natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den direkte valgmåde skulle give Parlamentet en mere legitim karakter.
Direct elections were intended to strengthen Parliament's legitimacy.
XI — Fællesskabet på tærsklen til den nye udvidelse
XI — The Community on the eve of further enlargement
Fællesskabets struktur har fundamentalt været den samme, som blev indstiftet ved Rom-traktaten af 1957 og yderligere styrket ved fusionstraktaten af 1965, men der er sket
The institutional structure of the Community is basically the same as that established by the Treaties of Rome in 1957 and confirmed by the 1965 Merger Treaty.
mindre ændringer i dets ydre fremtræden under indflydelse af forholdene og gennem forskellige »forfatningsmæssige« aftaler.
But its features have changed somewhat under the pressure of circumstances and as a result of a number of'constitutional conventions'.
Den lovgivende magt og den udøvende magt i større spørgsmål er fortsat i hænderne på Rådet, der repræsenterer regeringerne i medlemsstaterne, som har den »oprindelige« magt og kun tøvende overlader den til supranationale institutioner.
Legislative power and all the important policy decisions remain in the hands of the Council, a body which speaks for the governments of the Member States, which are themselves the source of power and are reluctant to transfer any of it to supranational institutions.
Efter 1975 har Det europæiske Råd indtaget en overordnet stilling i forhold til Rådet i dets normale sammensætning (udenrigsministrene eller en af de øvrige fagministre), og Det europæiske Råd består som nævnt af stats- og regeringscheferne, der træder sammen tre gange årligt med henblik på behandling af spørgsmål, som de skønner særligt vigtige, og med henblik på at angive retningslinjer.
Since 1975 the European Council, within which the Heads of State or Government meet three times a year to consider what it regards as the most important matters and to lay down guidelines, has provided an additional layer in the structure of the Council as normally constituted (by Foreign Ministers or specialist ministers).
I behandlingen af visse sager er Det europæiske Råd kommet til kort.
The European Council has not been entirely successful.
Visse spørgsmål, som f.eks. spørgsmålet om Den europæiske Pasunion, har trukket ud i adskillige år, uden at man er kommet til nogen løsning; diskussionen om nedsættelse af Det forenede Kongeriges finansielle bidrag for 1980 og 1981 strandede i Det europæiske Råd, men fandt derimod ved Kommissionens hjælp sin løsning i Rådet, der ved denne lejlighed var sammensat af udenrigsministrene.
Some matters, such as the European passport, dragged on for years without being settled and negotiations on the reduction of the United Kingdom's financial contribution in respect of 1980 and 1981 broke down in the European Council only to be brought to a successful conclusion, with the Commission's assistance, by the Council of Foreign Ministers.
Men Det europæiske Råd har på den anden side også haft ubetinget succes i andre sager, nemlig vedrørende »genforhandlingen« med Det forenede Kongerige i 1975, de almindelige direkte valg af medlemmerne af Parlamentet og den 12. marts 1979 oprettelsen af Det europæiske monetære System (EMS), der er trådt i stedet for »slangen«.
On the other hand, the European Council has scored a number of successes, including British 'renegotiation' in 1975, direct elections to the European Parliament and, on 12 March 1979, the replace ment of the 'snake' by the European Monetary System (EMS).
Ved dette system skal der sikres en større stabilitet i valutakurserne i Fællesskabet, herunder navnlig valutaerne i de mindst velstillede stater, som ikke havde kunnet indordne sig under reglerne i slangesamarbejdet (Det forenede Kongerige står dog fortsat udenfor).
The EMS should ensure greater exchange rate stability within the Community and include those currencies which could not accept the discipline of the snake because of their less prosperous economies. (However, the United Kingdom is outside the system for the moment.)
Der er tilladt en begrænset margen for flydningen af hvert enkelt medlemsstats valuta omkring »centralkurser«, der udtrykkes i ECU. forløberen for en europæisk møntenhed.
Each national currency is allowed to fluctuate to a limited extent around a central rate expressed in ECU, the forerunner of a European currency.
Rådet har vedtaget adskillige afgørelser, men beslutningsprocessen i Rådet tynges af praksis angående vedtagelse med enstemmighed, også i de tilfælde, hvor traktaterne kun kræver vedtagelse med stemmeflerhed.
The Council takes a large number of decisions but its mechanisms are overloaded by its routine insistence on taking unanimous decisions even where the Treaties provide for majority voting.
Denne ulempe er blevet størFe efter den udvidelse, hvorved Fællesskabet kom til at bestå af ni medlemsstater i stedet for seks.
