natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Andelen af personer, der er beskæftiget i landbrugssektoren, er blevet anvendt som kriterium for, hvilke regioner der kan betragtes som landbrugsregioner.
The proportion of persons employed in agriculture was used as a criterion for determining which regions may be deemed agricultural regions.
Denne indikator er blevet foretrukket frem for den andel, som landbrugets bruttoværditilvækst udger af regionens samlede bruttonationalprodukt (BNP), fordi sidstnævnte forhold implicit tager hejde for landbrugets produktivitet, der varierer overordentlig stærkt fra region til region.
That indicator was preferred to the gross value added in agriculture as a percentage of the regional gross domestic product (6VA/GDP) as the latter ratio takes account implicitly of agricultural productivity, which varies significantly from one region to another.
Brugen af dette kriterium som middel til at udskille de regioner, der er stærkt afhængige af landbruget, er så meget mere velbegrundet, som den igangværende reform af den falles landbrugspolitik meget vel kan tænkes at få stor betydning for den nedvendige jobskabelse i de evrige sektorer i landbrugsregionerne.
The use of the employment criterion to determine which regions are heavily dependent on agriculture is all the more justified in view of the potential impact which the current reform of the common agricultural policy may have on job requirements in other sectors in such regions.
I 27 regioner ligger andelen af personer, der er beskæftiget i landbrugs sektoren (1), på mere end det dobbelte af EF-gennemsnittet, dvs. pâ over 18%.
In twenty-seven regions the percentage of persons employed in agriculture is more than double the Community average, i.e. more tnan 18%.
Desuden er der et skarpt skel mellem denne gruppe og de evrige regioner.
In addition, a significant interval divides that group from the other regions.
De 27 ferstnævnte regioner kan derfor betragtes som en tydeligt udskilt gruppe, der er stærkt afhængig af landbruget.
The first twenty-seven regions may consequently be considered as a clearly distinct group heavily dependent on agriculture.
Gruppen omfatter a græske regioner ud af 9, 9 spanske regioner ud af 17, 6 italienske regioner, 3 franske regioner og hele Portugal.
Eight regions out of nine in Greece, nine regions out of seventeen in Spain, six Italian regions, three French regions and Portugal make up the group.
I kort 2.2.3-C.1 vises den sydlige orientering (undtagen Basse-Normandie og Auvergne) og koncentrationen på 5 medlemsstater for denne zone, der tegner sig for næsten 42* af Fællesskabets samlede beskæftigelse i landbruget, men kun 14% af den samlede beskæftigelse i alle erhverv under ét.
Map 2.2.3-C.1 shows that the regions concerned, which account for 42% of total agricultural employment but only 14% of total employment, are located in the south of the Community (with the exception of Lower Normandy and Auvergne) and are concentrated in five Member States.
En anden gruppe omfatter de regioner, i hvilke landbrugets beskæftigelse ligger mellem 50% og 10ø% over EF-gennemsnittet (klasse 4 på kort 2.2.3-C.1).
A second group comprises regions where the percentage of persons employed in agriculture lies between 50% and 100% above the Community average (class 4 on Map 2.2.3-C.1).
Den består af 16 regioner, der alle, på nær Irland og den tyske region Niederbayern, er beliggende i de allerede nævnte 5 medlemsstater.
It comprises 16 regions, all located in the five Member States mentioned above, with the exception of Ireland and Niederbayern (6ermany).
(1) Landbrugssektoren omfatter beskæftigelsen inden for landbrug, skovbrug, jagt og fiskeri.
Agriculture covers employment in farming, forestry, hunting ar\d fishing.
De regioner, hvor beskæftigelsen er stærkt afhængig af landbruget, er i almindelighed også de regioner, hvor landbrugets bruttoværditilvækst (2) udger en mærkbart sterre procentdel af bruttonationalproduktet end EF-gennemsnittet (kort 2.2.3-C.2).
In most cases, the regions where agriculture is a major source of employment are also those where the gross value added in agriculture as a percentage of gross domestic product (GVA/6DP) is well above the Community average (Map 2.2.3-C.2).
