natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det må derfor ven­tes, at det nye organ kommer til at spille en meget aktiv rolle i EU's arbejde.
Provision has been made for it to share the 'organizational
Efter at vi har set på institutionernes vigtigste opgaver, deres indbyrdes forhold og magtfor­deling, vil det nu være på sin plads at gen­nemgå deres arbejdsmetoder.
From this brief account of the main tasks of the institutions, their relationship to each other and the balance of powers between them, let us now turn to their working methods.
Ifølge traktaterne skal Kommissionen funge­re som et kollegium.
it under the Treaties or implementing regula­tions.
Kom­missionen haraltså ikke mulighed foratdele­gereen beføjelse til et af sine medlemmer in­den for dettes særlige ansvarsområde og der­med give medlemmet en uafhængighed, der kunne sammenlignes med en ministers in­den for dennes eget ressort.
It cannot delegate powers to a Member in his particular area which would give him a measure of independence comparable to that enjoyed by, say a national minister in his department.
■ KOMMISSIONENS OPBYGNING
■ THE COMMISSION'S DEPARTMENTS
Kommissionen består af et generalsekreta­riat, en juridisk tjeneste, et statistisk kontor, 23 generaldirektorater og diverse andre tje­nester.
Various procedural devices have been adopted to ensure that this system does not create log­jams in Commission business.
For at undgå, at kollegialsystemet fører til en sådan ophobning af møder i Kommissionen, at den ikke kan fungere, benytter Kommissio­nen sig af forskellige procedurer. Først og fremmest bliver forhandlingerne om meget vigtige eller meget komplicerede sager for­beredt på ad hoc­møder mel lem de medlem­mer af Kommissionen, der er mest involveret heri.
The Commissioners' chefs de cabinet or other members of their staff meet regularly to prepare the ground for the Commission's discussions and simplify decision­making either by considering matters of a particular­ly technical nature in depth or, at the start of each week, by discussing all the items on the agenda for the Commission's weekly meeting.
I alt var der i 1992 ansat 13 780 personer, hvoraf 3 933 tjenestemænd i ledende og hø­jere sti II inger og i alt 1 619 oversættere og tol­ke i sprogtjenesten.
The Commission's departments comprise a Secretariat­General, a Legal Service, a Statistical Office, 23 Directorates­General, and a number of specialized services. In December 1992 the staff total led 13 780, of whom 3 933 are in administrative and ex­ecutive grades.
Det store antal sprogfolk skyldes, at EU­institutionerne arbejder på ni officielle sprog.
Another 1 619 are engaged in translation and interpretation.
I Luxembourg arbejder ca. 2 600 af Kommissionens ansatte.
Officials are divided between Brussels and Luxembourg (some 2 600 are based in Lux­embourg).
Hertil kommerde ca. 3 200 ansatte, der har forskningsopgaver, og hvoraf størsteparten arbejder i de fælles forskningscentre.
Around 3 200 other staff are engaged in research work; most of them are assigned to the Joint Research Centre's establishments.
Kommissionens og de øvrige institutioners administrationsudgifter beløb sig i 1992 til ca. 2,9 mia. ECU (4,66% af det samlede budget).
In 1992 administrative expenditure by the Commission and the other institutions was in the region of ECU 2.9 billion, or 4.66% of the total budget.
Hvad angår de mindst kontroversielle sager, benytter man sig i vid udstrækning af den »skriftlige procedure«, som man har overta­get fra EØF­Kommissionen.
Each of the Members of the Commission has been given special responsibility for one or more portfolios or broad areas of Communi­ty activity (competition, agriculture, social affairs, etc.).
Kommissions­medlemmerne får forelagt sagens akter og forslag til beslutning.
Many recurrent agricultural regulations are adopted under this procedure.
Hvis de ikke inden for en bestemt tidsfrist (sædvanligvis en uge) har gjort indvendinger eller taget forbehold, an­ses forslaget for vedtaget.
