natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Udviklingen bekræfter dog især. at problemet i mindre grad må anskues på det normative plan end ud fra synspunkter, der rummer ændringer af strukturmæssig karakter, som udviklingen i den europæiske integration kan medføre i forholdet mellem Fællesskabets og medlemsstaternes retssystemer (således at der også sker indgreb i sidstnævntes forfatningsmæssige principper), og som navnlig bør konstateres og vurderes på det historiske og politiske plan.
But they confirm, in particular, that the problem should be considered not so much on the normative plane as from the angle of the structural alterations which the development of European integration is likely to bring about in the relations between the Community system and the State systems (also affect ing the constitutional principles of the latter) and which must be verified and evaluated chiefly in the historical and political context.
Med hensyn til en eventuel indgriben heri fra de nationale domstoles, herunder navnlig eventuelle forfatningsdomstoles side. må det understreges, at deres kontrol med fællesskabsakter, der er udfærdiget i medfør af artikel 235. altid kan udøves med henblik på den sidste af nævnte grænser for »Fællesskabets forfatning«, navnlig ud fra respekten for »materielle« principper i de nationale forfatninger, altså problemer vedrørende borgernes frihedsrettigheder,"). Man må dog tage i betragtning, at der i Domstolens seneste praksis ligeledes er en tendens til at indskrænke dette område, eftersom Domstolen selv på fællesskabsplan varetager beskyttelsen af disse rettigheder.
As regards possible intervention by national courts, especially constitutional courts where these exist, it must be stressed that their supervision of Community measures taken pursuant to Article 235 can always cover the last of the limits of the Community con stitution described above, particularly from the point of view of observance of the sub stantial principles of national constitutions, relating to the fundamental rights and liberties of citizens.30It must nevertheless be borne in mind that recent decisions of the Court of Justice tend, in their turn, to reduce this domain, since, at Community level, the Court is gradually taking over the protection of these rights.
1 øvrigt kan de nationale domstole, når man ser bort fra ekstreme tilfælde, formentlig kun udøve deres kontrolfunktion inden for snævre grænser, eftersom traktaterne til Domstolen har henlagt den opgave at »værne om lov og ret ved fortolkningen og anvendelsen« af selve traktaterne (se EKSFT artikel 31.
Furthermore, however, it is only within restricted limits, except in extreme cases, that national courts can legitimately exercise control, since the Treaties have reserved to the Court of Justice the task of ensuring that 'in the interpretation and application' of the Treaties themselves 'the law is observed' (Articles 31 ECSC, 164 EEC, 136 EAEC).
EØFT artikel 164 og Euratomt artikel 136); og denne opgave omfatter naturligvis også kontrollen med eventuelle overskridelser af grænserne for anvendelse af artikel 235.]
This duty clearly includes jurisdic-. tion over any infringement of the limits of application of Article 235].
I virkeligheden må man. hvis man vil skabe mening i den betydelige praksis og udvikling, som allerede er omtalt adskillige gange, tænke på. at anvendelsesområderne
In fact, to make sense of Community practice and of the important developments which have been indicated several times, it must be realized that there has come to be a large measure of overlap between the spheres where Articles 235 and 236 apply in matters covered by the Treaty's vast socio-economic objectives.
1974. s. 314 f.. og den tyske forfatningsdomstols dom af 29.5.1974. Internationale Handelsgesellschaft. EuR 1975. s. 50 f.
314 et seq.; judgment delivered by the German Constitutional Court on 29 May 1974, Internationale Handelsgesellschaft, EuR, 1975, p. 50 et seq.
Der er således tale om et valg, der udspringer mere af vurderinger af politisk-forfatningsmæssig karakter end af betænkeligheder af juridisk og formel natur, således at jo fastere den politiske vilje i medlemsstaterne bliver til at udstrække samarbejdet ad institutionel og »fælleskabs« vej på bekostning af samarbejdet mellem staterne indbyrdes, jo mere vil dette valg blive påvirket af objektive tryk fra integrationsprocessen, og jo mere vil artikel 235 udstrække sit anvendelsesområde på bekostning af artikel 236 og kan derved blive nøglen til yderligere udviklinger inden for Fællesskabet.
political will of the Member States to extend cooperation by institutional and 'Community' means rather than by interState means and the greater the encouragement to make this choice provided by the objective pressures of the integration process, the greater will be the extension of the scope for use of Article 235 (at the expense of the other provision) and it will become more and more the key stone of further developments of the Com munity.
