispris, må det herudover kræves, at alle de forhold, der er bestemmende for omkostningerne ved produktionsfaktorerne, er de samme i de to lande.
Moreover, in order to be able to adopt as the point of reference a price of a different origin it would be necessary for all the conditions determining the cost of the production factors to be identical in both countries.
Det er imidlertid ikke svært at forestille sig, at disse lignende omstændigheder næsten aldrig falder sammen.
But such similarity can, ex hypothesi, virtually never be found.
»De i sagen omhandlede forordninger giver en medlemsstats kompetente myndigheder hjemmel til — for at nedsætte den af importøren angivne værdi, eller under anvendelse af forord ning nr. 375/69 at nedsætte den værdi, som er en følge af importørens oplysninger — at foretage en sammenligning mellem denne værdi og en eller flere priser fastsat i andre købekontrakter om produkter, der har samme egenskaber, materielt, kvalitetsmæssigt og med hensyn til helbredende virkning.«
In consequence, he requests the Court to rule in reply to Question 2 that "the above­mentioned regulations allow the competent authorities of a Member State, when reducing the value declared by the importer or, when applying Regu­lation No 375/69, the value which results from the particulars supplied by that importer, to adopt as a basis a comparison between that value and one or more prices charged in other contracts of sale relating to products having the same characteristics as regards their nature, quality and therapeutic efficacy".
Sammenfattende må det derfor siges, at det, for at en sammenligning kan siges at være berettiget, er nødvendigt, at produkterne kommer fra samme land.
To conclude, if the comparison is to be a legitimate one the products ought to come from the same country.
Hvis denne opfattelse ikke tiltrædes af Domstolen, må man under alle omstændigheder udelukke en sammenligning mellem de priser, som praktiseres af statshandelslande, og priserne på de vigtigste aktive stoffer, der hidrører fra fællesskabslande.
If that argument is not accepted by the Court of Justice, then it is in any event necessary to exclude from the possibility of comparison prices offered in countries having a State monopoly and prices for active ingredients originating in other countries in the Community.
Nødvendige egenskaber for den købekontrakt, der anvendes som reference
Essential characteristics of the contract of sale used as a reference
Oprindelse og bestemmelsessted for produktet, genstand for referencekontrakten — virksomhedernes beliggenhed
Origin and destination of the product, the subject­matter of the reference contract — location of the undertakings
Det sidstnævnte tilfælde blev udelukket af Kommissionen selv, som ved fremlæggelsen af det forslag til forordning, som skulle blive forordning 803/68, udtalte, »at der med henblik på ansættelsen af toldværdien ikke ... kan anvendes
The latter case has been excluded by the Commission itself, for when it submitted proposal for a regulation which was to become Regulation No 803/68, it declared that "in determining the value for customs purposes, prices applied within the Community for goods which
1980 - SAG 65/79
1980 — CASE 65/69 may not be
Efterlignede præparater (spørgsmål 4 b) bestem-
Imitation products (Question 4 b) have not been imported used".