natgillin/translations-raw huggingface dataset:
En ny europæisk monetær enhed, der benævnes European Currency Unit (ECU) er det centrale element i systemet. Dens øjeblikkelige værdi er den samme som den europæiske monetære regningsenhed.
At the centre of the system is the new European monetary unit called the European currency unit (ECU) which is at present set at a value identical with the European unit of account.
34); a) Som fællesnævner ved fastsættelsen af centralkurserneb) som referenceenhed for divergensindikatoren; c) som regningsenhed for transaktioner inden for interventions- og kreditmekanismen; d) som betalingsmiddel mellem EF's pengepolitiske myndigheder.
The European currency unit serves four different functions: (i) it acts as a numeraire in that each currency has a central rate expressed in this unit;34(ii) as a central point of reference it indicates when currencies are spreading apart from each other ('divergence indicator'); (iii) it acts as a denomination through which intervention and credit is extended by the authorities; and (iv) it acts as a means of settlement between the Community's monetary authorities.
Da værdien af den enkelte valuta udtrykkes ved reference til ECU'en, kan forholdet mellem to vilkårlige valutaer fastslås til enhver tid.
Since each currency is expressed in terms of European currency units the relationship between any two currencies at any given time is readily established.
Man kan følgelig for hver af de deltagende valutaer komme frem til en række bilaterale centralkurser, der gør det muligt at fastlægge et paritetsgitter.
One is therefore able to establish a series of bilateral central rates in the form of a parity grid for each currency.
Den enkelte valuta kan flyde inden for margener, der er begrænset til plus/minus 2,25% omkring disse centralkurser.
Currencies are permitted a fluctuation margin of +2.25% as against each other.
Når markedskursen for en valuta fjerner sig med mere end 2.25% i op- eller nedadgående retning fra centralkursen for en anden valuta, skal rier interveneres.
When the market exchange rate for a currency deviates by as much as 2.25% in either direction from its cross parity against another currency then intervention is called for.
Centralbankerne i de to lande, hvis valutaer er berørt, foretager opkøb af den svage valuta og salg af den stærke.
The central banks of the two currencies involved intervene to buy the weak currency and to sell the strong currency.
De lande, som ikke deltog i slangesamarbejdet på det tidspunkt, hvor det europæiske valutasystem blev sat igang. havde mulighed for at vælge en bredere udsvingsmargen, nemlig op til plus/minus 6%. indtil deres økonomiske forhold gjorde det muligt at vende tilbage til den snævrere margen.
Countries which were not members of the Snake immediately before the establishment of the European Monetary System could opt for a wider band of fluctuation of ± 6% until economic conditions permit it to move to the narrower band.
Til forskel fra slangesamarbejdet gør det nye system det også muligt for valutamyndighederne at foretage forebyggende indgreb, førend man når det stadium, hvor der skal foretages egentlige interventioner.
Unlike the Snake however, the new system also permits preventive action by the monetary authorities before the compulsory intervention stage is reached.
Nãr forholdet mellem faldet eller stigningen i værdi efter markedskursen i ECU for en given valuta når op på 75% af det højst tilladte udsving (dvs. når den pågældende valuta overskrider sin »divergenstærskel«), er der formodning for. at de berørte myndigheder vil foretage indgreb til afhjælpning af denne situation ved at træffe de fornødne foranstaltninger, nemlig: ændringer af centralkurserne, forskelligartede interventioner, andre interne valutapolitiske foranstaltninger, m.v.
When the appreciation or depreciation in the market rate of the European currency unit in terms of a given currency reaches 75% of its maximum spread (i.e. when the currency passes its 'divergence threshold') there is a presumption that the authorities will correct this situation by appropriate measures such as changes in central rates, diversified interventions or other measures in domestic pol icy, etc.
Hvis der ikke træffes foranstaltninger, skal grunden hertil angives, og der skal finde konsultationer sted inden for de pågældende fællesskabsorganer.
If no intervention takes place reasons must be furnished and consultations within the Community bodies will take place.
Ved det europæiske valutasystem videreføres og udvides de bestående kreditordninger inden for Fællesskabet, nemlig finansieringen på kort sigt. den kortfristede valutabistand og den finansielle bistand pa mellemlang sigt.
The existing credit mechanisms within the Community, namely, the very shortterm financing (VSTF), the shortterm monetary support (STMS) and the medium-term financial assistance (MTFA), are incorporated into and expanded by the European Mon etary System.
De to førstnævnte ordninger henhører under centralbankerne, hvorimod støtten på mellemlang sigt ydes af Rådet.
