natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den gør det muligt at udvide Fællesskabets beføjelser ved afgørelser, der træffes af Rådet med enstemmighed efter forslag fra Kommissionen og efter indhentelse af udtalelse fra Forsamlingen.
This article enables the Community to take fresh powers by decision of the Council, acting unanimously on a proposal from the Commission and after consultation with the Parliament.
Uagtet et grundlæggende princip i fællesskabsretten, nemlig endelig og bindende fastsættelse af Fællesskabets beføjelser gennem traktater, kan der i begrænset omfang skabes og udøves nye beføjelser.
As an exception to a fundamental principle of Community law, namely, the conclusive and binding determination of the Community's sovereign rights by the Treaties, fresh powers of limited extension can be created and exercised.
For så vidt angår indholdet, skal de nye bestemmelser være i overensstemmelse med den originære fællesskabsret og må ikke bevirke ændringer i traktaternes retssystem, og for så vidt angår formen, skal ændringer eller ophævelse af bestemmelser, der er fastsat i medfør af artikel 235, vel foregå efter den procedure, som er fastsat i artikel 235, og ikke efter reglerne om ændring af traktaterne.
The substance of the new provisions must conform to primary Community law and must not amend the law of the Treaties: as to procedure, the amendment or repeal of provisions adopted pursuant to Article 235 must be effected in the manner provided for in that article and not according to the rules relating to the amendment of the Treaties.
For så vidt som visse medlemsstaters forfatningsretlige regler forbyder fastsættelse af bestemmelser i medfør af artikel 235 uden de nationale parlamenters medvirken, opstår spørgsmålet, om der forud for Rådets vedtagelse skal indhentes udtalelse fra parlamenterne i de pågældende stater, dvs. inden medlemsstaternes repræsentanter stemmer om afgørelsen i Rådet ).
Where, and to the extent that, the constitutional law of certain Member States forbids the adoption of provisions under Article 235 without the consent of the national parliament, the question arises as to whether the Council's decision has to await the outcome of consultation with the parliament within each of the States concerned, in other words, the outcome of a consultation prior to the consent given in the Council by the representatives of the Member States.15 Community law does not. of course, require such a procedure, but nor should it stand in its way.
Afsnit IV — Afgørelser truffet af medlemsstaternes repræsentanter forsamlet i Rådet
Section IV — The decisions of the Member States' representatives meeting in the Council
Sådanne afgørelser er opstået gennem praksis og er ikke lette at klassificere retligt.
These decisions are the result of practical experience and are not easily classified in law.
Der er hverken i Fællesskabets forfatning eller efter almindelige folkeretlige regler noget til hinder for, at medlemmerne af en fællesskabsinstitution udfører forskellige opgaver og snart handler som medlemmer af institutionen, snart som repræsentanter for deres regering.
In neither the Community constitution nor in international law in general is there anything to prevent the members of a Community institution from performing different functions and acting sometimes as members of the institution and sometimes as man dated representatives of the governments concerned.
I førstnævnte tilfælde er det fællesskabsinstitutionen, der handler; i sidstnævnte er det deres medlemmer, der handler på en slags statskonference.
In the first case, it is the Community institution which acts; in the second, its members act as participants in a kind of conference of States.
Personerne kan være de samme, men de udfører forskellige funktioner i de to tilfælde.
They may be the same people but in each case they assume different functions.
Hvor Fællesskabets forfatning selv har regler om. at regeringerne (og ikke fællesskabsinstitutionen) kan handle, jfr. f.eks. EØFT artikel 167. stk. 1. angående udnævnelse af dommere, er der intet til hinder for. at Rådets medlemmer ligeledes udøver de hertil svarende beføjelser på deres regeringers vegne.
Since the constitution of the Community itself provides for action by the governments (and not the Community institution), as in the first paragraph of Article 167 EEC, for the appointment of judges, there is nothing to prevent the members of the Council from also exercising the relevant powers of their governments.
For så vidt angår andre afgørelser »sui generis« truffet af Rådet, som ikke har udtrykkeligt grundlag i traktaterne, benytter regeringerne deres beføjelser til at samles så ofte de ønsker det og træffer afgørelse ved fælles overenskomst.
In the case of other 'decisions' of the Council, in the wider sense, which have no formal basis in the Treaties proper, the governments of the Member States use their authority to meet as often as they wish and to take decisions by common accord.
