natgillin/translations-raw huggingface dataset:
D Senest den 31. oktober sender alle institutioner deres svar til Revisionsretten (artikel 83, stk. 1).
D Not later than 30 November the Court of Auditors sends the discharge authorities and the other institutions its report accompanied by the replies and has them published in the Official Journal of the European Communities (Article 84).
D Og ud fra samme betragtning vil Notenboom­pro­ceduren (om underretning af budgetmyndigheden om gennemførelsen af budgettet i løbet af regnskabsåret) få en endnu større politisk og praktisk indflydelse.
D The Notenboom procedure, which is designed to keep the budgetary authority informed about the progress in implementing the budget during the current year, should similarly be given a bigger political and practical role.
D Inden den 30. april i det følgende år (n + 2) gennemgår Rådet og Parlamentet regnskaberne og regnskabsoversigterne samt Revisionsrettens årsberet­ning ledsaget af institutionernes svar (EØF­Traktatens artikel 206b og finansforordningens artikel 85, stk. 1):
D By 30 April of the following year (n + 2), the Council and Parliament examine the accounts and balance sheet and the annual report of the Court of Auditors together with the institutions' replies (Article 206b of the EEC Treaty and the first paragraph of Article 85 of the Financial Regulation):
En forøget information, som gør det muligt at foretage den bedst mulige vurdering af mulighederne for at udnytte bevillingerne i løbet af det efterfølgende bud­getår, vil faktisk være afgørende for en tilfredsstillen­de afvikling af førstebehandlingen af budgetforslaget i Parlamentet.
Improved information procedures to provide Parliament with the best possible forecast of expenditure possibilities in the following budget year will be absolutely essential for the first reading of the draft budget.
Denne information skal navnlig bidrage til, at Parlamentet får et mere realistisk grundlag for at træffe beslutning om fordelingen af bevillingerne inden for de finansielle overslags udgiftslofter.
In particular this would then help Parliament to distribute appropriations within the ceilings of the financial perspective as realistically and effectively as possible.
— Rådet vedtager med kvalificeret flertal en »henstil­ling om at give Kommissionen decharge for bud­gettets gennemførelse«, og denne henstilling sendes til Parlamentet.
(i) The Council, acting by a qualified majority, makes a recommendation concerning the discharge to be given to the Commission in respect of the implementation of the budget. It sends this recommendation to Parliament.
Det var i øvrigt med udgangspunkt i disse nye betingel­ser, at Parlamentet, Rådet og Kommissionen under deres samråd den 20. juni 1988 om Fællesskabets finansieringsreform forpligtede sig til at forbedre vil­kårene for tilsyn med gennemførelsen af budgettet.
These new requirements prompted Parliament, the Council and the Commission during the conciliation meeting of 20 June 1988 on the financial reform of the Community to pledge their support for improving the monitoring of budget execution.
— Parlamentets Udvalg for Budgetkontrol udarbejder udkast til decharge­afgørelse og den beslutning, der skal ledsage denne afgørelse, samt en beretning om de problemer, der er nævnt i beslutningen.
(ii) Parliament's Committee on Budgetary Control produces a draft discharge decision accompanied by a motion for a resolution and a report on the problems raised in the resolution.
Repræsentanter for Kommissionen og Revisions­retten deltager i dette arbejde.
Representatives of the Commission and the Court of Auditors take part in all this work.
Dechargen er den afgørelse, hvormed decharge­myn­digheden meddeler den udøvende myndighed »ansvars­fritagelse« for forvaltningen af budgettet, og dermed afsluttes budgettet endeligt.
The discharge is the decision by which the competent authority releases the executive from any further liability in respect of its budget management and marks the end of the budget's existence.
— Parlamentet tager stilling til dechargen ved at stem­me om de forslag til decharge­afgørelse og beslut­ning, som Udvalget for Budgetkontrol har udar­bejdet.
(iii) Parliament decides on the discharge by voting on the draft decision and motion for a resolution prepared by its Committee on Budgetary Control.
I dette tilfælde kan dechargeafgørelsen udsættes og Kommissionen underrettes om grundene hertil (finansforordningens artikel 85).
In this case the discharge decision is postponed and the Commission is informed of the reasons for this postponement (Article 85 of the Financial Regulation).
Parlamentet giver ikke blot decharge for gennemførelsen af det almindelige budget og budgettet for satellitorganisationerne, men også for EKSF-budgettet (i kraft af en bred fortolkning af Paris-Traktatens artikel 78f, stk. 5) og for de forskellige europæiske udviklingsfonde (interne finansieringsaftaler bilagt Lomé-konventionen).