In 1992 about 7 000 measures (including some 4 400 agricultural regulations) were taken in this way.
Hvert af Kommissionens medlemmer har et el ler flere af EU's store arbejdsområder (f.eks. konkurrence, landbrug, sociale anliggender) som sit særlige ansvarsområde og det el ler de hertil svarende generaldirektorater under sig.
Only matters of some importance actually appear on the agenda for the Commission's weekly meeting, which usually lasts at least one day.
■ HVORDAN UDARBEJDER KOMMISSIONEN SINE AFGØRELSER OG DE FORSLAG, DEN FORELÆGGER FOR RÅDET?
■ HOW THE COMMISSION REACHES ITS DECISIONS AND DRAWS UP PROPOSALS FOR SUBMISSION TO THE COUNCIL
En sådan bemyndigelse gives kun i sager, som ikke frembyder politi­ske vanskeligheder, og hvor der er meget snævre rammer for kommissionsmedlem­mets frie skøn.
When particularly delicate matters are being discussed, the Commission sits alone, the only official present being the Secretary­General.
Der er f.eks. mange »rutine­mæssige« retsakter inden for den fælles land­brugspol itik, der vedtages efter denne proce­dure.
In other cases, the officials respon­sible may be cal led in.
I alt blev der i 1992 vedtaget ca. 7 000 foranstaltninger på denne måde (hvoraf hen­ved 4 400 på landbrugsområdet).
Although its decisions can be taken by a majority, many are in fact unanimous.
Det er altså kun spørgsmål af en vis vigtig­hed, der optages på dagsordenen for Kom­missionens møder, som afholdes hver uge og varer mindst en hel dag.
Where a vote is taken, the minority abides by the majority decision, which becomes the position of the full Com­mission.
Kom­missionens afgørelser kan træffesved flertals­beslutning, men er ofte enstemmige. Efter en afstemning i Kommissionen forholder min­dretallet sig solidarisk med flertallet, således at flertalsbeslutningen bliver udtryk for hele Kommissionens standpunkt.
The Commission proceeds quite differently depending on whether its aim is to establish the broad outlines of the policy it intends to pursue in a particular field, or to define the practical details of that policy or measures which tend more towards the technical than the political.
Det giver an­ledning til ofte mange og lange arbejdsmø­der, afbrudt af en tænkepause mellem to be­handlinger.
This in­volves a series of meetings, often numerous and prolonged, with a period of careful con­sideration between one reading and the next.
Det er for eksempel på denne måde, Kommissionen har udarbejdet sine udtalelser i anledning af de forskellige på hinanden følgende ansøgninger om med­lemskab, sine årlige forslag vedrørende land­brugspriser, sine rapporter om reformen af den fælles landbrugspolitik og strukturfon­dene, sine forslag om de nye egne indtægter, sin hvidbogom gennemførelsen af det indre marked, Delors I­pakken (»Gennemførelsen af den europæiske fælles akt«) i 1987 og De­lors ll­pakken i 1992.
It is along these lines, for instance, that the Commission prepared its opinions on ap­plications for Community membership, its annual farm price proposals, its reports on reform of the common agricultural policy and the Structural Funds, its proposals on new own resources and documents such as its White Paper on completing the internal market, the 1987 Delors I package, 'Making a success of the Single Act' and the 1992 Delors II package.
Når Kommissionen har fastlagt de store linjer i sin politik, samarbejder den til gengæld sy­stematisk med nationale eksperter om den praktiske udformning af de nye bestemmel­ser og forslag.
By contrast, once the main lines of policy have been agreed, the Commission normally consults national experts to work out the practical details of arrangements to be adopted or proposals to be submitted.
Det sker ved ekspertmøder, der afholdes under de relevante generaldirekto­raters ledelse og med deltagelse af eksperter udpeget af de nationale myndigheder, som det givne spørgsmål sorterer under.
