natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Forslaget bygger på de principper, der i 1974 blev lagt til grund i BMW-beslutningen2), og som siden da har været de hovedprincipper, Kommissionen har fulgt med henblik på en tilpasning af aftalerne om forhandling af automobiler til EF's konkurrenceregler.
The draft follows on from the principles laid down in the BMW Decision1 of 1974,which the Commission has used as guidelines in adapting motor vehicle distribution contracts to the requirements of the Community's competition rules.
Ifølge disse principper skal automobilfabrikanterne kunne indrømme deres forhandlere et aftaleområde, hvor disse først og fremmest skal koncentrere deres salgsindsats samtidig med, at fabrikanterne til gengæld herfor garanterer forhandlerne en begrænset territorial beskyttelse.
Under the proposed Regulation the automobile manufacturer should be able toconfer by contract upon his dealers an area where they must primarily concentratetheir selling activities, while guaranteeing them in return limited territorial protection.
For at kunne opretholde et snævert samarbejde med forhandlerne og samtidig sikre, at disse yder kunderne en kompetent informations-, vedligeholdelses- og reparationsservice, skal fabrikanterne kunne etablere distributionsordninger, hvor adgangen til distributions- og servicenettet er forbeholdt de virksomheder, fabrikanterne kan godkende.
In order to maintain close contact with his dealers, while ensuring that theyprovide a satisfactory information, maintenance and repair service to their customers, the manufacturer must be able to set up distribution networks in which, at allstages, access to the distribution and after-sales service network is reserved onlyfor selected firms that he has approved.
Fabrikanten skal i princippet kunne kræve, at forhandlerne og værkstederne overholder en ikke-konkurrenceklausul, således at han har sikkerhed for, at de koncentrerer deres virk somhed om produkter af fabrikantens mærke.
The manufacturer should in principle be able to impose a non-competition clauseon dealers and on garages in order to be certain that they concentrate their activitieson his make.
Denne klausul bør imidlertid kun anvendes på grundlag af objektive kriterier.
However, this clause should be applicable only on the basis ofobjective grounds.
Med denne forordning skal Kommissionen også sikre sig, at konkurrencen inden for det enkelte mærke i hvert distributionsled kan komme til fuld udfoldelse i handelen mellem medlemsstater.
The Regulation should also provide the Commission with a means of ensuring thatintra-brand competition at all stages of distribution can play its role in inter-Statetrade.
Da priserne på automobiler af samme mærke er forskellige i medlemsstaterne, og da det er Kommissionen magtpåliggende at sikre, at samhandelen forløber uden hindringer, opfatter den det som sin opgave at påse, at den endelige forbruger frit kan købe en bil af det af ham valgte mærke i den medlemsstat, hvor der tilbydes de mest fordelagtige betingelser, og at han eventuelt kan gøre dette gennem en mellemmand.
The Commission is aware of the price disparities for the same make of car inthe different Member States and is anxious to secure the free flow of trade; itintends to ensure that the final consumer remains free to purchase the vehicle hewants in the Member State where the most favourable terms prevail, if necessaryvia intermediaries.
Forbrugeren må også i EF kunne gøre sine garantirettigheder gældende over for enhver forhandler og ethvert værksted i forhandlingsnettet, uanset hvor han har købt sin bil.
The consumer must also be able to exercise his warranty rightsat any dealer or garage in the network throughout the Community, wherever hepurchased his vehicle.
POLITIKKEN OVER FOR VIRKSOMHEDER
26 COMPETITION POLICY TOWARDS ENTERPRISES
Afsnit 3
§ 3 — Merger control
Ændringsforslaget vedrører to af de politiske problemer, der blev nævnt i den Tiende Beretning om Konkurrencepolitikken1).
The amended proposal deals with two of the political problems mentioned in the Tenth Report on Competition Policy.1
Forslaget er en præcisering af definitionen af anvendelsesbetingelserne for fælles skabsreglerne: med henblik på en vurdering af, om en koncentration (fusion) vil kunne sætte de involverede virksomheder i stand til at hindre en effektiv konkurrence, fastsættes det i det ændrede forslag, at når de pågældende produkters eller tjenesteydelsers markedsandel i fællesmarkedet udgør mindre end 20% af omsætningen med identiske eller lignende produkter eller tjenesteydelser, antages fusionen at være forenelig med fælles markedet, medmindre Kommissionen kan påvise det modsatte.
