natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I bredere forstand omfatter finansielle tjenesteydelser også, hvad der foregår på fondsbørsmarkederne og inden for forsikringsbranchen.
In a broader sense, financial services can also be taken to include the operation of securities markets and the insurance sector.
En finansiel tjenesteydelse er ikke nødvendigvis forbundet med en kapitalbevægelse.
The provision of financial services is not necessarily associated with the movement of capital.
Der kan her nævnes to eksempler, nemlig betaling af løbende transaktioner med
Two examples will suffice to demonstrate this: the service rendered by credit-card companies in settling current transactions, and the participation of a foreign bank in a syndicate issuing domestic securities on the domestic market.
Begrebet »KAPITALBEVÆGELSE« indebærer, at der overføres midler fra en med lemsstat til en anden, eller at der inden for samme land overføres midler til en valutaudlænding.
The concept of movement of capital implies a transfer of assets from one Member State to another or, within a Member State, to a non-resident.
Det afgørende er, at denne overførsel af midler er en selvstændig transaktion og ikke er knyttet til en anden transaktion, der gennemføres med andet formål.
The critical factor is that the transfer must be an independent transaction in its own right, and not the corollary of another effected for other purposes.
Disse karakteristiske træk gør det muligt at sondre mellem »kapitalbevægelser« og »BETALINGER«.
These characteristics distinguish 'capital movements' from payments.
Når der overføres penge for at betale for varer eller et vederlag for tjenesteydelser, er der ikke tale om en kapitalbevægelse, men en betaling.
The transfer of an amount to cover the price of goods or services is not a movement of capital, but a payment.
Begrebet »betaling« dækker overførsel af midler som led i en løbende transaktion.
The concept of 'payment' covers transfers of funds which are effected as part of an underlying transaction.
Herom gælder der særlige bestemmelser. Det hedder således i Traktatens artikel 106, stk. 1, at »hver medlemsstat, i det omfang fri bevægelighed for varer, tjenesteydelser, kapital og personer er gennemført, forpligter sig til at tillade betalinger, som vedrører udveksling af varer, tjenesteydelser og kapital samt overførsler af kapital og lønninger ...«.
Specific provisions apply: Article 106(1) of the Treaty lays down that 'Each Member State undertakes to authorize, in the currency of the Member State in which the creditor or the beneficiary resides, any payments connected with the movement of goods, services or capital, and any transfers of capital or earnings, to the extent that the movement of goods, services, capital and persons between Member States has been liberalized...'.
En sidste bemærkning: Løbende betalinger i forbindelse med kapitalbevægelser (afkast af investeringer som f.eks. renter, udbytter, fortjenester, lejeydelser mv.) bør ud fra et strengt retligt synspunkt holdes adskilt fra kapitalbevægelser i egentlig forstand.
Finally, it may be noted that current payments relating to capital movements (income from investments, e.g. interest, dividends, profit, rent) should, from a strict legal point of view, be distinguished from capital movements proper.
Siden den første liberaliseringsetape har disse betalinger været fuldstændig frie (i medfør af Traktatens artikel 67, stk. 2, som er umiddelbart gældende).
Since the end of the first stage, they have been fully liberalized by virtue of Article 67(2) of the Treaty, which is directly applicable.
De retlige rammer
The legal background
I ethvert land er de retsregler, der er gældende, indordnet efter en bestemt rangorden.
In every country, the rules in force form a kind of hierarchical structure, and the following sections look at the main levels involved.
På de vigtigste trin i denne rangorden finder vi øverst oppe landets forfatning eller grundlov, hvortil i EF svarer Rom-Traktaten, der »skabte« Det Europæiske Økonomiske Fællesskab samt Den Europæiske Fælles Akt, hvorved der blev foretaget visse ændringer i Traktaten.
At the top stands the constitution, the basic law, and for the Community this is the Treaty of Rome, the 'progenitor' of the European Economic Community, as amended and expanded by the Single European Act.
På det næste trin kommer landets lovgivning. Den har på EF-plan først og fremmest sit modstykke i direktiverne.
On the next rung down comes the legislation, and at Community level this consists essentially of directives.
Endelig henhører fortolkningsspørgsmål og afgørelse af tvister i de enkelte lande under domstolene, der skaber retspraksis. Denne funktion varetages i EF af EF-Domstolen, som har sit sæde i Luxembourg.
Lastly, questions of interpretation and the resolution of conflicts are the responsibility of the courts, and their findings are the case-law: for the Community, there is the Court of Justice of the European Com munities, which sits in Luxembourg.
