natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det bør for fuldstændighedens skyld tilføjes, at inden for det meget store område, der udgøres af de højere uddannelser uden for universitetssektoren, indrømmeB ækvivalensen af ministeren efter motiveret indstilling fra inspektoratet for de højere uddannelser.
To complete the picture, it should be added that decisions regarding equivalences in the substantial non-university sector of higher education are taken by the Minister acting on a reason ed opinion from the Inspectorate for Higher Education.
Den individuelle behandling af ækvivalensspørgsmål har fungeret siden 1956. De regler, hvorefter den foregår, er senest fastsat i en arreté royal af 20. juli 1971.
The individual recognition procedure was set up in 1956 and the rules governing it were last stipulated by a Royal decree of 20 July 1971.
Siden da er tueinder af sager blevet behandlet, tilsyneladende uden størn vanskeligheder, som kunne stille spørgsmålstegn ved denne fremgangsmåde og dens effektivitet.
Since that date thousands of applications have been dealt with without bringing to light any major problems which might cast doubt on the machinery and effectiveness of the system.
I mangel af tosidede overenskomster behandles ansøgninger fra udenlandske studerende individuelt.
In the absence of bilateral agreements, applications from for eign students are considered on an individual basis.
Med forbehold for adgangsbegrænsning, som inden for nogle fag kan vare en alvorlig hindring, vil alle normale afgangseksaminer på studentereksamensniveau blive anerkendt, forudsat at den studerende har et tilstrakkeligt kendskab til dansk.
Subject to the limitations on numbers, which may in some subjects may be a serious hazard, all normal secondary-level leaving quali fications obtained in other EC systems of education, would be accepted, subject to a proper level of ability in Danish language.
Danmark betragter sig som forpligtet af Europarådets konventioner.
Denmark regards itself as bound by the Council of Europe Conventions.
Der findes bestemmelser med hensyn til afgangseksaminer på gymnasieniveau i oa. 90 lande, hvoraf følgende er relevante for denne undersøgelse, idet de nævnte eksaminer anerkendes som ligestillede med den franske Baccalauréat :
Dispositions exist in respect of secondary qualifications in some 9© countries, of which the following are relevant to this study, the qualifications named being recognized as equivalent to the French Baccalauréat:
Zeugnis der Reife; individuelle dispensationer fra dette eksamensbevis, der ydes med henblik på adgang til et universitet i en af de tyske delstater, respekteres også.
Zeugnis der Reife; individual exemptions from this qualification granted for the purposes of entry to a university institution in any of the Länder, is also respected.
Eindexamen inden for forskellige områder, alt efter hvilket fakultet en ansøger ønsker at blive optaget på.
The Eindexamen in various fields, according to the faculty an applicant wishes to enter.
Det skal generelt bemærkes, at der er flere séries (linjer) inden for den franske Baccalauréat. som omfatter forskellige faggrupper med hver sin relative værdi.
In general it should be noted that there are a number of séries in the French Baccalauréat, which respectively include different groups of subjects with specific weightings.
De nøjagtige ækvivalenser af udenlandske afgangseksaminer, som i de fleste tilfælde udviser lignende grupperinger, kan i fornødent omfang afgranees ved sammenligning med det eksamenspensum, der er fastsat i Frankrig.
The precise equiva lences of foreign qualifications, which in most cases exhibit similar groupings, may be limited as appropriate by comparison with the examinable curriculum in France.
Universiteterne står snarere under delstaternes kontrol end under forbundsministeriets, men er koordinerede gennem forskellige organer, navnlig rektorkonferencen (WRK), hvad angår relationerne til udlandet.
The universities are controlled by the Länder rather than the Federal Ministry, but are coordinated through various bodies, in particular the Conference of Rectors (WRK), in respect of external relations.
Forbundsministeriet giver regelmæssigt og systematisk råd og vejledning til universiteterne i spørgsmål om anerkendelse, og man kan normalt regne med, at universiteterne følger disse råd.
The Federal Ministry gives advice to the universities on matters of recognition in a regular and systematic manner, and universities may normally be expected to act on this advice.
