natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Efter 1970 er kampen mod dumping indgået under den fælles handelspolitik, og den føres efter fællesskabsregler, der i alt væsentligt er en gentagelse af bestemmelserne i GATT's kode mod dumping. Der følges den procedure, at Kommissi-
Since 1970, anti­dumping measures have come under the common commercial policy and are subject to Community rules which broadly correspond to the GATT code.
Anvendelsen af disse ordninger over for østlandene har bestandig voldt adskillige vanskeligheder på grund af statshandelslandenes interne ordning af handelen og dette, at det ikke har noget formål at henvise til den indenlandske forbrugerpris.
There are always problems in applying this procedure to State­trading countries, because of their particular internal structure and the absence of any normal concept of domestic consumer prices.
I Fællesskabets antidumpingforordning har man måttet finde en løsning på denne vanskelighed 26).
The Community rules have had to resolve this problem.26
Handelspolitikken på aftaleområdet
Contractual commercial policy
Indførelsen af den fælles toldtarif og den gradvise indførelse af ensartede regler om import, eksport og handelsmæssig beskyttelse er alle midler, der sætter Fællesskabet i stand til at føre en udenrigshandelspolitik27).
With its customs tariff and increasingly harmonized import, export and protective rules, the Community has the means to conduct a foreign trade policy27based on the
Indtil 1964 måtte associeringsaftaler2'') ikke uden særlig tilladelse
See for example, Joined Cases 41 and 44/70 International Fruit ν Commission [1971] ECR 412. See H. Lcsguillon, Le régime antidumping de la CEE. Droit et pratique du commerce international, 1978, p. 459.
Den første forordning (EØF) nr. 459/68 (EFT L 93 af 17.4.1968. s. 1) er blevet afløst al forordning
The earliest regulation (Regulation (EEC) No 459/68, OJ L 93, 17.4.1968, p.
(EØF) nr. 3017/79 (EFT L 339 af 31.12.1979. s. 1) der anvender den aftale, der blev indgået under Tokyo runden.
1) was replaced by Regulation (EEC) No 3017/79 (OJ L 339, 31.12.1979, p.
I dag gælder artikel 2. stk. 5 i Rådets forordning (EØF) nr. 3017/79 af 20.12.1979. EFT L 339 af 31.12.1979 s. 1.
The relevant provision is now Article 2(5) of Council Regulation (EEC) No 3017/79 of 20 December 1979 (OJ L 339, 31.12.1979, p. 1).
) Se det handlingsprogram for den følles handelspolitik, der blev vedtaget ved Rådets afgørelse af 25.9.1962. EFT 90 al 5.10.1962. s. 2353.
See the Council Decision dated 25 September 1962 on a programme of action in matters of common commer­cial policy (OJ 90, 5.10.1962, p. 2353).
omfatte et præferencesystem, medmindre det faldt inden for begrebet frihandelsområ­de3"). Dette var tilfældet med den første Yaoundé­aftale (af 20.7.1963).
30 agreements could only make preferential concessions within a freetrade area and this was the approach adopted with the First Yaoundé Convention (20 July 1963).
Med indførelsen af fjerde del med overskriften »handel og udvikling« i GATT åbnedes der Fællesskabet nye muligheder, idet der herved blev skabt et bedre tilpasset grundlag for præferencestilling for udviklingslandene, både hvor der er tale om multilaterale aftaler (Yaoundé II og Lomé I og II) og om bilaterale aftaler 31).
Subsequently, however, Part IV (Trade and development) was added to the General Agreement, widening the Community's scope for action by providing a more suitable basis for preferences granted to developing countries under multilateral (Yaoundé II, Lomé I and II) or bilateral agreements.3I
Fire lande (Det forenede Kongerige, Irland, Danmark og Grækenland) er allerede tiltrådt, men for andres vedkommende befinder tiltrædelsen sig endnu på et forberedende stadium, der har givet sig udslag i associeringsaftaler, hvorved der er indført en toldunion (f.eks. aftaler med Tyrkiet. Malta og Cypern af henholdsvis 12.9.1963, 5.12.1970 og 19.12.1972).
Other European States can also join the Community customs union, as the United King dom, Ireland, Denmark and Greece have done; other countries are at an earlier stage of the process, with association agreements providing for eventual customs union (e.g. Turkey: agreement dated 12 September 1963; Malta: 5 December 1970; Cyprus: 19 December 1972).
