natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Selv om sam arbejdsudvalget i Frankrig ikke kan underskrive en formel aftale, er det ofte i forbindelse med konsultationen af dette, at der træffes beslutning om, hvorvidt der skal indledes en konflikt og dermed en egentlig forhandling med fagforeningerne.
Furtheroor€1 u€ bave bad the privllegeof being able to call upon tbs other eight experte on tflo oooeeioag : firat uhen re preecatetl our firgt ilrafü rcport on 29 lfovabat 1977 t tbcn rhen re ooopilcÖ thclr opinlona a,nil critlcime on tbe eititcit report in Jaruary 1979.
I visse tilfælde har kravet om tryghed i ansættelsen faktisk ført til egentlige aftaler.
Ioet collcagues took the troublc to nake iletetled coments rhicb enableit ugto correct our stataentg or givc norc ileteils.
Således forpligter arbejds giverne i Belgien sig gennem sektor- eller virksomhedsaftaler til ikke at foretage afskedigelser og endog til at opretholde
Ibey beve gcncrouely sber€althetr tboughte ard pereonal oonclnsions, of rhioh re bave nede aburdantt uso.In ordcr not to enounber the tcxt lbther, we have not referrcil rgrstaatioallyto tbe netionel reporte. ltay we tbereforc €rproeB our overall gratitudc bee.
beskæftigelsesniveauet. Til gengæld accepterer fagforeningerne for deres vedkommende, at arbejdsgiverne benytter sig af førtidspensionering og arbejdsfordelingsordninger, at de afskaffer over arbejdstimer, at de tilbyder fratrædelsespræmier, at de organiserer overflytninger fra en virksomhed til en anden, og at de til rettelægger omskolingskurser.
lfaturally thc author alone ls reeponelble for arry ernors o? fact or Judgocntbc tay bevc comitted.
Efter mange foranstaltninger har Arbed besluttet at udarbejde en plan, hvorefter der aktivt søges muligheder for at gennemføre personale nedskæringer (denne opgave er blevet pålagt en særlig afdeling) og har gennem betydelige bestræbelser på at omplacere det således frigjorte personale opnået, at fagforeningerne har underskrevet en særlig aftale, der godkender denne plan (et paritetisk udvalg følger gennemførelsen af den).
Iaat1y I reulÖ likc to the,nk tradane,lllcolq Ierciel uy eesirtent at the Conservatolre natlona1 ilee .Crte et l6tiere, for her invalusble eiil throughouttbla rork, a^al lladane Jeanne Beilly a"n < l l[isE ffuguette Alliner rbo despitetheir na^rqr other ilutieg rud.ertook the oneroug task of fiaalizing thc na,nusoriPt.
at kræve, at han aflægger regnskab herfor. Til gengæld gør den afskedigelser bekostelige, endog meget bekostelige.
Job and incone eecurity fn the nine countries, the 1973-1974 crisis procluced a sharp rise inunernploynent which became a najor if not the rnain soclal issue.
Forudsat at han afholder disse omkostninger, der betragtes som en rimelig kompensation for de ulemper, han forårsager, kan han imidlertid handle ud fra et rent effektivitetshensyn. Den anden politik, derimod, skaber og forøger endog de lejligheder, hvor arbejdsgiveren skal begrunde sin beslutning ud fra sociale og økonomiske hensyn.
Eowever,there is a striking difference in the situations in the various countries :Luxenbourg, where nining is the nain tnd.ustry, is no cloubt a^n extrene case.rreland hatl already experienced naJor unemployment in the recent past.
Den søger ikke så meget at forøge omkostningerne i for bindelse med beslutningen som at pålægge frister, give mulighed for drøftelser, overvejelser og endog forhandling i organer eller med forhandlingspartnerne (det offentlige eller lønmodtagerrepræsentanter), der måtte have andre kriterier for vurdering end den økonomiske effektivitet (selv om denne ikke fuldstændigt kan lades ude af betragtning).
The trencl in the Federal Republic of Oermany ae a reeult of the noderate rateof lnfratj.on'ancl the positive foleign trade balance ie probably the noetfavourable of all. countries with an econoqy largely depend.ent on e:rportssuch as Demark, Belgiun and the l{etherl-ands nust be particularly prudent intheir attempts to reLaunch their econony.
