natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Under disse omstændigheder kan sådanne ekstraomkostninger ikke betragtes som værende en del af den pris, som faktisk er betalt eller skal betales for de pågældende varer.
In these circumstances such additional costs cannot be regarded as forming part of the price actually paid or payable for the goods concerned.
Konklusion no. 15; Kvoteomkostninqer, som afkræves for æqthedscertifikater
Conclusion No. 15: Quota charges claimed in respect of certificates of authenticity
Kød af en nærmere angivet kvalitet sælges af firma X, et slagteri etableret i et tredjeland, til firma Y i Fællesskabet.
Meat o fas pecifi ed qu ality i s sol d by firm X, a slaugh terho use , es tabli shed in a th ird c ountr y, to firm Y in the Co mmuni ty.
Kødet indføres i henhold til en bilateral aftale mellem Fællesskabet og tredjelandet, hvorefter c · kan indføres uden importafgift en bestemt mængde af dette ' '·.!.
Th e mea t is im porte d und er a bilate ral agreem ent b etween the Communi ty an d the thir d coun try which provid es f o r the impor tation free of im port levy o f a fixed quota of su eh mea t.
Kvoten administreres ved, at udførselslandet udsteder ægthedscertifikater (og Fællesskabet importlicenser).
Th e quota is a dmini stere d by w ay of the export ing c ountry issu ing eer tifie ates of au thenti city (and the Co mmuni ty iss uing import licen ces) .
Ægthedscertifikater tildeles slagterier i forhold til de mængder af kød, som blev solgt under kvoteordningen det foregående år.
Cert ificat es of authen ticit y are issue d to si aught erhou ses i η prop ortion to the qu antit ies of meat sold u nder the q uota scheme in the previo us ye ar.
X betaler intet for at få sådanne certifikater.
Χ makes no pay ment for o btain ing su ch certif icate s.
Certifikaterne kan ikke særskilt overdrages andre slagterier; de kan kun henføres til bestemte sendinger af kød, tiltænkt eksport til Fællesskabet. X forlanger en pris for kødet.
The cert ificate s can not e tra nsferr ed separa tely to ano ther slaught erhou se : hey c an be allocated only t o spe eifie consi gnments of m eat ntend ed for export to the Comm unity, X ch arges a prie e for the meat.
Et særskilt beløb forlanges for certifikatet. Begge beløb tilfalder direkte eller indirekte X.
A separate amount is c harged for the cer tifie ate Both these amounts accrue dire ctly o r ind irectly to Χ
Ægthedscertifikatet, der ikke er omsætteligt, relaterer udelukkende til det medfølgende kød og har tillige ikke i sig selv nogen værdi, der er selvstændig i forhold til kødets værdi; ydermere, tilfalder det for certifikatet fakturerede beløb direkte eller indirekte X. I modsætning til omstændighederne i sag 7/83 forelagt De europæiske Fællesskabers Domstol kan certifikatet ikke omsættes selvstændigt og i nærværende sag godtgør køberen ikke sælger udgifter ved at erhverve certificatet.
The certificate of au thenticity, not being transferable, cannot be disassociat ed from the meat accompanying it and likewise it has in it self no value independen t of the value of the meat; also the amount invo iced for the certificate accrues directly or i ndirectly to X. Contrary to the situation met in Case 7/83 heard before the C ourt of Justice of the European Communiti es, the cert ificate cannot be traded separately and in the ρ resent case the buyer is not reimbursing X for expenditure in acquirin g the certificate.
Faktisk er det beløb, der afkræves for certifikatet, udelukkende fortjeneste for X. Af disse årsager må det for certifikatet fakturerede beløb anses for at udgøre en del af den fulde betaling, som er erlagt eller skal erlægges for de indførte varer og som i medfør af stik. 1 og 3, litra a; i artikel 3 i forordning (EØF) nr. 1224/80 skal være indbefattet i toldværdien af disse varer .