Irske universiteter vil normalt kunne anerkende et afgangsbevis erhvervet i en medlemsstat, når dette bevis giver indehaveren adgang til et universitet i hane hjemland.
Irish universities will normally accept for the purposes of entry a qualification obtained in a Member State which would qualify the holder to enter a university in his home country.
Studieadgang er et spørgsmål, der afgøres af de enkelte universiteter, med mindre der består en to- eller flersidet overenskomst.
Entry is a matter for the individual universities except where there is a bilateral or multilateral agreement.
Den italienske regering betragter sig som forpligtet af de europæiske konventioner om anerkendelse af eksamensbeviser og studieperioder, således at adgangsformaliteterne ikke giver anledning til sårlige problemer, når en ansøger dokumenterer, at han har bestået en adgangsgivende eksamen.
The Italian Government regards itself as bound by the European Conventions on the Recognition of Diplomas and of Periods of Study, so that the formalities of access do not pose particular problems where an applicant offers a usual qualification.
Adgang til et hollandsk statsuniversitet er undergivet kontrol af undervisningsministeriet, for så vidt angår studerende, der er i besiddelse af uden landske eksamensbeviser.
Entry to a Dutch State university is controlled by the Ministry of Education and Science so far as holders of foreign qualifications are concerned.
Nederlandene betragter sig som forpligtet af de europeiske konventioner om ligestilling af eksamensbeviser.
The Netherlands regards itself as bound by the European Conventions on the Equivalence of Diplomas.
Studieperioder i et fremmed land med henblik på studie- eller eksamenskrav ved hollandske statsuniversiteter anerkendes enten ved tosidede overenskomster eller gennem den europæiske konvention om ligestilling af studieperioder ved universiteter således, at de nøjagtige ækvivalenser udarbejdes af under visningsministeriet i form af en offentliggjort fortegnelse.
Periods of study in a foreign country for the purposes of course or examination requirements in Dutch State universities
Hvor det drejer sig om private universiteter, træffer universitetet selv afgørelse i første instans og søger derefter ministerens samtykke.
In the case of private universities, the university itself takes the primary decision, and then seeks the consent of the Minister.
Universitetet kan nedlægge veto mod ministerens afgørelse, men ellers anvendes den fælles metode, der er beskrevet for statsuniversiteter, blot i omvendt række følge.
The university has the right to veto the Minister's consent, but otherwise the joint approach described for State universities is applied, but in reverse order of procedure.
Med nogle få undtagelser kan universiteterne selv fastsætte deres adgangsbetingelser og -normer.
With a small number of exceptions, universities are free to determine their own entrance requirement and standards.
Der findes koordinerende "matriculation boards" (bedømmelsesnævn) for de forskellige colleges under University of Wales og University of London samt to tilsvarende nævn, der behandler adgangskravene for skotske universiteter og for fem universiteter i Nordengland (42).
There are coordinating 'matriculation boards' for the constituent colleges of the University of Wales and the University of London, and two similar boards which administer requirements for Scottish Universities and for five Northern Universities. (42)
Indtil for nylig har minimumbetingelserne for adgang i vidt omfang varet underkastet parlamentets bestemmelser om tildeling af stipendier, hvorefter ingen studerende kunne få økonomisk støibte fra staten uden at opfylde de fastsatte minimumbetingelser.
In recent years minimum conditions of entry have been largely controlled by the Parliamentary Awards Regulations under which no student could obtain financial support from the State with out satisfying the minimum requirements laid down.
Dehne begrænsning er nu ophævet.
This restric tion has now been removed.
Universiteternes indstilling koordineres i England og Wales gennem et rådgivende organ, den stående konference om adgang til universitetsstudier, som kun har beføjelse til at henstille.
University attitudes in England and Wales are coordinated through an advisory body, the Standing Conference on University Entrance, which has only powers of recommendation.
Eftersom der foretages en udvælgelse blandt kvalificerede ansøgere, og der er mangel på velkvalificerede ansøgere inden for nogle større fagområder, er de britiske universiteters almindelige indstilling at anerkende et bredt spektrum af eksamensbeviser i statssamfundslandene og i andre lande for at udvide kredsen af ansøgere.