Naturligvis må man for at undgå, at denne tendens giver anledning til at tage forbehold og vækker bekymringer, og for at den ikke skal blive reduceret til noget, der alene optager bureaukratiet i Fællesskabet og medlemsstaterne, ligeledes endeligt løse de allerede omtalte problemer vedrørende systemets demokratiske egenskaber ved at undgå, at den institutionelle vej ud over tomme fraser kun bliver et slør, der skjuler en næsten ubegrænset handlefrihed for de nationale regeringer.
Of course, if this process is to stop providing pretexts for reservations and anxieties and is not to be reduced to a matter of concern merely to Community and national bureaucracies, a decisive solution must be found to the problems already men tioned regarding the democratic character of the system, to avoid the institutional system, despite the declarations, becoming a mere façade intended to conceal the national governments' almost unlimited freedom of action.
C. Anvendelsen i praksis af EØFT artikel 235 og af EKSFT artikel 95, stk. 1.
C. The practical applications of Article 235 EEC and Article 95 ECSC
For at konkretisere det allerede anførte er der grund til nu kort at se på praksis med hensyn til anvendelsen af artikel 235 uden dog at glemme praksis omkring EKSFT artikel 95, stk. 1.
Rapid consideration must now be given to the practical application of Article 235 EEC, without however disregarding the first paragraph of Article 95 ECSC. in order to provide concrete illustrations in support of the observation made above.
For så vidt angår artikel 235 må man først og fremmest huske, at den indtil topmødet i Paris i 1972 væsentligst blev brugt inden for landbrugssektoren (som også var den første, der omhandledes i en retsakt udstedt i medfør af artikel 235) og inden for toldunionen, og i øvrigt kun meget sjældent på andre områder (socialpolitikken og retsakter vedrørende institutionerne), således at man pr. 31 december 1972 i alt kun havde brugt bestemmelsen 35 gange.
It must be remembered firstly that until the 1972 Paris Summit Article 235 was employed primarily in the sectors of agriculture (where the first measure on that basis was taken) and the customs union, with very rare incursions into other fields (social policy, acts of the institutions), amounting to a total of about 35 measures up to 31 December 1972.
Efter topmødet i 1972 har den navnlig fundet anvendelse inden for nye sektorer og med voksende intensitet. Mellem den 1. januar 1973 og den 31. juli 1975 havde Rådet allerede udstedt 54 retsakter i medfør af artikel 235, herefter fulgte endnu 32 i perioden indtil den 30. marts 1977. og i dag er det kommet så vidt. at det er blevet vanskeligt at holde nøjagtigt regnskab med dem.
After the 1972 Summit, the provision was employed in new sectors on an increasing scale: between 1 January 1973 and 31 July 1975, 54 Council measures were based on Article 235; there were 32 more in the period ending 30 March 1977; now adays, it has even become difficult to keep an exact count of them.
Det synes således umuligt at foretage en fuldstændig opgørelse over disse akter, selv om den begrænses til dem, der alene er udstedt med hjemmel i artikel 235.
An exhaustive list of these measures, even if limited to measures based solely on Article 235, therefore appears impossible.
Jeg vil derfor kun nævne de vigtigste 31).
This is the reason why only the most important are mentioned.3I
Inden for de så at sige traditionelle sektorer kan man for øvrigt se bort fra de talrige retsakter vedrørende toldunionen og den frie bevægelighed for personer, som ikke er af særlig interesse i denne sammenhæng.
Further, as regards what one may call traditional sectors, it is possible to disregard the many measures relating to the customs union and the free movement of persons which here are of no special interest.
Det samme gælder landbruget, hvor der dog er grund til at nævne Fællesskabets virksomhed med hensyn til fødevarehjælp, der sædvanligvis støttes på traktatens artikel 43, men også af og til på artikel 235 på grund
The same is true of the agricultural sector where, however, it is useful to recall Community action on food aid, usually taken under Article 43 of the Treaty, but sometimes, owing to extraneous financial considerations, under Article 235 also,32and in the fisheries sector, where special note should be made of Council Regulation (EEC) No 2141/70 of 20 October 1970 laying down a common structural policy for the fishing industry, subsequently replaced by Council Regulation (EEC) No 101/76 of 19 January 1976 where the use of Article 235, though controversial, was justified by the fact that the fishermen of each Member State were authorized to fish in the waters subject to jurisdiction of the other Member States.33
På den fælles handelspolitiks område er Rådets beslutning 74/393/EØF af særlig betydning.