This problem was aggravated by the enlargement of the Community from six to nine members.
På topmødet i Paris i december 1974 gav stats- og regeringscheferne udtryk for, at man for at forbedre Rådets funktioner måtte »afskaffe den praksis, som består i, at der skal være enstemmighed blandt samtlige medlemsstater ved afgørelsen af ethvert spørgsmål«.
At the Paris Summit in December 1974, the Heads of Government stated that, in order to improve the functioning of the Council, they considered it necessary to renounce the practice which consists of making agreement on all questions conditional on the unanimous consent of the Member States.
Herpå fulgte en opmuntrende udvikling, og i et vist antal sager er der sket afgørelse ved stemmeflerhed. Vejen for en tilbagevenden til ånden i traktaterne er dog endnu lang.
Since then, there have been encouraging develop ments and some decisions have been taken by a majority vote, but there is still a long way to go before the spirit of the Treaties is fully observed once again.
En »pakkeløsning« var også ved denne lejlighed uomgængelig for at nå til enighed.
On 30 May 1980, three apparently insoluble matters were settled simultaneously, the financial measures in favour of the United Kingdom in respect of 1980 and 1981. agricultural prices for the new farm year and the common organization of the market in sheepmeat. demonstrating, incidentally, that the 'package deal' technique was an indispensable tool for achieving consensus.
Europa-Parlamentet har for sit vedkommende gradvis fået stor autoritet.
The European Parliament has gradually acquired considerable authority.
Dets besluttende beføjelser på budgetområdet er blevet udøvet i fuldt omfang (ikke uden konflikt) og har givet Parlamentet betydelig magt i forhold til de øvrige institutioner.
Through the full use it has made of its budgetary powers (not without provoking conflict) it is now a force to be reckoned with by the other institutions.
Parlamentet har yderligere opnået en ordning, hvorefter Rådet i vigtigere spørgsmål, der får finansielle følger (og altså indflydelse på de fremtidige budgetter), ikke blot begrænser sig til at indhente en udtalelse fra det, men går ind i en »samrådsprocedure« — hvori tillige Kommissionen deltager— med henblik på at nå frem til en forståelse med det.
Parliament has also succeeded in ensuring that, in connection with important decisions with financial implications (which will therefore affect future budgets), the Council does not merely consult it but engages in a 'conciliation procedure' aimed at seeing agreement between the two institutions. The Commission, too, is involved in this procedure.
De almindelige direkte valg var en begivenhed, der gav genlyd.
The impact of direct elections was widespread.
De blev afviklet samtidigt i alle medlemsstaterne fra den 7. til 10. juni 1979 og bevirkede, at bænkene i salen i Strasbourg for de tre fjerdedeles vedkommende blev besat med nye, yngre og mere motiverede medlemmer.
They took place simultaneously in all the Member States from 7 to 10 June 1979 and filled three-quarters of Parliament's seats with new faces, younger and more motivated people.
Forløbet af de første år af det valgte Parlaments valgperiode gør det endnu ikke muligt at drage nogen konklusion.
After the elected Parliament's first year it is still too early to attempt a final conclusion; as an institution it is still evolving.
Det har fortsat sin kamp for at få øget indflydelse på vedtagelsen af budgettet og er endda — for første gang — gået så vidt som til at foretage en samlet forkastelse af det af Rådet udarbejdede budgetforslag, nemlig forslaget for 1980.
It has continued its struggle to consolidate its hold over the establishment of the budget to the point of rejecting outright the 1980 draft budget established by the Council —its first use of this power.
Ved denne voldsomme gestus har Parlamentet opkastet et brændende spørgsmål, som må løses snarest, nemlig ligevægten mellem de udgifter, som er nødvendige for en samlet forbedring af de økonomiske strukturer inden for rammerne af et budget, hvis indtægtsside i øjeblikket er begrænset (idet det loft over Fællesskabets egne indtægter på 1% af merværdiagiften, som blev fastsat ved beslutningen af 1970, nu næsten er nået).
By doing so, Parliament placed on the agenda a burning question which was in urgent need of resolution—how to balance the items of expenditure necess ary for the improvement of economic structures taken as a whole within a budget whose resources are at present confined within the 1 % VAT rate fixed by the 1970 own resources decision, when that rate has almost been reached.
Derimod synes Parlamentets indflydelse på lovgivningsproceduren i Fællesskabet ikke at være større end den, det tidligere Parlament havde tilkæmpet sig i årenes løb.
On the other hand, the impact of the elected Parliament on the Community legislative process seems no greater than that which its predecessor had succeeded in acquiring over the years.