The Commission's departments convene meetings of government experts at which a Commission official takes the chair.
De afta­ler, de indkaldte eksperter indgår, er ikke bin­dende for deres regeringer, men da de ken­derderes regeringers ønsker og synspunkter, kan de hjælpe Kommissionen med at finde
These experts do not commit their respective governments, but as they are sufficiently well informed as to the latter's wishes and general position, they can guide their Commission counterparts in their search for suitable technical formulas which will be generally acceptable to the governments.
teknisk acceptable løsninger, som regeringerne generelt kan tilslutte sig.
proaches made or steps taken by such spokesmen are above board.
Der afholdes overordentlig mange ekspertmøder, og et stigende antal nationale embedsmænd får således hvert år indblik i, hvor dan EU arbejder.
As these meetings of experts proliferate, more and more national civil servants are receiving what can fairly be called a European training.
Møderne gør det ligeledes muligt at etablere en dialog mellem EF's tjenestemænd og embedsmændene i de for skellige statsadministrationer.
At the same time, a depart mental-level dialogue is being conducted between Community and national officials.
Møderne suppleres af talrige konsultationer, som Kommissionens medlemmer eller deres medarbejdere regelmæssigt afholder med lederne af faglige og erhvervsmæssige organisationer (fagforeninger, arbejdsgiverforeninger, land brugsorganisationer, handelsorganisationer etc.), der har indledt et samarbejde på EF-plan.
In addition, Members of the Commission or their departments have regular meetings with leading representatives of trade unions, employers' federations, farmers' associations, traders' organizations, etc., grouped at European level.
Flere udvalg er blevet institutionaliseret ved beslutninger truffet af Rådet eller af Kommissionen.
Some committees have been formally institutionalized by the Council or Commission.
Det gælder f.eks. Udvalget for Økonomisk Politik, Udvalget for Videnskabelig og Teknisk Forskning, de rådgivende udvalg vedrørende de væsentligste landbrugsprodukter og Det Rådgivende Forbrugerråd.
Examples of this are the Economic Policy Committee, the Comm ittee for Scientific and Technical Research, the agricultural advisory committees and the Consumers' Consultative Council.
Nogle af disse udvalg er sammensat af højt stående regeringsrepræsentanter, andre er sammensat af repræsentanter fra alle berørte faglige organisationer, atter andre har en blandet sammensætning (regeringseksperter og delegerede fra de faglige organisationer).
Some of these committees comprise high-level government representatives, others bring together leading members of the professional and trade associations concerned.
Kommissionen fårtil slut forelagt resultatet af alle disse forberedende undersøgelser og
Still others have a mixed membership of government experts and delegates from the interest groups concerned. cerned.
I takt med EU's øgede beføjelser og tiltagende lovgivningsaktivitet har et stort antal brancher, regioner og privatpersoner ansat lobby-
The increase in the Community's areas of competence and the intensity of its legislative activities have attracted to the in stitutions large numbers of spokesmen for sectoral, regional and private interests.
handlinger, hvor resultaterne lader vente længe på sig.
In 1992, the Council held 89 meetings in­cluding the three European Councils.
Rådets møder afholdes i øvrigt med meget korte mel lemrum og er ofte lang­varige.
The Permanent Representatives Committee met 48 times.
■ HVORDAN ARBEJDER RÅDET?
■ THE COUNCIL IN OPERATION
Når afgørelsen i et særlig vanskeligt spørgs­mål nærmer sig, kan Rådet holde et »mara­thonmøde«.
When a decision has to be taken on a par­ticularly thorny issue, the Council may have to hold a 'marathon' session.
I Bruxelles husker man stadig det første »marathonmøde« om landbrugs­ordningerne, som ved årsskiftet i 1962 strakte sig over næsten tre uger, efter at Rådet havde »stillet uret i stå«. — En rekord, der ikke siden er slået, selv om der har været afholdt andre marathonmøder!