Den første politik gør det lettere at foretage afskedigelser, fordi den begrænser sig til at føje et supplerende element til beregningen af omkostningerne uden at ændre reglerne for denne beregning.
But in all oasee the enploJment narket suffered profounclly and has 1itt1e chance of recovering as soon ae theecononic trend. inprovee.
Den anden bremser afskedigel serne ved at bringe andre kriterier og andre overvejelser ind i beslutningsprocessen.
The cbances of absorbing tbis unemplo;ment varyaccording to situatioas and. po1-icies, but at best it w111 take eeveral years(obviously, it is poseible that the crieis rnay worsen). so the problens are long'term ones.
Således er det bedste eksempel på førstnævnte politik måske aftalerne om beskyttelse mod rationalisering i For bundsrepublikken Tyskland.
As shown by the vlgorous loca,I reactiong to manpower red.uctionsancl firms closing clown in rtaly anct Belgiun, the IIK and.
Men lige så vigtige på dette område er drøftelserne om den "sociale plan" med bedriftsrådet, således som foreskrevet i lov af februar 1952 (som ændret ved lov af 15. januar 1972) - og dette falder snarere ind under den anden tendens 1 ) '. Praksis i Frankrig falder, især efter forskrifterne af
Fbance, prople flnrlit more difficuLt tha,n ever to accept these taccid.entsr - perhapi because the fulr-ernpJ.oynent policies convinced enrployees of the governnenter ability totake action in this fielcl, and perhaps also because reLative prosperity andthe habit of growth nake the sud.den loes of emplo;rnent a great shook.
1974 og 1975, navnlig under den anden tendens. Men den ser ikke bort fra den første tendens, idet godtgørelserne i forbindelse med afskedigelse er blevet forhøjet.
So it is not surprising tbat caused Dew neatrures to be taken, in nost of the countries the 19?3-19J{ crisiesone legislative sone contractuaL. often they went beyoncL rnere pey increases to reveaL a profound. cbange in basioattitucles and perhaps g'uiding principles.
1) Rådet har imidlertid ikke ret til at modsætte sig ledelsens plan; det kan kun drøfte dens sociale konsekvenser.
The changes that have occuned 1n recent yearebave given a nole inportant pLace to barga.ining, perhaps because thie nethodis uore like1y to Eucceed. rapictly and. because it is more pragnatio by natureso that en€rgenoy n€asures can be taken even if they sonetines rrln counter to cortain principlee.
og som ofte af andre, bl.a. de britiske fagforeninger, betragtes som helt normal, bortset fra at spørgsmålet om størrelsen af godt gørelsen står åbent) virker chokerende på en del af de franske fagforeninger, hvis man anlægger det synspunkt, at arbejdsgiveren ved denne handlemåde har unddraget sig en samfundsmæssig vurdering.
Italy le an interneiliete caee because the unoploJment firait rhicb covsrg layoffe (oagga intcgrazione ausde8ai) was gradnal.lyincreag€d by lar lnrt only urd.er preeeure of narious agreements ane ln thefsro of a law whiob ras balf Inegotiateilr between the governnent and the tsoeiclee of induetry.
Derigennem kan den blive bestemmende for beslutningen, men indgår ikke i beslutningsprocessen.
Dernart, where the paynent nas alreadlr high, increased it +o 9lfi in 1972. lllbie practically enenree naintenance of full rgagoeror nearlyt in thc oaec of loss of empl.o;ment.
Det under søges først bagefter, om den trufne beslutning er i overensstemmelse med reglerne (det er især let, når det er tilstrækkeligt at konstatere, om godtgørelsen er blevet udbetalt).
0oneraLly tbese beuefits are grantetl for a linit€al periorl of glr to tvel.ve uontbs ane do not therefore offer full security at a tine nhen long:tern uaeopl.otrmentia on tbe increage.
Denne procedure foregår naturligvis i en vis afstand fra virksomheden, f.eks. på brancheniveau.
But in fect tbls linitation onl"y eroluiles a sall percentage of the unenployeil.
Ved den anden tendens fastsættes derimod procedurerne for behandling af det enkelte tilfælde, en principsag, som det hedder i retssproget. Nøjagtige bedømmelseskriterier fastlægges der ikke, men man forbeholder sig ret til at betragte et til fælde i alle dets aspekter.