Parlamentets hovedinteresse er koncentreret om øjeblikkets store politiske problemer, og navnlig om udenrigspolitikken.
Most of its attention has been focused on the great problems of the day. and especially on foreign policy.
Der er tale om en dynamisk, agressiv og sympatisk forsamling, over for hvilken medierne er meget lydhøre, idet de heri finder udtryk for en autentisk europæisk røst.
It is a dynamic, aggressive and attractive assembly to which the media, finding there an authentically European voice, pay a great deal of attention. tion.
Kommissionen kritiseres ofte, fordi den ikke havde nogen »profetisk« ånd fra starten.
The Commission is often criticized for failing to display the leadership and flair of its early days, for having become staid, and for exercising its right of initiative with excessive caution.
Man siger, at den blot satte sig ned og udøvede sine beføjelser til at tage initiativer med for stor forsigtighed.
It is true that it acts with circumspection and also that, before launch ing an important initiative, it takes care to ensure that it has a chance of success, whether
Sandt nok er den forsigtig i sin handlemåde, og den søger, inden den tager større initiativer, på forhånd at sikre sig, at den har mulighed for at gennemføre disse, enten ved at sende følere ud til regeringerne og Parlamentet eller ved at udsende et memorandum med anmodning om drøftelse, førend den forelægger sine egentlige forslag.
through prior consultations with governments and Parliament or by publishing a discus­sion paper in advance of its formal proposals.
Men vi er ikke længere i en pionertid, hvor man måtte kæmpe sig frem og erobre den jord, som var tildelt Fællesskabet ved traktaterne.
But the pioneering days, when what was required was a bold advance to occupy the land set aside for the Community by the Treaties, are now behind us.
Forvaltningen af en række meget komplicerede aktiviteter, for hvilke Fællesskabet har overtaget ansvaret, skal i dag sikres.
What is involved today is the management of a whole series of highly complex activities for which the Community has assumed responsibility.
Der skal kun erobres nyt land, hvor det samtidig er muligt og nødvendigt.
New ground need only be occupied when this is both possible and necessary.
Kommissionens realitetssans har i øvrigt ikke hindret den i at fremsætte forslag, hvori den markerede sin profil (f.eks. vedrørende den sidste konvention med landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet og vedrørende Tokyo-runden) eller dristige forslag, som f.eks. vedrørende afviklingen af overskudslagrene af mejeriprodukter, der, selv om de stødte på stor modstand, dog i det mindste gav stof til eftertanke i ansvarlige kredse.
Moreover, the Commission's realism has not prevented it from making imaginative proposals (the latest Convention with the African, Caribbean and Pacific States, for example, and those con­cerning the Tokyo Round) and bold proposals (such as those for dealing with milk surpluses) which, even if they meet with opposition, at least succeed in focusing the attention of those responsible on the matters at issue.
Kommissionen manifesterer desuden sin vitalitet ved magtfuld brug af sine egne beføjelser, f.eks. ved at løse de mange problemer vedrørende markederne for landbrugs varer eller iværksætte planen til bekæmpelse af stålkrisen.
The Commission also shows its vitality by using its own powers vigorously, for instance in solving the many problems of the agricultural markets or in implementing the steel industry crisis plan.
Endelig styrker Domstolen sammenhængen i Fællesskabet ved en formålsbestemt fortolkning af traktaten, der navnlig gør det muligt for den at råde bod på forsømmelser fra lovgivningsmagtens side i Fællesskabet.
The Court of Justice, finally, has bolstered the fabric of the Community by its teleo­logicai interpretation of the Treaty—an interpretation which has enabled it to fill in the gaps left by the Community legislature.
Dommen i Van Gend en Loos fra 1962 blev den første i en række afgørelser, hvorved et stort antal regler i traktaten blev erklæret »umiddelbart anvendelige«, hvilket gør det muligt for borgerne at kræve reglerne bragt i anvendelse ved de nationale domstole og få dem gennemført til trods for modstand fra de administrative myndigheders side, se f.eks. dommene i Reyners-, van Binsbergen-, Defrenne- og Dona-sagerne m.fl.
The van G end en Loos judgment in 1963 was the first in a series which declared a large part of the Treaty rules to be 'directly applicable', so that individuals could secure their application by the national courts despite opposition from national administrations: see the judgments in the Reyners, Van Binsbergen, Defrenne, Dona and other cases.
Ved dommen i Costa/Enel sagen fra 1964 knæsattes grundsætningen om fælleskabsrettens forrang, dvs. at den ikke kan røres af modstående nationale lovbestemmelser.