Firstly, it defines the conditions for applying the Community rules. In assessingwhether a merger is likely to give the firms concerned the power to hinder effectivecompetition, the merger is to be presumed compatible with the common marketwhere the market share of the goods or services concerned in the common marketaccounts for less than 20% of the turnover in identical or similar goods or services,unless the Commission can prove otherwise.
Det forudses desuden i ændringsforslaget i højere grad at inddrage medlemsstaterne i den beslutningsproces, hvor Kommissionen tager stilling til, om en fusion er forenelig med konkurrencereglerne.
Secondly, the Member States are to be more closely associated in the Commission's decisionmaking process prior to any decision on the incompatibility of amerger.
Ændringsforslaget åbner desuden mulighed for, at en medlemsstat i Rådet på visse betingelser kan henvise til et mål, der bør betragtes som overordnet og således taler for en undtagelse fra reglerne om uforenelighed.
Under the amended proposal a Member State may, in certain circumstances, raise an objective in the Council which should be considered as having priorityover and therefore as justifying derogation from the rules concerning incompatibility.
Afsnit 4
§ 4 — Commission procedures in implementing the rules of competition
Den administrative procedures forløb i konkurrencesager har givet anledning til omfattende drøftelser både i Parlamentet, juridiske kredse og i de berørte erhvervsgrene.
Wide-ranging discussion has been going in Parliament and in interested legal and economic circles on the administrative procedures relating to restrictiveagreements and practices.
En række af de forslag, der er fremsat, tager sigte på at forenkle og fremskynde den nuværende procedure, medens andre tager sigte på at øge de proceduremæssige garantier, hvilket vil medføre risiko for, at Kommissionens nuværende procedure bliver forlænget og samtidig gjort langsommere.
On the one hand, there are suggestions for a simplification and acceleration of procedures and on the other, suggestions for increasedprocedural guarantees which have the effect of prolonging and slowing down the Commission's current procedures.1
Kommissionen finder, at reglerne vedrørende anvendelsen af artiklerne 85 og 86, som i al væsentlighed er fastsat i Rådets forordning 17/62 og i Kommissionens forordning nr. 99/63, i det store og hele har fungeret tilfredsstillende i henved 20 år, og at væsentlige ændringer derfor ikke er påkrævet.
The Commission takes the view that on the whole the provisions implementing Articles 85 and 86, which are based mainly on Council Regulation No 17 and Commission Regulation No 99/63/EEC, have stood the test of time and do notrequire any substantial amendments.
Den er endvidere af den opfattelse, at den pågældende procedure anvendt i de konkrete tilfælde er rimelig og overholder alle de af Domstolen fastslåede principper.
It also considers that in practical applicationthese procedures are fair and that they respect all the principles established by the Court of Justice.
Kommissionen har dog fuld forståelse for erhvervslivets betænkeligheder og undersøger derfor alle muligheder for forbedringer i det omfang, det kan forenes med dens opgave, som går ud på en effektiv bekæmpelse af konkurrencebegrænsende praksis og med nødvendigheden af en dybtgående analyse af de ofte meget komplicerede økonomiske oplysninger, der danner grundlaget for dens afgørelser.
However, the Commission fully understands the concern expressed in business circles and is therefore looking into all possible ways of makingimprovements, which are compatible with its task of effectively eliminating anticompetitive practices and the need for thorough analysis of the frequently complicated economic background to its decisions.
Kommissionen vil således søge at imødekomme de vigtigste ønsker, som er kommet til udtryk under dens drøftelser med de interesserede parter, nemlig dels en større retssikkerhed for virksomhederne, dels tilvejebringelse af supplerende garantier for en objektiv bedømmelse af de sager, den behandler.
The Commission thus aims to allay theprincipal apprehensions which have emerged in its talks with interested parties, i.e.improved legal certainty for firms and additional guarantees that its assessment ofcases handled is objective.