As regascls thoee covered, eonetinee it ie tbe unemployeil wbatever thecauge of uneuployuent' altbongh generaLly they nust have bad prwiousoplo;ment, sonetines only the victin of ditmlssal fon econonio reaeoaot(eg hance), aonetineel ae-ia Italyl f,Iose who are toporarilJr rliaieecdrrhich enoourages la,y-offe.
Procedurerne gennemføres her, inden beslutningen træffes, da man ønsker at påvirke selve beslutningen og at kende motiverne og kriterierne.
In the letter cese, the range eae graduallyort€nteat fron tboee who rere to be given gpscial oncoureg€nent to retraintto those who had been laitt off.
Proceduren indgår faktisk i selve beslutningsprocessen (selv om de to langt fra er ligestillede), og den finder sted før og ikke efter.
At the aare time, unoployment benefittwhicb rae verlr lor at tbe outeet (8OOtfre per ifay), ras reiaed to tno-tbirdsof earniags by tbe Eocial security (fNpS) in tbe caee of victioe of cconouicrtieoiesal.
Det er også helt naturligt, at de involverede parter deltager direkte i den, eller at den under alle omstændigheder gennemføres på virksomhedsplan.
Often (Dennark, tbance), young people who bave conpleteil vocatloaaltrainlng coura€s a"ndcannot find rlork a,netreateit 1a the aanc w a J r es u!@ploJred workers.
De konflikter på arbejdsmarkedet, som er fælles for hele Vesteuropa, og som er særlig hyppige i Italien og i Frankrig, men også i Storbritannien og i Belgien, illustrerer sidst nævnte fremgangsmåde. Der er ved første øjekast noget absurd ved, at lønmodtagere, som besætter en virksomhed, der er erklæret konkurs, og som fortsat producerer uden ledelse, "strejker" uden en arbejdsgiver.
If we uantcd to aEscse tbe ful1 inpLications of tbese neasureB re roufcL bsve to und.crtake a itetailerl etudy of, for inetance, the proportion ofuneoploycit effcctively coverod by the a€r nsasuroat tbe nunber of poreoasin hance to wbon tbe J T do not apply becauee they rere not clisisgetl foreconooic reasong (end of fireit-tero oontraot, for eranple), in lta1y bccaugetbey rere aot aware of thcir righte or ln Dcrmark beceuse of voJ'untarSr ingura,nce. tfhet ig tbe proportion of tbose who bave erheusted their righte ?It ls ol€ar that the gap betveen tbc ecoeptetl priaciple anal its futlappllcation oan be e riite one.
Når konkursen er erklæret, hvad tjener strejken da til som økonomisk våben?
Euen in the best of caecar only eone of tbeunoployeil bencfit fron the now Deesures.
Men i de få tilfælde, arbejdstagerne har haft held med deres aktion, har der været tale om at aktivere de poli tiske instanser.
ask the critice, to give r*agee to peopletheir w111 to york ?
Men hvis det drejer sig om at protestere imod virkningerne af en beslutning, der er truffet af en arbejdsgiver eller en domstol ud fra strengt økonomiske hensyn, er det da ikke et naturligt middel at gribe til?
Does tble not nalenot in certaln cases be colluBion betrcen to Italy to Prance.
Der kan naturligvis også udøves pres på staten, for at denne skal bidrage til at redde virksomheden eller blot yde et tilskud for at forhindre konkurs (det er undertiden vanskeligt at skelne mellem foranstaltninger, der er udtryk for en sund in dustripolitik, og foranstaltninger, der beskytter dårligt funderede virksomheder).
Ie it poesible, rho do aot rork without ileatroying < liolseale even easier ? fiay there theec ctlticisB nain interest which nayie that they employer anil worker ? llbere is sone grountl for well refer to real urongs. But no iloubt their gtregs the bneadth a,nd eoale of the innovatlons. On the other hantl, the Junble of Deasuroa or einply tbe divereity ofscheoeg (accor.riing to ade, sex, sectolp ekllls, type of diauissal) gonctines n€oits to be put in or{er. trlor exanple, thie was the ain of tbe law of 16 J a^n u arS r 1979 In fbance, which provides a.n outllae for the einplifioationend unification of gchoes andl sa1ls on the two siales of lnduetry to eetablish of anard. fn f\rture, all to which tbe State will echoee wilL benake a oontrlbutlon.
