natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Men samtidig opstår der betydelige politiske og juridiske problemer. Hvorledes skal der træffes beslutninger?
But at the same time, this idea raises serious political and legal questions, such as: How will any decisions be taken?
Hvorledes skal institutionerne, der er beregnet på 15 medlemsstater, fungere, hvis der er tale om initiativer, der kun implicerer nogle få medlemsstater, osv. ?
How will institutions designed for 15 members function when it comes to initiatives which only involve some of the Member States?
Traktaten giver svar herpå, idet den åbner mulighed for, at nogle medlemsstater udvider samar­bejdet inden for EU's tre »søjler« (se spørgsmål nr. 22), men fastsætter nogle ret strenge betin­gelser, hvis denne mulighed benyttes (samarbejdet skal fremme EU's mål; traktaternes principper og EU's fælles institutionelle ramme skal respekteres; muligheden må kun anvendes som sidste udvej, der skal omfatte mindst flertallet af medlemsstaterne; samarbejdet må ikke begrænse gældende fællesskabsret og skal stå åbent for alle øvrige medlemsstater, osv.).
The Treaty provides a response by allowing closer cooperation in the three pillars of the Union (see question 22) but on fairly strict conditions (such as furthering the objectives of the Union, respecting the principles set out in the Treaties and the single institutional framework, only using this option as a last resort, with at least a majority of the Member States involved, not encroaching on the acquis communautaire, and being open to the other Member States).
S ρ ιrg s m à I og svar om A m s t erd a m -1ra k t a t e π side
Queslions and answers to lhe Treaty it
Og hvad vil der nu ske i EU-politikken ?
What are the next political moves in Europe going to be now?
Amsterdam­traktaten blev underskrevet den 2. oktober 1997 og skal derefter ratificeres, dvs. endelig godkendes af medlemsstaterne.
The Amsterdam Treaty has been signed (on 2 October 1997) and must now be ratified, i.e. given final approval by all the Member States.
Først når de 15 medlemsstater har afsluttet ratifice­ringerne — og først da — kan traktaten træde i kraft.
When the 15 ratifications are completed — and only then — it can enter into force.
Europa­Parlamentet skal også udtale sin mening.
The European Parliament will also have expressed its opinion by voting before the end of the year.
Får traktaten ikke flertallet af stemmerne i Europa­Parlamentet, kan det få indflydelse på nogle landes holdning, f. eks har det italienske parlament tilkendegivet, at det vil afvise traktaten, hvis Europa­Parlamentet stemmer imod.
If the Treaty does not secure a majority in the European Parliament, this may affect the attitude of one or other national parliament: Italy, for example, has made it clear that it will reject the Treaty if the European Parliament does so.
Medlemsstaternes ratifikation kan foregå på to måder :
Ratification in the Member States can be done in two ways:
> enten spørges borgerne ved en folkeafstemning > eller de nationale parlamenter stemmer derom: De folkevalgte afgør sagen på Deres vegne. I begge tilfælde har borgerne eller deres valgte repræsentanter det sidste ord.
> either the people are consulted by referendum; or > the national parliament votes on it: the men and women that you have elected decide on your behalf. In both cases, the people or their representatives have the last word.
Det er reglen i et demokrati, som alle medlemsstaterne bekender sig til.
This is how a democracy works, and all the Member States are democracies.
Et af formålene med denne traktat er at åbne mulighed for at indlede forhandlingerne om EU's udvidelse med en række lande (se spørgsmål nr. 19).
This Treaty paves the way for the opening of negotiations for the enlargement of the Union to other countries (see question 19).
Mindst et år før EU tæller over 20 medlemsstater, skal der indkaldes til en ny regeringskonference, der skal undersøge det institutionelle spørgsmål (institutionernes sammensætning og den måde, hvorpå de fungerer).
At least one year before the Union has more than 20 Member States, a new Intergovernmental Conference must be convened to review the problem of the institutions (their composition and functioning).