The first two are the responsibility of the central banks while the third is
) ECU'en kan defineres som summen af bestemte beløb i ni fællesskabsvalutaer. herunder det engelske pund.
The European currency unit is a composite monetary unit, consisting of a weighted basket of each Community currency, including sterling.
Del forenede Kongerige har tilsluttet sig det europæiske valutasystem, men besluttet sig til ikke for øjeblikket at deltage i dets valutakursordning.
The United Kingdom has joined the European Monetary System, but has decided not to participate for the present in the planned exchange rate mechanism.
Den finansielle bistand på mellemlang sigt er udtryk for den gensidige ydelse af bistand, der er omhandlet i EØFT artikel 108.
MTFA refers to mutual assistance within the meaning of Article 108 of the EEC Treaty.
Denne ordning blev indført i 1971, men bistandsmulighederne blev øget af Rådet i 1978 for at imødekomme behovene inden for det europæiske valutasystem.
The mechanism was first established in 1971 but the lending resources available were raised by the Council in 1978 to meet European Monetary System requirements.
Bistanden ydes i ECU, og bistandsbeløbene skal tilbage betales inden for en frist på mellem 2 og 5 år. Bistanden ydes som regel på bestemte økonomiske og valutamæssige betingelser.
The loans are made in European currencyunits, are repayable within a period of between two and five years and are normally circumscribed by economic and monetary conditions.
Siden 1957 er der gjort væsentlige om ikke bemærkelsesværdige fremskridt inden for det økonomiske og monetære samarbejde i Det europæiske økonomiske Fællesskab.
Since 1957 there has been substantial, if not remarkable, progress in economic and monetary cooperation within the European Economic Community.
Den højere grad af overensstemmelse inden for økonomien, gennemførelsen af en udstrakt institutionel konsultationsstruktur og den heldige gennemførelse af det europæiske valutasystem er blandt de store ting. der må skrives på denne periodes kreditside.
Greater economic convergence, the development of a comprehensive consultative institutional framework and the successful launching of the European Monetary System are but some of the notable achievements that must be recorded.
Fremskridt, som man dog må betegne som utilstrækkelige, er tillige opnået på det socialog regionalpolitiske område.
Some progress, though arguably not enough, can also be noted in the related areas of social policy and regional policy.
Den eftertragtede økonomiske og monetære union, der skulle være fuldt virkedygtig i 1980. er imidlertid ikke blevet indført, og selv om nederlaget, hvis man kan tale om et sådant, kan skabe en vis uro, må dets betydning dog ikke overdrives "). På det økonomiske og politiske område betyder dette, at man ikke når bestemte mal. ikke nødvendigvis, at man løber ind i en katastrofe.
The great aspiration, however, of a full economic and monetary union by 1980 has not been realized and if this has caused some concern the failure (if such it was) must not be exaggerated.35Failure to reach targets in the economic and political arenas may not always spell disaster, and failure to reach port on schedule should not deter the ship's captain from plotting a course for his next voyage.
Selv om Fællesskabet ikke har virkeliggjort den økonomiske og monetære union, hvis gennemførelse var programmeret til 1980. vil det dog fordoble sine anstrengelser for at øge det økonomiske og monetære samarbejde.
Neither will failure by the Community to achieve full European monetary union by 1980 deter renewed efforts for closer economic and monetary cooperation.
De internationale omvæltninger har maske tvunget det til at opgive planen om en gradvis opbygning til fordel for en skiftevis accelerations- og opbremsningspolitik. og måske medført, at Fællesskabets medlemsstater for en stund må give afkald pá at tage initiativet og nøjes med at reagere over for begivenhederne.
It may be that international turbulence has caused the steady planned approach to European monetary union to be replaced by a 'stop-go' approach and that the Member States and the Community, instead of dictating the pace, must, for the time being, be content to react to events.
Dette hører i øvrigt til spillets regler og er ikke udtryk for manglende formåen hos spillerne.
This, however, should be seen as the nature of the game, rather than as a failure of the players.
Den omstændighed, at det ikke er lykkedes med ét slag at nå frem til den europæiske monetære union, og at man må gå frem skridt for skridt, betyder ikke nødvendigvis nogen katastrofe.
Similarly, the inability to successfully make the transition to European monetary union in one large leap and to be forced to consider progress in a step-by-step gradualist way, may not be disastrous.
Større forandringer på det politiske og økonomiske område er sjældent blevet opnået hurtigt eller foregået uden vanskeligheder.
Major transitions in international politics or economics are rarely made quickly and without difficulty.