Der er dog også andre regioner, hvor landbrugets bruttotilvækst udger en procentdel af bruttonationalproduktet, der ligger klart over gennemsnittet, men hvor landbrugets arbejdskraft alligevel har samme andel som i Fællesskabet som helhed. Det gælder navnlig Champagne-Ardenne i Frankrig, South East i Det forenede Kongerige og regionerne Zeeland, Friesland og Overijssel i Nederlandene.
Nevertheless, there are also some regions where the agricultural GVA/GDP is clearly above the average but where the proportion of agricultural labour is close to the Community average.
Landbruget i disse områder er karakteriseret af meget hej produktivitet i forhold til EF-landbrugets samlede produktivitet.
In those regions agricultural productivity is very high as compared with that in the Community as a whole.
Landbrugets produktivitet og bedrifternes struktur
AgHcultural productivity and farm structures
Arbejdskraftens produktivitet måles ved bruttoværditilvæksten (udtrykt i ECU i lebende priser og til årets valutakurser) pr. årsarbejdsenhed.
Labour productivity is measured by gross value added (expressed in ECU at current prices and exchange rates) per annual work unit C6VA per AWU).
Det fremgår af kort 2.2.3-C.3, at de regioner, der har den hejeste arbejdskraftproduktivitet i landbruget, fortrinsvis ligger i Fællesskabets nordlige og centrale regioner.
Map 2.2.3-C.3 shows that the regions with high agricultural labour productivity are located mainly in the north and centre of the Community.
Denne zone omfatter samtlige regioner i Nederlandene og Danmark, den nordlige del af Forbundsrepublikken Tyskland, den midterste og sydøstlige del af Det forenede Kongerige samt halvdelen af de franske og de fleste af de belgiske regioner.
They include all regions in the Netherlands and Denmark,. northern Germany, the centre and south-east of the United Kingdom, more than half the regions^ in France and most regions in Belgium.
I den modsatte ende af skalaen er Portugal, de fleste græske regioner, seks spanske regioner og tre italienske regioner kendetegnet af lav produktivitet (mindre end middelværdien minus en halv standardafvigelse), og dette gælder også den belgiske provins Luxembourg og tre tyske regioner.
On the ether hand, Portugal, most regions in Greece, six Spanish regions and three Italian regions have lower productivity (less than the average minus half a standard deviation), as do the Belgian province of Luxembourg and three German regions.
Jordens produktivitet måles ved bruttoværditilvæksten (udtrykt i ECU i lebende priser og til årets valutakurser) pr. ha udnyttet landbrugsareal.
Land productivity is measured in terms of the gross value added (in ECU at current exchange rates and prices) per hectare of utilized agricultural area (6VA/HA).
Det fremgår af kort 2.2.3-C.4, at produktiviteten pr. arealenhed er noget anderledes fordelt end produktiviteten pr. årsarbejdsenhed (kort 2.2.3-C.3).
Map 2.2.3-C.4 shows that the productivity per unit of area has a very different pattern from labour productivity (Map 2.2.3-C.3).
De sterste forskelle optræder i Irland, Nordirland, Skotland og Wales (i Det forenede Kongerige), Auvergne, Limousin, Franche Comté, Alsace og Lorraine (i Frankrig) samt en række spanske regioner og Sardinien (Italien), som alle har meget lav produktivitet pr. hektar.
France), many regions in Spain and Sardinia (in Italy) all have low productivity per hectare.
Derimod ligger produktiviteten pr. hektar væsentlig hejere end EF-gennemsnittet i de fleste italienske regioner samt hele Grækenland.
On the other hand, in most regions in Italy and all of Greece productivity per hectare is significantly higher than the Community average.
Indikatorerne for det udnyttede landbrugsareal skal imidlertid benyttes med betydelig forsigtighed; i visse tilfælde har denne produktionsfaktor mistet enhver betydning (navnlig hvad angår staldopdræt, som især forekommer i visse af Fællesskabets nordlige regioner), og i andre tilfælde giver den store problemer, hvad angår den statistiske definition heraf (3).