Det er i reglen en bevælgelse, der udgår fra "gulvet", som anvender disse metoder og tilstræber disse mål.
the ratesr cluration and conilitione adniaisterecl by Joint inetitutions
I Storbritannien er konflikterne på arbejdsmarkedet shop steward'ernes sag.
Conpeneation for partial unmplotrment ba.g ilevelopecl in the saue walrtgonetines being laiit d.ownin the same terts.
I Italien har delegati, der er direkte valgt på arbejdspladsen, ofte ledet disse aktioner.
Sonetines, to prevent ahsestthe pa.lment nust be maile b5r the unilertaking iteelf (as in the Februa,ry 1968a6reoent in hance).
I Frankrig har fællesforbundene spil let en tilbagetrukken rolle i forhold til de lokale forbundsafdelinger (ofte endda støttet på personaleforsamlinger, der ikke skelner mellem fagforeningsmedlemmer og ikke-fagforeningsmedlem-mer).
3ut with the worsening econonic sitüa,tion the pa,ynentis nore frequently reinbnrsecl to the unilertaking (nrance) or talces tbe foruof a eubeiiLy to the rrndertaking to naintain enplotrm.ent (nrembourg, lar of26 July 1976).
Den samfundsmæssige bedømmelse, man søger, og som man støtter sig på, er ofte en lokal bedømmelse, og mærkeligt nok har disse 'strejkende" ofte fået støtte og effektiv bistand fra den lokale arbejdsgiverforening og fra handelskammeret.
fa all oases, conpensation for partial u:rmploynent bas two tlifferentpurposes ; to na,intain the workerfg incone a,nd, at leaet as inportaatr to protect his Jobl eitber by naling ehorter working hours leee advantageousto the undlertaling because it has to palr part of the conpensation (attbougb leads is tbls ie a tlouble-eilged weapon, for if the situation wors6ns, it einply to clioiesal), or by eubsidizing the flnn to uelntain eoplolment. So it not Just a conpensatory neasure tut also a job protection neasuxe.
De finder også støtte hos de erhvervsdrivende, hos kommunalbestyrelsen og hos de lokale politikere (undertiden uafhængigt af deres parti).
Leaving aeid.e protectioa against arbitrary disissal (whioh is governedby a eeries of lawg but apparently by few agreenente) becauee, inportent asit lsr lte purpoee is quite cllfferent, special inporta,nce nust be attachedto neagureg to protect the worker in his job againat econonlc fluctuationsby naking hie cllmlseal nore costly or nore difficult andl subject to specialp:rocälures.
Såfremt det drejer sig om over for snævre økonomiske hensyn at appellere til almenhedens interesse, de faktiske arbejds- og pro duktionsforhold og værdien af de samfundsmæssige relationer, er denne aktionsform også nærliggende.
In nost cases, the cllmisaals to be regulatedl sre nasa climigeals.But uniler certaln laws (as in llanoe) individ.ual,cllmisgale can be coveredby tbe same rules, providlecl they are for econonic r€asons, in other wordstcormeotcd. rith e reduction or change in activity.
Sådanne aktioner er naturligvis marginaltilfælde selv i de lande, hvor de har vakt mest opsigt, og hvor de har vundet flest tilhængere.
Eere a6ainr LegisLation and agreement are inertricably entangletl andtheir rolee vary ritlely.
Hvor mange af de konflikter, der er indledt på denne
1974), sonetineg the law ls bageal on co tn p anJr practice even i.f the latter is barely recognizerl 1n officia]. agrements (tne nUpfoynent Protection Act of'_BAR_.975 in the IIK prolongs end develops the 1965 Retlurdancy Pa;lnents Act'
Hvis man gør det op på denne måde, har disse begivenheder kun lokal betydning.
Republio of Oerman;r,since 1t61 I branoh agreoenta rrationellzationr).
Vi kan ikke måle det.
Rethuxtancypagrments.
Men disse reaktioner har i det mindste interesse ved at vise, at praksis, såfremt den bygger på de berørte parters sande overbevisning, i væsentlig grad afviger fra det mønster for arbejdsmarkedspolitik, der bygger på arbejds giverens frihed til at ansætte og til at afskedige, som igen mod svares af godtgørelser, uddannelse, omplacering og mobilitet (det, man ville være fristet til at kalde det "svenske mønster", hvis de svenske fagforeninger ikke havde været de første til at vende det ryggen, og de svenske økonomer de første til at kritisere det).