Brussels still remembers the marathon on the agricultural market mechanisms at the end of 1961 and beginning of 1962. This meeting, which lasted nearly three weeks after the Council 'stopped the clock' holds the record, but there have been others... .
Når Kommissionen har forelagt Rådet en ge­nerel meddelelse elleret konkret forslag, gi­ver Rådet De Faste Repræsentanters Komité til opgave at forberede behandlingen heraf (landbrugsspørgsmål forberedes dog af en særlig komité).
When it receives a general policy paper ('memorandum') or a specific proposal from the Commission, the Council refers it to the Permanent Representatives Committee (there is, however, a special committee for agriculture).
Komitéen støtter sig i sit arbejde til et stort antal arbejdsgrupper og udvalg, hvoraf nogle er permanente.
The ground for the Committee's deliberations is prepared by a host of work­ing parties or committees, some of which are permanent.
Kommissionen er repræsenteret ved alle mø­der i De Faste Repræsentanters Komité og i de særl ige ud valg og arbejdsgrupper, således at den dialog, der blev indledt med de natio­nale eksperter, uden videre kan fortsættes med embedsmændene, der har mandat fra deres respektive regeringer, og med ambas­sadørerne.
The Commission is represented at all meetings of the Permanent Representatives Committee, special committees and work­ing parties so that the dialogue begun with national experts can continue with am­bassadors and government representatives.
Afgørelserne i Rådet kan alene træffes af mi­nistrene.
The Council's decisions must be taken by the Ministers themselves.
Når det drejer sig om spørgsmål af mindre vigtighed, og når der er opnået fuld enighed mellem de faste repræsentanter og Kommissionens repræsentanter, træffer Rå­det dog afgørelse uden indledende debat.
However, on less im­portant matters, decisions are adopted without debate if the Permanent Represent­atives and the Commission's representative are unanimously agreed.
Denne fremgangsmåde anvendes nu ligele­des i forbindelse med visse beslutninger, der træffes med kvalificeret flertal, såfremt de delegationer, der er i mindretal, ikke anmo­der om en debat i Rådet.
This procedure has been extended to certain decisions adopted by a qualified majority where the delega­tions in the minority do not request that the matter be debated in the Council.
Alle vigtige politiske spørgsmål drøftes deri­mod indgående i Rådet af ministrene og Kommissionens medlemmer, der fast delta­ger i Rådets møder.
By contrast, important questions and issues with political implications are discussed in detail by the Ministers and the Members of the Commission, who attend Council meetings as of right.
Det er her, ovennævnte »dialog« kommer i stand.
It is at this stage that the dialogue described earlier comes into play.
■ INSTITUTIONERNES ARBEJDSFORM
■ THE INSTITUTIONS' APPROACH
Institutionerne og i særdeleshed Kommissio­nen arbejder ikke isoleret.
Apart from these details of the way the institutions function, there are three points to be made about their general approach.
De fungerer tværtimod som et samlingssted, hvor de for­skellige regeringer og deres administratio­ner, politiske kredse, nationale parlamentari­kere og EU­parlamentarikere og repræsen­tanter for de faglige organisationer konstant udveksler synspunkter og forslag.
Secondly, although strict legal rules must be faithfully obeyed, the necessary flexibility is guaranteed by the constant dialogue which creates a team spirit and fosters mutual con­fidence.
I kraft af den konstante dialog skabes der, på trods afde strenge regler, der skal overholdes, en fællesskabsfølelse og en gensidig tillid, der er nødvendig for at bevare den fleksibili­tet, som fører til resultater.
Firstly, the institutions, and Parliament and the Commission in particular, do not live in an ivory tower. On the contrary, they provide an open forum for exchanges of views be­tween governments and civil services, Members of the European Parliament, na­tional members of parliament and represen­
Også den udtalte (men ikke ukritiske) tillid, de faglige organisationer, parlamentskredse, statsadministrationerne og mi nistrene har ti I, at Kommissionen er upartisk, og deres uind­skrænkede respekt for Domstolen er med til at præge arbejdet.