In fact, the amount charged for the certificate is pure profit for X. For these reasons the amount invoiced for the cert ificate must be regarded as part of the total price paid or ρ ayable for the imported goods and, by reason of paragraphs 1 and 3 (a) of Article 3 of Regulation (EEC) No 1224/80 is t o be include d in the cus toms value of those goods.
Konklusion no. 16; Værdiansættelse i henhold til den deduktive metode af varer, der sælges gennem en filial
Conclusion No. 16: Valuation under the deductive method of goods sold through a branch office
Firma X, som er etableret i et tredjeland, har en filial B i en medlemsstat, gennem hvilken det sælger kontorartikler af plastik til uafhængige købere i Fællesskabet.
Firm X established in a third country has a branch Β in a Member State through which it sells plastic stationery accessories to unrelated buyers in the Community.
Β har ikke nogen selvstændig juridisk status, men optræder helt og holdent som om den var et separat selskab.
Β has no separate legal identity but is trading exactly as if it were a separate company.
Den har sit eget budget, fører separat bogholderi og er ansvarlig for salgsarbejdet gennem sit eget marketing­ og salgspersonale.
It has its own budget, maintains separate accounts and is responsible for developing business by its own marketing and sales force.
Β køber ikke varerne, men når den modtager dem fra X, angives de til fri omsætning og oplægges i B's egne lokaler.
Β does not buy the goods but on receiving them from Χ, Β enters them into free circulation and stores them at its premises.
Der kan ikke fastsættes en toldværdi for tilsvarende eller lignende varer solgt for eksport til Fællesskabet.
A customs value for identical or similar goods sold for export to the Community cannot be established.
Β gør gældende, at toldværdien bør fastsættes i henhold til artikel 6, stk. 1, litra a), i forordning (EØF) nr. 1224/80, og især at filialens faktiske avance og generalomkostninger kan fradrages den behørigt fastslåede salgspris.
Β claims that the customs value should be determined under Article 6(l)(a) of Regulation (EEC) No 1224/80 and that, in particular, its actual profit and general expenses may be deducted from the selling price duly established.
For så vidt som toldværdien ikke kan fastsættes i henhold til artikel 3, 4 eller 5, bør varerne værdiansættes i henhold til bestemmelserne i artikel 6, stk. 1, litra a), i forordning (EØF) nr. 1224/80.
Insofar as the customs value cannot be determined under Articles 3, 4 or 5, it would be appropriate to value the goods under the provisions of Article 6(l)(a) of Regulation (EEC) No 1224/80.
I medfør af ovennævnte faktiske omstændigheder sælger Β for X de indførte varer i Fællesskabet.
In the light of the abovementioned facts, Β sells the imported goods for X within the Community.
Således kan det i medfør af bestemmelserne i artikel 6, stk. 1, litra a), nr. i), i forordning (EØ ) nr. 1224/80 tillades at fradrage et beløb svarende til B's avance og generalomkostninger vedrørende salget af varerne, forudsat at dette beløb er i overensstemmelse med de beløb, der er almindelige ved salg af indførte varer af samme art eller type.
Accordingly, under the provisions of Article 6 (l)(a)(i) of that Regulation the deduction of an amount representative of the profit and general expenses of Β in respect of the sale of these goods can be permitted, provided that these are consistent with the figures usual in sales in the Community of goods of the same class or kind.
Følgelig vil toldværdien være at beregne på grundlag af enhedsprisen i henhold til bestemmelserne i artikel 6, stk. 1, litra a), dog med de i nr. i)­(iii) omhandlede fradrag.
Consequently, the customs value should be based on the unit price determined under the provisions of Article 6(l)(a), subject to the deductions provided for in Article 6(l)(a)(i) to (iii ) .
Konklusion nr. 17 ; Prioritetsorden for så vidt angår den deduktive metode
Conclusion No 17: Precedence under the deductive method
Varer, der var produceret i et tredjeland, indførtes i Fællesskabet af firma X i kommission.
Goods produced in a third country were imported into the Community on consignment by firm X.
Eftersom der ikke forelå et salg af varerne på det tidspunkt, de blev angivet til fri omsætning, kunne deres toldværdi ikke fastsættes efter artikel 3 i forordning (EØF) nr. 1224/80.
