natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Når henses til traktatens principper om etableringsfriheden og den frie udveksling af tjenesteydelser, skal den beskyttelse, der således tillægges efter fællesskabsretten, finde anvendelse på enhver advokat med bestalling i en af medlemsstaterne ') uden hensyn til hvilken medlemsstat klienten har bopæl i.
Having regard to the principles of the Treaty concerning freedom of establishment and the freedom to provide services, the protection thus afforded by Community law must apply without distinction to any independent lawyer entitled to practise his profession in one of the Member States, regardless of the Member State in which the client lives.
Denne beskyttelse kan ikke udstrækkes ud over disse grænser.
Such protection may not be extendedbeyond those limits.
Med hensyn til de procedurer, der gælder for anvendelsen af princippet om beskyttelse af tavshedspligten, bekræfter Domstolen Kommissionens opfattelse af, at det tilkommer denne i første omgang at træffe afgørelse i enhver tvist med hensyn til, om et dokument er omfattet af beskyttelsen eller ej.
Turning to the procedures relating to the application of the principle ofconfidentiality, the Court upheld the Commission's view that in the initial stages of any dispute it is for the Commission to decide whether a document isprotected by legal professional privilege.
Dersom en virksomhed under påberåbelse af tavshedspligten nægter at fremlægge korrespondancen med sin advokat, når denne korrespondance er blandt de forretningsdokumenter, som Kommissionen forlanger fremlagt, påhviler det altid virksomheden over for Kommissionens tjene stemænd at godtgøre de omstændigheder, der kan bevise, at dokumenterne opfylder betingelserne for retsbeskyttelsen, uden at virksomheden herved skal røbe indholdet af den pågældende korrespondance.
Where an undertaking refuses, on theground that it is entitled to protection of the confidentiality of information, toproduce, among the business records demanded by the Commission, writtencommunications between itself and its lawyer, it must provide the Commission's authorized, agents with the relevant material of such a nature as to demonstrate that the communications fulfil the condition for being granted legalprotection, although it is not bound to reveal their content.
Dersom Kommissionen finder, at et sådant bevis ikke er blevet ført, kan bedømmelsen af disse betingelser ikke afgøres ved voldgift eller af en national myndighed.
Where the Commission is not satisfied that such evidence has been supplied,the appraisal of those conditions is not a matter which may be left to an arbitrator or to a national authority.
Løsningen skal findes på fællesskabsplan. Det tilkommer således Kommissionen ved en beslutning i medfør af artikel 14 i forordning nr. 17 at kræve fremlæggelse af den omstridte korrespondance.
The solution must be sought at Community level.In that case it is for the Commission to order, by a Decision under Article 14 of Regulation No 17, production of the communications in question.
Selv om en virksomheds sagsanlæg ved Domstolen mod sådanne beslutninger ikke i medfør af EØF-traktatens artikel 185 har opsættende virkning, er den pågældende virksomheds interesser beskyttede gennem den adgang, der åbnes ved traktatens artikel 185 og 186 og procesreglementets artikel 83, til at kræve kendelse om udsættelse af fuldbyrdelse af den trufne beslutning eller andre foreløbige forholdsregler.
Although byvirtue of Article 185 of the EEC Treaty any action brought by the undertakingconcerned against such decisions does not have suspensory effect, the interestsof the undertaking concerned are safeguarded by the possibility which existsunder Articles 185 and 186, as well as under Article 83 of the Rules of Procedure of the Court, of obtaining an order suspending the application of the decision which has been taken, or any other interim measure.
KONKURRENCEPOLITIKKEN OVER FOR VIRKSOMHEDER
MAIN CASES DECIDED BY THE COURT OF JUSTICE 55 nity authorities with regard to Community competition law.
I kendelse af 29. september 1982 tog Domstolens præsident stilling til de af Ford of Europe Inc. og Ford Werke AG2) den 3. september 1982 fremsatte anmodninger om en udsættelse af fuldbyrdelsen af en af Kommissionen den 18. august 1982 vedtaget beslutning om foreløbige forholdsregler3). I sin beslutning havde Kommissionen pålagt
By an order of 29 September 19822the President of the Court of Justicetook an interim decision on the applications submitted on 3 September 1982 by Ford of Europe Inc. and Ford Werke AG for suspension of the operation of the Commission Decision of 18 August 19823in which interim measures wereadopted.
Ford Werke AG at genoptage salget i Tyskland af højrestyrede motorkøretøjer, som var en integrerende del af virksomhedens leveringsprogram.
This Decision required Ford Werke AG to resume sales in Germanyof right-hand drive vehicles forming part of its delivery range.