Til disse former for aftaler skal føjes andre forholdsregler, der kan træffes selvstændigt, nemlig bestemmelser om gennemførelse af aftaler (f.eks. forordninger om anvendelse af beskyttelsesforanstaltninger i medfør af »præferenceaftaler«, jfr. forordning (EØF) nr. 3059/78), bestemmelser om gennemførelse af de bilaterale aftaler inden for MFA og ensidigt fremsatte tilbud inden for de generelle præferenceordninger, hvilket kan ske over for tredjelande, med hvilke der ikke er indgået aftaler (f.eks. østlande).
As well as agreements, the Community makes use of'autonomous' measures to implement agreements (e.g. regulations activating the safeguard measures in preferential agree ments, see Regulation (EEC) No 3059/78), give effect to MFA bilateral accords, set out the (unilateral) generalized preferences and to offer or adopt arrangements to apply, in the absence of an agreement, to dealings with nonmember countries (e.g. Eastern bloc coun tries).
B. Forbindelserne med statshandelslandene
B. Relations with Statetrading countries
Fællesskabet har forelagt statshandelslandene en aftalemodel, som de alle med undtagelse af Kina og Rumænien har forkastet.
The Community offered the Statetrading countries a model agreement that was rejected by all except China and Romania.
På grund af dette tomrum har Kommissionen herefter givet medlemsstaterne tilladelse til at opretholde kvantitative restriktioner, der er fastsat i medfør af deres egne importordninger, dog således at de er underlagt fællesskabsprocedurer32).
In the absence of contractual provisions, it authorized the Member States to continue to apply their own quantitative restrictions on imports, though subject to certain Community rules.32
Når man ser bort fra DDR, som må betragtes på baggrund af sin særlige karakter, har Fællesskabets forbindelser med disse lande kun langsomt gjort fremskridt, hvilket også gælder deres forbindelser med GATT, hvori flere af disse (Jugoslavien, Polen, Rumænien og Ungarn) har været deltagere siden 1966.
Setting aside the German Democratic Republic, which is a special case, the Statetrading countries' relations with the Community, as with GATT (which Yugoslavia.
I øvrigt har Fællesskabet indgået en handelsaftale med Kina
The Community has also concluded a trade agreement with the People's Republic of China.34
C. Fællesskabets deltagelse i multilaterale aftaler
C. The Community's participation in multilateral agreements
Foruden de toldmæssige indrømmelser, som er det væsentligste mål, der søges nået, tilstræber man ved disse aftaler at afskaffe former for praksis, der ikke er i overensstemmelse med bestemmelserne i GATT.
Multilateral agreements also form part of Community commercial policy.35In addition to the primary aim of securing tariff concessions, negotiations are concerned with the removal of practices contrary to GATT rules.
Fællesskabet har således deltaget i samtlige de store multilaterale handelsforhandlinger og for nylig underskrevet de koder, der er udarbejdet inden for rammerne af Tokyorunden, nemlig koden om subsidier og udligningstold, toldværdi, koden om statslige indkøb, koden om fremgangsmåder ved udstedelse af importlicenser og koden om tekniske handelshindringer.
The Community has taken part in all the big multilateral trade negotiations, has signed the various codes, drawn up in the recent Tokyo Round talks, on subsidies and countervailing duties, customs valuation, government procurement, import licensing and technical barriers to trade.
Fællesskabet er endvidere deltager i adskillige aftaler vedrørende basisprodukter, nemlig kaffe, tin, korn, olivenolie og naturgummi.
It is also a party to the various commodity agreements on coffee, tin, wheat, olive oil and natural rubber.
Fællesskabet har deltaget i forhandlingerne om aftalen vedrørende kakao og deltager fortsat i forberedelsen af overenskomster vedrørende andre produkter (kobber, te. bomuld, jute, hårde fibre, olieholdige frø, tropiske træsorter, kød og wolfram) i forbindelse med iværksættelsen af UNCTAD's integrerede program.
It was involved in the negotiation of the Cocoa Agreement, and is taking part in the work being done on other commodity agreements (on copper, tea, cotton, jute, hard fibres, oilseeds, tropical woods, meat and tungsten) to give effect to the Unctad integrated programme. gramme.
Fællesskabets samordning af medlemsstaternes politik
Community coordination of national policies
På de områder, der ikke henhører under Fællesskabets kompetence, fører hver medlemsstat fortsat sin egen udenrigspolitik.
In areas outside the Community's jurisdiction the Member States continue to con duct their own foreign policies.
Men på samme måde som den fælles handelspolitik kan komme ind på problemer, der henhører under medlemsstaternes kompetence, kan hver enkelt medlemsstats politik gribe ind i den fælles politik.
But just as the common commercial policy may spill over into areas of national competence, Member States' individual policies may impinge on the common policy.