As the goods were not the subject of a sale at the time they were entered for free circulation, their customs value could not be determined under Article 3 of Regulation (EEC) No 1224/80.
Der var heller ikke på dette tidspunkt oplysninger til rådighed, hvorved en toldværdi kunne fastsættes efter ovennævnte forordnings artikel 4, 5 eller 6; imidlertid anførte firma X, at det ønskede at varerne på et senere tidspunkt skulle vardiansættes efter artikel 6.
Also, information was not available at that time to establish a customs value under Articles 4, 5 or 6 of the regulation referred to; but firm X, nevertheless, indicated then that he wished in due course to avail of Article 6 in establishing the customs value of the goods.
Under disse omstændigheder var det nødvendigt at udsætte den endelige ansættelse af toldværdien (artikel 11 i forordning (EØF) nr. 1224/80).
In the circumstances it was necessary to delay the final determination of the customs value (Article 11 of Regulation (EEC) No 1224/80).
Varerne blev solgt indenfor en uge efter indførslen.
The goods were sold within a week after importation.
Efter salget og med henblik på at få fastsat den endelige toldværdi angiver firma X en toldværdi baseret på enhedsprisen af lignende indførte varer, der var blevet solgt i Fællesskabet efter det tidspunkt, hvor firma X havde indført sine varer.
Following the sale and for the purpose of finally determining their customs value, firm X declares a customs value based on the unit price of similar imported goods sold in the Community since the time his goods were imported.
Kan firma X ved anvendelsen af artikel 6 i forordning (EØF) nr. 1224/80 vælge mellem enhedsprisen for de indførte varer ved salg og enhedsprisen for lignende indførte varer ved salg?
Does firm X, for the purposes of applying Article 6 of Regulation (EEC) No 1224/80, have a choice between the unit price at which the goods imported are sold and the unit price at which similar imported goods are sold?
I dette filfælde kendes enhedsprisen for de varer, der skal værdiansættes, ved salg i Fallesskabet på samme eller næsten samme tidspunkt som indførslen ligesom enhedsprisen for tilsvarende eller lignende indførte varer.
In this case, the unit price at which the goods being valued are sold in the Community is known at or about the time of their importation, as well as the unit price at which identical or similar imported goods are so sold.
Som følge af den hierarkiske opbygning af forordning (EØF) nr. 1224/80 har-med henblik på den endelige toldværdiansættelse i henhold til artikel 6, stk. 1, - enhedsprisen for de indførte varer prioritet forud for enhedsprisen for tilsvarende eller lignende indførte varer.
Given the hierarchical nature of Regulation (EEC) No. 1224/80, the unit price of the goods being valued takes precedence over the unit price of identical or similar imported goods for the purpose of finally determining the customs value under Article 6(1).
DOMSTOLENS DOM (TREDJE AFDELING) AF 9. FEBRUAR 1984 '
JUDGMENT OF THE COURT (THIRD CHAMBER) 9 FEBRUARY 1984 '
Ospig Textilgeseilschaft KG W. Ahlers mod Hauptzollamt Bremen-Ost (anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgericht Bremen)
Ospig Textilgesellschaft KG W. Ahlers ν Hauptzollamt Bremen-Ost (reference for a preliminary ruling from the Finanzgericht Bremen)
»Varers toldværdi — medregning af kvotaomkostninger«
(Valuation of goods for customs purposes — Inclusion of quota charges)
Sag 7/83
Case 7/83
Falles toldtarif — toldværdi — kvotaomkostninger ved erhvervelse af eksportkontingenter — ikke indebefattet i toldværdien
Common Customs Tariff— Valuation for customs purposes — Quota charges rehting to the acquisition of export quotas — Exclusion
(Forordning nr. 1224/80, som ændret ved forordning nr. 3193/80) forordning nr. 1224/80 om varers toldværdi, som ændret ved forordning nr. 3193/80.