The common attitudes of British universities, since entry is selective from amongst qualified applicants, and there is a dearth of well-qualified applicants in some major subject areas, is to accept a wide range of Commonwealth and foreign qualifications in order to maximize the field of applicants.
Optagelse af ansøgere fra EP-lande på første studietrin er ved mange universiteter begrænset af modsætningen mellem den britiske gymnasieuddannelses højt specialiserede karakter og situationen i de øvrige vesteuropæiske lande, og man er derfor af den opfattelse, at ansøgerne, med mindre de er i besiddelse af ganske særlige evner, ikke vil have tilstrækkelig indsigt i specielle fag.
The acceptance of applicants from EC countries for entry to initial courses is in many universities limited by the contrast between the highly specialized nature of English secondary education as compared with the remainder of Western Europe, resulting in the belief that candidates, unless of outstanding ability, will be insufficiently prepared in specialist subjects.
Dette er dog på ingen måde en opfattelse, der deles af alle.
This is however, by no means a universal belief.
De tre britiske organer, der har en stærkt koordineret adgangspolitik og har bekendtgjort kravene (University of London, det fælles bedømmelsesnævn for de nordengelske universiteter samt University of Sussex), vil acceptere alle eksamensbeviser på sekundærtrinnet inden for EP, der giver adgang til et universitet i deres hjemland, som opfyldende de almindelige adgangskrav, men vil ofte stille krav om særlig høje karakterer i bestemte fag for at opfylde kravene for adgang til et bestemt studieforløb (43).
The three English bodies which have a well-coordinated admissions policy and have published requirements (the University of London, the Northern Universities Joint Matriculation Board and the University of Sussex), will accept all EC secondary school leaving certificates which admit to a university in their country of origin in satisfaction of the General Entrance Requirements, but will often require particularly high levels of performance in particular
NOGLE UNDERORDNEDE PROBLEMER
SOME ANCILLARY PROBLEMS
Eksistensen af et stort antal to- og flersidede overenskomster tillige med en række "bestemmelser" i enkelte lande må ses i lyset af generelle og specielle adgangsbegrænsninger til nogle eller alle universitetsfakulteter i visse medlemsstater.
The existence of a wide range of bilateral and multilateral agreements, and the addition of a series of 'dispositions' in some countries, has to be seen against a background of general or specific restrictions on student entry to some or all university faculties in some Member States.
Man kan let blive enige om, at anerkendelsen af uden landske afgangsbeviser må antages at have ringe eller ingen virkning, hvis ikke universiteterne har plads til at optage de studerende, der har de for nødne kvalifikationer.
It may be agreed that the recognition of foreign qualifications is likely to be of little or no effect unless places are available in universities for those who offer the relevant qualifications.
"NUMERUS CLAUSES" OG ANDRE BEGRÆNSNINGER
'NUMERUS CLAUSUS' AND OTHER RESTRICTIONS
I Tyskland er ca. 7$ sf universitetspladserne forbeholdt udlændinge, dog kun 6% i medicin og dermed beslægtede uddannelser.
In Germany about 7% of university places are reserved for foreigners, though only 6% in Medicine and similar courses.
Grænsen er fastsat på grundlag af det faktiske antal udenlandske studerende på fastsættelsestidspunktet og kunne måske derfor ses som et forsøg på at begrænse antallet af udenlandske studerende til det nuværende niveau.
The limit was fixed by reference to the actual numbers of foreign students at the fixing date, and might therefore be seen as an attempt to restrict the numbers of foreign students to their present level.
Denne begrænsning må ses på baggrund af en situation, der er præget af hård konkurrence om adgang til tyske universiteter, således at kvalificerede tyske studerende tvinges til at udsætte deres studier i længere tid, undertiden i flere år.
This restriction must be seen against a background in which there is severe competition for entry to German universities, and qualified home students are being forced to delay their entry for considerable periods of years in some cases.
Europarådet har foreslået en mindstegrænse på 5$? men denne er på ingen måde bindende for de stater, der har undertegnet de europæiske konventioner.
The Council of Europe has recommended a minimum limit of 5%, but this is in no sense binding'on the signatories of European Conventions.
