natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I de seneste år er der imidlertid opstået nye store udfordringer for dette højt prioriterede samarbejde: Udvidelsen af EF med Spanien og Portugal kunne af Middelhavslandene opfattes som en trussel mod deres eksport af landbrugsvarer, og åbningen af EF mod øst har øget mulighederne for, at samarbejdet med syd vil blive svækket, ligesom oprettelsen af »det store indre marked« i 1 993 har skabt frygt for, at EF vil ud vikle sig til en »fæstning Europa«.
In recent years this special relationship has come up against major challenges: the enlargement of the European Community to include Spain and Portugal could be seen by the Mediterranean non-member countries as a threat to their farm exports; the open ing up of the Community to the East has raised fears of a slackening of cooperation with the South; while the approach of 1 993 has caused some to fear that the single market might become a 'fortress Europe'.
En anden vigtig udfordring er de tendenser til økonomisk og politisk destabilisering, som truer i Middelhavslandene og gør samarbejdet både nødvendigere og vanskeligere.
Not the least of the challenges has been the onset of economic and political instability in the Mediterranean countries themselves, rendering their position precarious and making cooperation both more necessary than ever and yet more difficult.
Allerede i de første år efter EF's oprettelse bestræbte det sig - med hjemmel i Rom-Traktatens bestemmelser herom - på at samle sine forbindelser med alle de lande, der er beliggende ved Middelhavet, i én samarbejdspolitik.
From its earliest years, taking as a basis specific provisions of the Rome Treaty, the Community inclined to a policy aimed at bringing its relations with all the countries of the Mediterranean within a single, comprehensive framework of cooperation. tion.
Som følge af en række overvejende politiske faktorer varede det imidlertid længe, før denne plan var moden til gennemførelse. førelse.
For essentially political reasons, this idea took a Iona time to reach maturity.
Fællesskabet har indgået aftaler med tolv af de fjorten tredjelande, som er beliggende ved Middelhavet (de to sidste lande er Albanien, med hvilket der efter planen snart vil blive indgået en aftale, og Libyen).
The Community concluded agreements with 1 2 of the 14 countries situated around the Mediterranean: the exceptions were Albania - with which an agreement is now under consideration - and Libya.
Disse aftaler er ikke helt ens.
There are some differences between these agreements.
Der er således åbnet mulighed for, at Tyrkiet med tiden kan tiltræde EF, medens der er oprettet et frihandelsområde med Israel og en toldunion med Cypern.
For example, there was provision for eventual accession in the case of Turkey, for the establishment of a free trade area with Israel and for a customs union with Cyprus.
Med landene i syd og øst, dvs. Maghreb og det arabiske Machrak, er der indgået ensartede samarbejdsaftaler dækkende finansielt og fagligt samarbejde (finansieringer via Den Europæiske Investeringsbank og EF-budgettet), institutionelt samarbejde (med opbygning af en forhandlingsstruktur) og handelsmæssigt samarbejde (fri adgang for industrivarer og præferencestatus for landbrugsvarer).
The cooperation agreements concluded with the countries of the Southern and Eastern Mediterranean, i.e. the Maghreb and Arab M.ashreq areas, follow a single pattern embracing financial and technical cooperation (financial aid from the European Investment Bank and from the Community budget), institutional provisions setting up bodies for consultation and the exchange of information, and trade cooperation (free access for industrial products and preferential access for agricultural products).
Desuden omfatter aftalerne med Maghreb-landene et vist ar bejdsmarkedsmæssigt samarbejde.
The agreements with the Maghreb countries contain an additional section on social aspects of cooperation.
Alle disse aftaler blev indgået mellem 19Ó2 (Grækenland efterfulgt af Tyrkiet) og 1980 (Jugoslavien1)).
This series of agreements was concluded between 1962 (first Greece, then Turkey) and 1980 (Yugoslavia);1they have since been regularly updated and improved.
') I november 1991 opsagde De Tolv som led i deres bestræbelser på at gen skabe freden i Jugoslavien denne aftale, samtidig med at de forberedte sig pä at træffe foranstaltninger til fordel for de republikker, der samarbejder om fredsprocessen; siden da er ahalerne løbende blevel fornyet og forbedret.
In November 1991 the Twelve terminated the agreement with this country, in the context of their peace-making efforts in Yugoslavia, while taking steps to adopt measures to help the republics cooperating in the peace process.