S ρ Ir g s m a I og svar om
Questions and answers to the Treaty ol Amsterdam
Tilrettelæggelse og kort: BAM's Studio, Bruxelles
Layout and maps: BAM's Studio, Brussels
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Generaldirektoratet for Information, Kommunikation og Kultur Manuskript afsluttet december 1987
Manuscript completed in December 1987
Luxembourg: Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer, 1989 ISBN 92-825-8429-1
ISBN 92-825-8436-4 Catalogue number: CC-47-86-882-EN-C
Indhold side 5
Contents
Indledning Kapitel I: Udvikling af landdistrikterne
Introduction Chapter I: Rural development
Te - endnu en salgsafgrøde Palmeolie - palmeplanerne Bananer - moko-sygdommen
Tea - a second cash crop Palm oil - the Palm Plans Bananas - Moko disease
Operation cowpea Lån til mindre landmænd Anvendelse af dyr som trækkraft
Loans for small farmers Animal traction
Fra sektorbestemt bistand til overordnet strategi Bolivia: Udvikling af landdistrikterne på Altiplano-høj sletten Mali: Fødevarestrategi Indien: Operation Flood
From sectoral aid to overall strategy Bolivia: Rural development in the Altiplano Mali: Food strategy India: Operation Flood
Vandforsyning i landdistrikterne Burkina Faso: Vandkomitéer Tuvalu: Drikkevand til øboere i Stillehavet Madagaskar: Kunstvandingsmikroproj ekter
Rural water supply Burkina Faso: Tuvalu: Madagascar:
Halm anvendt som foder Husdyrudvikling (okser og køer) Husdyrudvikling (får og geder)
Straw as fodder Livestock development (oxen and cows) Livestock development (sheep and goats)
Ferskvandsfiskeri Kystfiskeri Fiskeopdræt
Lake fishing Off-shore fishing Fish farming
Kapitel II: Industri og Handel
Chapter II: Industry and trade
SEDOM - en kreditlinje En livreddende kreditlinje til mindre virksomheder Parfumer og kosmetik
Sedom - credit line (Life)line of credit for the smaller firm Perfumes and cosmetics
Forbedrede komfurer
Hydroelectricity Solar pumps Improved cooking stoves
Sysmin-lån til kobberudvinding
Copper - Sysmin loans
Kapitel III: Undervisning, uddannelse og sundhed Undervisning og uddannelse i udviklingslandene
Chapter ΙΠ: Education, training and health Education and training in developing countries
Skole for unge landmænd Uddannelse af agronomer og landsbrugsteknikere
School for young farmers Training agronomists and technicians
Sundhed i Den Tredje Verden
Health in the Third World
Retablering af sundhedsnettet Kaédi-hospitalet Vandforsyningen i Kinshasa Forskning vedrørende fejl- og underernæring Traditionel og moderne sygdomsbehandling
Restoring the health network Kaédi hospital Kinshasa water supply Research on malnutrition Traditional and modern medicine
Kapitel IV: Regionalt samarbejde Latinamerika: Andin-Pagten
Latin America: East Africa: West Africa: Central Africa: Southern Africa: Caribbean: Pacific:
Nord- og Centralkorridorerne Åbningen af Sahel-regionen Jernbane- og skibsforbindelser Bekæmpelse af tsetse-fluen University of the West Indies Telekommunikation
Andean Pact Northern and Central Corridors Opening up the Sahel Rail and sea links Tsetse fly control University of the West Indies Telecommunications
11984 offentliggjorde Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber et dossier med titlen »Europas Dialog med Ulandene«, der indeholdt en beskrivelse af Fællesskabets udviklingspolitiks historie, dens mål og de instrumenter, den anvender. Denne publikation blev ajourført i 1985 og 1988.
In 1984 the Commission of the European Communities published a dossier entitled The Europe-South dialogue which described the history, aims and instruments of the Community's development policy.