Til støtte for deres begæringer fremførte sagsøgerne primært, at den anfægtede beslutning manglede retligt grundlag, og at fuldbyrdelsen af denne beslutning, før Domstolen havde udtalt sig om klagerne i hovedsagen, ville kunne påføre dem alvorlig og uoprettelig skade.
In support of their applications, the applicants claimed that the contested Decision was without legal basis and the implementation thereof prior to the Court'sjudgment in the main action would cause them grave and irreparable harm.
Hvad angår det retlige grundlag henviste Domstolens præsident til Domstolens kendelse af 17. januar 1980 i Camera Care-sagen4), hvorefter Kommissionen inden for rammerne af den kontrol, som den ifølge traktaten og forordning nr. 17 skal føre på konkurrenceområdet, bør kunne træffe sikrende foranstaltninger i det omfang, disse måtte findes uomgængeligt nødvendige for at undgå, at den senere beslutning ikke
As to the legal basis, the President's order refers to the order of the Courtof 17 January 1980 in the Camera Care case4and points out that the Commis- sion must be able, within the bounds of the supervisory tasks conferred upon itin competition matters by the Treaty and by Regulation No 17, to take protective measures to the extent to which they might appear indispensable in orderto prevent its final decision from becoming ineffective.
') For så vidt angår de praktiske følger af denne dom for afviklingen af en kontrolundersøgelse, jf. nr. 33 i denne beretning.
It is nevertheless necessary for those interim measures to be taken only in cases of proven urgency, inorder to prevent the occurrence of a situation likely to cause serious and irreparable damage to the party applying for their adoption or intolerable damage tothe public interest.
2) Forenede sager 228/82-R og 229/82-R, endnu ikke offentliggjort.
The measures must be of a temporary and conservatorynature and must be limited to what is necessary in the given situation.
Ved kendelse af 6.9.1982 (sag 229/82-R) suspenderede Domstolens præsident som forebyggende foranstaltning fuldbyrdelsen af artikel 1 og 2 i den omtvistede beslutning indtil afsigelsen af nærværende kendelse.
By order of 6 September 1982 in Case 229/82-R the President of the Court suspended the operation of Articles 1 and 2 of the contested Decision as a conservatorymeasure pending the making of the order in this case.
De af Ford of Europe Inc. og Ford AG indbragte sager med påstand om annullation af Kommissionens beslutning verserer stadig for Domstolen.
The actions brought by Ford of Europe Inc.and Ford AG seeking a declaration that the Commission Decsion is void are still pending.
DOMSTOLENS VIGTIGSTE DOMME
56 COMPETITION POLICY TOWARDS ENTERPRISES
Med hensyn til den alvorlige og uoprettelige skade, som fuldbyrdelsen af denne form for foranstaltninger kan forårsage, fandt Domstolen, at der i den foreliggende sag er en alvorlig risiko for, at de skadelige virkninger af den anfægtede beslutning, hvis den fuldbyrdedes øjeblikkeligt, ville kunne have videre konsekvenser end en sikrende foranstaltning og i den mellemliggende periode forårsage skader, der er betydeligt mere mærkbare end de uundgåelige, men forbigående ulemper ved en sådan foranstaltning.
As regards the grave and irreparable harm which might be caused by implementation of such measures, the Court held that in this case there was aserious risk that the detrimental effects of the contested Decision might, if itwere put into operation immediately, exceed those of a conservatory measureand in the meantime cause damage considerably in excess of the inevitable butshort-lived disadvantages arising from such a measure.
Følgelig besluttede Domstolen delvis at suspendere fuldbyrdelsen af Kommissionens beslutning for at genoprette den situation, der gjorde sig gældende umiddelbart før den dato, hvor Ford udsendte det cirkulære, som kritiseres i Kommissionens beslutning. Herved opretholdtes handelsstrømmene på det niveau, de havde nået på denne dato.
The Court therefore suspended in part the operation of the contested Decision,so as to restore the situation which had come into being immediately before thedate on which Ford issued the circular condemned in the Commission Decision,by keeping the flow of trade at the level it had attained on that date.
Domstolen fandt, at dette resultat i praksis kunne opnås ved at tilpligte Ford Werke AG fortsat at efterkomme ordrer fra de tyske forhandlere på højrestyrede motorkøretøjer, men kun for et antal køretøjer, der indtil videre var begrænset til et niveau, der lå nær det niveau, der var opnået før iværksættelsen af den omstridte foranstaltning.
The Court considered that this result could be obtained in practical terms byrequiring Ford Werke AG to continue to fulfil orders from German distributors for right-hand drive vehicles, but only for an aggregate number of vehicleslimited, as a temporary measure, to approximately the same level as that attained before the measure in question was introduced.