Sådanne afgørelser skal dog holde sig inden for Fællesskabets forfatning. De må ikke stride mod Fællesskabets materielle forfatningsretlige regler, og medlemsstaternes repræsentanter må ikke antage opgaver, som er henlagt til Fællesskabets institution.
Those decisions must, however, remain within the bounds of the Community constitution; they must not be in breach of material constitutional law, nor must the representatives of the Member States undertake the tasks reserved to the Community institutions.
Grænserne for deres gyldighed bør trækkes i hvert enkelt tilfælde.
The dividing line must be determined in relation to each case.
Den retlige klassificering af afgørelser bør ikke foretages abstrakt, men snarere på baggrund af de faktiske forhold i hvert enkelt tilfælde.
Legal classification of the decisions adopted must not be carried out as a theoretical exercise but in the light of circumstances in each case.
Der behøver kun at være tale om erklæringer eller politiske målsætninger, men man kan også stå over for uformelle aftaler, hvis virkninger og rækkevidde må bedømmes på baggrund af folkerettens generelle regler.
Although only political pronouncements or objectives may be involved, consideration may also have to be given to informal agreements the effect and scope of which are governed by general international law.
Afsnit V — »Overenskomster af forfatningsmæssig karakter«
Section V — The 'constitutional agreements'
Man finder inden for Fællesskabernes praksis et stort antal akter og foranstaltninger, for hvilke traktaterne ikke giver noget formelt retligt grundlag, men som dog har haft stor indflydelse på Fællesskabets virke.
The day-to-day work of the Community involves a large number of acts and measures which have no formal legal basis in the Treaties, yet have greatly influenced the evolution and working of the Community.
Blandt de talrige eksempler, som der kunne være grund til at citere, skal nævnes oprettelsen af Det europæiske Råd, aftalerne om fællesskabsinstitutionernes samarbejde og erklæringerne om menneskerettighederne og demokratiet.
Among numerous examples are the setting-up of the European Council, the agreements on the Community institutions and the declarations on human rights and on democracy.
For at være gyldige og bindende må sådanne akter og forholdsregler ikke stride mod fællesskabsretten.
To be valid and binding, these acts must not conflict with Community law.
Det er øjensynligt ikke muligt at indordne dem i én juridisk kategori.
They are unlikely to fall into a single legal category.
Man må i hvert enkelt tilfælde afgøre, om staterne eller institutionerne virkelig har villet forpligte sig retligt, eller om de ikke blot har haft til formål at afgive politiske hensigtserklæringer og udarbejde regler for deres adfærd.
The circumstances of each case form the only basis on which to determine whether the States or the institutions really intended to enter into a legal commitment or whether they had no objective other than to publish a declaration of political intent and lay down guidelines.
Dette er utvivlsomt ofte tilfældet.
The latter case is undoubtedly the most common.
Det samme gælder visse regler, som har dannet sig i praksis med hensyn til en fælles aktion mellem dels fællesskabsinstitutionerne indbyrdes ) dels fællesskabsinstitutioner og medlemsstater.
This is also true of a number of rules developed in practice for concerted action by the Community institutions16or, again, by the institutions and the Member States.
I det omfang, hvori reglerne hverken er kommet til udtryk i de for Fællesskabet foreskrevne former eller i aftaler, som klart er erklæret for bindende, bør de ikke have plads på det retlige område.
In so fai as those rules have not been embodied either in the form prescribed for the Community or in agreements clearly designated as legally binding, they cannot rank as law.
Den ikke bindende retlige karakter udelukker ikke. at sådanne aftaler reelt kan være af stor vigtighed og giver måske i fremtiden det politiske initiativ større udfoldelsesmuligheder.
Their want of binding force in law does not affect their practical political importance; in fact, it enlarges the field for political initiative in the future.
Afgørelser og erklæringer af ikke bindende karakter på det formelle plan kan dog være udtryk for retsopfattelser, som deles af de stater, som deltager i dem.
Decisions and declarations which are, strictly speaking, without binding effect may, never theless, disclose legal tenets held in common by the States or institutions participating in them.
Dette forekommer mig at være tilfældet for så vidt angår erklæringerne om demokratiet ) og om menneskerettighederne,8).
This, in the writer's view, applies to the declarations on democracy17 and human rights.