Caution should nevertheless be exercised in the use of indicators containing the utilized agricultural area; this production factor has lost all meaning in certain cases (e.g. intensive husbandry units in some northern regions of the Community) or raises major problems of statistical definition.
Desuden ferer visse produktionsgrene (navnlig inden for havebrug) til værdier pr. arealenhed og år, som ligger langt over gennemsnittet.
Furthermore, some types of agricultural production (particularly horticultural production) give a value per unit of area per year which is very much higher than the average.
(3) I Fællesskabets undersegelser vedrerende landbrugsbedrifternes struktur holdes magre græsgange og uudnyttede enge, græsgange og sætere uden for stikproven.
The utilized agricultural area (UAA) per holding has often been used for this purpose but has the various drawbacks described in the previous paragraph.
Disse arealer, som lades helt ude af betrragtning, udger en betydelig del af visse regioners areal. I Grækenland udger disse magre græsgange eksempelvis 5,8 mio ha, dvs. næsten dobbelt så meget som det af EF-undersegelsen omfattede areal på rundt regnet 3,4 mio ha.
Consequently, the average size of agricultural holdings in each region has been assessed using the gross value added per holding (6VA per holding) The GVA per holding is an indicator of the average structure of agricultural holdings in a region.
Jordens produktivitet er mere velegnet til sammenligninger, der kun angår én type landbrugsvare eller én teknisk-ekonomisk bedriftsform.
Mao 2.2.3-C.5 show's that agricultural holdings in northern Europe are generally larger than those in the south. Some exceptions are however worthy of note:
Bedemmelsen af landbrugsbedrifternes sterrelse rejser i almindelighed en række spergsmål om, hvilke kriterier der skal vælges.
"Community surveys on the structure of agricultural holdings exclude rough grazing, non-used pasture and hill or mountain grazing.
Det udnyttede landbrugs areal pr. bedrift er ofte blevet anvendt hertil, men dette kriterium er forbundet med en række ulemper, som allerede blev beskrevet i det foregående afsnit.
Such areas represent an important percentage of certain regions.
Gennemsnitssterrelsen af landbrugsbedrifterne i hver enkelt region er derfor blevet vurderet ved hjælp af bruttoværditilvæksten pr. bedrift (4).
In Greece, for example, rough grazing accounts for 5.8 million hectares or nearly twice the area covered by the Community survey, i.e. approximately 3.4 million
Regionerne er opdelt på kategorier på grundlag af landbrugssektorens relative betydning i den regionale ekonomi målt ved den procentdel, som de i landbruget beskæfti gede udger af den samlede beskæftigelse.
These indicators are based on the relative importance of agriculture in the regional economy as evidenced by the percentage of persons employed in farming.
De fem regionskategorier i tabel 2.2.3-C.3 svarer til kategorierne på kort 2.2.3-C.1.
The five classes of region in Table 2.2.3-C.3 correspond to those in Map 2.2.3-C.1.
Klasse 4 og 5 omfatter de regioner, hvor landbrugets procentdel af den samlede beskæftigelse ligger 58-100% henholdsvis mere end 100% over EF-gennemsnittet.
Classes 4 and 5 comprise the regions where the rate of employment in agriculture is 50-100% and more than 100% respectively above the Community average.
Disse to grupper anses for at udgere de egentlige "landbrugsregioner".
These two groups are deemed to form the "agricultural regions".
Hvert element i kolonne 4-13 i tabel 2.2.3-C.3 viser det vejede aritmetiske gennemsnit for den pågældende gruppe.
Each box in columns 4 to 13 of Table 2.2.3-C.3 gives the weighted arithmetic mean for the group observed.
Dette parameter ger det muligt at sammenligne "landbrugsregionerne" med de evrige regioner samt EF-gennemsnittet og at analysere graden af homogenitet inden for den pågældende regionskategori .