Dom stolen præciserede desuden, at denne forpligtelse kun vedrørte køretøjer, der opfyldte de tyske normer.
It also stated that this obligation applied only to vehicles constructed to German specifications.
Ved dom af 10. juni 1982 ') afviste Domstolen at antage til realitetsbehandling, både efter artikel 175 og efter artikel 173, en sag anlagt af Lord Betheli, støttet af Det forenede Kongeriges regering, mod Kommissionen, støttet af visse luftartsselskaber, med påstand om, at Kommissionen havde undladt at træffe foranstaltninger i medfør af artikel 85 og 86 over for en påstået samordnet praksis mellem de europæiske luftfartsselskaber om fastsættelsen af passagertakster.
In judgment handed down on 10 June 1982,1the Court of Justice dismissed as inadmissible, pursuant to both Article 175 and Article 173, an actionbrought by Lord Bethell, supported by the United Kingdom Government,against the Commission, supported by a number of airline companies, claimingthat the Court should find that the Commission had failed to act under Articles85 and 86 against concerted action between European airline companies withregard to the fixing of passenger fares for air transport.
Lord Betheli, som har indledt en aktion mod en efter hans opfattelse eksisterende aftale om fastsættelse af flytakster, havde anmodet Kommissionen om at indlede en undersø-
Lord Bethell, who is engaged in an action against agreements and concertedpractices which, he alleges, exist with respect to the fixing of air fares, requested in a letter to the Commission that the latter should commence investigations into the airline companies.
') Sag 246/81, Lord Betheli mod Kommissionen for De europæiske Fællesskaber, endnu ikke offentliggjort.
Cese 246/81 Lord Bethell v Commission of the European Communities, not yet reported.Eleventh Report on Competition Policy, point 5.
Lord Betheli, som fandt dette svar utilstrækkeligt, anlagde et passivitetssøgsmål og subsidiært et annullationssøgsmål. Kommissionen nedlagde påstand om afvisning af den af Lord Betheli anlagte sag.
Regarding this answer as inadequate, Lord Bethell brought an action for failureto act, or in the alternative, for annulment of the Commisssion's communication.
Domstolen fandt, at en forudsætning for, at sagen kunne antages til realitetsbehandling var, at Lord Bethell skulle være i stand til at godtgøre, enten at han er adressat for en sådan retsakt fra Kommissionen, der har bestemte retsvirkinger over for ham, og som efter sin karakter kan annulleres, eller at Kommissionen, trods behørig opfordring, havde undladt at udstede en retsakt til ham, som han retligt havde krav på.
The Court held that for his application to be admissible Lord Bethell hadto be in a position to establish either that he was the addressee of a measure ofthe Commission having specific legal effects with regard to him, which was, assuch, capable of being declared void, or that the Commission, having been dulycalled upon to act, had failed to adopt in relation to him a measure which hewas legally entitled to claim.
Det væsentligste spørgsmål, der skulle besvares i denne sag, var, om Kommissionen i den sagsøgeren tilstillede skrivelse havde ret og pligt til over for denne at træffe en beslutning, der imødekom de af sagsøgeren fremførte krav.
This depends on whether the Commision had theright and the duty to adopt in respect of the applicant a decision in the sense ofthe request made by him to the Commission in his letter.
Domstolen fandt, at sagen i det foreliggende tilfælde måtte afvises, fordi sagsøgeren ikke krævede, at Kommissionen skulle træffe en beslutning i forhold til ham selv, men at den skulle indlede en undersøgelse over for tredjemand og træffe beslutninger dem vedrørende: »I betragtning af, at sagsøgeren både er bruger af luftruterne og drivkraft i en bevægelse for brugerne af disse, har han som andre brugere uden tvivl en indirekte interesse i en sådan sag og dens mulige udfald, men han kan dog ikke på det grundlag påberåbe sig ganske samme retsstilling som en adressat for en konkret beslutning, der kan annulleres i medfør af traktatens artikel 173, stk. 2, ligesom der ikke kan tillægges ham retsstilling som mulig adressat for en retsakt, som Kommissionen har pligt til at udstede til ham ifølge artikel 175, stk. 3's indhold«.
The Court took the view that the application in this case was inadmissible, forthe applicant was asking the Commission not to take a decision in respect ofhim, but to open an enquiry with regard to third parties and to take decisions inrespect of them. No doubt the applicant, in his double capacity as a user of theairlines and a leading member of an organization of users of air passenger services, has an indirect interest, as other users may have, in such proceedings andtheir possible outcome, but he is nevertheless not in the precise legal position ofthe actual addressee of a decision which may be declared void under the secondparagraph of Article 173 or in that of the potential addressee of a legal measurewhich the Commission has a duty to adopt with regard to him, as is requiredunder the third paragraph of Article 175.