Erhvervslivets retssikkerhed kan i høj grad forbedres ved, at man indfører en hurtigere procedure for meddelelse af fritagelse, navnlig i de tilfælde, hvor der er tale om etablering af et samarbejde, der forudsætter omfattende investeringer.
Legal certainty for businesses could be substantially increased by the introduction of more rapid exemption procedures, notably in the case of cooperationprojects involving substantial investments.
De problemer, som Kommissionen her står overfor, er hovedsagelig af praktisk karakter.
The problem now facing the Commission is essentially a practical one.
Kommissionen har enekompetence til at meddele fritagelse i henhold til artikel 85, stk. 3, og har for øjeblikket henved 4000 anmodninger herom til behandlingx), og der bliver årlig indgivet ca. 200 nye anmodninger.
The Commission is exclusively responsible forgranting exemptions under Article 85(3) and there are now almost 4 000 applications pending;1 some 200 new applications are made every year.
Flertallet af disse sager kan løses på grundlag af forordningerne om gruppefritagelse.
The majority ofthese cases fall under the block exemption regulations but many still have to bedealt with individually.
Men der er dog stadig et stort antal sager, som skal behandles særskilt ved en individuel procedure.
The Commission is now examining ways of speeding up thegeneral handling of such cases.
Kommissionen er for øjeblikket i færd med at undersøge, hvorledes
It is already working on a system for dealing moreefficiently and more rapidly with two types of cases.
For så vidt angår de tilfælde, som klart opfylder betingelserne i artikel 85, stk. 3. vil Kommissionen foreslå, at der her meddeles fritagelse ved en beslutning i forenklet forni, hvilket navnlig ville løse problemet for en lang række ensartede tilfælde.
The Commission proposes to settle cases which obviously satisfy the tests of Article 85(3) by means of simplified exemption decisions, which would solve inparticular the problem of the numerous cases having common features.
Kritikken om, at der ikke er tilvejebragt fornødne garantier for objektivitet under proceduren, skyldes hovedsagelig utilfredshed med det forhold, at Kommisionen på én gang er beføjet til at undersøge, behandle og afgøre sagerne.
The criticism that objectiveness in procedures is not adequately guaranteedstems in the main from a feeling of insatisfaction with the fact that the Commissionholds concurrently powers of investigation, examination and decision.
En sådan kompetence for en enkelt myndighed er i overensstemmelse med de traditionelle forvaltningsretlige regler i de fleste af medlemsstaterne.
The investing of such power in a single authority is consistent with the classic rulesof administrative law in most Member States.
I disse kan en sag dog prøves ved to retsinstanser, således at de interesserede parter kan få såvel den retlige vurdering af de faktiske omstændigheder som legaliteten efterprøvet.
However, they provide for twoinstances of judicial review which guarantees the parties concerned both certaintyas regards the judicial assessment of the substance and the review of lawfulness.
På fællesskabsplan findes en sådan dobbelt retskontrol imidlertid ikke.
At Community level there is no equivalent two-tier judicial review.
De domme, som EF-Domstolen har afsagt, viser dog, at den i høj grad tager stilling til både de faktiske og retlige spørgsmål, som opstår i en konkurrencesag.
However, it can be seen from the judgments of the Court that it has dealt fully notonly with questions of law but also with those of fact in actions concerningcompetition.
Men da enhver tvist, der involverer en økonomisk analyse, ifølge sagens natur vil være meget kompliceret, med fører dette uvægerligt en forøgelse af Domstolens arbejdsbyrde.
The complex nature of any dispute involving economic analysesinevitably increases the Court's workload.
Kommissionen vil derfor foreslå, at der indføres en to-instans ordning, hvor man i første instans har en domstol, som tager stilling til både faktiske og retlige spørgsmål, medens man i anden instans kun efterprøver retlige spørgsmål.
The Commission therefore favours theintroduction of a two-tier system of judicial review: a court of first instance dealingwith questions both of fact and of law, the court of second instance merely reexamining questions of law.
Domstolen har i øvrigt selv i 1978 foreslået noget sådant.
The Court itself, moreover, made such a suggestion in1978.
Kommissionen er af den opfattelse, at en sådan reform vil være den bedste måde, hvorpå man i fremtiden kan forbedre den administrative og judicielle procedure i konkurrence sager.