I disse tilfælde er det nødvendigt at have samordningsprocedurer, og sådanne var fastlagt ved artikel 111 i overgangsperioden, men de er fortsat nødvendige i tilfælde, der ikke henhører under Fællesskabets kompetence, eller i hvilke manglende ensartethed inden for handelspolitikken giver sig udslag i opretholdelse af nationale handelspolitiske regler.
In this situation, a coordination procedure is necessary. During the transitional period the procedure was that set out in Article 111 ; and coordination is still needed where Community powers are lacking, or where the absence of a harmonized trade policy means that Member States act on a national basis.
Rådet anmodede således medlemsstaterne om, at de bilaterale handelsaftaler, som de indgik, fornyede eller ændrede, skulle indsætte følgende bestemmelse: »Når forpligtelser i medfør af EØF-traktaten vedrørende den gradvise indførelse af den fælles handelspolitik gør det fornødent, skal der med kortest mulig varsel optages forhandlinger med henblik på foretagelse af alle fornødne ændringer i denne aftale« ).
Initially the Council asked Member States, when concluding, renewing or amending bilateral trade agreements, to incorporate the following clause: 'Should those obligations under the Treaty establishing the European Economic Community which relate to the gradual establishment of a com mon commercial policy make this necessary, negotiations shall be opened as soon as
35) Se nr. 6 vedrørende de nærmere regler om denne deltagelse og de dermed forbundne kompetenceproble mer.
For the Community's status and powers in this respect see point 6.
forsøgte i en meddelelse til Rådet af 3. oktober 1973 at inddrage sådanne aftaler under Fællesskabets kompetenceområde, men Rådet afslog det.
In a communication to the Council dated 3 October 1973, the Commission called for such agreements to be brought within the Community's sphere of competence, but this the Council was unwilling to do.
Ifølge en beslutning af 22. juli 1974 i medfør af artikel 113 og 235 er medlemsstaterne forpligtede til at underrette Kommissionen og deres partnere om påtænkte aftaler.
Under a Decision dated 22 July 1974, based on Articles 113 and 235.
Forhandlinger om og indgåelse af sådanne aftaler kan gøres til genstand for en konsultation på fællesskabs plan, der navnlig vedrører deres overensstemmelse med den fælles politik38). En bedre løsning kunne måske findes ved, at Fællesskabet indgik en rammeaftale med et land for at gøre det muligt at fastsætte en fælles grænse for det bilaterale samvirke, som medlemsstaterne fortsat er beføjede til at indgå (jfr. den aftale mellem EØF og Canada, der trådte i kraft den 1. oktober 1976, idet en samordning af Fællesskabets og medlemsstaternes virke til slut blev forkastet af medlemsstaterne)3S).
Member States are required to notify both the Commission and the other Member States when such agreements are planned, and Community consultations may be held in connection with the conduct or conclusion of negotiations, to check that they are consistent with common policies.38 A more advanced form of coordination is seen when the Community concludes a frame work agreement with a particular country, thus providing Community guidelines for bilateral cooperation measures to be undertaken by the Member States themselves (see the EEC-Canada Agreement which came into force on 1 October 1976: in the end the Member States refused to agree to coordination of Community and national measures). 39
Den fælles handelspolitik er endnu ikke gennemført
An incomplete common commercial policy
Handelspolitikken kan på Fællesskabets nuværende udviklingstrin ikke længere siges at befinde sig i en overgangsperiode (EØFT artikel 111 og 112), men da den ikke er fuldstændig gennemført, og da Fællesskabet derfor ikke er blevet enekompetent inden for den fastsatte frist, kan man som konklusion opdele den i følgende to sektorer:
The common commercial policy has moved beyond the transitional phase (Articles 111 and 112 EEC), but it is still incomplete; the Community does not have the sole powers it is eventually intended to enjoy. More specifically, two areas of policy can be distinguished.
— en sektor, hvori EØF er fuldstændig enekompetent, og inden for hvilken det forhandler om og indgår aftaler med tredjelande, herunder aftaler, der angår produkter, der ikke falder ind under en ensartet import- eller eksportordning (f.eks. bilaterale aftaler vedrørende tekstilhandelen, der afsluttes inden for rammerne af MFA, og aftalen om samhandelen med industrivarer med Rumænien), ligesom det er enekompetent med hensyn til udfærdigelse af fortegnelser over varer, der frigives til import eller eksport inden for hele Fællesskabet (forordning (EØF) nr. 925 og 926/79 og forordning (EØF) nr. 2603/69), samt foranstaltninger mod dumping og subventioner (forordning (EØF) nr. 459/68. der nu er afløst af forordning (EØF) nr. 3017/79).