In the sphere of the common commercial policy Council Decision 74/393/EEC of 22 July 1974 is particularly important.
Det var ikke i forbindelse med denne akt, hvorved der institueres en rådslagningsprocedure angånde medlemsstaternes samarbejdsoverenskomster med tredjelande, særlig nødvendigt at gøre brug af artikel 235 34). Forordningerne vedrørende afslutning af samarbejdsaftaler mellem Fællesskabet og tredjelande er lige så vigtige; de støttes ligeledes på artikel 235, da de omhandler brede former for økonomisk samarbejde og derfor medfører handlinger, som går ud over Fællesskabets beføjelser inden for den handelspolitiske sektor ).
This measure, establishing a consultation procedure for Member States' cooperation agreements with third countries, does not state any special ground for the recourse made to Article 235.34The regulations governing the conclusion of cooperation agreements between the Community and third countries are also import ant: they are made under Article 235 as well since they provide for wide forms of economic cooperation and therefore initiate action which exceeds the Community's powers in the commercial policy sector.3S
Den betydeligste udvikling angår imidlertid, som det allerede flere gange er blevet understreget, igangsætningen af nye initiativer fra Fællesskabets side, som har deres udgangspunkt i det økonomiske og monetære samarbejde.
But the most noteworthy developments, as has been emphasized several times, are to be found in connection with the introduction of new Community initiatives, beginning with economic and monetary cooperation.
Det var netop til artikel 235. at man henviste på topmødet i Paris den 19. og 20. oktober 1972 med hensyn til virkeliggørelsen af Den økonomiske og monetære Union, og det samme gælder de afgørelser, der blev vedtaget på dette område af Rådet og medlemsstaternes regeringsrepræsentanter den 22. marts 1971 og den 21. marts 1972.
It is Article 235 that was relied upon for attaining economic and monetary union by the Paris Summit on 19 and 20 October 1972, and, previously, by the resolution on the matter adopted by the Council and by the representatives of the governments of the Member States on 22 March 1971 and 21 March 1972.
De beskedne udviklinger, der fulgte, gjorde det ikke muligt at løse det stærkt omdiskuterede spørgsmål om grænserne for brugen af artikel 235 med henblik på virkeliggørelse af Den økonomiske og monetære Union.
The modest developments which followed have not made it possible to solve the highly controversial question of the limits to be set to the use of Article 235 for the purpose of attaining economic and monetary union.
Det er betegnende, at den første og vigtigste retsakt på området, nemlig Rådets forordning (EØF) nr. 907/73 af 3. april 1973. hvorved der indføres en europæisk Fond for monetært Samarbejde (EFMS). udtrykkeligt henviser til de netop nævnte retsakter, og at den som den første som nævnt i nr. 12 blandt Fællesskabets mål medtager »virkeliggørelsen af den økonomiske og monetære union«.
It is, however, significant that the first and most important measure on the subject, Council Regulation (EEC) No 907/73 of 3 April 1973, setting up a European Monetary Cooperation Fund (EMCF), makes express reference to the acts just referred to and that, for the first time, as stated in point 12, it includes among the Community's objectives 'the attainment of economic and monetary union'.
Ved denne forordning oprettes der et nyt organ, der er bestemt til at blive kimen til en »fællesskabsorganisation af centralbanker« og får tillagt vigtige opgaver.
The regulation provides for the creation of a new body, intended to form the nucleus of a 'Community organization of central banks', entrusted with import ant tasks.
Disse sidst nævnte er senere blevet betydeligt forøgede ved henlæggelsen til EFMS af administrationen af Det europæiske monetære System (EMS), der blev indført ved Rådets forordning (EØF) nr. 3181/78 af 18. december 1978 om oprettelse af en europæisk monetær fond. som dog endnu er på fosterstadiet36).
These tasks have subsequently been considerably increased since the EMCF has been entrusted with the operation of the European Monetary System (EMS) instituted by Council Regulation (EEC) No 3181/78 of 18 December 1978 for the purpose of creating a European Monetary Fund which, however, has still not seen the light of day.36
-12) Se f.eks. Rådets forordning (EØF) nr. 1010/80 af 21.4.1980 om levering af sukker til De forenede Nationers Hjælpeorganisation for Palæstinaflygtninge, EFT L 108 af 26.4.1980. s. 1. og Rådets afgørelse
In the context of economic and monetary cooperation, Council Regulation (EEC) No 397/75 of 15 February 1975 must also be noted: this has now been replaced by Regulation (EEC) No 682/81 of 16 March 1981, which permits Community borrowing for the purpose of making loans to Member States whose balance of payments has been adverse ly affected by the increasing cost of petroleum products.