Last but not least, economic interest groups, Parliament, national civil services and ministers have genuine confidence in the Commission's impartiality (though it does not claim to be above criticism) and absolute respect for the authority of the Court of Justice.
Ved hjælp af institutionerne har man nået de fleste afde mål, der er fastsat i traktaterne, og på mange punkter en del mere end det.
SUMMING-UP speculation) by withdrawing from the exchange rate mechanism.
Fællesskaberne har imidlertid indtil nu kun nået en ufuldstændig og navnlig uafbalanceret integration, og da stagnation altid indebærer risiko for tilbagegang, skal der fortsat gøres fremskridt.
However, full participation in the EMS leading to economic and monetary union remains the publicly stated objective of most of the Twelve.
Økonomisk og politisk solidaritet hænger uløseligt sammen i en moderne verden.
In today's world, economic solidarity is in separable from political solidarity.
På dette punkt blev konklusionerne fra topmødet i Haag ført ud i livet.
In this respect, the conclusions of the Hague Summit did have a tangible impact: a system of political cooperation was brought into operation by the governments of the Member States.
Der udformedes et Politisk Samarbejde mellem medlemsstater nes regeringer, der efterhånden er kommet til at omfatte næsten hele det udenrigspolitiske område, herunder politiske og økonomiske aspekter vedrørende sikkerhedsspørgsmål.
This has been gradually extended to almost every area of foreign policy, including the political and economic aspects of security, and was made legally binding by the Single European Act.
Det Politiske Samarbejde har som følge af fællesakten fået bindende karakter.
It operateson a consensual basis.
Det foregår på et konsensusgrundlag, og selv om samarbejdet har sin egen struktur, udspiller det sig i stadig nærmere kontakt med EU-in-stitutionerne.
Although it has its own structures, it has functioned in increasingly close harmony with the Community institutions.
Kommissionen deltager i hele arbejdet, og formandskabet aflægger regel mæssigt rapport til Parlamentet.
Its President reports regularly to Parliament and the Commission is involved in all meetings.
I efteråret 1972, på det tidspunkt hvor Det Forenede Kongerige, Danmark og Irland stod for at blive medlemmer af EU, satte stats- og regeringscheferne sig det ambitiøse mål at omdanne EF til en »Europæisk Union« inden tiårets udgang.
In the autumn of 1972, when the United Kingdom, Denmark and Ireland were about to join the Community, the I leads of State or Government set themselves the ambitious goal of transforming relations between the Member States into a European Union by the end of the decade.
Overgangen til 80'erne skulle dog i stedet blive kendetegnet af en lang og alvorlig EF-krise, selv om der med Europa-Parlamentets vedtagelse af udkastet til traktaten om Den Europæiske Union (den såkaldte Spinelli-betænkning) i februar 1984 og med indledningen af forhandlingerne om fælles akten (der trådte i kraft den 1. juli 1987) i juni 1985 også blev foretaget et politisk spring, der vidnede om dybden i integrationsbestræbelserne.
However, that date was to mark the beginning of a long and painful crisis for the Community. Yet it led to a political leap forward which bears witness to the deep-seated trend towards European in tegration — the adoption of the draft Treaty on European Union (the Spinelli draft) by the European Parliament in February 1984, and the opening in June 1985 of negotiations which culminated in the Single European Act (which came into force on 1 July 1987).
Fællesskabet fik således skabt de nødvendige forudsætninger for at gen nemføre det indre marked inden udgangen af 1992 og samtid ig foretaget nogle første væsentlige ændringer i sin interne arbejdsgang.
This gave the Community the means to com plete the internal market by the end of 1992 while atthesametimemakingsignificant improvements in its internal operations.