De præsenteres i dette andet bind.
These are presented in this second volume.
Fællesskabet har til stadighed støttet de fattigste landes økonomiske og sociale udvikling.
The Community has consistently supported the economic and social development of the poorer countries.
11958 oprettede det den første Europæiske Udviklingsfond for ca. 20 »oversøiske lande og territorier«, hvoraf de fleste lå i Afrika og havde en kolonimæssig tilknytning til nogle af landene i Fællesskabet.
In 1958 it set up the first European Development Fund for some 20 Overseas countries and territories' situated for the most part in Africa and linked by colonial ties with some of the countries of the Community.
Som følge af den første udvidelse af Fællesskabet blev dette samarbejde gradvis udvidet til hele Afrika, Vestindien, Stillehavet, det sydlige og østlige Middelhav, Asien og Latinamerika.
With the first enlargement this cooperation was gradually extended to the whole of Africa, the Caribbean, the Pacific, the southern and eastern Mediterranean, Asia and Latin America.
Ved udgangen af 1986 havde Fællesskabet indgået forpligtelser til et samlet beløb afea. 12 500 mio ecu vedrørende udviklingsprojekter (fraregnet fødevarehjælp og nødhjælp), idet det har brugt knap 10 mia ecu siden 1958.
By the end of 1986, the Community had committed some twelve and a half thousand million ECU for development projects (not counting food aid and emergency aid) and spent nearly ten thousand million since 1958.
Hovedparten af de valgte eksempler er hentet fra Afrika, hvor Fællesskabet har været involveret i udviklingsprojekter siden slutningen af 1950'erne, men eksemplerne er hentet fra alle lande inden for alle seks geografiske områder og omfatter alle sektorer, der har afgørende betydning for disse landes økonomiske udvikling.
While Africa, where the Community has been involved since the end of the 1950s, provides a majority of the examples selected, these are drawn from countries in all six geographical areas and cover all sectors which are essential to their economic development.
Fire sektorer tegner sig for næsten ni tiendedele af de samlede forpligtelser, som Fællesskabet hidtil har indgået: udvikling af landdistrikterne, herunder vandforsyningsanlæg i landsbyer, husdyrbrug og fískeri; industri, tillige med energi, minedrift, turisme og samhandel; den »sociale« sektor -undervisning, uddannelse og sundhed samt transport og kommunikation.
Four sectors account for almost nine tenths of total Community commitments to date: rural development, including village water supplies, animal husbandry and físheríes; industry, together with energy, mining, tourism and trade; the 'social' sector - education, training and health; and transport and communications.
Eksempler fra denne sidstnævnte sektor er medtaget i kapitlet om regionalt samarbejde.
Examples from this last sector have been included in the chapter on regional cooperation.
I forbindelse med fremlæggelsen af dem er der gjort forsøg på at gøre rede for baggrunden for dem, de trufne foranstaltninger og de opnåede resultater.
In presenting them an attempt has been made to explain their background, the measures taken and the results achieved.
Al udvikling tager tid, og der er derfor medtaget ti aktioner, som blev påbegyndt i 1960'erne eller begyndelsen af 1970'erne; de viser, at det betaler sig at være udholdende.
Development takes time, and 10 operations begun in the 1960s or early 1970s have been included; they show that persistence pays dividends.
De fleste af dem blev dog iværksat i slutningen af 1970'erne og begyndelsen af 1980'erne, medens nogle få ikke har været i gang længe nok til at kunne udvise andet end rent foreløbige resultater.
The majority, however, were launched in the late 1970s and early 1980s, while a few are too recent to show more than partial results.
En række af disse aktioner har ud over støtte fra Fællesskabet modtaget støtte fra andre organisationer: Verdensbanken, FAO, WHO, ikke-statslige organisationer (NGO) samt institutter for tropemedicin og landbrug. Deres medvirken ved bestemte projekter er nævnt, men ikke nærmere beskrevet i denne brochure, der naturligt nok koncentrerer sig om Fællesskabets bidrag.