Parliament may postpone the discharge: general budget and the budget of the satellite bodies but also for the ECSC budget (on a broad inter­pretation of Article 78f (5) of the ECSC Treaty) and for operations under the various European Develop­ment Funds (internal financing agreements annexed to the Lomé Conventions).
— enten for at påtvinge Kommissionen visse specifik ke politiske betingelser, som den skal opfylde for at få meddelt decharge
(i) in order to impose on the Commission certain specific political conditions which must be fulfilled for discharge to be given;
— eller for at få mere tid til at gennemgå samtlige dokumenter (hvilket skete ved decharge for regnskabsåret 1977 forud for det direkte valg i juni 1979)
(ii) in order to have more time to examine all the documents (as was the case, on the eve of the June 1979 elections, with the discharge for 1977);
Kun Kommissionen er underlagt decharge-proceduren, selv om de øvrige institutioner uafhængigt varetager gennemførelsen af deres respektive sektioner.
The only obligation for these institutions is to act on the comments contained in the discharge deci­sion.
For sidstnævnte gælder det, at forpligtelsen til at tage antegnelserne i dechargeafgørelsen til følge blot er blevet en tradition; denne situation er i overensstemmelse med bestemmelserne i EØF-Traktatens artikel 205, i henhold til hvilken Kommissionen er ansvarlig for gennemførelsen af hele budgettet.
This situation is consistent with Article 205 of the EEC Treaty, which makes the Commission responsible for the execution of the entire budget.
I mangel af præcise regler i Traktatens artikel 206b er det underforstået, at Parlamentet vedtager decharge afgørelsen med absolut flertal af de afgivne stemmer (jf. de generelle regler i Traktatens artikel 141).
□ Voting rules: As Article 206b of the Treaty makes no express provision for the majority required, Parlia­ment gives the discharge by an absolute majority of votes cast (in accordance with the general rules in Article 141 of the Treaty).
Det hører bestemt til undtagelserne, at Parlamentet nægter at meddele Kommissionen decharge som følge af dybtgående uenighed.
□ Refusal of discharge: A decision by Parliament to refuse the Commission a discharge because of serious objections must be considered exceptional.
Denne situation er kun op stået en gang, nemlig den 14. november 1984 med hensyn til regnskabsåret 1982.
Discharge has in fact been refused only once — on 14 November 1984 in respect of the 1982 financial year.
Proceduren med nægtelse af decharge er ikke beskrevet i hverken Traktatens artikel 206b eller i finansforordningen. forordningen.
Neither Article 206b of the Treaty nor the Financial Regulation makes explicit provision for refusing dis­charge.
I finansforordningens artikel 85, stk. 3, hedder det, at institutionerne træffer alle hensigtsmæssige foranstaltninger for at tage de antegnelser til følge, der er anført i afgørelserne om decharge.
D Action taken in response to the discharge: The third paragraph of Article 85 of the Financial Regu­lation provides that the institutions must take appro­priate action on the comments contained in discharge decisions.
Muligheden følger af Parlamentets almindelige beføjelse til at føre tilsyn med Kommissionens aktiviteter. Derfor er det i henhold til Parlamentets forretningsorden nødvendigt at samle et absolut flertal af medlem merne (dvs. 260 stemmer) for at nægte at give decharge og ikke et simpelt flertal af de afgivne stemmer, som er tilstrækkeligt for at meddele Kommissionen decharge.
Parliament can take such a decision on the strength of its general powers to control the activities of the Commission: hence the need, as laid down in its rules of procedure, to secure an absolute majority of all its members (i.e. 260 votes) to refuse discharge and not just an absolute majority of votes cast which is suffi­cient for granting the Commission discharge.
På anmodning af Parlamentet eller Rådet skal de afgive rapport om de foranstaltninger, der er truffet som følge af disse antegnelser, særligt med hensyn til de instruktioner, de har givet deres tjenestegrene.
At the request of Parliament or the Council they must report on measures taken in the light of these com­ments and in particular on the instructions given to departments.
Disse rapporter fremsendes ligeledes til Revisionsretten.
These reports are also sent to the Court of Auditors.
Finansinspektøren skal inden for den enkelte insti tution tage hensyn til antegnelserne i afgørelsen om decharge.
Within each institution, the financial controller must take account of the comments con­tained in discharge decisions.