In 1964 the judgment in Costa ν ENEL asserted the primacy of Community law and the principle that it could not be affected by opposing national provisions.
Ved dommene i AETR-sagen i 1971 og Kramer-sagen i 1975 samt udtalelse 1/76 blev det fastslået, at Fællesskabets beføjelser udadtil ikke blot består i dem, der udtrykkeligt er angivet som sådanne i EØF-traktaten (se artikel 113 om handelspolitikken og artikel 238 om associeringsaftaler), men at de strækker sig over hele traktatens område som en naturlig forlængelse af Fællesskabets beføjelser indadtil.
The AETR judgment in 1971 and the Kramer judgment in 1975 followed by Opinion No 1/76 found that the Community's external competence included not only what was laid down in the EEC Treaty (Article 113 on commercial policy and Article 238 on associa­tion) but also whatever naturally followed under the Treaty from an extension of internal competence.
Endelig erklæres det i en række afgørelser — der begynder med dommen i Staudersagen af 1969 — at de grundlæggende menneskerettigheder, selv om de ikke udtrykkeligt er nævnt i traktaterne, skal anses som en bestanddel af fællesskabsretten, da der er tale om en juridisk arv, der er fælles for medlemsstaterne, og man kan således gøre disse rettigheder gældende ved domstolene, hvis institutionerne ikke har respekteret dem i deres retsakter.
Finally, a series of decisions, starting with the Stauder judgment in 1969, found that fundamental human rights, even if not expressly enshrined in the Treaties, must be regarded as part of Community law since they were part of the shared legal traditions of the Member States and may be invoked in the courts if violated by an act of the insti­tutions.
Sammenfattende kan man herefter til trods for visse forsinkelser eller nederlag med hensyn til virkeliggørelsen af visse mål sige, at Fællesskabet fuldt ud har levet op til de ønsker, der blev udtrykt af dets grundlæggere, da de satte sig for at »bevare og styrke freden og friheden og (opfordrede) de øvrige europæiske folk, der deler dette ideal, til at tilslutte sig disse bestræbelser«.
To sum up, although the attainment of certain objectives has met with delays and obstacles, the Community has fully lived up to the wishes expressed by its founders when they declared that they were 'resolved ... to preserve and strengthen peace and liberty, and calling upon the other people of Europe who share their ideal to join in their efforts'.
Det ønske om at tiltræde Fællesskabet, der er udtrykt af Grækenland, derefter af Portugal og endelig af Spanien »er... en troshandling, hvorved de udtrykker tillid til et forenet Europas fremtid og bekræfter, at det ideal, der var grundlaget for Fællesskabets opståen, intet har mistet i styrke og aktualitet«. ),
The desire to join the Community expressed first by Greece, then by Portugal and finally by Spain constitutes 'an act of faith in a united Europe, which demonstrates that the ideas inspiring the creation of the Community have lost none of their vigour or rel­evance'. 3
Dokumenterne vedrørende Grækenlands tiltrædelse af Fællesskabet blev undertegnet den 28. maj 1979.
Enlargement of the Community—General considerations.
Den nye udvidelsesprocedure er allerede i gang. »Den udfordring, som den rummer allerede på nuværende tidspunkt, kan og bør blive udgangspunkt for et nyt fremstød i retning af de mål, der blev sat for Fællesskabet i traktaterne...« 4).
The instruments of the accession of Greece to the Community were signed in Athens on 28 May 1979 and ratified by the Greek Parliament on 28 June by a majority of more than the 60 % of votes required to authorize the transfer of powers to an international organ ization.
Fællesskabets struktur
The structure of the Community
Kapitel I — Fællesskabet og dets institutioner af Guy Schrans
Chapter I — The Community and its institutions by Guy Schrans
Afsnit I — Indledning
Section I — General considerations
Ved traktaten af 18. april 1951 om oprettelse af Det europæiske Kul- og Stålfællesskab (EKSF) samt traktaterne af 25. marts 1957 om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab (EØF) og om oprettelse af Det europæiske Atomenergifællesskab (Euratom) eller i medfør af bestemmelserne i disse traktater er der oprettet en række institutioner og organer.
A number of institutions and organs were set up by or under the Treaty of 18 April 1951 establishing the European Coal and Steel Community (ECSC) and the Treaties of 25 March 1957 establishing the European Economic Community (EEC) and the European Atomic Energy Community (EAEC).
Man antager almindeligvis, at man som institutioner inden for Fællesskaberne kun kan betragte dem, som udtrykkeligt kaldes sådan i de pågældende traktater.