Forfatningen
Constitution
Princippet om frie kapitalbevægelser er klart nedfældet i Traktatens første del, der bærer overskriften »Principperne«.
The principle of unrestricted movement of capital is set out in Article 67(1), which is the fundamental provision on the subject in the Treaty.
Dette princip er en af de grundregler, som Fællesskabet bygger på i sit virke, og det er sidestillet med den frie bevægelighed for
This Article provides for the gradual abolition, during the transitional period, of restrictions on the movement of
varer, personer, tjenesteydelser samt den frie ret til etablering (artikel 3). Alle disse frihedsrettigheder nævnes på lige fod.
capital belonging to persons resident in Member States, and of any discrimination based on the nationality or residence of the parties or on the place where the capital is invested.
Der er tale om en gradvis afskaffelse »i det omfang, det er nødvendigt for fællesmarkedets tilfredsstillende funktion«.
Restrictions were to be abolished gradually 'to the extent necessary to ensure the proper functioning of the common market'.
Til forskel fra bestemmelserne om Toldunionen, er der ikke her fastlagt nogen tidsplan med fastsættelse af de enkelte etaper i liberaliseringen.
Unlike its provisions relating to the customs union, the Treaty laid down no timetable for the various stages in which restrictions were to be abolished.
Det tilkommer Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal7) på forslag af Kommsissionen, at iværksætte denne liberalisering ved udstedelse af direktiver (artikel 69).
It is for the Council, voting by qualified majority on a proposal from the Commission, to implement the process of liberalization by means of directives (Article 69).l
Hvad er det da for restriktioner, der tilsigtes afskaffet?
What are the restrictions which are meant to be abolished?
Ifølge en dom afsagt af EF-Domstolen (i sagen Brugnoni-Ruffinengo. se afsnit 2.2.3.), er der ikke blot tale om restriktioner, der følger af valutabestemmelserne, men også de mindre direkte hindringer, der følger af love, administrative bestemmelser eller administrativ praksis vedrørende f.eks. udstedelse, notering eller anbringelse af udenlandske værdipapirer.
A judgment by the Court (Brugnoni and Ruffinengo, see Section 2.2.3) suggests that they include not only those deriving from exchange-control regulations, but also those less direct hindrances resulting from laws, regulations or administrative arrangements governing, for example, the issue, quotation and placing of foreign securities.
b) Regler givet i tilslutning til hovedreglen
(b) Ancillary regulations
Den forsigtighed, hvormed artikel 67 er affattet, kommer ligeledes til udtryk i andre bestemmelser i Traktaten:
The caution shown in the drafting of Article 67 of the Treaty is repeated in other provisions.
- Moderat anvendelse af bestående restriktioner
• Moderate application of remaining restrictions
Fra det øjeblik, hvor Traktaten trådte i kraft (og altså også før der blev udstedt gennemførelsesdirektiver), har medlemsstaterne været forpligtet til så liberalt som muligt at udstede valutabevillinger i det omfang, disse endnu er nødvendige (artikel 68, stk. 1).
Member States were required immediately the Treaty came into force (i.e. even before the implementing directives had been adopted) to be as liberal as possible in the granting of exchange authorizations (Article 68(1)).
Modifikationen »så liberalt som muligt« indskrænker imidlertid bestemmelsens rækkevidde betydeligt, idet den giver medlemsstaterne ubegrænsede skønsbeføjelser.
The qualifier 'as liberal as possible' weakens the effect considerably, since it allows Member States unlimited discretion.
I henhold til Traktatens artikel 71, stk. 1, skal »medlemsstaterne bestræbe sig på hverken at indføre nye valutarestriktioner inden for Fællesskabet, der påvirker kapitalbevægelserne og de løbende betalinger i forbindelse hermed, eller skærpe gældende regler«.
The first paragraph of Article 71 stipulates that 'Member States shall endeavour to avoid introducing within the Community any new exchange restrictions on the movement of capital and current payments connected with such movements, and shall endeavour not to make existing rules more restrictive'.
') Dette har været gældende siden udløbet af den anden etape.
'Where a Member State applies to the movements of capital liberalized in accordance with ... this Chapter the domestic rules governing the capital market and credit system, it shall do so in a non-discriminatory manner' (Article 68(2)). The intention of
Tidligere krævedes der enstemmighed.
Previously, unanimity was necessary.