Da den nye artikel 206b trådte i kraft i 1977 blev der givet udtryk for, at en sådan nægtelse af decharge ville være en tilkendegivelse af alvorlig mistillid til Kommissionen og have samme betydning som et mistillidsvotum og foranledige Kommissionen til at gå af.
When the new Article 206b of the Treaty came into force in 1977, it was argued that such a refusal amounted to a motion of no confidence in the Com­mission and, like a censure motion, would mean that the Commission had to resign.
Den videre behandling af decharge-afgørelserne, som der ikke tidligere blev udvist større interesse for, har på det seneste fået en særlig betydning som følge af den vægt, som det nu direkte valgte Parlament tillæg ger spørgsmål vedrørende gennemførelse af budget tet.
Although for years the follow­up to discharge deci­sions did not arouse much interest, it has recently become of particular importance because of the atten­tion which the directly elected Parliament has paid to budget matters.
c) Udsættelse og nægtelse af decharge
(c) Postponement and refusal of discharge
Det er normalt, at der gives decharge ved afslutningen af budgettet, som må antages at være korrekt gennem ført.
It is normal that discharge should be given as the final act in the existence of a budget, which is assumed to have been correctly executed.
Erfaringerne har vist, at denne politiske vurdering var uden juridisk grundlag: Efter nægtelsen af decharge for regnskabsåret 1982 den 14. november 1984 trådte Gaston Thorns Kommission (hvis mandat udløb få uger senere) ikke af, og Parlamentet fremsatte ikke et mistillidsvotum.
Experience showed that this political reasoning had no legal value: after the discharge for 1982 was refused on 14 November 1984, the Commission presided over at the time by Gaston Thorn (which was only a few weeks away from the end of its term) did not resign and Parliament did not present a motion of censure.
Ved hjælp af en i hovedsagen teknisk plan lykkedes det senere at foretage den endelige afslutning af regnskaberne.
The matter was subsequently dealt with from a largely technical angle and the accounts were finally closed.
Parlamentet, som ved den ne lejlighed markerede, at denne afslutning af regnskaberne er uundgåelig, meddelte den 15. marts 1985 decharge for regnskabsåret 1982 med hensyn til de primært regnskabsmæssige aspekter.
Parliament accepted that such closure was unavoidable and, on 15 March 1985, accordingly gave the discharge for 1982 as regards essentially the accounting aspects.
De væsentligste tekster vedrørende finansieringsreformen af 1988
The principal reference documents of the 1988 financial reform
RÅDETS AFGØRELSE af 24. juni 1988 om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter
COUNCIL DECISION of 24 June 1988 on the system of the Communities' own resources (88/376/EEC, Euratom)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR- under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 199 og 201,
Having regard to the Treaty establishing the European Economic Community, and in particular Articles 199 and 201 thereof, operate the common policies; whereas this revenue must "be based on the expenditure deemed necessary to this end which was determined in the financial estimates in the Interinstitutional Agreement between the European Parliament, the Council and the Commission, which will take effect on 1 July 1988;
Fællesskabet bør råde over stabile og sikre indtægter, således at det kan sanere den nuværende situation og gennemføre de fælles politikker; disse indtægter bør baseres på de udgifter, der anses for nødvendige hertil, og som er fastsat i de finansielle overslag i den interinstitutionelle aftale mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen, som får virkning den 1. juli 1988; under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 171 og 173, på mødet i Bruxelles den 11., 12. og 13. februar 1988 nåede Det Europæiske Råd frem til en række konklusioner her om; under henvisning til forslag fra Kommissionen ') under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet2
Whereas the European Council meeting in Brussels on 11 to 13 February 1988 reached certain conclusions;
) under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg3), og ifølge disse konklusioner vil Fællesskabet indtil 1992 kunne disponere over et maksimalt beløb i egne indtægter svarende til 1,2 % af medlemsstaternes samlede årlige bruttonationalindkomster i markedspriser, i det følgende benævnt »BNI«; ud fra følgende betragtninger:
Whereas Council Decision 85/257/EEC, Euratom of 7 May 1985 on the Communities' system of own resources,4as last amended by the Single European Act, raised to 1.4% the limit for each Member State on the rate applied to the uniform value-added tax (VAT) base previously set at 1% by the Council Decision of 21 April 1970 on the replacement of financial contributions from Member States by the Com munities' own resources5hereinafter referred to as 'the Decision of 21 April 1970';