A number of these operations have been supported by other organizations as well as the Community: the World Bank, FAO, WHO, non-governmental organizations (NGOs), institutes of tropical medicine and agriculture.
Dette bidrag består ikke blot af økonomiske bevillinger.
This is not limited to the provision of funds.
Selv om samarbejdslandene er ansvarlige for den sektorbestemte fordeling af de ressourcer, som stilles til deres rådighed, og det altid er meget vigtigt at inddrage lokalsamfundene i arbejdet, har de eksperter, som rekrutteres af Fællesskabet, og dets eget kvalificerede personale i ikke ringe grad bidraget til tilrettelæggelsen og den vellykkede gennemførelse af mange projekter.
While the partner countries are responsible for the sectoral allocation of the resources placed at their disposal, and the involvement of local communities is always essential, the experts recruited by the Community and its own qualified staff have contributed in no small measure to the design and successful execution of many projects.
Den faglige bistand, de yder, indgår i lige så høj grad som et led i Fællesskabets bidrag som dets finansielle støtte.
The technical assistance they provide is as much a part of the Community's contribution as its financial support.
Udvikling af landdistrikterne i videre forstand har fået tildelt en større andel af Fællesskabets midler end nogen anden sektor: 31 % afalle forpligtelsesbeløb indtil udgangen af 1986, idet der heri ikke er medregnet counterpartmidlerne fra fødevarehjælpen, som også anvendes til aktioner på dette område.
Rural development in the broad sense has received a larger share of Community funds than any other sector: 31 % of all commitments up to the end of 1986, not counting food aid counterpart funds which are also used for operations in this area.
Dette skyldes et bevidst valg.
This is the result of a deliberate choice.
Den tredje Lomé-konvention, hvis mål er at tilskynde til øget selvhjælp (»self-reliance«) i udviklingslandene, lægger særlig vægt på udvikling af landbruget og landdistrikterne; på grundlag af de programmer, som er blevet forhandlet med AVS-landene, skulle gennemsnitligt 80 % af projektbevillingerne under Lomé III gå til denne sektor.
The third Lomé Convention, which aims to encourage greater self-reliance in the developing countries, places special emphasis on agricultural and rural develop ment; on the basis of the programmes negotiated with the ACP countries, this sector should attract on average 80 % of Lomé III project funds.
I Asien og Latinamerika reguleres Fællesskabets udviklingsbistand ikke af en konvention.
In Asia and Latin America Community development aid is not governed by a convention.
Den er baseret på en unilateral beslutning, som er truffet af De Tolv, og reguleres af en forordning, der begrænser dens anvendelsesområde til udvikling af landdistrikterne og regionalt samarbejde.
It is based on a unilateral decision of the Twelve and governed by a regulation which confines its scope to rural development and regional cooperation.
Fællesskabets bistand til Maghreb- og Machrak-landene er af mere forskelligartet karakter, fordi dets samarbejdsaftaler med dem ikke kræver, at den skal koncentreres om et bestemt område.
Community aid to the Maghreb and Mashreq countries is more diversified because its cooperation agreements with them do not provide for concentration on one particular area.
I praksis har dog nogle af landene som f.eks. Marokko og Tunesien afsat en væsentlig del af fællesskabsmidlerne til landbrug og fødevareproduktion. duktion.
In practice, however, some of them, like Morocco and Tunisia, have devoted a substantial share of Community funds to agriculture and food pro duction.
Alt i alt er omtrent to tredjedele af midlerne blevet afsat til land brugsproduktion.
Overall, roughly two thirds of resources have been devoted to agricultural production.
Indtil 1975 ydede Fællesskabet en næsten ligeligt fordelt støtte til salgsafgrøder og fødevareafgrøder - 1,9 mio hektar salgsafgrøder og 1,8 mio hektar fødevareafgrøder blev finansieret over de tre første Europæiske Udviklingsfonde (EUF).