Det skal bemærkes, at denne regel kun finder anvendelse på ikke-liberaliserede kapitalbevægelser. Hvad angår de kapitalbevægelser, som allerede er liberaliseret i medfør af direktiverne, kan der kun ske en skærpelse ved brug af en beskyttelsesklausul. klausul.
this provision is to prevent deregulated movements of capital from being impeded by the application of legislation or regulations which do not relate specifically to capital movements or exchange control but regulate, for example, banks or stock exchanges.
Artikel 71, stk. 2, indeholder en bestemmelse, som genfindes i andre kapitler i Traktaten.
The second paragraph of Article 71 repeats for the movement of capital a clause which is to be found elsewhere in the Treaty.
Der er tale om, at medlemsstaterne erklærer sig rede til. i det omfang deres økonomiske situation, herunder især deres betalingsbalances stilling tillader det, at gå videre end forudset.
This is the provision under which Member States declare their readiness to go beyond the degree of deregulation of capital movements provided for in the Treaty in so far as their economic situation, in particular their balance of payments, permits.
Denne bestemmelse indebærer ikke nogen retligt bindende forpligtelse, men alene en moralsk forpligtelse, der afhænger af de enkelte medlemsstaters vurdering af deres økonomiske situation.
This clause does not create any legally binding obligation but is simply a moral obligation contingent on the Member States' assessment of their economic situation.
c) Undtagelser
(c) Exceptions
- Offentlige lån
• Public borrowing
Visse medlemsstater nærede frygt for, at deres kapitalmarked skulle blive oversvømmet af lån udbudt af andre medlemsstater, og at deres likviditet skulle blive påvirket heraf.
Certain Member States feared that their capital market might be flooded by loans issued in other Member States, with consequences for the liquidity of the market.
Der blev derfor indføjet bestemmelser om. at »lån, der er bestemt til direkte eller indirekte at finansiere en medlemsstat eller dens lokale offentlige organer, kun kan emitteres eller anbringes i andre medlemsstater, såfremt de pågældende stater er blevet enige herom« (artikel 68, stk. 3).
For this reason, it was laid down that 'loans for the direct or indirect financing of a Member State or its regional or local authorities shall not be issued or placed in other Member States unless the States concerned have reached agreement thereon' (Article 68(3)).
Medlemsstaterne kan unddrage sig disse forpligtelser i to typer tilfælde, nemlig:
Two types of situation permit Member States to escape their obligations.
- når indførelsen af frie kapitalbevægelser kan medføre forstyrrelser i kapital markedets funktion i en medlemsstat.
(i) Instituting free movement of capital may cause disturbances in the workings of a Member State's capital market, and in this event it may take protective measures.
I dette tilfælde kan staten træffe beskyttelsesforanstaltninger.
In this event, the Member State concerned is entitled to impose far wider restrictions on free trade, and any operations likely to affect the balance of payments (i.e. virtually any movements of capital) may be restricted.
Fællesakten (»EF-pakken«) indeholder ingen særlige bestemmelser om kapitalbevægelser.
The Single European Act contains no specific provisions relating to the movement of capital.
Men ved at traktatfæste gennemførelsen af det indre marked som et overordnet mål for EF (se afsnit 1.1.2.) knytter den en forbindelse mellem gennemførelse af det indre marked og nødvendigheden af øget samarbejde mellem medlemsstaterne om den økonomiske politik, herunder penge- og valutapolitikken.
However, after laying down the objective of completing the internal market (see Section 1.1.2), it establishes a link between completion of the internal market and the need for greater cooperation between Member States on economic and monetary policy.
I artikel 102A, der ved Fællesakten blev indføjet i EØF-Traktaten, hedder det, at medlemsstaterne i forbindelse hermed skal »tage hensyn til erfaringerne fra samarbejdet inden for rammerne af Det Europæiske Monetære System (EMS) og udviklingen af ecuen.«
Article 102a, incorporated into the Treaty of Rome by the Single European Act, stipulates that, to that end, Member States 'shall take account of the experience acquired in cooperation within the framework of the European Monetary System (EMS) and in developing the ecu
Det er ikke tilfældigt, at man i overskriften til det nye kapitel i Traktaten, der indeholder denne bestemmelse, har ønsket at anføre det bredere perspektiv, samarbejdet skal indgå i, nemlig Den Økonomiske og Monetære Union.
It should be noted that the drafters of the Single European Act were at pains to indicate, in the heading of the new Chapter containing this Article, the wider objective within which this cooperation falls, namely economic and monetary union.