Stillet over for en almindelig praksis fra virksomhedernes side gående ud på at indbringe Kommissionens beslutninger om pålæggelse af bøder for Domstolen, besluttede Kommissionen i 1981 at gå bort fra sin tidligere praksis gående ud på ikke at opkræve bøden, så længe sagen verserede for Domstolen.
Since it has become routine practice for firms to appeal to the Court of Justice against Commission decisions imposing fines on them, the Commissionin 1981 decide to change its former practice of agreeing not to collect the fine aslong as an appeal was pending before the Court.
Kommissionen stiller derfor nu to betingelser for at suspendere opkrævningen af bøden: virksomheden skal ac-
The Commission now makessuspension of collection of a fine subject to two conditions: the undertakingmust agree to pay interest for the period of suspension and provide a bankguarantee covering the amount of the fine and the interest.
') Jf. ligeledes Ellevte Beretning om Konkurrencepolitikken, nr. 5.
12.6.1982; Eleventh Report on Competition Policy, point 83; Decision of 6.1.1982 AEG Telefunken: OJ L 117, 30.4.1982; Eleventh Report on Competition Policy, point 85.
DOMSTOLENS VIGTIGSTE DOMME
58 COMPETITION POLICY TOWARDS ENTERPRISES
Ved to kendelser2) om foreløbige forholdsregler i de af de pågældende virksomheder indbragte sager, godkendte Domstolens præsident helt og holdent Kommissionens nye praksis.
By two orders made by way of interim decision1following actions broughtby the undertakings concerned, the President of the Court fully approved of the Commission's new practice.
Under henvisning til indholdet af EØF-traktatens artikel 185, hvorefter klager indbragt for Domstolen ikke har opsættende virkning, og artikel 86, stk. 2, i procesreglementet vedrørende garantier der fastsættes alt efter omstændighederne, gav Domstolen medhold i, at suspensionen af bødernes opkrævning kunne underlægges de af Kommissionen pålagte betingelser.
On the basis of Article 185 of the EEC Treaty,which provides that actions brought before the Court do not have suspensoryeffect and Article 86(2) of its Rules of Procedure, which provides for the lodging of security to be determined in the light of circumstances, the Court heldthat suspension of the recovery of fines could remain subject to the Commission's two-fold condition.
I de to konkrete tilfælde fandt Domstolen, at virksomhederne kunne opfylde disse to betingelser og den afviste derfor deres påstande om suspension af bøden uden betingelser. gelser.
In these particular cases, the Court considered that the undertakings concernedcould satisfy the two conditions and thus dismissed their application for suspension of the fine.
2) Kendelse af 6.5.1982, AEG Telefunken mod Kommissionen, sag 107/82 R; endnu ikke offentliggjort; kendelse af 7.5.1982, Hasselbad (GB) Ltd. mod Kommissionen, sag 86/82 R; endnu ikke offentliggjort.
Order of 6.5.1982 in Case 107/82-R AEG Telefunken v Commission, not yet reported; Order of7.5.1982 in Case 86/82-R Hasselblad (GB) Ltd v Commision, not yet reported.
Den vedtog ligeledes 9 realitetsbeslutninger i medfør af EØF-traktatens artikel 85 og 86 og 4 procedurebeslutninger i medfør af forordning nr. 17/62').
Italso adopted four procedural decisions under Regulation No 17. * By means ofthese decisions the Commission above all reasserted its opposition to any agreement on price-fixing, market-sharing or market-partitioning.
Kommissionen har især bekræftet, at den er modstander af enhver form for aftale om prisfastsættelse og fordeling eller afskærmning af markederne. For at undgå, at der lægges hindringer i vejen for parallelimport, som er af stor interesse for den europæiske forbruger, har Kommissionen for første gang gjort brug af sin beføjelse til at fastsætte foreløbige forholdsregler.
To prevent anyimpeding of parallel imports, which are of great interest to the European consumer, it made use for the first time of its power to order interim measures.Inaddition, 4792cases were settled without a formal decision either because theagreements concerned were altered to conform with the rules of competition inthe EEC Treaty, were terminated or expired.
479 sager2) er blevet henlagt uden formel beslutning, efter at de pågældende aftaler enten var blevet tilpasset EØF-traktatens konkurrenceregler, var blevet ophævet eller var udløbet. De fleste af disse sager vedrører licens- eller distributionsaftaler.