It is generally acknowledged that only the institutions so named in these Treaties can be considered as Community institutions.
EØF- og Euratom-traktaten siger klart, at enhver af institutionerne har de beføjelser, som er tillagt den (»hver institution handler inden for rammerne af de beføjelser, som er tillagt den ved denne Traktat«).
The EEC and EAEC Treaties clearly provide that each institution is to exercise the powers that arc specifically assigned to it ('Each institution shall act within the limits of the powers conferred upon it by this Treaty').
Selv om EKSF- traktaten ikke indeholder en lignende bestemmelse, antager man, at EKSF-institutionerne ligeledes har de beføjelser, som er tillagt dem ').
The ECSC Treaty makes no such provision, but the ECSC institutions are likewise generally recognized as enjoying the specific powers assigned to them. '
Efter ikrafttrædelsen af traktaten af 8. april 1965 om oprettelse af et fælles Råd og en fælles Kommission for De europæiske Fællesskaber (som man har kaldt for fusionstraktaten), handler Rådet for De europæiske Fællesskaber i stedet for Det Særlige Ministerråd i EKSF og Rådene for EØF og Euratom. Dette Råd handler inden for rammerne af de beføjelser, som er tillagt disse institutioner i medfør af bestemmelserne i de forskellige traktater.
Since the entry into force of the Treaty of 8 April 1965 establishing a Single Council and a Single Commission of the European Communities (the Merger Treaty), the Council acts in place of the Special Council of Ministers of the ECSC and the Councils of the EEC and EAEC; it exercises the powers conferred on those institutions in accordance with the provisions of the different Treaties.
Lignende regler gælder for Kommissionen for De europæiske Fællesskaber, der træder i stedet for Den Høje Myndighed i EKSF, og for Kommissionerne for EØF og Euratom.
A similar arrangement applies to the Commission of the European Communities, which acts in place of the High Authority of the ECSC and of the Commissions of the EEC and EAEC.
Fællesskaberne har herefter følgende institutioner:
The institutions of the Community are thus:
— Rådet for De europæiske Fællesskaber — Kommissionen for De europæiske Fællesskaber
(i) the Council of the European Communities; (ii) the Commission of the European Communities; (iii) the Assembly (or 'European Parliament'); (iv) the Court of Justice of the European Communities.
Under visse betingelser kan institutionernes beføjelser til at handle udvides, se EKSFT artikel 95.
In certain circumstances the institutions' powers of action may be extended: see Articles 95 ECSC, 235 EEC and 203 ECSC.
EØFT artikel 235 og Euratomt artikel 203.
The Court of Justice is considered in Chapter VII and will therefore be left out of this chapter.
Endelig har »Det europæiske Råd«, der er sammensat af stats- og regeringscheferne i medlemsstaterne og deres udenrigsministre, en særstilling.
Lastly, in a separate category, is the European Council, consisting of the Heads of State or Government of the Member States, supported by their Foreign Ministers.
Allerede fra 1951 har Fællesskabets institutionelle struktur været karakteriseret ved en »firedeling« af institutionerne.
In 1951 the Community's institutional structure was already marked by this quadripartite pattern.
Siden Montesquieu har man inden for en stats styre sondret mellem den lovgivende, den udøvende og den dømmende magt, der udøves af forskellige organer i henhold til forfatningen.
Since the days of Montesquieu, governments have been analysed in terms of the legislative power, the executive power and the judicial power, which are wielded by constitutionally separate bodies.
Mellem den variant, der lægger hovedvægten på parlamentet (og i helt ekstreme tilfælde på »forsamlingsstyret«), og den variant, der placerer den største magt hos præsidenten, findes der andre institutionelle forhold.
In practice, this tripartite institutional structure can take several forms: between the extreme parliamentary system and the extreme presidential system there are other institutional relationships.
Ophavsmændene til EKSF-trataten brød med dette traditionelle mønster for at indstifte en institutionel struktur, der imødekommer det særlige krav. som stilles af et Fællesskab, der er karakteriseret ved en delvis og stadig videregående overdragelse af beføjelser ), I denne »firedeling« inden for Fællesskaberne findes tre institutioner, som er lånt fra systemet med »tredeling«: Forsamlingen eller Parlamentet. Rådet samt Domstolen.
The authors of the ECSC Treaty discarded this traditional model with the aim of creating an institutional structure which would meet the special requirements of a Community hallmarked by the partial and gradual transfer of powers.3The quadripartite structure of the Community takes three of its institutions from the tripartite system : the Assembly or Parliament, the Council and the Court of Justice.