The first is that in which the Community has, and exercises in full, exclusive powers: this area takes in the negotiation and signing of agreements with nonmember countries, including agreements covering products not subject to uniform import or export rules (e.g. the bilateral textile agreements concluded within the MFA framework, and the agreement with Romania on industrial products), the lists of products liberalized, for imports and exports, throughout the Community (Regulations (EEC) Nos 925 and 926/79 and Regulation (EEC) No 2603/69) and antidumping or anti-subsidy measures (Regulation (EEC) No 459/68, replaced by Regulation (EEC) No 3017/79).
— en sektor, hvori reglen om Fællesskabets enekompetence kun er delvis gennemført, og som omfatter omrader, for hvilke der kun er givet mere eller mindre tvingende fælles rammebestemmelser for udøvelsen af de beføjelser, der endnu tilkommer medlemsstaterne på den del af det handelspolitiske område, der helt er underlagt Fællesskabet (se f.eks. artikel 14 i forordning (EØF) nr. 926/79 og artikel 9 i forordning (EØF) nr. 925/79 vedrørende medlemsstaternes iværksættelse af beskyttelsesforanstaltninger), eller områder, der endnu ikke er underlagt Fællesskabet (se f.eks. forordning (EØF) nr. 3286/80 om fastsættelse og ændring af kontingenter for import til Fællesskabet af varer hidrørende fra statshandelslande; artikel 17 i forordning (EØF) nr. 926/79 vedrørende ændring af importordninger for varer, der hidrører fra andre tredjelande end statshandelslande, og Rådets beslutning (EØF) 391/73 vedrørende underretning om ydelse af kredit til tredjelande under fravigelse af Fællesskabets regler).
The second area is that in which the Community jurisdiction rule applies in part, and it includes binding or recommended Community framework measures, certain prerogatives retained by Member States in the essentially Community-run field of commercial policy (e.g. the triggering of national protective measures : Regulation (EEC) No 926/79. Article 14; Regulation (EEC) No 925/79, Article 9) or in fields not yet brought under Community jurisdiction, including the introduction or modification of import quotas on goods from Statetrading countries (Regulation (EEC) No 3286/80), changes in import arrange ments for goods originating in countries other than Statetrading countries (Regulation
EFr L 208 af 30.7.1974. s. 23. "') Se J. Bourinct og M. Torcili i det i note 2 anf. værk. s. 30 1'.
Council Decision 74/393/EEC of 22 July 1974 (OJ L 208, 30.7.1974. p. 23).
Afsnit III — De økonomiske forbindelser med udviklingslandene
Section HI — Economic relations with developing countries
En harmonisk udvikling af handelen i en verden, der omfatter lande, der står på forskellige udviklingstrin, kan ikke nøjes med et sæt ensartede regler.
In a world made up of countries at different stages of development a single set of rules cannot ensure the smooth expansion of international trade.
Tankegangen bag Havana-chartret, der går igen i den første version af GATT, var baseret på partnere, der i alt væsentligt stod på samme udviklingstrin.
The Havana Charter, which formed the basis for the first version of GATT, was drawn up by a group of countries at more or less the same level of development.
Med 129 udviklingslande af ialt 150 måtte det liberale system i GATT under pres fra UNCTAD tilpasses ved, at man i 1964 indføjede en ny del IV, hvorved tanken om to ordninger vandt indpas 4") hvilket af og til er blevet betegnet som normativ dualisme41).
But with 129 of the 150 independent States classified as developing countries, the liberal GATT system was supplemented in 1964, under pressure from Unctad, by the addition to the General Agreement of Part IV.
Det var netop på denne tanke, at Fællesskabet i fuld overensstemmelse med GATT gav sig til at udvikle sine forbindelser med udviklingslandene 42).
This effectively introduced a separate set of rules40and created a 'double standard'.41The Community, with the full approval of GATT, set out to adopt the same approach to its relations with the developing countries. 42
I Rom-traktaten gik Fællesskabet først ind for en selektiv politik.
From the outset, in the Treaty of Rome, the Community opted for a selective policy.
Det valgte fortrinsvis at beskæftige sig med visse lande, der havde særlige forbindelser med medlemsstaterne, hvilket medførte, at det gav landene på det afrikanske kontinent en særlig gunstig stilling.
It decided to concern itself primarily with a number of countries having special relation ships with Member States, which meant that the emphasis was on Africa.