Apart fuon caEee of unfair (or, es tbe G,Emanecall it, ra,nti-socialr) disnissel rblch have a illfferent purposer(1) tbelegieletion or tbe agreoent ne;r require fairly bigh rcdundancy petrmentswhicb will nake the trensition eegLer for the norker concerncd and inadilition nay tlissuade the employer frou tlioieeing hin. fn Italyr thelength of scrvice ellowencc (inAennrta di anzianitä), f:requently agubstantiel sun, iä granted in tbe caee of disiesal. anil also in the oaseof reeignetion. Legialatlon adt agrement conblne in various rays to acbienetbie.
Ikke aiene er der højere omkostninger forbundet med dette mønster, end det umiddelbart kunne se ud til, idet der skabes en marginalgruppe, der ikke kan omplaceres, og som ikke er mobil.
In Belgiun, a national collcotlve labour a4reeoent requires tbe oployerto give four nonthet eupplenentary pqf in oagee of colleotive reilunila,nciee.In the Fetlerel Republic of G,ernarqr,the law of 1l Jaruarlr 1972 nakee therorke courcil reeponeible for reacbing an agrecnent rlth tbe {ploy* ontooicl questions, inclu < ling thc approprlate patrrnente.
Men det tager heller ikke hensyn til den grundlæggende solidaritet i bedriften eller virksomheden og til den kendsgerning, at lønmodtagerne i en vanskelig situation finder deres væsentligste styrke heri.
No atoubt tbie wagnoilellerl on tlre agreeoents on protection adainet ratlonalizatiori nade in1961 anil leter ancl applicable to unilertakinge rhioh are being r€or6a,niz€d.trhicb forbiit disiseel above a certain dge (:l) proviileit the rorker basconpleted ten yeare of eervlce, exüend the perioil of ädvance warning, increaEe the propoeecl pagments ald cover losseg of incoue ilue to tranefer.Sinila,r a€reoents uere sigaetl in Lurobour6 in 1969. lthls is a pa^rtlcularlyinteneeting caee because lt lende itgelf to econonio calculation - e"rd noiloubt this ls not by chence. lbe ain of reorganization and rationaLization ig efficiency and profitability; eo lt ie only logical for it to pay itefhunancostsr.
Men den ændring, der allerede har vist sig inden konjunkturomslaget, rækker utvivlsomt videre, idet den sætter spørgsmåls tegn ved selve bedømmelseskriterierne på arbejdsmarkedet.
I'be first forr of notice is nainly based on the clesire to nalce the ilioissal legs brutal a^rd to give the norker tine to geek other aplo;ment
Flere af bestemmelserne i de belgiske og italienske aftaler, vi har nævnt, drejer sig om fordeling af arbejdet "work sharing". dvs. om et forsøg på at fordele det eksisterende arbej de mere ligeligt.
Ib" InEpoBe of the advance we,rnirrg io quite aliffsrent it ellowe tine for joint discuegion or eranination of the dlecisions to be pagment anil in naa;r oaaesfinal bis dlecigion oancellcd taken.
Disse metoder har fundet ret udbredt anvendelse.
So it ca"nnot be replaceil by an adilitional a,n oployer wbo doeg not give thie notlce will or at lc*st penalize4 bofore e trilrunal.
I Belgien er der ved lov fastsat en al mindelig begrænsning på 40 timer pr. uge.
It ie generally fixed, by lanü.But in Denmark it is governed.
Sandt at sige er det her snarere forbavsende, at denne udvikling ikke er mere generel
W aconfd.eral a€?eement between the D.A. and. the L.0. of 1973.
og ikke er gået videre.
Information and d.iscussion.
Samtidig med at arbejdsfordelingsordninger er meget benyttede, har adskillige brancher stadig en arbejds uge på over fyrre timer.
It is largely up to the enployer, especialllrvie-ä-vis a works. counoil or comittee, to provicle regular ancl dletallecl information on production ancl enploynent prospects.
Skyldes denne langsommelighed i tilpasningen udelukkende kravet om en forhøjelse af lønkompensationen?
In aeveral countries thisobllgation has been taken further and. macle rnore specific (ty taw in tba^nce,1t66, end in the Federal Republec of Germany, 1972; by co1lective nationalagreernent in Be1giun, 19?O).