(Council Regulation No 1224/80, as amended by Regulation No 3193/80)
Kvotaomkostningerne ved erhvervelse af eksportkontingenter medregnes ikke ved fastsættelsen af toldværdien for de varer, som importeres til Fællesskabet, jfr.
Quota charges relating to the acquisition of export quotas do not form an integral part of the value for customs purposes of goods imported into the Community within the meaning of the provisions of Council Regulation No 1224/80 on the valuation of goods for customs purposes, as amended by Regulation No 3193/80.
I sag 7/83 angående en anmodning, som Finanzgericht Bremen i medfør af EØF-trak-tatens artikel 177 har indgivet til Domstolens for i den for nævnte ret verserende sag
REFERENCE to the Court under Article 177 of the Treaty by the Finanz­gericht [Finance Court] Bremen for a preliminary ruling in the action pending before that court between
HAUPTZOLLAMT BREMEN-OST, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af Rådets forordning nr. 1224/80 af 28. maj 1980 om varers toldværdi (EFT L 134, s. 1),
HAUPTZOLLAMT BREMEN-OST [Principal Customs Office, Bremen East], on the interpretation of Council Regulation (EEC) No 1224/80 of 28 May 1980 on the valuation of goods for customs purposes (Official Journal, L134,p. 1),
1984 — SAG 7/83 har
1984 — CASE 7/83
DOMSTOLEN (tredje afdeling) sammensat af afdelingsformanden Y. Galmot, dommerne U. Everling og C. Kakouris, generaladvokat: G. F. Mancini justitssekretær: P. Heim afsagt følgende
U. Everling and composed of: Y. Galmot, C. Kakouris, Judges,
De faktiske omstændigheder og retsforhandlingernes forløb samt de indlæg, der er indgivet i medfør af artikel 20 i protokollen vedrørende statutten for EØF-Domstolen, kan sammenfattes således:
The facts of the case, the course of the procedure and the observations submitted pursuant to Article 20 of the Protocol on the Statute of the Court of Justice of the EEC may be summarized as follows:
I — Faktiske omstændigheder og retsforhandlinger portør/sælger ikke har tilstrækkelige kvoter til at gennemføre en handel.
The problem which is the subject of the litigation arises when an exporting vendor has run out of the quotas necessary for proceeding with his sale.
I så fald er der to muligheder for at løse problemet. Enten kan køberen i Fælles skabet erhverve eksportlicens fra en eksportør, som har kvotaoverskud, og overdrage licensen til sælgeren uden vederlag, eller eksportøren/sælgeren kan selv erhverve en eksportlicens fra en eksportør, som har kvotaoverskud, og med købers samtykke debitere denne for de ekstra omkostninger, som er for bundet med erhvervelse af licensen.
Two solutions are then possible: either the Community purchaser procures an export licence from an exporter having surplus quotas at his disposal, and gives the licence to his vendor free of charge, or else the exporting vendor himself procures an export licence from an exporter holding surplus quotas, and invoices to the purchaser, with his consent, the extra costs connected with the acquisition of the licence.
Prisen for kvoterne er afhængig af forholdet mellem eksportefterspørgslen og disponible kontingenter.
The cost of the quotas is determined by the relationship between the demand to export and the extent to which quotas have been used up.
Fællesskabet har indgået aftaler med en række tredjelande om importrestriktioner for tekstiler. For at sikre, at importkontingenterne overholdes, er der indført en dobbeltkontrol, som består i udstedelse af eksportlicenser i eksportlandet og importlicenser i fællesskabslandene.
The Community has concluded agreements with a number of nonmember countries limiting textile imports.
For at opnå tilladelse til at importere til Fællesskabet skal der fremlægges en eksportlicens.
Presentation of an export licence is a precondition to obtaining permission to impon into the Community.
(EØF) nr. 1224/80 af 28. maj 1980 om varers toldværdi)?« bukser til herrer med henblik på over gang til fri omsætning. Firmaet havde indkøbt partiet hos Wan Tat Industrial Ltd., Hongkong.
Customs Office, Bremen (East)] for the admission into free circulation of 600 pairs of men's jeans bought from Wan Tat Industrial Limited in Hong Kong.