Det drejer sig ikke om akter, der som sådanne er retligt bindende, men de giver oplysninger om juridiske opfattelser, derer fælles for de stater, som har underskrevet dem.
18 These acts are not in themselves legally binding but they shed light on the legal tenets shared by the States which subscribed to them.
De er således ikke retsregler, men er dog både vejledende og giver udtryk for gældende retsprincipper og retsregler. Disse principper og normer kan for deres vedkommende som tidligere nævnt tilhøre Fællesskabets forfatningsretlige regler.
Although not rules of law. these acts provide guidance and information on the legal principles and rules of law in force which, as indicated earlier, can be regarded as forming part of the Community's constitution. tution.
Afsnit VI — Forfatningens materielle principper
Section VI — The 'material' principles of the constitution
Sondringen mellem formel og materiel forfatning er opstillet ovenfor. Når man kun skal foretage en hurtig gennemgang af forfatningens materielle principper, må man
The difference between a formal and a material constitution was explained at the beginning of this chapter.
understrege, at disse både kan være uskrevne og have fundet udtryk i traktaterne.
As an introduction to a brief account of the material principles of the constitution, it must be emphasized that they can be set out in the Treaties or, equally well, unwritten.
Når talen er om uskrevne principper, må man spørge sig selv, om de rangerer lige med den originære fællesskabsret.
Do the unwritten principles rank as part of primary Community law?
Svaret må gives særskilt for hvert enkelt princip.
The question must be answered separately in the case of each principle.
I »Erklæringen om demokratiet« af april 1978 står :
The 'Declaration on democracy' of April 1978 contains this passage:
»Stats- og regeringscheferne bekræfter... deres vilje til at sikre respekten for de retlige, politiske og moralske værdier, som de bekender sig til. og for principperne for det repræsentative demokrati, retsstatsprincippet, den sociale retfærdighed og menneskerettighederne.
'The Heads of Government confirm their will ... to ensure that the cherished values of their legal, political and moral order are respected and to safeguard the principles of representative democracy, of the rule of law. of social justice and of respect for human rights.
Anvendelsen af disse principper indebærer en pluralistisk demokratisk styreform, som garanterer, både at forskellige opfattelser kan blive repræsenteret inden for de forfatningsmæssige rammer og den nødvendige beskyttelse af menneskerettighederne. derne.
The application of these principles implies a political system of pluralist democracy which guarantees both the free expression of opinions within the constitutional organization of powers and the procedures necessary for the protection of human rights.
Bekendelsen til principperne om det repræsentative demokrati og de øvrige værdier, der nævnes i erklæringen, er ikke udtrykkelig nævnt i traktaterne om Fællesskaberne.
Attachment to the principles of representative democracy and to the other values men tioned in the declaration is not, as such, expressly referred to in the Community Treaties.
Disse principper og værdier indgår dog ikke desto mindre i Fællesskabets uskrevne forfatnings ret.
Nevertheless these principles and values form part of the unwritten constitutional law of the Community.
Dette betyder, at Fællesskabet som forudsætning har eksistensen af demokratiske forfatningsstrukturer i medlemsstaterne.
This applies, in particular, to Parliament's involvement when the Community concludes Treaties in accordance with the Luns and Westerterp procedures.
Så længe Grækenland, Spanien og Portugal havde ikke-demokratisk, diktatorisk styreform, var deres optagelse i Fællesskabet utænkelig, og tiltrædelse blev først alvorligt overvejet, efter at de var gået over til en demokratisk styreform.
Portugal had dictatorial and undemocratic forms of government, their entry into the Community was out of the question; their accession was given serious consideration only after their transition or return to democracy.
Hvis en medlemsstat i fremtiden skulle forlade den demokratiske styreform og antage autoritære strukturer, vil dens fortsatte forbliven i Fællesskabet være vanskelig at forene med denne grundlæggende fællesforudsætning. og det ville være ønskeligt, at den udtræder af Fællesskabet.
If in the future one of the Member States abandoned democratic consensus and adopted an authoritarian structure, its continued presence in the Community would be difficult to reconcile with the principle of consensus and it would be desirable for it to withdraw.
Hvorledes dette nærmere skulle foregå, unddrager sig i øjeblikket en retlig vurdering.
How such a withdrawal could be effected is beyond legal speculation at the moment.
På samme måde skal respekten for menneskerettighederne principielt iagttages, ikke blot af medlemsstaterne, men tillige af Fællesskabets institutioner.