Den samlede løsning for Middelhavspolitikken, som EF's stats- og regeringschefer i 1972 lagde sig fast på under deres møde i Paris, banede ikke vej for indgåelse af en associerings- eller samarbejdskonvention på egentligt regionalt plan, ligesom det var tilfældet for Lomékonventionen.
The overall Mediterranean approach adopted in 1972 by the Community Heads of State or Government at their meeting in Paris did not prove to be the prelude to the signing of a region-to-region association or cooperation agreement on the model of the Lomé Convention.
Man valgte i stedet at foreslå, at der med de Middelhavslande, der ikke var medlemmer af EF, skulle indgås stort set enslydende aftaler, som skulle holde den mulighed åben, at der senere kunne oprettes eller træffes foranstaltninger til fremme af regionale samarbejdsorganer. bejdsorganer.
The difficulty was circumvented by a policy of concluding with the Mediterranean non-member countries a series of agreements which shared a family resemblance and left open the possibility of accommodating - or even encouraging - any regional groupings which might emerge.
Middelhavslandene, der har undertegnet aftaler med EF
Mediterranean countries which have concluded agreements with the Community
Denne udveksling har meget stor betyd­ning for EF, der i dag har et handels­overskud på ca. 7 milliarder dollars over for Middelhavsområdet, hvilket er enormt.
For the Community this trade is well worth while, as it currently represents a very substantial surplus of some USD 7 billion.
Middelhavsområdet er således en af EF's vigtigste handelspartnere, vigtigere end f.eks. Japan.
The Mediterranean is in fact one of the Community's main trading partners, rank­ing well anead of Japan, for example.
Båndene mellem Middelhavslandene er enestående stærke og gamle.
The intensity of human interchange in the Mediterranean since ancient times is strik­ing.
Middel­havet har lige siden Rom og Karthago via middelalderen og kolonitiden været cen­trum for kommunikation og vareudveksling mellem de lande, som er beliggende ved det ­ men også skueplads for konflikter mellem dem.
From the days of Rome and Carth­age, through the Middle Ages and, much later, the colonial era, the Med­iterranean has always been a place where people, ideas and goods from the countries bordering it nave inter­mingled ­ and have sometimes clashed.
Den fælles historie har bevir­ket, at der i dag er særlig snævre, for­pligtende og stedsevarende forbindelser mellem landene nord og syd for Mid­delhavet.
It is the pattern of history that has made today's links between the northern and southern shores of the Mediterranean particularly close, necessary and per­manent.
Dette naboforhold kommer tydeligt til udtryk i de økonomiske forbindelser: Der er tale om en betydelig samhandel.
This closeness has its counterpart in the Mediterranean economy, for the amount of trade involved is substantial.
Hvert år køber EF for rundt regnet 25 milliarder dollars hos parterne i Middelhavsområ­det og sælger for mere end 30 milliar­der dollars til dem.
Each year, the Community's imports from its Mediterranean partners amount to some USD 25 billion, and its corresponding exports to over USD 30 billion.
Finder der således en betydelig vareudveksling sted, er van­dringerne ikke mindre imponerende: EF har i øjeblikket mere end fem millioner ind­
And this substantial trade in goods is matched by the movement of people: there are at present in the Community over 5 million
Forbindelserne har dog endnu større betydning for EF's partnere, ¡det der er tale om en afhængighed, der næppe kan formindskes: De fleste af disse lande afsætter mere end 50% af deres eksport på det europæiske marked (for Tunesiens vedkommende er der eksempelvis tale om 75%).
Yet for the Mediterranean countries concerned these trade links are of even greater importance, since they reflect a degree of dependence that would be hard to reduce; most of the countries concerned rely on the European market for over 50% of their exports (75% in the case of Tunisia). sia).
Denne gensidige, om end ulige fordelte afhængighed, gør det nødvendigt at til stræbe samarbejdsformer, der tager sigte på gradvis at skabe bedre balance i for bindelserne og sikre en både kraftigere og mere autonom udvikling i partnerlandene. dene.
Such ill-matched interdependence, weighing more heavily on one side than on the other, means that there must be cooperation aimed at progressively rebalancing relations and achieving more intensive and more self-reliant development of the countries concerned.
lem partnerne (samarbejdsudvalg og
tional provisions to ensure dialogue between the parties (cooperation councils and committees).
RESULTATERNE AF SAMARBEJDET
THE CONTRIBUTION OF COOPERATION
Samarbejdsaftalerne mellem Fællesskabet og tredjelandene i Middelhavsområdet har lige fra starten været af varig karakter; der er nemlig ikke sat tidsmæssige grænser for dem, idet kun den finansielle del er omhandlet i protokoller, der dækker en femårig periode.