Forelæggelseskendelsen blev registreret på Domstolens justitskontor den 13. januar 1983.
The order making the reference was lodged at the Court Registry on 13 January 1983.
Som toldværdi angav Ospig Textilgesellschaft den fakturerede værdi for varerne, nemlig 16 800 HK$, idet firmaet ikke medregnede søfragten og forsikringsomkostningerne.
Apart from the shipping and insurance costs, Ospig entered as the value for customs purposes the invoice price of the goods, namely 16 800 Hong Kong dollars.
Ved afgørelse af 26. november 1981 opkrævede Hauptzollamt Bremen-Ost 1 434,51 DM i told på grundlag af en toldværdi på 19 800 HK$.
Under a notice of taxation dated 26 November 1981, the Hauptzollamt Bremen-Ost charged customs duties amounting to DM 1 434.51, based on a value for customs purposes of 19 800 Hong Kong dollars.
I medfør af artikel 20 i protokollen vedrørende statutten for EØF-Dom-stolen er der indgivet skriftlige indlæg af firmaet Ospig Textilgesellschaft, ved advokat Dirk Oelbermann, Bremen, af Hauptzollamt Bremen-Ost, ved direktør Neideck, og af Kommissionen for De europæiske Fællesskaber, ved Christoph Bail, medlem af Kommissionens juridiske tjeneste, som befuldmægtiget.
In accordance with Article 20 of the Protocol on the Statute of the Court of Justice, written observations were submitted by Ospig, represented by Dirk Oelbermann of the Bremen Bar, by the Hauptzollamt Bremen-Ost, represented by its director, Mr Neideck, and by the Commission of the European Com­munities, represented by Christoph Bail, a member of its Legal Department, acting as Agent.
På grundlag af den refererende dommers rapport og efter at have hørt generaladvokaten har Domstolen besluttet at indlede den mundtlige forhandling uden forudgående bevisførelse.
The 3 000 dollars which had been added to the amount declared by Ospig represented the "quota charges" invoiced separately by Wan Tat Industrial Limited and paid to the latter by Ospig.
Beløbet på 3 000 HK$, hvormed det af Ospig Textilgesellschaft angivne beløb blev forhøjet, svarer til »kvotaomkostninger«, som Ospig Textilgesellschaft havde betalt til Wan Tat Industrial Limited, der havde faktureret beløbet særskilt.
Upon hearing the report of the Judge-Rapporteur and the views of the Advocate General, the Court decided to open the oral procedure without any preparatory inquiry.
Ved kendelse af 5. oktober 1983 har Domstolen i medfør af procesreglementets artikel 95, stk. 1 og 2, besluttet at henvise sagen til tredje afdeling.
By an order dated 5 October 1983 the Court decided, pursuant to Article 95 (1) and (2) of the Rules of Procedure, to assign the case to the Third Chamber.
Under påberåbelse af bestemmelserne i Rådets forordning nr. 1224/80 af 28. maj 1980 om varers toldværdi påklagede Ospig Textilgesellschaft denne afgørelse over for Hauptzollamt Bremen-Ost, idet firmaet krævede, at kvotaomkostningerne ikke indregnedes i toldværdien.
Relying on the provisions of Council Regulation (EEC) No 1224/80 of 28 May 1980 on the valuation of goods for customs purposes, Ospig lodged an objection with the Hauptzollamt Bremen-Ost, claiming that the quota charges should not be included as part of the value of the goods for customs purposes.
Klagen blev afvist den 28. april 1982.
The objection was dismissed on 28 April 1982.