Undertegnelsen af Maastrichttraktaten og dens ikrafttræden udgør en ny vigtig etape på
Through its institutions the Community has succeeded in attaining most of the Treaties' objectives, and in many areas it has pro gressed even further.
På det topmøde, der blev afholdt i Haag i de cember 1969 med deltagelse afde seks statsog regeringschefer, blev linjerne udstukkettil to store planer: Den Økonomiske og Monetære Union og en større politisk solidaritet.
The 1969 Hague Summit of the six Heads of State or Government gave birth to two major plans: economic and monetary union and greater political solidarity.
På foranledning af Pierre Werner, den luxembourgske regeringschef, fik regeringerne forelagt et ambitiøst udkast til en økonomisk union. Gennemførelsen af denne blev først bremset og siden helt opgivet på grund af 70'emes økonomiske kriser.
At the prompting of Pierre Werner, the Luxembourg Prime Minister, an ambitious pro ject for economic un ion was presented to the national governments, but progress towards it was slowed and eventually halted by the economic crisis of the 1970s.
Kommissionens formand fremsatte imidlertid i efteråret 1977 på ny tanken om Den Monetære Union.
Then, in the autumn of 1977, the President of the Commission relaunched the idea of monetary union.
Efter initiativer fra flere regeringer og Kommissionen og takket være en indsats fra Det Europæiske Råd indførtes Det Europæiske Monetære System (EMS) den 13. marts 1979 med fuld tilslutning fra otte af de ni medlemsstater (Det Forenede Kongerige deltog ikke i valutakurssamarbejdet). I de følgende år overlevede EMS'en flere kriser.
Following initiatives by a number of governments and by the Commission itself, and thanks to the active efforts of the European Council, the European Monetary System came into effect on 13 March 1979, with eight of the nine Member States as full participants (at the time the United Kingdom opted to remain outside the exchange rate mechanism).
En »hård kerne« af de lande, der var med i samarbejdet, foretog støtteopkøb og opretholdt således systemet.
A hard core of participating countries kept it on an even keel.
EMS'en styrkede i betydelig grad valutasamarbejdet mellem de deltagende lande.
This has also engendered tighter economic discipline and a gradual alignment of the Members' economic policies.
Valutakurserne blev fælles interesseområde, og ændringer heraf (devalueringer og revalueringer) drøftedes og ved toges i fællesskab under særlige møder mel lem finansministrene.
Some Member States have at times respond ed to economic difficulties (and currency
EMS'en styrkede end videre den økonomiske disciplin og bragte de deltagende landes økonomiske politikker nærmere hinanden.
The signing of the Maastricht Treaty and its entry into force represent completion of a major new stage in the Community's march towards the goals it fixed in 1969 and 1972.
Vi har allerede ovenfor gennemgået de vigtige ændringer, traktaten indebærer for in stitutionerne.
$%r* of Community rules for the administration of these areas, but it is a significant step forward all the same.
Maastricht-traktatens ikrafttræden er blevet kædet sammen med den forestående udvi delse af EU med fire mulige nye medlemsstater, nemligØstrig, Finland, Norge og Sverige.
Implementation of the Maastricht Treaty was linked to further enlargement of the Com munity to include four new members — Austria, Finland, Norway and Sweden.
Efter det kommunistiske systems sammen brud har landene i Central- og Østeuropa klart givet udtryk for deres ønske om hurtigst muligt at blive medlem af EU. Det samme har flere af Middelhavslandene.
Following the collapse of the communist system, countries in Central and Eastern Europe and several Mediterranean countries have expressed their wish to join the Com munity as soon as possible.
En sådan udvi delse vil gøre det nødvendigt med en tilbundsgående revision af fællesskabssystemet, som (i henhold til Maastricht-traktaten)
The Member States (subject to derogations for Denmark) have undertaken to establish a common external and security policy (which could lead in time to a com mon defence policy).