Man kan i alle tilfælde sige. at de fremskridt, der er nået på det økonomiske øg politiske omrade i perioden 1957-1980. har været betydelige, og at ingen, der nærer forhåbninger om en videregående integration, derfor bør tabe modet.
In any event, it is submitted that the progress achieved in economic and monetary matters in the period 1957-80 has been significant and should not cause those who cherish dreams of more intensive integration to despair.
Når man betragter de få beføjelser, som EØF-traktaten tillægger Fællesskabet.og det betydelige omfang af de beføjelser, som medlemsstaterne har forbeholdt for sig selv. er der opnået en meget høj grad af samarbejde og overensstemmelse i løbet af den pågældende periode.
Indeed, when one realizes how little power the Treaty gives to the Community and how much power the Member States have reserved to themselves, the cooperation and the convergence that have occur red in this period have been considerable.
') Nederlaget ma delvis tilskrives det store antal rådgivende organer, hvor højtstående tjenestemænd i medlemsstaterne skal udføre el byrdefuldt arbejde, og delvis tillige den omstændighed, at del ikke er lykkedes lor Kommissionen at sla igennem som rådgivende organ og iværksætter al en politik.
Part of the failure must be attributed to the sheer number of consultative bodies that involved onerous com mitments from senior administrators in the Member States. Part must also be attributed to the failure of the Commission to establish credibility as an advisory body and as an initiator of policy.
Der har ligeledes været tendenser til. at begejstringen er kølnet, at lade konsultationer træde i stedet tor rællcs handling, og i stadig videre omfang at lade sta til over for manglende resultater. Se Fratianni m.fl. i det i note 17 citerede værk.
'There was also a ten dency for enthusiasm to wane, for consultation to become a substitute for collective action and for lack of achievement to become self-reinforcing. '
Det synes i hvert fald på dette område, som om traktatens tavshed om for eksempel den monetære union ikke er til hinder for fremskridt, når de ydre økonomiske omstændigheder gør det hensigtsmæssigt at indføre den, og når den fornødne politiske vilje hertil er til stede 36).
It would seem, in this area at least, that the absence of legal provisions in the Treaty facilitating monetary union, for example, will not prevent such a development if external economic and political factors indicate the desirability of such a development, and if the political will is present.36
ï( > ) Det skal bemærkes, og det kræver en forklaring, at Domstolen ikke har øvet nogen indflydelse pa dette område.
The absence of the influence of the Court of Justice in the above developments is noteworthy and calls for explanation.
Forst og fremmest kan man sige. at den økonomiske og monetære politik hovedsageligt hviler på handlinger fra staternes side. og at det er sjældent, at denne politik direkte berører den enkelte borgers interesser.
First, one may say that economic and monetary policies relate primarily to governmental activity and rarely impinge directly on the individual.
Forurettede borgere og virksomheder, der ellers optræder sa aktivt som sagsøgere, har glimret ved deres fravær pu de områder, som er omhandlet i dette kapitel, og medlemsstaterne har desuden forbeholdt sig så mange beføjelser, at fremskridt ofte kun kan opnas ved enstemmig vedtagelse i Rådet.
The injured individual or enterprise, such an active litigant in other areas, is not much in evidence in the areas which are the concern of this chapter. Second, because the Member States have retained so much power to themselves, progress is frequently dependent on unanimity in the Council.
Når dette endelig under disse omstændigheder når frem til at vedtage fællesskabsforanstaltninger, giver disse mindre anledning til tvist.
In such circumstances when a Community measure is ultimately adopted it is less likely to lead to litigation subsequently.
Endelig er mange fremskridt, der er opnået pa det omrade, som vi har beskæftiget os med, sket ved vedtagelse af resolutioner, der ikke skaber pligter inden for Fællesskabets retsorden.
Finally, a good deal of progress in this area has been made by way of resolutions and these do not create legal obligations in the Community legal system. See Case 9/73 Firma Carl Schlüter ν Hauptzollamt Lörrach [1973] ECR 1135; Case 10/73 Rewe­Zentral AG ν Hauptzollamt Kehl [1973] ECR 1175.
Kapitel VI — Energipolitikken af Gillian M. White
Chapter VI — Energy policy by Gillian M. White
Afsnit I — Kul
Section I — Coal
EKSF-traktatens artikel 4, litra c), indeholder, for så vidt angår de produkter og industrier, der er omfattet af samme traktat, et forbud for medlemsstaterne mod at yde tilskud eller anden støtte eller at pålægge særlige byrder, under nogen som helst form.