Men ud over at man i visse tilfælde udtrykkeligt har givet afkald herpå (jf. 1.2.3.2), er det så en tilstrækkelig forklaring?
This obligation is ofben particularly strict ifdisrissals are planned.
Skal man blot tænke på arbejdskraftens "træghed", dvs. den tid, der er nødvendig for at udligne en arbejdstidsforkortelse ved hjælp af nyansættelser?
In trbance it involves infonaing the works counciltjoint tliscussion and the possibility of applying to a joint branoh connittee
Nedsættelse af pensionsalderen kan have samme formål.
(agreement of 21 November 1974t the law of 3 January 19?5 also requires theauthorization of the inclustrial inspector to whom the employer must justif!
Næsten overalt er der fremsat forslag om førtidspensionering først og fremmest af arbejdsløse over 60 år, men også af personer med særlig hårdt arbejde (eller mødre med to børn) og endelig i visse tilfælde af alle uden anden begrænsning end den, at man ikke samtidig må være pensioneret og have beskæftigelse (Belgien og Frankrig).
without the employer havingagreernent of 2 0ctober 1975);for the enployer to agree witb his decieion); in Belgiurn obligatory informatlon to justify naes disnissals (national collective in the Fecleral Republic of 0ernany, obllgation the works councll on the neasurec to be taken.
I visse tilfælde er forbindelsen mellem en nedsættelse af arbejdstiden og oprettelse af nye arbejdspladser mere åbenlys.
In fact these inforrnation and- consultation procedures are often a discreetfo::n of bargaining.
Således er arbejdstiden i de belgiske banker i henhold til en aftale blevet nedsat til 36 timer i 1978.
Although the Feileral Cerman worke council hae no rigbt tocall a strike, it is certainly involved in internal bargalning.
Arbejdsgiverne forpligter sig til gengæld til at oprette 750 ekstra stillinger.
There is aLnost total continuitybetween these procedures and. those in Belgiun, Italyl or Lurembourg wheresuch problens are settled by actuaL bargaining.
Det samme gælder for forsikringsselskaberne.
In sone cases, job protection ie €mbodied in speoific a6reenents.
Der er ganske vist i de to tilfælde tale om sektorer, hvor den internationale konkurrence ikke spiller ind.
In Belgiun there are sectoral or compa4y agreernents under which the enpJ.oyers undertake not to make disxniseals and even to naintain the enploynent level;in return, the unions agree to accept early retirenent, partial unenp).o5mentand the suppression of overtime, Beverance paynents, transfers fron oneestablishnent to anotber and the retraining of woukerg.
I en virksomhed i glasindustrien er man blevet enig om at opretholde beskæftigelsen ved hjælp af en forlængelse af ferierne (Glaverbel).
As a eupplenentaryneasure, the fooct union in the Federal Republic of Gemarly has proposedsetting up a funcl financeil by contributiong fron workerst earnings, in orderto cornpensate for the gradual release of the olilest workerg in tbat branch.The Italian exa,mples are very sinilar to the Belgian ones i in 19?3 severala€re€m€ntg were signed j.n najor unrlertakings to cover the looation of jobcreating investment.
På samme måde kræver de grafiske arbejderes fagfor ening i Forbundsrepublikken Tyskland en 35 timers arbejdsuge i håb om således at skabe flere arbejdspladser. Dette mål var årsagen til, at strejken i den tyske jern- og stålindustri i I9781979 mislykkedes.
Luxembourg is probably the extrene cas€ bocause of the very BerlouE c"i6ialn the iron and eteel industry.
Den allerede nævnte Fiat-aftale gjorde det samme men under helt andre omstændigheder (1973). Den regionale aftale inden for jern- og stålindustrien i Charleroi indeholder bestemmelser om oprettelse af nye arbejdspladser.
Eut provided he pays thie also nakegcaet, rbicb is regar{eil as Just coupenaation for eoploter ie free to fotlor the logic the inconvenienceg of pure efficiency.
Der er flere gange blevet fremsat den tanke, at det måtte være arbejdsgivernes ansvar, individuelt eller kollektivt, at skabe beskæftigelse.
he ie infllcting, thelfhe otber case, on the contrargr, malcee greater dlenandg oa the aployer to juetify bie alecislonin both eocial a.nd,econonic terns.'