Most of these cases concernedlicensing or distribution agreements; it was possible to settle many of the latteron the basis of the Commission Notice on Agreements of Minor Importance.As in previous years, several agreements and practices relating to the use ofindustrial and commercial property rights and copyright were amended at the Commission's request without any need for adoption of a formal decision.
De vigtigste sager er beskrevet i det følgende.
Themost important cases are described on the following pages.
Fordelingen af alle de anmeldelser eller begæringer, der endnu verserer for Kommissionen, er i vid udstræk ning den samme som i tidligere år3): 64% vedrører licensaftaler, 25% distributionsaftaler og 11% såkaldte horisontale aftaler.
The breakdown of all notifications and applications pending before the Commission is broadly the same as in previous years:3
2) Tallet 385 i Den Sekstende Almindelige Beretning (nr. 222) er forkert. 3) Ellevte Beretning om Konkurrencepolitikken, nr. 69.
Three of these decisions are described below; the fourth concerned an investigation on thebasis of Article 14(3)The number 385 indicated in the Sixteenth General Report (point 222) is erroneous.Eleventh Report on Competition Policy, point 69.
KONKURRENCEPOLITIKKEN OVER FOR VIRKSOMHEDER
60 COMPETITION POLICY TOWARDS ENTERPRISES
Det rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspørgsmål, som skal rådspørges, inden der træffes beslutning om konstatering af en overtrædelse af traktatens artikel 85 og 86 samt om meddelelse af negativattest eller af dispensation i henhold til artikel 85, stk. 3, har holdt 9 møder, hvorunder det har udtalt sig om anvendelsen af EØF-traktatens artikel 85 eller 86 i 11 konkrete tilfælde.
The Advisory Committee on Restrictive Practices and Dominant Positions, which has to be consulted prior to any decision that Article 85 or 86 of the Treaty has been infringed, that gives negative clearance, or that gives anexemption under Article 85(3), met nine times in 1982 and gave opinions on 11individual cases of application of Articles 85 and 86 of the EEC Treaty.
Det rådgivende Udvalg deltager aktivt i udviklingen af EF's konkurrencepolitik.
The Advisory Committee has an active role to play in the development of Community competition policy.
Dets opgave er i givet fald også at bidrage til at nå frem til en ensartet vurdering på baggrund af nationale lovgivninger og EF-reglerne af virksomhedernes konkurrencebegrænsende eller konkurrencestridige adfærd.
Where necessary, it helps to seek consensus in theassessment, in the light of national and Community law, of restrictive or abusive practices on the part of firms.
Dette er det bedste middel til at undgå konfliktsituationer i forbindelse med behandlingen af individuelle sager.
This endeavour to reach consensus is, in fact, the most suitable means of avoiding situations of conflict in handling individual cases.
§ 1 — Ulovlige horisontale aftaler i henhold til EØF-traktatens artikel 85, stk. 1
§ 1 — Article 85(1) of the EEC Treaty applied tohorizontal agreements
Aftale om prisfastsættelse og organisering af distribution
Agreement on price-fixing and distribution
For at bevare konkurrencen på cigaretmarkedet har Kommissionen i medfør af EØF-traktatens artikel 85, stk. 1, vedtaget en beslutning om forbud mod en række konkurrencebegrænsende aftaler, som siden begyndelsen af 1970'erne har domineret det nederlandske cigaretmarked, og hvori langt de fleste fabrikanter, importører, grossister og specialiserede detailhandlere i dette land samt deres erhvervsorganisationer, især Stichting Sigarettenindustrie (SSI), deltog').
Acting once again to preserve a measure of competition in the cigarettetrade, the Commission adopted a Decision under Article 85(1) of the EECTreaty against restrictive practices which have been applied in the Dutch cigarette market since the beginning of the 1970s; they covered almost all cigarettemanufacturers, importers, wholesalers and retailers in the country, along withtheir trade associations, notably Stichting Sigarettenindustrie (SSI).1
Denne beslutning er især rettet mod en række aftaler vedrørende en rabatordning, som fabrikanterne og importørerne anvendte over for de specialiserede detailhandlere, en række aftaler om fælles forhandlinger mellem SSI og repræsentanterne for engroshandelens og detailhandelens organisationer med hensyn til de i medfør af lov fastsatte afgifts- og prisforhøjelser, samt en række horisontale prisaftaler mellem fabrikanter og importører af cigaretter.
The main agreements affected by this Decision were a bonus scheme applied bymanufacturers and importers to tobacconists, agreements on consultation between SSI and representatives of the wholesale and retail trade over a statutoryincrease in excise duty and prices, and horizontal price agreements betweencigarette manufacturers and importers.