Ved Rådets afgørelse 85/257/EØF, Euratom af 7. maj 1985 om Fællesskabernes ordning med egne indtægter4), senest ændret ved Den Europæiske Fælles Akt, blev den maksimalsats, som anvendes på det ensartede grundlag for merværdiafgiften, (momsen), og som tidligere var blevet fastsat til 1 °/o ved Rådets afgørelse af 21. april 1970 angående udskiftning af medlemsstaternes finansielle bidrag med Fæl for at dette kan overholdes, må det samlede beløb for de egne indtægter, der stilles til Fællesskabets rådighed for perioden 1988—1992, ikke i noget år overstige en bestemt procentsats af Fællesskabets samlede BNI for det pågældende år; denne procentsats skal fremkomme ved anvendelsen af de grundprincipper, som er fastsat for væksten i Fællesskabets udgifter i Det Europæiske Råds konklusioner vedrørende budgetdisciplin og budgetforvaltning, med en sikkerhedsmargen på 0,03 % af Fællesskabets BNI med henblik på uforudsete udgifter; lesskabernes egne indtægter5), i det følgende benævnt »afgørelsen af 21. april 1970«, forhøjet til 1,4 < 7o for hver medlemsstat; et samlet loft på 1,30 % af medlemsstaternes BNI fastsættes for forpligtelsesbevillingerne, og det bør sikres, at udviklingen i forpligtelsesbevillingerne og betalingsbevillingerne sty- loftet på 1,4 °/o har vist sig at være utilstrækkeligt til dækning af Fællesskabets anslåede udgifter; disse lofter bør gælde indtil denne afgørelse ændres; undertegnelsen af Den Europæiske Fælles Akt har åbnet nye perspektiver for Fællesskabet; i artikel 8 A i Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Fællesskab er det bestemt, at det indre marked skal gennemføres inden den 31. december 1992; for at der kan skabes større overensstemmelse mellem de beløb, som de enkelte medlemsstater indbetaler, og deres bidragsevne, bør sammensætningen af Fællesskabets egne indtægter ændres og udvides; det vil derfor være hensigtsmæssigt: mæssigt: -
Whereas observance of this ceiling requires that the total amount of own resources at the Community's disposal for the period 1988 to 1992 does not in any one year exceed a specified percentage of the sum of the Community's GNP for the year in question; whereas that percentage shall correspond to application of the guidelines established for growth in Community expenditure as laid down in the European Council conclusions concerning budgetary disci pline and budget management, and a safety margin of 0.03% of Community GNP aimed at coping with unforeseen expenditure;
at fastsætte den maksimalsats, som skal anvendes på de enkelte medlemsstaters ensartede beregningsgrundlag for merværdiafgiften, til 1,4 %, idet dette grundlag dog ikke kan overstige 55 % af landets BNI '
(i) to fix at 1.4% the maximum rate to be applied to each Member State's uniform base for value-added tax, limited where appropriate to 55% of its GNP;
der bør drages omsorg for, at budgetuligevægtene korrigeres på en sådan måde, at dette ikke berører de egne indtægter, der er disponible for Fællesskabets politik;
(d) the application of a rate — to be determined under the budgetary procedure in the light of the total of all other revenue — to the sum of all the Member States' GNP established in accordance with Community rules to be laid down in a Directive adopted under Article 8(2) of this Decision.
Egne indtægter, der opføres på Fællesskabernes budget, omfatter desuden provenuet af andre afgifter, som måtte blive indført som led i en fælles politik i overensstemmelse med Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab eller Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab og under overholdelse af den procedure, som er fastsat i artikel 201 i Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab eller i artikel 173 i Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab.
Revenue deriving from any new charges introduced within the framework of a common policy, in accordance with the Treaty establishing the European Economic Community or the Treaty establishing the European Atomic Energy Community, provided the procedure laid down in Article 201 of the Treaty establishing the European Economic Community or in Article 173 of the Treaty establishing the European Atomic Energy Community has been followed, shall also constitute own resources entered in the budget of the Communities.
Ved indbetaling af beløbene i henhold til stk. 1, litra a) og b), tilbageholder medlemsstaterne 10 °?o til dækning af opkrævningsomkostningerne.
Member States shall retain, by way of collection costs, 10% of the amounts paid under 1(a) and (b).
der bør fastsættes bestemmelser til sikring af overgangen fra den ordning, som blev indført ved afgørelse 85/257/EØF, Euratom, til den ordning, som indføres ved nærværende afgørelse;
Whereas provisions must be laid down to cover the change over from the system introduced by Decision 85/257/EEC, Euratom to that arising from this Decision;
Der tillægges Fællesskaberne egne indtægter, som skal sikre finansieringen af deres budget i overensstemmelse med den i de følgende artikler fastsatte fremgangsmåde.