Article 4(c) of the ECSC Treaty prohibits any national subsidies or aids, or any special charges imposed by Member States in respect of the products and industries covered by the Treaty.
Medlemsstaternes regeringer skulle underrette Den Høje Myndighed om den støtte og de subventioner af enhver art, de ydede, ligesom de var forpligtet til at bringe dem til ophør, medmindre Den Høje Myndighed gav sit samtykke til deres opretholdelse ').
The governments had to notify the High Authority of all such subsidies or aids, and unless the Authority agreed to their continuance they were to be withdrawn. '
Under hensyn til de særligt vanskelige forhold for den belgiske kulindustri var det efter Konventionen om overgangsbestemmelserne tilladt den belgiske regering i overgangsperioden at yde subventioner til kulminer, og Fællesskabet havde ligeledes hjemmel til at yde økonomisk støtte, hvortil midlerne fremkom ved opkrævning at en udligningsaf gift2). Ved udløbet af overgangsperioden, nemlig den 9. februar 1958. viste det sig umuligt helt at integrere den belgiske kulmineindustri i det fælles marked ).
Recognizing the special difficulties confronting the Belgian coal industry, the Convention on the Transitional Provisions enabled the Belgian Government to con tinue subsidizing coalmines during the transitional period and provided for Community financial aid from an equalization levy.2When the transitional period ended on 9
Den Høje Myndighed godkendte subventionsordninger, der var foreslået af den belgiske regering i medfør af § 26, stk. 4. i Konventionen om overgangsbestemmelserne, og modtog til gengæld forsikringer om, at der ville ske en reorganisering af denne industri.
February 1958 it was not found possible to integrate the Belgian coal industry fully into the common market.3 The High Authority agreed to the Belgian Government's proposed subsidies, under Article 26(4) of the Transitional Convention, but on condition of receiving assurances concerning the reorganization of the industry.
Situationen i Belgien blev imidlertid alvorligere i 1959, hvor kulpriserne inden for Fællesskabet steg voldsomt i forhold til priserne på importeret kul.
However, the situation in Belgium became grave in 1959 when coal prices in the Community rose sharply relative to prices of imported coal.
Konkurrencen fra olien bidrog til at forværre disse vanskeligheder.
Competition from oil con tributed to the difficulties.
Priserne på belgisk kul lå højere end i samtlige de øvrige lande inden for det fælles marked, således at de belgiske producenter var ude af stand til at sælge deres kul.
Belgian coal prices were higher than those elsewhere in the common market, so that Belgian producers found it impossible to sell their coal.
Produktionen og arbejdstiden blev nedsat, og regeringen godkendte i 1959 planer for en reorganisering, der indebar lukning af adskillige kulminer.
Production cuts and short-time working were introduced, and reorganization plans were adopted by the government in 1959 providing for the closure of several pits.
Vanskelighederne blev imidlertid skærpet.
Industrial unrest, a large coal surplus and other economic difficulties in Belgium worsened.
Overskudslagrene af kul voksede, og hertil kom andre økonomiske problemer, som forværrede situationen i landet.
Various proposals of the High Author ity, based on Article 38 of the Treaty, to regulate coal imports, freeze stocks and regulate production failed to secure the necessary majority in the Council of Ministers.
Forskellige forslag, som blev fremsat af
Finally, in November 1959 the Belgian Government asked the High Authority to act under Article
Samme sted nr. 35 og 3b.
Sixth General Report ECSC, points 35 and 36.
Efter at have opnået fornøden godkendelse i Rådet vedtog Den Høje Myndighed sin beslutning af 23. december 1959 ).
37 of the Treaty.4 After obtaining the necessary approval from the Council, the Author ity issued its Decision on 23 December 1959.5
Denne beslutning havde til formål at gøre den belgiske kulindustri konkurrencedygtig på det fælles marked uden støtte eller beskyttelse.
This decision aimed to make Belgian coal competitive in the common market with out assistance or protection.
Med henblik herpå var det nødvendigt at revidere og fremskynde planerne om en indskrænkning af kapaciteten, samtidig med at man midlertidigt afsondrede det belgiske kulmarked fra den øvrige del af Fællesskabet for at undgå uakceptable økonomiske og sociale vanskeligheder.
To this end, plans to reduce capacity had to be revised and speeded up, but to avoid causing undue economic and social hardship it was necessary to isolate, temporarily, the Belgian coal market from the rest of the Community.
Salget af kul fra andre medlemsstater eller tredjelande til Belgien blev begrænset, og det samme gjaldt belgiske leverancer til andre medlemsstater ).