Similarly, the principle of respect for human rights constitutes an obligation on the Community institutions as well as the Member States.
Også her drejer det sig om et grundlæggende princip inden for Fællesskabets forfatning, der ganske vist ikke direkte og i alle detaljer sikrer beskyttelsen af de nugældende grundlæggende rettigheder, men dog ikke desto mindre giver udtryk for disse rettigheders uforanderlige karakter.
This is a further basic principle of the Community constitution which, without providing directly and in detail for the protection of fundamental rights, asserts that respect for those rights is inalienable.
Det kunne synes logisk i forbindelse med integrationen at styrke Parlamentets og Kommissionens beføjelser i forhold til Rådet, for det er særligt gennem Parlamentet og Kommissionen — samt tillige Domstolen — at Fællesskabets selvstændige karakter kommer til udtryk, medens Rådet mere genspejler de traditionelle opfattelser af medlemsstaternes suverænitet.
It may seem consistent with the process of integration that Parliament's powers and the Commission's responsibilities should be strengthened in relation to those of the Council, since it is mainly through Parliament and the Commission, together with the Court of Justice, that the Community demonstrates its independence, whereas the Council is more inclined to reflect the Member States' traditional concepts of sovereignty.
Selv om integrationen logisk måtte opfordre til en styrkelse af de demokratisk legitimerede og de uafhængige institutioner i Fællesskabet er den gældende forfatning for Fællesskaberne trods visse mangler dog bindende og skal
However, even in cases where integration demands a strengthening of the Community institutions, whether they be legitimized by the democratic process or independent, the constitution in force is. despite its lacunae, binding and it must be observed.
overholdes. Kun med hensyn til fortolkningen af fællesskabsretten synes det retligt muligt at tillægge Parlamentet og Kommissionen øgede beføjelser.
Only by means of inter pretation of Community law does it seem possible legally to attribute a more important role to Parliament and the Commission.
Derfor er Parlamentets »forfatningslignende« deltagelse i beslutningsprocessen, således som den udvikler sig i praksis, forenelig med Fællesskabets forfatning, når der blot ikke sker indgreb i de beføjelser med hensyn til at træffe endelig afgørelse, som er omhandlet i traktaterne.
For this reason, the 'quasi-constitutional' par ticipation by Parliament in the decisionmaking process, as it evolves from day to day, is compatible with the Community constitution so long as it does not conflict with the right to take the final decision as provided for in the Treaties.
Fællesskabet er et retligt fællesskab, således at forstå, at dets institutioner er bundet ved forfatningsretten og hele Fællesskabets lovgivning, og at dets retsakter er undergivet uafhængig domstolskontrol.
The Community is a community based on the rules of law, in that its institutions and the Member States are bound by the constitutional law and by all Community legislation and its acts can be reviewed by an independent court.
Der er her tale om fundamentale forfatningsprincipper, som finder anvendelse, ikke blot på Fællesskabet, men tillige på medlemssta terne i deres egenskab af retsstater.
These are basic constitutional principles which apply not only to the Community but also to the Member States as States founded on the rule of law.
Endelig lader det sig næppe bestride, at Fællesskabets forfatning selv fastsætter grænser for de ændringer, som kan gøres i det økonomiske system i dets medlemsstater.
To conclude, there can be little dispute that the Community constitution itself lays down the limitations on the changes that can be made in the economic order of the Member States and of the Community.
I dag forlader ingen stat sig mere alene på markedsmekanismerne ; de udøver tværtimod på mange forskellige måder indflydelse på den økonomiske aktivitet.
At the present day, States no longer rely exclusively on market mechanisms; on the contrary, they influence economic activity in a wide variety of ways.
Dette erkendtes klart af forfatterne af Fællesskabets forfatning, og de tog i hvert fald delvis hensyn hertil.
The authors of the Community constitution fully realized this and allowed for it, at least in part.
Også Fællesskabet selv deltager i markedskræfternes frie spil og i den påvirkning af dem. som hele tiden foregår gennem dets institutioner.
The Community system itself rests on both the free play of economic forces and the constant activity of the institutions in relation to the economy.
Man må blot ikke tabe af syne, at en økonomi, der styres af staterne eller Fællesskabets institutioner, ville bevirke et sammenbrud af hele opbygningen af Fællesskabets forfatning.