From their inception the cooperation agreements concluded between the Community and the Mediterranean countries bore the stamp of permanence; they were concluded for an unlimited period, with only the financial provisions being governed by five-year protocols.
Dette samarbejde er i meget vid ud strækning blevet afpasset efter udviklingen i en række ydre faktorer.
By the nature of things, it was intended from the beginning that the cooperation thus established should evolve over time.
Begivenheder som f.eks. tekstilkrisen i Europa sidst i 1970'erne eller EF's udvidelse med Spanien og Portugal har således givet sig udslag i ændringer med det for mål at bevare de særlige forbindelser med de pågældende partnere.
Developments such as the textile crisis in Europe at the end of the 1970s or the enlargement of the Community to in clude Spain and Portugal have necessitated adjustments aimed at maintaining the special nature of the links with this particular group of countries.
Ud over den finansielle bistand, som for Maghreb- og Machrak-landenes ved kommende har udgjort mere end 3 milliarder ECU (heraf 1,4 milliarder ECU i form af gavebistand) siden 1976, omfatter disse aftaler en særlig gunstig samhandelsordning baseret på ikke-gensidi-ge fordele (undtagen for Israels vedkommende) og en række institutionelle
In addition to the financial assistance, which in the case of the Maghreb and Mashreq countries has represented over ECU 3 billion since 197Ó (including ECU 1.4 billion in grants), the agreements include especially favourable trade arran gements, without the requirement for benefits to be reciprocated — except in the case of Israel — and also institu
I dag er ulighederne mellem Middelhavsområdets nordlige og sydlige lande utvivlsomt mindre end det, de ville have været, hvis disse særlige forbindelser ikke havde eksisteret.
The inequalities that exist today between the northern and southern halves of the Mediterranean are no doubt less marked than they would have been had there been no special links.
Der lurer dog stadig mange farer.
Nevertheless there are areas of weakness.
De betydelige indre ulige vægte i de fleste af disse lande gør det nødvendigt med en bedre afpasset samarbejdspolitik fra Fællesskabets side.
The serious internal imbalances with which the majority of the Mediterranean countries are having to grapple call for a form of cooperation by the Community that is more closely tailored to their circumstances.
Uligevægtene skyldes navnlig, at befolkningens vækstrate ofte er større end den økonomiske vækstrate, samt faktorer som f.eks. svingninger i energipriserne og en gældsætning (200 milliarder dollars for hele Middelhavsområdet), som gør det nødvendigt at føre en streng strukturtilpasningspolitik, med alt hvad dette indebærer i form af økonomiske, arbejdsmarkedsmæssige og politiske vanskeligheder. heder.
The imbalances stem in particular from population growth rates that in a number of cases are Frequently in excess of economic growth rates, and from energy price fluctuations and a level of indebtedness (USD 200 billion for the Mediterranean countries as a whole) which is forcing the adoption of strict structural adjustment policies, with all that entails in the way of economic, social and also political problems.
Vigtigste økonomiske in dikatorer for tredjelandene i Middelhavsområdet
Main economic data for the Mediterranean countries
EF-flaget vajer over havnen i Valletta, Malta.
The European flag flying at the entrance to Valetta, Malta.
Kan EF, samtidig med, at det udbygger sin egen politiske samhørighed og økonomiske dynamik, gå med til, at de i for vejen alt for store udviklingsforskelle mellem EF og dets naboer i Middelhavsområdet fårlov til at blive endnu større?
Could the Community, at a time when it is strengthening its own political cohesion ana reinvigorating its own economy, allow the gaps in economic and social development between itself and its Mediterranean neighbours — already too wide — to become even wider?
Bør det ikke tværtimod søge at gøre risikoen for en sådan ustabilitet lige uden for sine grænser så lille som muligt og overalt støtte den igangværende udvikling hen ¡mod liberalisering af økonomien og øget demokrati?
Should it seek instead to minimize the latent danger of instability on its doorstep and concentrate on throwing all its support behind the burgeoning movement towards economic liberalization and democratization? on?
Valget at denne anden mulighed bevirkede i december 1989, at EF's Ministerråd udstak rammerne for en fornyet Middelhavspolitik, der blev iværksat dels i 1990, dels i 1991, hvor de fleste nye finansprotokoller med tredjelandene i Middelhavsområdet trådte i kraft.
The Community opted for the second of these propositions when in December 1989 the Council adopted the framework for redirecting the Community's Mediterranean policy. Implementation began in 1990 and continued during 1991, when the majority of the new financial protocols with the Mediterranean countries entered into force.