The Commission believes that in future this reform would be the mostappropriate way of improving all administrative and legal procedures relating tocompetition cases.
Kommissionen har under behørig afvejning af hensynet til de enkelte virksomheders adgang til at varetage deres interesser og hensynet til den almindelige interesse i en effektiv anvendelse af konkurrencereglerne, foreslået en række konkrete foranstaltninger, der tager
While endeavouring to maintain a balance between undertakings' individual interest as regards their rights of defence and the general interest in efficacious application of the competition rules, the Commission has taken certain practical steps toreinfore the objectiveness of its procedures, notably by making them more transparent.
Domstolens domme i parfumesageme. Tiende Beretning om Konkurrencepolitikken, nr. 50 ff.
Undertakings regard the inspections which the Commission is empoweredto undertake under Article 14 of Regulation No 17 as serious interference in theirprivate sphere of activity.
29 sigte på at øge objektiviteten under sagernes behandling, navnlig ved at sikre større almindelig indsigt i forbindelse hermed.
MAIN DEVELOPMENTS IN COMMUNITY POLICY 29
Det skal derfor angives mere præcist end hidtil, hvad formålet med den enkelte kontrolundersøgelse er.
The purpose of inspections is therefore now defined more precisely than inthe past.
Men spørgsmålet om, hvor præcist vil selvfølgelig afhænge af karakteren af de oplysninger, som Kommissionen allerede er i besiddelse af i den enkelte sag og af, hvor langt man er nået i undersøgelsen.
The degree of precision naturally depends in each case on the value of theinformation already in the Commission's possession and the stage reached in itsenquiries.
Dette gælder i samme grad for de kontrolundersøgelser, der finder sted på grundlag af en fuldmagt, jf. artikel 14, stk. 2, i forordning 17/62, som for de kontrolundersøgelser, der finder sted på grundlag af en formel beslutning truffet af Kommissionen i henhold til artikel 14, stk. 3, i denne forordning.
This applies both to inspections carried out on the basis of an authorization, inaccordance with Article 14(2) of Regulation No 17 and also to those carried out onthe basis of a formal Commission decision under Article 14(3).
Virksomhederne kan herved bedre selv kontrollere, at de krævede oplysninger har streng relation til formålet med den pågældende kontrolundersøgelse, og at de kun benyttes i det øjemed, hvori man har udbedt sig dem.
Undertakings arethus better able to check for themselves that the information requested is strictlyrelevant to the object of the inspections and that it is used only for the purpose forwhich it was requested.
De embedsmænd i Kommissionen, der skal foretage kontrolundersøgelsen, har endvidere fået instruks om, at virksomheden, hos hvem de foretager kontrollen, skal gøres bekendt med sine rettigheder ifølge artikel 14 i forordning 17/62 og med, at virksomheden har adgang til at konsultere sine juridiske rådgivere.
The Commission's officials responsible for carrying out inspections have alsobeen instructed to inform the firm concerned of the scope and limits of their powersunder Article 14 of Regulation No 17 and of its right to consult its legal advisers.Such consultation may not, however, unduly delay the investigation or impede itsprogress.
Denne adgang til at indhente juridisk bistand må dog ikke medføre, at kontrolundersøgelsen forhales urimeligt eller på anden måde vanskeliggøres.
Since the time available to carryout inspections is inevitably limited, the Commission does, of course, rely on theundertakings concerned to draw its attention to favourable factors which it mightnot come across.
Ud fra et ønske om at sikre den fornødne objektivitet bliver de relevante oplysninger, som måtte komme frem under en kontrolundersøgelse, og det uanset, om de er til fordel for de pågældende virksomheder eller ej, indført i en kontrolundersøgelsesrapport og lagt til grund af Kommissionen, når denne skal tage stilling til, hvad der videre skal foretages.
The Commission does recognize this principle. It accepts that in practice documents seeking or giving legaladvice on competition rules or on the defence of a company will not be used asevidence in establishing infringements of the competition rules.1The officialsauthorized by the Commission to carry out inspections have been instructed not totake copies of these documents.