Up to 1975 the Community supported cash crops and food crops in almost equal proportions - 1.9 million hectares of cash crops and 1.8 million hectares of food crops were financed from the first three European Development Funds (EDF).
I den senere tid er der lagt større vægt på fødevareafgrøder, men ikke desto mindre har Fællesskabet i løbet af de sidste 10 år finansieret tilplantning eller forbedring af arealer på en halv mio hektar, der producerer kaffe, kakao, te og palmeolie.
More recently greater emphasis has been placed on food crops, but none the less the Community has financed the plantation or improvement of over half a million hectares of coffee, cocoa, tea and palm oil over the last 10 years.
Af de øvrige delsektorer har integrerede projekter og husdyrbrug hver tegnet sig for ca. 10% af de samlede forpligtelser inden for landdistriktsektoren under 4. og 5. EUF (1976-1985), idet fiskeri og vandforsyningsanlæg i landdistrikterne tilsammen udgjorde ca. 10%.
Of the other sub-sectors, integrated projects and animal husbandry each accounted for about 10 % of total commitments in the rural sector from the fourth and fifth EDFs (1976-85), with fisheries and rural water supplies accounting for about 10 % between them.
Medens integrerede projekter først kom frem i midten af
While integrated projects appeared on the scene in the mid-1970s, and fishery and livestock projects achieved prominence with the Lomé Conventions, rural water engineering has been a major area
UDVIKLING AF LANDDISTRIKTERNE halvfjerdserne, og fiskeri- og husdyrprojekter trådte mere i forgrunden i forbindelse med Lomé-konventionerne, har vandbygning i landdistrikterne lige fra begyndelsen været et centralt område for Fællesskabets støtte (over 5 500 drikkevandsanlæg blev finansieret over de tre første EUF alene).
RURAL DEVELOPMENT of Community support from the outset (more than 5500 water points were financed from the first three EDFs alone).
I dette kapitel bringes to eksempler på anvendelse af counterpartmidlerne fra fødevarehjælpen til finansiering af aktioner ved rørende udvikling af landdistrikterne.
This chapter includes two examples of the use of food aid coun terpart funds to finance rural development operations.
Det er måske værd at erindre sig, at Fællesskabet hvert år siden 1970 har ydet fødevarehjælp til lavindkomstlande med fødevareunderskud, idet det dog for ikke at hæmme landets egen produktion tilstræbes, at det provenu, som fremkommer ved salget af fødevarehjælpen, bruges til at gennem føre udviklingsprojekter (fra 1976 til 1985 androg Fællesskabets udgifter til fødevarehjælp ca. fire mia ecu.)
It is perhaps worth recalling that, since 1970, the Community has been providing food aid on a regular annual basis to low-income food deficit coun tries which, so as not to discourage their own production, endeavour to use food aid sale proceeds to carry out development projects (from 1976 to 1985 Community expenditure on food aid amounted to some four thousand million ECU).
SALGSAFGRØDER
CASH CROPS
Salgsafgrøder
Cash crops
Da europæerne opdagede troperne, stødte de på en række produkter af kommerciel værdi.
When Europeans discovered the tropics, they came across a number of exotic products of commerciai value.
De planter og træer, der frem bragte dem, blev senere gjort til genstand for mere systematisk dyrkning og i nogle tilfælde indført i tropiske lande, hvor de ikke tidligere var kendt.
The plants and trees which produced them were cultivated subsequently on a more systematic basis and in some cases introduced to tropical countries where they were previously unknown.
I dag betegnes disse produkter som salgsafgrøder, idet de giver producentlandene en indtægt.
Today these products are referred to as cash crops since they provide an income for the producer countries.
De vigtigste salgsafgrøder er kaffe, te, kakao, bananer, jordnødder, vegetabilske olier, især palme- og kokosolie, sukker, tobak, bomuld, sisal, jute og gummi.