1. fremme af den økonomiske tilpasningsproces 2. fremme af private investeringer 3. forøgelse af de bilaterale finansier inger og EF-finansieringerne 4. opretholdelse eller forbedring af adgangen til EF-markedet 5. inddragelse af Middelhavslandene i EF's udvikling hen imod enhedsmarkedet ó. udbygning af den økonomiske og politiske dialog, om muligt på regionalt plan.
( 1 ) back-up for the process of economic adjustment, (2) encouragement of private investment, (3) increase in bilateral and Community financial assistance, (4) maintenance or improvement of arran gements governing access to the Community market, (5) close involvement with the progress of the Community towards the single market, (6) strengthening of economic and political dialogue, at the regional level where possible.
Den samlede tildeling til den fornyede Middelhavspolitik anarager 4 405 mio. ECU fordelt som følger:
This new Mediterranean policy provides an overall aid package of ECU 4 405 million, subdivided as follows:
- 2 030 mio. ECU »uden for protokolerne« til horisontalt finansielt samarbejde (herunder regionalt samarbejde og miljøsamarbejde) jøsamarbejde)
(ii) ECU 2 030 million for more broadly based financial cooperation outside the protocols (including regional cooperation and cooperation on the environment);
- 300 mio. ECU til støtte til økonomiske reformer.
(iii) ECU 300 million to provide back-up for economic reform.
Denne brochure indgår i serien »Europa-Noter" og udgives på alle fællesskabssprogene: dansk, engelsk, fransk, græsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk og tysk.
This booklet is part of the European File series and appears in all the official Community lan­guages — Danish, Dutch, English, French, German, Greek, Italian, Portuguese and Spanish.
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Generaldirektoral AV-sektoren, Information, Kommunikation og Kultur Redaktion: Kontoret for Publikationer og »Europas rolle i verden: udviklingslandene«, 200, rue de la Loi — B-l 049 Bruxelles
Commission of the European Communities Directorate­General for Audiovisual, Information, Communication and Culture Editor: Publications and 'Europe in the world: developing countries' units, 200 rue de la Loi, Β­1049 Brussels
Manuskript afsluttet i oktober 1991 Omslag: Eureka-Slide
Manuscript completed in October 1991 Cover photo: Eureka slide
EKSF-EØF-Euratom, Bruxelles · Luxembourg, 1991 Eftertryk tilladt med kildeangivelse, dog ikke til kommercielle formål
© ECSC­EEC­EAEC, Brussels · Luxembourg 1991 Reproduction is authorized, except for commercial purposes, provided the source is acknov ledged.
Kontor i Danmark*)
4 Cathedral Road, Cardiff CF1 9SG — Tel.
Højbrohus, Østergade 61 Poslbus 144, DK-1004 København K, Tlf. (33)14 41 40
Office in Wales Office in Scotland Office in Northern Ireland
*) Der findes ligeledes konlorer i andre lande og bl.a. i alle EF-landene
Offices also exist in other countries including all Member Slates.
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg
Office for Official Publications of the European Communities L­2985 Luxembourg
PA VEJ MOD DEN EUROPÆISKE UNION
TOWARDS EUROPEAN UNION
F yrre år efter at Det Europæiske Fællesskab blev oprettet i begyndelsen af 1 950'erne underskrev dets tolv medlemsstater i Maastricht i midten af februar Traktaten om Den Europæiske Union.
n mid-February 1992, some 40 years after the birth of the European Community in the early 1 950s, the 1 2 Member States signed the Treaty on European Union in Maastricht.
Efter fire årtier med fremskridt — men også med tilbageslag — er denne Traktat indledningen til en ny etape.
After four decades of achievement but also a fair number of setbacks, this Treaty marks the beginning of a new stage in the European process.
De fælles institutioner og de fælles mål har uddybet det europæiske samarbejde og gradvist udvidet det til at omfatte nye områder inden for økonomi samt sociale og arbejdsmarkedsmæssige forhold. Stater og mennesker er kommet hinanden nærmere i Det Europæiske Fællesskab.
Shared institutions and the pursuit of common goals have strengthened European cooperation, extending it gradually to new areas of economic and social life and, in the process, bringing States and individuals closer together.
Virkeliggørelsen af det indre marked med 345 millioner europæiske borgere i begyndelsen af 1 993 bliver et højdepunkt i sammenslutningsprocessen.