80/444/EØF af 21.4.1980 om indgåelse af konventionen med De forenede Nationers Hjælpeorganisation for Palæstinaflygtninge om bistand til flygtningene i Det nære Østen i 1979 og 1980. EFT L 108 af 26.4.1980. s. 55.
Also worthy of mention is Decision 78/870/EEC of 16 October 1978 which similarly empowers the Commission to contract loans on the capital market, but for the purpose of promoting investment inside the Community ('Ortoli facility' or 'New Community Instrument').37Finally, Article
Rådets forordning (EØF) nr. 2237/78 af 26.9.1978 om tillægsprotokoller til aftalen med Portugal. EFT L 247 af 29.9.1978. s. 1.
The implementing regulation is Regulation (EEC) No 398/75 of the same date (idem).
Endelig er det også med hjemmel i artikel 235, at Rådet har udstedt forordning (EØF) nr. 1172/76 af 17. maj 1976 om »indførelse af en finansieringsordning« angående tilskud over Fællesskabets budget til medlemsstater, »som befinder sig i en vanskelig økonomisk situation og bærer en uforholdsmæssig stor byrde ved finansiering af nævnte (Fællesskabets) budget« 38).
235 is also the basis used by Council Regulation (EEC) No 1172/76 of 17 May 1976 'setting up a financial mechanism' consisting essentially in granting subsidies out of the Community budget 'to Member States in a special economic situation whose economies bear a disproportionate burden in the financing ofthat budget'.38
Ligeledes henvises der til artikel 235 vedrørende den såkaldte strukturpolitik og politikken vedrørende støtte til den økonomiske og monetære union.
Once again it is Article 235 that is employed in the so-called structural and support policies for economic and monetary union.
På disse områder skal navnlig nævnes følgende: regionalpolitikken, der helt og udelukkende til trods for megen usikkerhed og tøven støtter sig på denne bestemmelse, og som iværksattes ved Rådets forordning (EØF) nr. 724/75 af 18. marts 1975 angående oprettelse af en europæisk fond for regionaludvikling, der senere er blevet ændret ved forordning (EØF) nr. 214/79 af 6. februar 1979 og 3325/80 af 16. december 1980 39), og socialpolitikken, som givetvis ikke kan betragtes som en nyskabelse, eftersom den allerede nævnes i traktaten (artikel 3). og der allerede på dette område havde været gjort brug af artikel 235, men hvis effektive iværksættelse endnu engang går tilbage til topmødet i Paris i 1972, og det handlingsprogram, som blev vedtaget af Rådet den 21. januar 1974 ved en resolution4").
Chief among these should be noted : regional policy, entirely and exclusively based on this provision, despite countless uncertainties and hesitations, and put into operation by Council Regulation (EEC) No 724/75 of 18 March 1975, setting up a European Regional Development Fund, subsequently amended by Regulations (EEC) No 214/79 of 6 February 1979 and No 3325/80 of 16 December 1980;39social policy, which admittedly cannot be considered a new venture since it was already provided for in the Treaty (see point 3) and since Article 235 had already been employed in the matter, but which once again did not come into effective operation until the 1972 Paris Summit and the action programme adopted on 21 January 1974 by resolution of the Council.
Senere fulgte adskillige andre akter, blandt hvilke skal nævnes: Rådets forordning (EØF) nr. 1365/75 af 26. maj 1975 om oprettelse af et europæisk institut til forbedring af leve- og arbejdsvilkårene. Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar 1976 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår, og Rådets direktiv 79/78/EØF af 19. december 1978 om gradvis gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring 4I).
40Many other measures followed, among which the following should be recalled: Council Regulation (EEC) No 337/75 of 10 February 1975 establish ing a European Centre for the Development of Vocational Training; Council Regulation (EEC) No 1365/75 of 26 May 1975 setting up a European Foundation for the Improve ment of Living and Working Conditions; Council Directive 76/207/EEC of 9 February 1976 on the implementation of the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training and promotion, and working conditions; Council Directive 79/7/EEC of 19 December 1978 on the progressive implementation of the principle of equal treatment for men and women in matters of social security. 41
tillige med støtte i artikel 100, at vedtage de talrige akter, som er forekommet på dette område, og endelig den energipolitik, som krævedes på topmødet i Paris for at sikre Fællesskabet »sikre og varige forsyninger på økonomisk tilfredsstillende betingelser«.