The main cash crops are coffee, tea, cocoa, bananas, groundnuts, vegetable oils, especially palm and coconut oil, sugar, tobacco, cotton, sisal, jute and rubber.
Udviklingslandenes eksport af primærprodukter, hvadenten det drejer sig om ¡andbrugs- eller mineralprodukter, på verdensmarkedet, hvor de er udsat for prissvingningerne og de økonomiske risici på dette marked.
The developing countries' exports of primary products, whether agricultural or mineral, are sold on the world market with its attendant price fluctuations and economic risks.
Et fald i produktionen af eller efterspørgslen efter deres råvarer udgør en alvorlig trussel mod disse landes økonomier.
A drop in output or in demand for their commodities is a serious threat to these countries' economies.
Som et middel til at overvinde denne vanskelighed og sikre producentlandene en mere stabil indkomst har Fællesskabet i samråd med dem oprettet en ordning for stabilisering af eksportindtægerne fra landbrugsråvarer, som er bedre kendt under navnet Stabex.
As a way of over coming this problem and ensuring a steadier income for the producer countries, the Community set up, in consultation with them, a system for the stabilization of export earnings from agricultural commodities, better known as Stabex.
Stabex-ordningen, som blev indført i 1975, har til formål at sikre AVS-landene stabile indtægter fra deres eksport til (fortrinsvis) Fælleskabet af 49 landbrugsrå varer, som deres økonomier er afhængige af, og som er udsat for svingninger med hensyn til pris (faldende efterspørgsel) eller kvantitet (tørke, plantesygdom osv.) eueren kombination af begge disse faktorer, som producentlandet ikke er herre over.
Introduced in 1975, Stabex aims to guarantee stable earnings from exports by ACT States to (as a general rule) the Community of 49 agricultural commodities on which their economies depend and which are subject to üuctuations in price (drop in demand) or in quantity (drought, disease, etc.) or a combination of these two factors which are beyond the producer country's control.
For at en ansøgning om en Stabex-overførsel skal kunne imødekommes, må den vedrøre en af disse 49 råvarer, og det pågældende produkt må ha ve tegnet sig for mindst 6 % af producentlandets samlede eksport i det foregående år (1,5% for de mindst udviklede lande).
To be eligible, a request for a Stabex transfer must relate to one of these 49 commodities, and the product in question must have accounted for at least 6% of the producer country's total exports in the previous year (1.5 % for the least-developed countries).
Faldet i indtægter skal udgøre mindst 6% (1,5 % for de mindst udviklede lande) af gennemsnitsindtægterne fra eksport til Fællesskabet i de fire forudgående år.
The drop in earnings must be at least 6 % (1.5 % for least-developed countries) of average earnings from exports to the Community during the previous four years.
Overførslerne sker i form af gavebistand til de mindst udviklede AVS-lande samt rentefri lån, som under visse omstændigheder skal tilbagebetales, til de øvrige AVS-stater.
Transfers take the form of grants for least-developed ACT countries and interest-free loans, repayable in certain circumstances, for the other ACT States.
I perioden 19 75-85 overførte Fællesskabet i alt 1200 mio ecu via Stabex-midleme til 49 A VS-lande til dækning af tab på ca. 30 forskellige landbrugsrå varer og jernmalm (oprindeligt dækket af Stabex og senere lagt ind under Sysmin).
For the period 1975-85 the Community transferred from Stabex funds a total oil 200 million ECU to 49 ACT countries to cover losses on some 30 different agricultural commodities and iron ore (originally covered by Stabex, and subsequently put under Sysmin).
Jordnødder, kakao og kaffe tegnede sig for 64 % af det samlede overførte beløb.
Groundnuts, cocoa and coffee accounted for 64% of the total amount transferred.
Akajounødder Ubehandlede huder og skind
Cashew nuts Raw hides and skins Vanilla Sesame seeds Cloves Karite nuts Essential oils