Completion of the internal market for 345 million citizens at the beginning of 1993 willl be a milestone on the path to European integration, with persons, goods, services and capital able to move freely within the Community.
Så forsvinder grænserne for personer, varer, tjenesteydelser og kapital inden for dette område.
'Europe must look to itself economically, politically and culturally. Each
Traktaten om Den Europæiske Union giver Fællesskabet nye beføjelser og den giver borgerne fordelen af et unionsborgerskab.
The Treaty on European Union gives the Community new powers.
Europa-Parlamentet får flere ret tigheder, og det demokratiske underskud bliver der med mindre.
It provides benefits for the man in the street by introducing Union citizenship.
Hver enkelt af vore medlemsstater skal vide, at vi gennem fælles indsats, dvs. udbygningen af vor dialog og vort samarbejde, kan få nye kræfter og genfinde vores identitet.«
the European area, the web of dialogue and cooperation between us, will enable us to regain our strength and hence our identity. '
Del var Maastricht, der gjorde udslaget: Del Europæiske Råd ¡ner med topmødets værtinde, dronning Beatrix) blev den 9.-10. december 1991 enig om Traktaten om Den Europæiske Union, der blev underskrevet i midlen af februar 1992.
Maastricht made it possible: on 9 and 10 December Ì991 the European Council ¡seen here with Queen Beatrix! reached agreement on a Treaty on European Union; the Treaty was signed in mid-February Ì 992.
gere, hvis det bedre kan nå et resultat end en medlemsstat eller en region (nærhedsprincippet). princippet).
the objectives than a Member State or region (the much talked about principle of subsidiarity).
Senest i begyndelsen af 1999 skal der oprettes en valutaunion med ecu som fælles valuta.
By 1999 at the latest, there will be a currency union with the ecu as the common currency.
For at fjerne de økonomiske forskelle, ¡sær mellem nord og syd, oprettes der en ny fond.
A new fund is to be set up to redress economic imbalances, in particular between north and south.
Det økonomiske fællesskab udbygges til en Politisk Union med fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik for bedre at kunne forsvare medlemsstaternes og hele EF's interesser i verden.
To enable the interests of the Community as a whole and of its Member States to be better represented on the world stage, the Economic Community is to be expanded into a political union with a common foreign and security policy.
EF'S NYE BEFØJELSER
NEW POWERS FOR THE EUROPEAN COMMUNITY
Trods Fællesskabets nye beføjelser skal medlemsstaternes og regionernes særpræg, der har udviklet sig gennem tiderne, bevares i Den Europæiske Union, o¡ enhver unødig centralisering skal un gás.
Despite the new powers conferred on the Community, the diversity of the Member States and their regions which has developed over the years will be preserved in the Union and any unnecessary centralization avoided.
I den nye traktat står der derfor udtrykkeligt, at Fællesskabet kun skal rea
Hence the explicit statement in the new Treaty that the Community may take action only if it is better able to achieve
På flere og flere områder kan borgernes ønsker kun imødekommes af EF-landene i fællesskab.
More and more matters directly affecting everyday life can now only be dealt with by the Member States working together.
Derfor har EF fået flere beføjelser.
This is why the Community has been given further powers.
Til de nye områder hører f.eks. sundhedsbeskyttelse, således at partnerne i fællesskab kan bekæmpe sygdomme som kræft eller AIDS.
These new areas include health protection, enabling the Twelve to join forces to combat diseases such as cancer or AIDS.
EF skal også gøre en større indsats for forbrugerbe skyttelsen.
The Community will also play a more active role in consumer protection.
Europæisk industris konkurrencedygtighed på verdensmarkedet skal styrkes via en fælles konkurrencepolitik og ved mere forskning og udvikling.
The competitiveness of Community industry on the world market will be strengthened through a common policy and an increase in research and development.
Også miljøbeskyttelsen fåren mere fremtrædende plads.
Greater importance is to be placed on environmental protection.
Fællesskabet skal fremme oprettelsen af store net på trafik-, kommunikations- og energiområdet (de transeuropæiske ¡nfrastrukturnet) for at knytte med lemsstaterne tættere sammen.
The Community will contribute to the establishment of transEuropean transport, telecommunications and energy networks to bring the Member States closer together. A common visa policy
Der skal indføres en fælles visumpolitik for at løse problemet med den tiltagende indvandring fra tredjelande.
Specific Community measures will support and complement the consumer protection policies of the Member Slates.
Kampen mod import af narkotika kan lykkes, hvis den føres med alle midler.
Only cross-frontier action to prevent lhe importation of drugs has any chance of success.