The Communities shall be allocated resources of their own in accordance with the following Articles in order to ensure the financing of their budget.
b) og nedsættelse med bruttobeløbet for den referencekompensation, der er omhandlet i artikel 4, stk. 2.
(b) the deduction of the gross amount of the reference compensation referred to in Article 4(2).
Dette bruttobeløb udgøres af kompensationen tilpasset under hensyn til, at Det Forenede Kongerige ikke deltager i finansieringen af sin egen kompensation, samt til, at Forbundsrepublikken Tysklands andel er nedsat en tredjedel.
The gross amount shall be the compensation amount adjusted for the fact that the United Kingdom is not participating in the financing of its own compensation and the Federal Republic of Germany's share is reduced by one-third.
Satsen beregnes, som om referencekompensationen blev finansieret af medlemsstaterne efter deres momsberegningsgrundlag som fastsat i henhold til artikel 2, stk. 1, lira c).
It shall be calculated as if the reference compensation amount were financed by Member States according to their VAT assessment bases established in accordance with Article 2(l)(c).
For 1988 nedsættes bruttoreferencekompensationen med 780 mio. ECU.
For 1988, the gross amount of the reference compensation shall be reduced by ECU 780 million.
Fællesskabets budget finansieres, uanset andre indtægter, fuldt ud ved hjælp af Fællesskabernes egne indtægter.
The budget of the Communities shall, irrespective of other revenue, be financed entirely from the Communities' own resources.
Grundbeløbet fastsættes ved: a) at beregne forskellen i det foregående regnskabsår mellem:
The basic amount shall be established by:
Er budgettet endnu ikke vedtaget ved regnskabsårets begyndelse, skal den tidligere fastsatte ensartede momssats og BNI-sats fortsat gælde, indtil nye satser træder i kraft, medmindre andet vedtages i henhold til artikel 8, stk. 2, som følge af oprettelsen af en monetær EUGFL-reserve på budgettet. gettet.
If, at the beginning of the financial year, the budget has not been adopted, the previous uniform VAT rate and rate applicable to Member States' GNP, without prejudice to whatever provisions may be adopted in accordance with Article 8(2) by reasons of the entry of an EAGGF monetary reserve in the budget, shall remain applicable until the entry into force of the new rates.
Det Forenede Kongeriges procentvise andel af summen af de indbetalinger, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra c) og d), og som er blevet foretaget i det pågældende regnskabsår, inklusive justeringerne af den ensartede sats for tidligere regnskabsår, og
(i) the percentage share of the United Kingdom in the sum total of the payments referred to in Article 2(l)(c) and (d) made during the financial year, including adjustments at the uniform rate in respect of earlier financial years, and
Det Forenede Kongeriges procentvise andel af de samlede »fordelte udgifter« b) at anvende den således beregnede forskel på de samlede »fordelte udgifter« c) og at multiplicere resultatet med 0,66.
(b) applying the difference thus obtained to total allocated expenditure;
Uanset stk. 1, litra c), og såfremt reglerne vedrørende fastlæggelse af det ensartede momsberegningsgrundlag end nu ikke er gennemført i alle medlemsstater pr. 1. januar i det pågældende regnskabsår, skal det finansielle bidrag, som en medlemsstat, der endnu ikke anvender dette ensartede grund lag, skal indbetale til Fællesskabernes budget i stedet for momsen, fastsættes på grundlag af forholdet mellem den pågældende medlemsstats bruttonationalindkomst i markedspriser i de første tre år af femårsperioden forud for det pågældende år og medlemsstaternes samlede bruttonationalindkomst i markedspriser.
By way of derogation from 1(c), if, on 1 January of the financial year in question, the rules for determining the uniform basis for assessing VAT are not yet applied in all the Member States, the financial contribution which a Member State not yet applying this uniform basis is to make to the budget of the Communities in lieu of VAT shall be determined according to the proportion of its gross national product at market prices to the sum total of the gross national product of the Member States at market prices in the first three years of the five-year period preceding the year in question.
Denne undtagelsesbestemmelse bortfalder, når reglerne vedrørende fastlæggelse af det ensartede momsberegningsgrundlag er gennemført i alle medlemsstater.
This derogation shall cease to have effect as soon as the rules for determining the uniform basis for assessing VAT are applied in all Member States.