Ospig Textilgesellschaft indbragte afgørelsen for Finanzgericht Bremen, som ved kendelse af 9. december 1982 besluttede at udsætte sagen på Domstolens besvarelse af følgende præjudicielle spørgsmål:
Ospig appealed against the decision in question to the Finanzgericht [Finance Court] Bremen which, by an order dated 9 December 1982, decided to suspend the proceedings and to request the Court of Justice to give a preliminary ruling on the following question :
»Skal omkostningerne (normalt benævnt »kvotaomkostninger«) ved erhvervelse af frie kvoter (eksportkontingenter), som en eksportør i Hongkong særskilt fakturerer den tyske køber, medregnes ved fastsættelsen af toldværdien (transaktionsværdien, jfr. artikel 3 i Rådets forordning
"Are the costs (known as quota charges) which are incurred in the acquisition of free (export) quotas and are charged separately by an exponer in Hong Kong to a German customer to be included in the value for customs purposes (the transaction value referred to in Article 3 of Council Regulation (EEC) No 1224/80 of 28 May 1980 on the
Aftalen, som fastlægger en række regler med henblik på at fremme den internationale handel ved at undgå, at den begrænses ved anvendelse af forskellige
The Agreement, which lays down rules for facilitating international trade by removing barriers to such trade arising from the application of different methods
1984 — SAG 7/83 metoder til ansættelse af toldværdien, har som grundlag for denne ansættelse indført varernes »transaktionsværdi«.
1984 — CASE 7/8J of customs valuation, introduces the transaction value as the basis for the customs valuation of goods.
gelse for salget af de indførte varer af køberen til sælgeren eller af køberen til en tredjepart for at opfylde en af sælgerens forpligtelser.
payments made or to be made as a condition of sale of the imported goods by the buyer to the seller or by the buyer to a third party to satisfy an obligation of the seller.
Den kan finde sted ved akkreditiver eller omsætningspapirer og kan foretages direkte eller indirekte.«
Payment may be made by way of letters of credit or negotiable instruments and may be made directly or indirectly."
Ved forordning nr. 1224/80 af 28. maj 1980 om varers toldværdi (EFT L 134, s. 1), som trådte i stedet for forordning nr. 803/68 af 27. juni 1968 (EFT L 148, s. 6), gennemførte Rådet bestemmelserne i ovennævnte aftale med virkning fra 1. juli 1980.
By the adoption of Council Regulation (EEC) No 1224/80 of 28 May 1980 on the valuation of goods for customs purposes (Official Journal, L 134, p. 1), amending Regulation (EEC) No 803/68 of 27 June 1968 (Official Journal, English Special Edition 1968 (I), p.
Forordningens artikel 3, stk. 4, og artikel 15 angiver visse omkostninger, som ikke omfattes af toldværdien. Kvotaomkostningerne nævnes ikke under disse omkostninger.
Article 3 (4) and Article 15 of the regulation exclude from the customs value certain charges, amongst which quota charges are not mentioned.
Forordning nr. 1224/80 af 28. maj 1980 blev ændret ved Rådets forordning nr. 3193/80 af 8. december 1980 (EFT L 333, s. 1).
Regulation No 1244/80 of 28 May 1980 was amended by Council Regulation (EEC) No 3193/80 of 8 December 1980 (Official Journal, L 333, p. 1).
»Toldværdien af de indførte varer fastsat i henhold til denne artikel er transaktionsværdien, dvs. den pris, som faktisk er betalt eller skal betales for varerne, ved salg til eksport til Fællesskabets toldområde og justeret i henhold til artikel 8 ...«.
"The customs value of imported goods determined under this article shall be the transaction value, that is, the price actually paid or payable for the goods when sold for expon to the customs territory of the Community, adjusted in accordance with Article 8 ...".
Ospig Textilgesellschaft har erklæret, at de på to punkter kan tilslutte sig konklusionen i den Domstolen forelagte rapport om »kvotaomkostninger og toldværdi«, som er udfærdiget af Verband der Fertigwaren-Importeure e. V., Hamburg (en sammenslutning af 150 eksportvirksomheder, som beskæftiger sig med handel inden for tekstil- og beklædningsbranchen, og som importerer fra over søiske markeder).
Ospig states that it entirely endorses the conclusions of the repon submitted for the Court's consideration on quota charges and valuation for customs purposes, prepared by the Verband der Fertigwarenimporteure eV [Association of Importers of Finished Products] of Hamburg (an association of 150 import undertakings which operate in the textiles and clothing sector and are engaged in importing from overseas).