I Danmark er der fastsat en grænse på 10% for optagelse af udenlandske studerende, men denne grense er langt højere end de faktiske grænser i 1977·
In Denmark a limit of 10% has been imposed on foreign student registrations, but this is far above the actual levels in 1977.
- 3 8 - antal nærmer sig nu 13% af studentertallet.
- 40 - tion on the entry of foreign students in France, who now approach some 13% of the student population.
I Italien har dette været situationen indtil for nylig, men nye regler udstedt af den italienske regering tyder på, at der snart vil blive indført strenge restriktioner for optagelsen af udenlandske studerende.
In Italy this has been the situation until recently, but new rules promulgated by the Government of Italy suggest that severe restrictions on the acceptance of foreign students may soon be imposed.
STUDIEAFGIFTER
FEES
I Belgien er over 12 % af de universitetsstuderende udlændinge. En ud af tre udenlandske studerende er statsborger i et andet land i Fællesskabet.
In Belgium more than 12% of university students are foreigners and one in every three is a Community national.
Der er i princippet ingen adgangsbegrænsning for udenlandske studerende.
There is, in principle, no restriction on the admission of foreign students.
Udenlandske studerende inden for en talmæssig grænse, der er sa+ til 2 % af antallet af belgiske studerende inden for hver enkelt studieretning og på den enkelte institution, betaler de samme studieafgifter som de belgiske studerende.
Up to a ceiling of 2% of the Belgian student population per subject area and per establishment, foreign students pay the same fees as Belgians.
Herudover nyder andre udenlandske studerende, blandt andet visse studerende, der er statsborgere i EP's medlemsstater, godt af de samme fordelagtige bestemmelser.
Certain categories of foreign student, notably some nationals of EC Member States, enjoy this privilege irrespective of the ceiling.
De, der ikke hører til disse forskellige kategorier, kan afkræves supplerende Btudieafgifter på indtil 50 % af de faktiske udgifter til de pågældende uddannelser.
Those who do not belong to one of the privileged categories may, however, have to pay additional fees amounting to 50% of the standard cost of their course.
Disse afgifter kan alt efter studieretning svinge mellem ca. 65 000 francs og oa. 200 000 francs.
These fees range from + BFR 65 000 to + BFR 200 000 depending on the subject area.
I Storbritannien og Irland afgøres adgangen til universiteterne ved udvælgelse, -og udenlandske ansøgere bedømmes efter deres kvalifikationer på lige fod med de pågældende landes egne statsborgere.
In Great Britain and Ireland entry to universities is competitive, and foreign applicants are considered on their merits alongside home applicants.
I Det forenede Kongerige er afgifterne blevet forhøjet flere gange i de senere år, og siden I967 betaler studerende, der ikke opfylder bopælsbetingelserne - med enkelte undtagelser for britiske studerende, der midlertidigt er bosat i udlandet - højere afgifter end studerende, der er bosat i Det forenede Kongerige. For tiden andrager betalingen normalt henholdsvis 650£ og 5°°£ (ca. 1 150$ og 900$).
In the United Kingdom fees have been raised several times in recent years, and since 1967 students without the appropriate residential qualifications, with some exceptions for British students temporarily resident abroad, have been fixed at a higher level than those for home residents. Currently fees are generally UKL 650 and UKL 500 (c.
Det er regeringens erklærede politik at ophæve forskellen, så snart dette administrativt kan lade sig gøre.
It is the Government's declared policy to eliminate the differential as soon as this becomes administratively feasible.
Det bør dog understreges, at stipendiater, som normalt skal opfylde et krav om 3 års ophold, og som omfatter ca. 90% af de britiske studerende, får deres studieafgifter betalt som en ret af kommunen.
It should however be pointed out that the fees of grantholders, who must normally meet a 3-year residential requirement, and who include some 90% of home students, have their fees paid as of right from local governmental sources.
Dette gælder for ca. 11% af alle studerende, men der er en positiv tendens til at yde visse kategorier af ikke-bosatte studerende, navnlig studerende fra de mindre udviklede medlemsstater af det britiske samfund, økonomisk støtte.
Some 11% of all students are non-resident, but there is a positive policy towards the giving of financial support to certain categories of non-resident student, particularly those from the less developed Member States of the Common wealth.