Sales in Belgium of coal from other Member States and from third countries were restricted, as were deliveries from Belgium to other Member States.6
Ved beslutning nr. 25/60 forlængedes bestemmelserne i beslutningen af 1959 for
Decision No 25-60 continued the provisions of the 1959 Decision for 1961 7and Decision No 13-61 prolonged the measures for 1962.8The High Authority- authorized
Myndighed tillod den belgiske regering at yde subventioner til industrien i 1959 og i begyndelsen af 60erne med henblik på at støtte den i gennemførelsen af nyordningen '').
Belgian Government subsidies to the industry in 1959 and the early 1960s to aid in carrying out the reorganization.9
Fra 1958 til 1961 var Den Høje Myndighed ikke i stand til at opnå Rådets godkendelse af sine forslag vedrørende nedsættelse af forbruget af kul. der importeredes fra tredjelande, eller opretholdelse af forbruget af kul i forhold til olie.
During 1958 to 1961 the High Authority was unable to secure the Council's agree ment to its proposals for reducing the use of coal imported from third countries, or for maintaining consumption of coal as against oil.
Der blev dog i denne periode truffet visse foranstaltninger, herunder ændringen af traktatens artikel 56 i 1960 '"), for at øge Den Høje Myndigheds muligheder for at gribe ind og skabe hjemmel for ydelse af tilskud fra Fællesskabet til arbejdstagere for omkostninger dels til det industrielle genopsving, dels i forbindelse med omstilling og omskoling af arbejdstagere, som måtte skifte beskæftigelse i anledning af dybtgående ændringer i afsætningsvilkårene inden for kul- og stålindustrien ").
But some measures were taken during this period, including the amendment of Article 56 of the Treaty in I96010so as to extend possibilities for intervention by the High Authority and the provision of Com munity aid for readaptation, retraining and industrial redevelopment in case of fundamental changes in market conditions for the coal or steel industries. '!
De første etaper i udarbejdelsen afen fælles politik
First steps towards a common policy
I april 1964 blev der undertegnet en protokol om overenskomst vedrørende energiproblemerne af medlemsstaternes regeringer, der i denne anledning var trådt særligt sammen til møde i EKSF's ministerrådl2).
In April 1964 a Protocol of Agreement on Energy Policy was concluded between the governments of Member States meeting under a special Council of ECSC Ministers. 12
I denne protokol fastlagdes som væsentlige mål fremskaffelse af billige forsyninger, sikkerhed i forsyningerne, rimelige konkurrencemuligheder mellem de forskellige energikilder og frit valg for forbrugerne.
The broad objectives agreed upon were cheapness and security of supply, fair conditions of competition among different sources of energy, and freedom of choice for consumers.
'') EKSF's Niende Alm. Beretn.. nr. 192-196. og EKSF's Tiende Alm. Beretn.. nr. 212-214. "') I medrør ar EKSFT artikel 95.
Ninth General Report ECSC, points 192-196; Tenth General Report ECSC. points 212-214.
") Se EKSFT artikel 56, stk. 2, der er indrejet ved ændringen, EFT 33 af 16.5.196U, s. 781. '2) EFT 69 af 30.4.1964, s. 1099.
See point 2 of Article 56, added by the amendment (OJ 33, 16.5.1960). OJ 69, 30.4.1964.
Se ligeledes Stein og P. Hay. Law and Institutions in the Atlantic Area:
Text also in E. Stein and P. Hey.
I kraft af denne beslutning, der gjaldt indtil udgangen af 1970. skulle Den Høje Myndighed (der blev erstattet af Kommissionen fra juli 1969) navnlig bedømme foranstaltninger af finansiel karakter, som blev truffet vedrørende sociale ydelser og støtte i forbindelse med rationalisering.
Under this decision, which remained in force to the end of 1970, the High Authority (from July 1969 the Commission) had to scrutinize, in particular, contributions to social security costs and aid for rationalization.
Støtteordningerne måtte alene tjene til dækning af ekstraordinære udbetalinger af sociale ydelser, der var en følge af nedsættelsen af antallet af beskæftigede.
Aid was not allowed to defray more than the abnormal costs of social security resulting from reductions in manpower.
Støtte til rationalisering blev tilladt, for så vidt som den gjorde det muligt for industrien at tilpasse sig de nye markedsbetingelser ved lukning af miner, forbedring af produktiviteten, indførelse af uddannelses- og omskolingsordninger m.v.
Aid for rationalization was allowed in so far as it enabled the industry to adjust to new market conditions by pit closures, improvements in efficiency, schemes for training and retraining, etc.
Kriterierne var:
The criteria included :