However, we must not lose sight of the fact that an economy completely regulated by the States or by the Community institutions would cause the edifice of the Community constitution to collapse.
I så henseende er den økonomiske frihed også et grundlæggende princip inden for Fællesskabets forfatning.
To that extent economic freedom is also a fundamental principle of the constitution.
Afsnit VII — Konklusion
Section VII — Conclusion
En fuldstændig redegørelse for Fællesskabets materielle forfatningsregler ville indebære opregning af en mængde andre detaljer. En sådan opregning er hverken mulig eller nødvendig på dette sted.
A full description of the Community's material constitution would necessitate going into much greater detail, a task which is neither possible nor appropriate here.
Fællesskabets forfatning som helhed afhænger nemlig ikke af detaljer, men af den fremtidige udvikling henimod en egentlig »europæisk union«".
Taken as a whole the Community constitution does not depend on details but on future progress towards a genuine 'European Union'.
Kapitel V — Fællesskabsrettens kilder: Retsakter udstedt af Fællesskabets institutioner af Eberhard Grabitz
Chapter V — The sources of Community law: acts of the Community institutions by Eberhard Grabitz
Afsnit I — De forskellige former for retsakter
Section I — The different types of legal act
Klassifikation og karakteristiske egenskaber
Classification and characteristics
I traktaterne om oprettelse af De europæiske Fællesskaber opregnes de forskellige former, de akter kan antage, som Fællesskabets institutioner er beføjet til at udstede med henblik på udførelsen af deres opgaver (EØFT artikel 189. stk. 1, Euratomt artikel 161, stk. 1, og EKSFT artikel 14, stk. 1).
The different forms of act which the institutions of the European Communities are empowered to adopt in carrying out their tasks are set out in the Treaties establishing the Communities (first paragraph of Article 189 EEC, Article 161 EAEC and Article 14 ECSC).
Traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab (EØFT) og traktaten om oprettelse af Det europæiske Atomenergifællesskab (Euratomt) indeholder i henholdsvis artikel 189, stk. 1, og artikel 161, stk. 1, en sondring mellem forordninger, direktiver, beslutninger, henstillinger og udtalelser.
The Treaty establishing the European Economic Community (EEC Treaty) and the Treaty establishing the European Atomic Energy Community (EAEC Treaty) draw a distinction, in the first paragraph of Articles 189 EEC and 161 EAEC, between regulations, directives, decisions, recommendations and opinions.
I traktaten om oprettelse af Det europæiske Kul- og Stålfællesskab (EKSFT) fraviges denne terminologi.
The Treaty establishing the European Coal and Steel Community (ECSC Treaty) does not employ the same terms.
I traktatens artikel 14, stk. 1. tales der om beslutninger (der kan være af generel eller individuel art), henstillinger og udtalelser.
In the first paragraph of Article 14 it refers to general and individual decisions, recommendations and opinions.
Disse retsakter, der er institueret ved traktaterne, kan karakteriseres ved forskellige retligt relevante kriterier, der kan udledes af den beskrivelse af de forskellige former for retsakter, som omhandles i traktaterne.
These legal acts, prescribed by the Treaties, may be characterized in accordance with different legally valid criteria, based on the description of the different forms of legal act contained in the Treaties.
Disse kriterier angår dels den personkreds, hvortil vedkommende akt er rettet, dels akternes retsvirkninger.
These criteria relate partly to those to whom the measures are addressed and partly to their legal effect.
Derimod er den af Fællesskabernes institutioner valgte betegnelse ikke afgørende ').
However, the designation which is chosen by the Community institutions is not the decisive factor. '
For så vidt angår EKSF's generelle beslutninger bestemmes det i EKSFT artikel 14. stk. 2, alene, at de er bindende i alle enkeltheder.
With regard to a general decision of the ECSC, the second paragraph of Article 14 ECSC merely provides that it shall be binding in its entirety.
Domstolen har dog fastsat en definition, der præciserer betydningen af dette begreb. Efter Domstolens opfattelse indføres der ved generelle beslutninger en almengyldig regel, ligesom der abstrakt anføres betingelser for deres anvendelse og angives de retsvirkninger, som reglen medfører2).
However, the Court of Justice of the European Communities has laid down a definition of what precisely this means, which is that a general decision establishes a legislative principle, imposes abstract con­ditions for its implementation and sets out the legal consequences entailed thereby.2