Baggrunden for disse synspunkter var forskellig, men nogle af årsagerne vart a) Eksistensen af en positiv mobilitetsfremmende politik forud for og i vidt omfang uden forbindelse med EF's eksistens eller en stats medlemskab af af EP; b) de studerendes modvilje - af forskellige grunde - mod at studere i udlandet; det; c) tilstedeværelsen af hindrende elementer i holdningen hos regeringer eller studerende eller hos begge, som var mere bestemmende for mobilitetsmønsteret end bemyndigelsesbestemmelserne i Europarådets konventioner og tosidede overenskomster eller "fællesskabstanken"} d) en manglende bevidsthed i nogle lande om de muligheder, der ligger i over enskomster, eller endda om selve eksistensen af overenskomsterne; e) udprægede forskelle i tilrettelæggelsen og varigheden af de højere uddannelser, der talte imod bevægelse på andre tidspunkter, end hvor der måtte indtræde en "naturlig pause".
Amongst those who assisted with this study on the nomination of member Governments, there was a surprising degree of agreement that in practical terms the existence of European Conventions, and the existence of the Community itself, had had no great effect on student mobility.
Der mærkes unægteligt et vist forbehold over for hurtig overgang til helt fri bevægelse for studerende inden for Fællesskabet, og dette har givet sig udtryk i en række restriktive foranstaltninger, der er omtalt ovenfor.
(a) the existence of a positive policy towards mobility which pre-dated and was largely unconnected with the existence of, or a State's membership of, the EC;
Der er tydeligvis også et sprogligt problem forbundet med en forøgelse af mobiliteten. Fællesskabet omfatter seks sprog.
(c) the existence of intervening factors in the minds of Govern ments or students, or both, which were stronger determinants of the pattern of mobility than either the enabling clauses of European Conventions and bilateral agreements, or the 'Community idea';
Der er i virkeligheden mange flere end seks, men dansk, nederlandsk, engelsk, fransk, tysk og italiensk vil dække alle studerende og alle universiteter i Fellesskabet.
(d) in some countries, a lack of consciousness of the opportunities which the existence of agreements provided, or indeed of the very existence of the agreements;
Når man betragter denne sprogbuket, viser der sig visse ejendommeligheder.
(e) marked differences in the mode and length of higher education courses which militated against movement at times other than where a 'natural break' might occur.
Efter en international målestok er såvel dansk som nederlandsk små sprog områder, idet dansk er modersprog for ca. 5 millioner og nederlandsk for ca. 17 millioner bosat i Nederlandene, Belgien og Frankrig.
At a time when European unity in a Community context faces great strain, and in two member countries at least, the very fact of EC membership is sadly a political issue, it would be surprising if attitudes towards student mobility were better than patchy.
De øvrige fire sprog er langt mere almindeligt forekommende, idet der dog stadig må foretages visse sondringer.
Certainly there is some degree of reticence apparent in making swift progress towards the entirely free movement of students within the Community, and this is evidenced by a number of restrictive devices mentioned earlier.
Lader man det rent talmæssige argument for kinesisk ude af betragtning, ligger engelsk klart i spidsen som verdenssprog og har ikke nogen virkelig konkurrent.
In fact it has many more than this, but Danish, Dutch, English, French, German and Italian will account for all students and universities in the Community.
Der er ca. 300 millioner, der har engelsk som deres første sprog, men af disse er kun ca. 57 millioner borgere i Fællesskabet.
When considering this range of languages, certain peculiarities become apparent.
Der er tendens til, at to af disse sprog vil være dominerende: Engelsk på grund af dets moderne internationale forrang og fransk på grund af dets traditionelle betydning som arbejdssprog ved internetionale sammenkomster lige siden slutningen af det 17. og et godt stykke ind i det 19· århundrede, og fordi det - ligesom engelsk, men uden nogen tilsvarende territorial udvidelse - er af international karakter til trods for indskrænkning i de senere år.
Amongst these, two languages tend to predominate: English because of its modern international pre-eminence and French because of its traditional importance as the main medium of international discourse from the late seventeenth century until well into the nineteenth, and because, like English though without any comparable extension of territory, it has an inter national character, despite recent shrinkage.