Desuden indeholder de indledende betragtninger i Fællesakten to vigtige henvisninger — dels til topmødet i Paris i 1972, hvor stats- og regeringscheferne tilsluttede sig målet om gradvis etablering af Den Økonomiske og Monetære Union, og dels til resolutioner fra Det Europæiske Råds møder i Bremen og Bruxelles i 1978 om EMS.
Two recitals serve the same purpose, referring to the approval in 1972, at the conference of Heads of State or Government in Paris, of the objective of the progressive realization of economic and monetary union and to resolutions on the EMS adopted by the European Council in Bremen and Brussels in 1978.
Mange eksperter mener, at netop disse henvisninger i »betragtningerne« — som ikke er henvisninger til hensigtserklæringer, men derimod til decideret bindende tekster — giver dem et ikke blot politisk, men også retligt bindende indhold8).
Some commentators argue that the very precision of these recitals, which do not refer to declarations of intent but to texts of a normative nature, gives them legal as well as political force.'
Lovgivningen
Nomenclature
Som nævnt defineres begrebet »kapitalbevægelser« ikke i Traktaten.
The basic Directives were adopted in 1960 and 1962, and a number of amendments were made to them in 1986.
Af hensyn til gennemførelsen af liberaliseringsforpligtelserne i praksis og anvendelsen af de beskyt- s) J. V. Louis: Fra Det Europæiske Monetære System til Den Monetære Union. EF-Kommissioncn, Dokument-serien
J.-V. Louis, From EMS to monetary union, Commission of the European Communities (Document series), Brussels Luxembourg, 1990.
a) Direktiverne fra 1960 og 1962
(a) The 1960 and 1962 Directives
EF-instanserne handlede hurtigt — allerede den 11. maj 1960 vedtog Rådet det første direktiv om gennemførelse af Traktatens artikel 679), og ved det andet direktiv, der blev vedtaget den 18. december 1962, blev der givet en række afklarende og supplerende bestemmelser hertil10).
The Community authorities were quick to take the initiative. The first Directive implementing Article 67 of the Treaty was adopted by the Council on 11 May I960.1 A second Directive, adopted on 18 December 1962,2added to and clarified certain aspects of the first.
Disse direktiver betød ikke nogen større udvidelse af de bestemmelser om liberalisering, som allerede var blevet vedtaget i visse medlemsstater.
These Directives did not in fact add a great deal to the liberalization measures already adopted by certain Member States.
De betegnede dog kvalitativt et betydeligt fremskridt, idet medlemstaterne fik pålagt en meget præcis forpligtelse, samtidig med at de blev afskåret fra ensidigt at ophæve allerede eksisterende bestemmelser om liberalisering (dog således, at beskyttelsesklausulerne blev opretholdt).
In terms of quality, however, they represented considerable progress, since they set out specific obligations on Member States and prevented any individual Member State repealing unilaterally the liberalization measures it had already taken (except as permitted by the safeguard clauses).
Ved 1960-direktivet, der senere er ændret11), blev kapitalbevægelserne inddelt i fire kategorier (opført på fire lister), og der blev fastsat en ganske bestemt grad af liberalisering for hver enkelt kategori, nemlig:
The 1960 Directive, as subsequently amended,3 divided movements of capital into four categories or lists, each of which was subject to a different degree of liberalization.
På liste A opførtes de transaktioner, som ubetinget skulle liberaliseres både med hensyn til deres indgåelse og gennemførelse.
This list specified the operations which were liberalized unconditionally as regards both conclusion and performance.
Der kunne kræves valutabevilling, men denne skulle gives automatisk.
Authorization might be required, but it had to be granted automatically.
Ved transaktioner på et valutamarked, hvor kurssvingningerne ikke var officielt begrænset, skulle denne forpligtelse forstås således, at de anvendte kurser ikke i længere tid måtte afvige væsentligt fra de kurser, der gjaldt ved betalinger i forbindelse med løbende transaktioner.
In the event of these transactions taking place on an exchange market in which fluctuations were not officially restricted, the liberalization require­ment included ensuring that transfers were made at rates which did not show appreciable and lasting differences from those ruling for payments relating to current transactions.
") Senest ved direktiv af 20. 12.
OJ, 22.1.1963 (Special Edition 1963-64, pp. 5-17).
Transaktionerne på liste C var kun betinget frigivet. Principielt skulle medlemsstaterne udstede valutabevillinger, men hvis frigivelsen af disse kapitalbevægelser kunne skabe hindringer for landets økonomiske politik, kunne det opretholde eller genindføre valutarestriktioner over for disse transaktioner.