This parameter enables the "agricultural regions" to be compared with the other regions and with the Community average and enables the degree of homogeneity of that group of regions to be analysed.
Sammenligningen af "landbrugsregionernes" og de evrige regioners indikatorer for landbrugssektorens struktur og den generelle socioekonomiske situation udviser i alle tilfælde store forskelle; analysen viser, at den ferstnævnte kategori i almindelighed er den ringest stillede af de to:
A comparison of farm-structure and general socioeconomic indicators between the "agricultural regions" and the other regions shows significant disparities in all cases; analysis reveals that the situation is on average more unfavourable in the former group:
- arbejdskraftens produktivitet i landbrugssektoren (bruttoværditilvækst pr. årsarbejdsenhed), jordens produktivitet (bruttoværditilvækst pr. ha udnyttet landbrugsareal) og bedrifternes gennemsnitlige ekonomiske dimension (bruttoværditilvækst pr. bedrift) ligger klart lavere i "landbrugsregionerne" end i de evrige regioner
- Labour productivity in agriculture (GVA per AWU), soil productivity (GVA per hectare of AWU) and the average size of the holdings in economic terms (6VA per holding) are significantly lower in the "agricultural regions" than in the other regions.
- den gennemsnitlige arbejdsleshedsprocent, såvel den samlede som kvindernes og de under 25-åriges, ligger klart hejere i klasse 4 og 5 end i de evrige 3 klasser.
- The average rate of unemployment, both total and that reccroed for women and young people below 25 years of age, is distinctly higher in classes 4 and 5 than in the three other groups.
Det skal dog fremhæves, at underbeskæftigelsen i landbruget ikke indgår i disse tal
One should note, however, that these figures do not include underemployment in agriculture.
- endelig ligger BNP per capita og BNP pr. beskæftiget på et klart lavere niveau i "landbrugsregionerne" end i de evrige regioner.
Lastly, GDP per inhabitant and GDP per person employed are distinctly lower in the agricultural regions than in the others.
Landbrugets noget lavere produktivitet (særlig i disse regioner) udger en del af forklaringen på den meget lave samlede produktivitet (57% af EF-gennemsnittet for klasse 5).
The lower productivity of agriculture (particularly in these regions) partly explains the very low productivity (572 of the Community average in class 5).
Der er også tale om store forskelle inden for selve kategorien "landbrugsregioner".
The group of "agricultural regions" is also uneven within itself.
Alle 3 indikatorer vedrerende landbrugets struktur udviser i gennemsnit en klart ugunstigere situation i klasse 5 end i klasse 4, navnlig hvad angår arbejdskraftens produktivitet (bruttoværditilvækst pr. årsarbejdsenhed) og bedrifternes ekonomiske dimension (bruttoværditilvækst pr. bedrift).
The three farm-structure indicators show that the average situation is much worse m class 5 than in class 4, particularly as regards labour productivity (GVA per AWU) and the size of holdings in economic terms (GVA per holding or 'economic size').
Med hensyn til den generelle socioekonomiske situation er der for alle tre målte arbejdsleshedsprocenters vedkommende (uden hensyntagen til underbeskæftigelsen i landbruget) kun tale om små forskelle mellem de to klasser "landbrugsregioner", medens BNP per capita og BNP pr. beskæftiget ligger klart lavest i klasse 5.
"Ltural regions", whereas the GOP per inhabitant and the GDP per person employed are significantly lower in class 5.
Den kategori regioner, i hvilken landbrugets beskæftigelsesandel er på mere end det dobbelte af EF-gennemsnittet, er i sig selv temmelig uensartet sammensat, for så vidt angår indikatorerne for produktivitet og landbrugs struktur; -de fleste af de regioner, som indgår i denne klasse, udviser tegn på strukturelle svagheder, men der er dog enkelte, som ligger over EF-gennemsnittet (kort 2.2.3-C.3 og 2.2.3-C.5): - Sicilia, Calabria og Puglia (Italien), hvad angår arbejdskraftens produktivitet i landbrugssektoren - Midi-Pyrénées og Auvergne (Frankrig), hvad angår bedrifternes ekonomiske dimension - Comunidad Valenciana og Murcia (Spanien), hvad angår både arbejdskraftens produktivitet i landbrugssektoren og bedrifternes ekonomiske dimension.