The 1972 Paris Summit, finally, required that, under Article 235, action should be launched or reinforced in the following sectors: industrial, scientific and technological policy, including data processing, environmental protection where it now became possible to legalize Community participation in important international agreements and many measures on the subject, often taken also under Article 100, and energy policy. demanded by the Paris Summit in order to guarantee the Community a sure and lasting supply on satisfactory terms.
Derimod har man anvendt artikel 103 som hjemmel for akter angående forsyningen med olieprodukter, der ligeledes er et mål for den fælles energipolitik (note 5).
Measures regarding the supply of petroleum-based products, which is also an objective of the common energy policy, have, however, been based on Article 103 (see footnote 5).
Endelig er der ligeledes grund til at sige et par ord om anvendelsen af EKSFT artikel 95, stk. 1, der som nævnt er bestemt til inden for EKSF at opfylde samme funktion som EØFT artikel 235.
In conclusion, some mention should also be made of the use of Article 95(1) ECSC. which was intended to fulfil the same function in that Community as Article 235 in the EEC Treaty.
De to bestemmelser indeholder dog vigtige forskelle, der afspejler de særlige træk ved de to Fællesskaber og ligeledes bidrager til at forklare den forskellige udvikling i praksis.
The two provisions are, however, distinguished by certain significant differ ences which reflect the special characteristics of the two Communities and help to explain the different developments in practice.
Navnlig skal nævnes, at anvendelsesområdet for artikel 95, stk. 1, er snævrere end for artikel 235. idet den kun kan benyttes til vedtagelse af beslutninger og henstillinger fra Den Høje Myndighed (i dag Kommissionen) i tilfælde, som ikke omhandles i traktaten, og hvor en beslutning eller en henstilling forekommer nødvendig for i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 5 at virkeliggøre et af de mål, der er angivet i artiklerne 2, 3 og 4.
In particular, it must be remembered that Article 95 is far more restricted in its application than Article 235; it can be employed only for the purpose, in cases not provided for in the ECSC Treaty, of enabling decisions or recommendations of the High Authority (now the Commission) to be made in accordance with Article 5 to attain one of the objectives set out in Articles 2 to 4.
Yderligere begrænses anvendelsesområdet for artikel 95, stk. 1. ved stk. 3 og 4, der fastlægger en særlig procedure for de såkaldte mindre ændringer af traktaten i form af tilpasning af reglerne vedrørende udøvelsen af Den Høje Myndigheds beføjelser (kapitel IV).
Moreover, the use of the first paragraph of Article 95 is further limited in principle by paragraphs 3 ünd 4, which lay down a special procedure for what is called slight revision (petite révision) of the Treaty, meaning adapting the rules for the High Authority's exercise of its powers (Chapter IV).
Endelig skal det nævnes, at Domstolen har fastsat meget restriktive betingelser for denne procedure, selv om brugen af artikel 95, stk. 1, til trods for de oven for angivne grænser dog i sidste instans har vist sig at være den mest fremkommelige vej til imødekommelse ad »institutionnel« vej af de krav, der er opstået under Fællesskabets virke.
It must, however, be remembered that the Court of Justice subjected the latter provision to very stringent conditions, so that use of the first paragraph of Article 95 despite the limits indicated, was felt to be a practical way of providing an 'institutional' answer for needs arising during the Community's existence.
Afsnit III — Forholdet mellem Fællesskabets beføjelser og medlemsstaternes beføjelser
Section III — The relations between Community powers and national powers
Det er allerede anført, at en udvidelse af Fællesskabets beføjelser normalt medfører en indskrænkning af medlemsstaternes beføjelser.
It has already been observed that an extension of Community powers normally goes hand in hand with a decrease in the powers of the Member States.
Det er nu — som klart påvist i den analyse, der er foretaget i det foregående — tiden til nærmere at uddybe det forhold, der opstår mellem de to kompetencesfærer, når Fællesskabet får beføjelser inden for en given sektor.
The question now is to describe more exactly—and the above analysis puts the problem clearly into relief—the relation between the two spheres of competence when Community power becomes exercisable in a given sector.