Men selv om Fællesskabets politik i forhold til udviklingslandene begyndte med de territorier uden for Europa, der havde særlige forbindelser med medlemsstaterne, var den dog ikke begrænset til kun at omfatte dem.
However, while Community policy towards the developing countries started out with non-European ter ritories linked to certain Member States, it did not stop there.
Fællesskabet har altid været optaget af at udvikle handelen med hele verden, hvorfor det lidt efter lidt har differentieret sit virke og sin målsætning til fordel for udviklingslandene, nemlig ved at indføre en ordning med almindelige toldpræferencer, der er blevet forbedret i årenes løb, deltage i aftaler om basisprodukter, indgå i et handelssamarbejde ved afslutning af aftaler uden præferencer, søge at finde frem til midler til fremme af handelen, overføre finansielle ressourcer under forskellige former, industrielt og teknologisk samarbejde og yde fødevarebistand.
The Community has always been keen to develop its trade with the rest of the world as a whole, and it has gradually diversified its approach to the developing countries to include a scheme of generalized tariff preferences, improved year by year, participation in commodity agree ments, trade cooperation through non-preferential agreements, trade promotion, various types of financial transfer, industrial and technical cooperation and food aid.
Romtraktatens fjerde del og dens udvikling (Yaoundé- og Lomékonventionerne)
From Part Four of the Treaty of Rome to Yaoundé and Lomé
Ved indgåelsen af Rom-traktaten opretholdt fire medlemsstater, nemlig Frankrig. Nederlandene, Belgien og Italien særlige forbindelser med visse ikke-europæiske lande og territorier, som bl. a. bestod i handelsmæssige præferenceordninger.
At the time when the Treaty of Rome was being negotiated four of the countries involved—France, the Netherlands, Belgium and Italy—maintained special relationships, including preferential trade arrangements with certain overseas countries or territories.
Valget stod mellem fortsat at opretholde disse ordninger, men efter nye regler, eller at forkaste dem under henvisning til, at de ville bevirke, at nævnte lande ville få en præferencestilling i forhold til den behandling, som blev tredjelande til del.
This could be handled in one of two ways: the status quo could be preserved and cast in a new mould, or the special relationship ended in order to avoid giving one group of countries preferences not accorded to other nonmember States. France, in particular,
4") Se bl. a. GATT, del IV, artikel XXXVI, særligt stk. 1 og 8. 41) Se om dette begreb G. Feuer, Les principes fondamentaux dans le droit international du développement.
See Part IV of the General Agreement on Tariffs and Trade, in particular Article XXXVI(l) and (8). For a discussion of this idea see G. Feuer, Les principes fondamentaux dans ¡e droit international du développement, SFDI seminar, Aix, Paris, 1974; and M. Flory, 'Souveraineté des États et coopération pour le développement', RCADI 1974, I, p. 255.
) Se nærmere vedrørende Fællesskabets politik i forhold til udviklingslandene: — Mémorandum sur une politique communautaire de coopération au développement, Suppl.
For an account of Community policy vis-à-vis the developing countries see e.g. Memorandum from the Com mission on a Community policy on development cooperation, Supplement 2/72 — Bull.
Skitsering af fremtidige aktioner fra Fællesskabels side. Suppl. 2/74 — EF-Bull.
EC; Development aid — Fresco of Community action tomorrow, Supplement 2/74 - Bull. EC.
fjerde del, der kom til at gælde i fem år.
favoured the first approach, and this was the one finally adopted, in the form of an association scheme set out in Part Four of the Treaty, to last initially for five years.
Dette udgangspunkt skulle påvirke den videre udvikling og på forskellig måde videreføre den præferencestilling, der var indrømmet en enkelt gruppe lande.
This early decision influenced all subsequent developments, and the preferential treatment accorded to a group of countries became, in one form or another, a permanent policyfeature.
Da associeringen blev positivt bedømt fra begge parters side, blev den uafbrudt videreført inden for rammerne af Romtraktatens fjerde del af de ikkeselvstændige lande og territorier uden for Europa.
The association was felt by both sides to be a good thing, and the dependent countries and territories kept the Part Four arrangements in being.
Den kom til at tage form af en konvention med de lande, der opnåede uafhængighed.
For the countries which had gained their independence, association was to take the form of a convention.
Først og fremmest blev der tale om Yaoundé - aftalen, der blev indgået mellem de seks europæiske stater og atten uafhængige lande i Afrika og på Madagascar den 20. juli 1963, og som blev forlænget med fem år den 29. juli 1969.
The first, the Yaoundé Convention between the six Community Member States and 18 independent African States (including Madagascar), was concluded on 20 July 1963 and renewed for five years on 29 July 1969.