The class of regions where the percentage of employment in agriculture is more than double the Community average is uneven within itself to some extent as regards indicators of productivity and agricultural structure; while most regions which go to make up this class show signs of structural deficiency, some are above the Community average (Maps 2.2.3-C.3 and
Denne relativt store spredning kan snarere tilskrives en række faktorer såsom klimaet, de dominerende produktionsgrene og historiske faktorer end en indvirkning fra regionens generelle ekonomiske vilkår.
This relative dispersion is due not so much to the effect of the general economic conditions in the region as to the influence of factors such as weaker conditions, the main type of farming and historical reasons.
Regioner, der er specialiseret i middelhavsprodukter
Regions specializing in Mediterranean products
De enkelte regioners specialiseringsgrad i udprægede middelhavsprodukter bestemmes ud fra, hvor stor en del af den endelige landbrugsproduktions værdi, der hidrerer fra felgende produktionsgrene: grensager, frugt, tobak, hård hvede, vin, olivenolie, gede- og fåremælk samt fåre- og gedeked.
The degree to which each region specializes in Mediterranean products is expressed by the value of the following products as a percentage of final agricultural output: vegetables, fruit, tobacco, durum wheat, wine, olive oil, goat's and ewe's milk, sheepmeat and goatmeat.
I 1983 tegnede kategorien "middelhavsprodukter" sig for 26% af den endelige landbrugsproduktion.
In 1983 "Mediterranean products" accounted for 26% of final agricultural production.
Der er tale om meget store forskelle fra region til region, idet de beregnede værdier svinger mellem et maksimum på 86% for Kreta og ganske få procent for adskillige af Fællesskabets nordligste regioner.
The differences between the regions are very great, the values calculated ranging from a maximum of 86% in Crete to only a few per cent in several regions in the north of the Community.
På kort 2.2.3-C.6 vises de 26 regioner, hvor middelhavsprodukternes andel i den endelige landbrugsproduktions værdi er lig med eller sterre end 50%.
Map 2.2.3-C.6 shows the 26 regions in which Mediterranean products account for at least 50% of the value of final agricultural production.
Denne zone omfatter 6 spanske regioner, Sardegna, Mezzogiorno og Trentino-Alto Adige dø italienske regioner), 7 græske regioner (ud af 9) samt Languedoc-Roussillon, Corse og Provence-Alpes-Côte d'Azur i Frankrig (for Italiens, Grækenlands og Frankrigs vedkommende omfatter den her afgrænsede zone ikke samtlige de regioner, hvortil der kan ydes stette over de integrerede middelhavsprogrammer, og ved hvis fastlæggelse der er anvendt en metode baseret på en lang rakke kriterier).
They comprise six Spanish regions, Sardinia, the Mezzogiorno and Trentino-Alto Adige (10 Italian regions), 7 regions out of 9 in Greece, Languedoc-Roussillon, Corsica and Provence-Alpes-C6te d'Azur in France (in Italy, Greece and France, they do not include all the regions qualifying for Integrated Mediterranean Programmes, which are defined using a multi-criteria approach).
I Anatolikis Makedonias (Grækenland), Extramadura (Spanien) og Rheinland-Pfalz (6) (Forbundsrepublikken Tyskland) udger middelhavsprodukterne mellem 40 og 5ø% af den endelige produktion (klasse 5 på kort 2.2.3-C.6).
In Anatolikis Makedonias .(Greece), Extremadura (Spain) and Rhine land-Palatinate (Germany) the share of Mediterranean products in final output is between 40% and 50% (Class 5 on Map 2.2.3-C.6).
Ses der bort fra disse tre regioner, er der et klart skel (på over 12%) mellem de 26 regioner, som udpræget fremstiller middelhavsprodukter, og resten af Fællesskabet.