List C operations were liberalized only conditionally.
Der var her tale om emission og anbringelse af aktier eller obligationer på kapitalmarkedet, transaktioner vedrørende værdipapirer, der ikke handles på børser, erhvervelse af børsnoterede andele i investe­ringsinstitutter og langfristede kreditter i forbindelse med varehandelsforretninger.
This list included the issue and placing of securities on a capital market, dealings in unlisted securities and in units of listed unit trusts, and long-term credits relating to commercial transactions.
På liste D var opført de kapitalbevægelser, med hensyn til hvilke medlemsstaterne ikke var underlagt nogen liberaliseringsforpligtelse. De var alene forpligtet til at underrette Kommissionen om de bestemmelser, der gjaldt for disse kapitalbevægelser.
This was the list of capital movements in respect of which Member States gave no undertaking regarding liberalization, being obliged only to notify the Commission of the rules governing them.
De pågældende restriktioner skulle i princippet gennemgås én gang om året af Det Monetære Udvalg.
These restrictions were, in theory, to be reviewed annually by the Monetary Committee.
På denne liste var bl.a. opført anlæg i skatkammerveksler, oprettelse og opretholdelse af kontokuranter, indlånskonti i kreditinstitutter, kortfristede finansieringskreditter mv.
The list included in particular investments in treasury bills, placing of funds on current and deposit accounts, short-term credit, etc.
b) Direktivet fra november 1986
(b) The November 1986 Directive
Det første skridt i retning af mere udstrakt liberalisering af kapitalbevægelser blev taget i slutningen af 1986, eller helt nøjagtigt den 17. november 1986, hvor Rådet vedtog et nyt direktiv om ændring af direktiverne fra 1960 og 196212). Formålet var såvel retligt som faktisk at gennemføre den liberalisering, som var nødvendig for, at
A first step towards greater liberalization of capital movements was taken at the end of 1986 with the Council's adoption, on 17 November, of a new Directive amending the 1960 and 1962 Directives.1The aim was the de jure and de facto liberalization of all operations connected with the proper operation of the common market or essential to the effective interlinking of capital markets.
fællesmarkedet kunne fungere, eller for at skabe en reel indbyrdes forbindelse mellem kapitalmarkederne.
Three judgments of the Court of Justice of the European Communities are generally cited in connection with movements of capital.
Der var her tale om den første etape i Kommissionens program, hvis endelige mål var en fuldstændig liberalisering af alle kapitalbevægelser13).
The following paragraphs summarize the Court's interpretation of the Treaty, without going into the facts of the cases.
- langfristede kreditter i forbindelse med handelstransaktioner eller serviceydelser, hvori en valutaindlænding deltager
In this judgment, the Court confirmed that Article 67(1) of the Treaty was not directly applicable. The Court reasoned as follows.
- adgang for værdipapirer udstedt af en virksomhed i en medlemsstat til kapital markedet i en anden medlemsstat.
Accordingly, it could not be denied that complete freedom of movement of capital might undermine the economic policy of one or other of the Member States or might create an imbalance in its balance of payments, thereby impairing the proper functioning of the common market.
I øvrigt gjaldt for samtlige kapitaltransaktioner, der var undergivet ubetinget for pligtelse til liberalisering, at overførsler kun kunne henvises til et valutamarked, der var forskelligt fra det, på hvilket der foretages løbende transaktioner, på betingelse af, at der ikke var væsentlige og varige afvigelser mellem kurserne på disse to markeder14).
Consequently a different principle applied from that underlying the provisions on the free movement of goods, persons and services, in the sense that there was an obligation to liberalize capital movements only 'to the extent necessary to ensure the proper functioning of the common market'.
Disse ændringer medførte en tilpasning af bilagene til 1960-direktivet, der hovedsagelig resulterede i, at liste A og B blev slået sammen til én liste.
How that principle was put into effect depended on an assessment of the requirements of the common market, and such an assessment was a matter for the Council.
Blandt de af EF-Domstolen afsagte domme er der navnlig tre, der har betydning for liberalisering af kapitalbevægelser. Der skal her kun kort redegøres for den for tolkning, som Domstolen har anlagt af Traktatens bestemmelser, uden at komme ind på de faktiske omstændigheder i sagerne.
'The conclusion must be drawn that the obligation contained in Article 67(1) to abolish restrictions on movements of capital cannot be defined, in relation to a specific category of such movements, in isolation from the Council's assessment under Article 69 of the need to liberalize that category in order to ensure the proper functioning of the common market.'