Apart from those three regions, a significant gap (greater than 12%) sets the 26 regions clearly specializing in Mediterranean products apart from the rest of the Community.
Det kan ved sammenligning af kort 2.2.3-C.1 og kort 2.2.3-C.6 konstateres, at alle de regioner, som udpræget fremstiller middelhavsprodukter (over 5ø% af den endelige landbrugsproduktions værdi), figurerer i den kategori regioner, som er afhængige af beskæftigelsen i landbruget (kategori 4 og 5 på kort 2.2.3-C.1); de eneste undtagelser herfra er Balearerne (Spanien), Lazio (Italien), Anatoliki Sterea Kai Nizia (Grækenland) samt Provence-Alpes-Côte d'Azur og Corse (Frankrig).
A comparison of Maps 2.2.3-C.1 and 2.2.3-C.6 reveals that all the regions which show a clear specialization in Mediterranean products (more than 50% of the value of final agricultural production) are in the group of regions dependent on employment in farming (Groups 4 and 5 on Map 2.2.3-C.1), with the exception of the Balearic Islands (Spain), Lazio (Italy), Anatoliki Sterea Kai Nizia (Greece) and Provence-Alpes-Cote d'Azur and Corsica (France).
De regioner, der er specialiseret i middelhavsprodukter, udviser i almindelighed en produktivitet for arbejdskraften i landbruget og en ekonomisk dimension pr. bedrift, som ligger under EF-gennemsnittet (tabel 2.2.3-C.7).
In the regions specializing in Mediterranean products both the agricultural labour productivity and the economic size per holding are below the Community average (Table 2.2.3-C.7).
Også deres socioekonomiske situation ligger på et mere ugunstigt niveau.
Their socioeconomic situation is also less favourable.
Den samlede arbejdsleshed, arbejdslesheden blandt kvinder og arbejdslesheden blandt unge på under 25 år ligger henholdsvis 4, 7 1/2 og 18 points over EF-gennemsnittet.
Total unemployment rates and the rates for women and for young people less than 25 years of age are 4, 7.5 and 18 points higher than the Community average respectively.
BNP per capita og pr. beskæftiget ligger i disse områder kun på henholdsvis 71% og 73% af EF-gennemsnittet.
The GDP per inhabitant and the GOP per person employed in those regions are only 71% and 73% of the Community average, respectively.
En yderligere potentiel beregning er at afgrænse de regioner, som er specialiseret i udpræget nordeuropæiske produktionsgrene.
A. The corollary to this exercise would involve defining the regions specializing in northern products.
Det er imidlertid noget vanskeligere at fastlægge en udpræget nordeuropæisk "varekurv", idet mange af disse varer er temmelig uafhængige af, hvordan klimaet er dér, hvor de produceres.
This is more difficult, however, since many ol these products are less dependent on natural conditions for their location.
Det ville i alt væsentligt være aktuelt at medtage felgende produktionsgrene: korn (undtagen hård hvede og kornmajs), raps, sukkerroer, komælk, svineked og fjerkræavl.
Basically, the following products should be taken into account: cereals (excepting durum wheat and grain maize), rape, sugarbeet, cow's milk, pips and poultry products.
Disse varer tegner sig for ca. 51% af den europæiske landbrugsproduktions endelige værdi, dvs. rundt regnet to tredje dele af de varer, der ikke betragtes som middelhavsprodukter (7).
Such products account for approximately 51% of the final value of-Community agriculture, or two thirds of all non-Mediterranean products.
En kategori regioner, som overvejende er orienteret mod udpræget nordeuropæiske produktionsgrene, ville således stort set komme til at bestå af alle de regioner, som ikke er specialiseret i fremstilling af udprægede middelhavsprodukter.
Thus, another group of regions, specializing to a fairly large extent in northern products, would appear to be fairly complementary to that of the regions specializing in Mediterranean products.
Landbrug i bjergområder og andre ugunstigt stillede regioner
Mountain and hill farming areas and other lessfavoured farming regions