Da den tid, der er til rådighed til at udføre en kontrolundersøgelse, er begrænset, forlader Kommissionen sig naturligvis på, at de pågældende virksomheder selv gør Kommissionen
The Commission is now awaiting the decision ofthe Court in Case 155/79AM & S (Europe) Ltd v Commission. 1 Answer to Written Question No 63/78 by Mr Couste: OJ C 188, 7.8.1978.
Virksomhederne har ret til at blive hørt, før der træffes en beslutning, der går dem imod, hvilket sikres ved fremsendelsen af en meddelelse om klagepunkter og ved mulig heden for at besvare denne skriftligt og i givet fald også mundtligt.
The right of firms to be heard before any decision is taken against them isguaranteed by the forwarding of the statement of objections and the opportunity ofreplying in writing and, if necessary, orally.
Ifølge Domstolens faste retspraksis2) kan meddelelsen om klagepunkter begrænse sig til en summarisk, men klar angivelse af de væsentlige faktiske omstændigheder, som Kommissionen støtter sig på, dog således, at denne altid i løbet af den administrative procedure skal stille det for varetagelsen af forsvaret fornødne materiale til rådighed.
In accordance with the case law of the Court1 the statement of objections maybe restricted to a brief, but clear, description of the facts on which the Commissionbases its case, provided that it supplies, in the course of the administrative procedure, the details necessary to the defence.
Hvad dette angår, har Kommissionen ikke pligt til at overgive de implicerede virksomheder samtlige de dokumenter, på hvilke den støtter sin argumentation; det er tilstrækkeligt, at den stiller de dokumenter til rådighed for dem, som vedrører væsentlige faktiske om stændigheder.
The Commission is not obliged to sendthe firms concerned all the documents on which its arguments are based; it issufficient to forward only the documents concerning the essential facts.
I overensstemmelse med denne praksis giver Kommissionen allerede virksomhederne mulighed for at fremkomme med bemærkninger til ethvert dokument og ethvert forhold, som Kommissionen fremfører mod dem i meddelelsen af klagepunkter. Endvidere giver
The Commission accordingly already gives undertakings the opportunity of commenting on all documents and all factual information which the Commission putsforward against them in its statement of objections.
Se svaret på skriftlig forespørgsel nr. 63/78 fra hr. Cousté.
In cases where firms submit arequest, justified by the need for a better understanding of the file, the Commissiondoes allow them to inspect the documents themselves.
Kinin-dommene (sagerne 41, 44. 45/69, Sml.
Such conflicts can be solved only on acase-by-case basis.
1970, s. 661), Fam-siof-dommcne (sagerne 48, 49 og 51/69, Sml. 1972, s. 619). Hoffmann- LaRoche-dommen(sag85/76. Sml.
One solution the Commission has already used is to send thefirm concerned a non-confidential summary of the document.
HOVEDLINJERNE I UDVIKLINGEN I FÆLLESSKABETS POLITIK
MAIN DEVELOPMENTS IN COMMUNITY POLICY 31
Det er desuden Kommissionens praksis i videst muligt omfang at give de implicerede virksomheder meddelelse om de relevante punkter i formelle klager.
The oral hearing is the place to clarify certain matters which have notbeen settled during the written procedure and to emphasize the main lines of thecase.
Men en sådan adgang kan dog kun finde sted inden for visse grænser på grund af Kommissionens pligt til ikke at videregive forretningshemmeligheder til andre virksomheder og nødvendigheden af, at Kommissionens interne dokumenter og arbejdsdokumenter skal bevare en fortrolig karakter.
Italready customarily supplies firms in advance with a list of questions on which itwishes them to outline their points of view.
En sådan konflikt må i givet fald løses fra sag til sag.
The Commission is also considering making certain changes to proceedings at theactual hearings.
En mulig løsning, som Kommissionen allerede har anvendt, er at give den pågældende virksomhed et ikke-fortroligt resumé af dokumentet.
Although the Commission has no reason to believe that they arenot conducted fairly at present it intends to emphasize the objectivity of thehearing.
Man er dog i færd med at undersøge andre muligheder såsom at lade en revisor eller et særligt forvaltningsinstitut gennemgå de pågældende dokumenter.
With this in mind it envisages appointing hearings officers, duly authorizedto chair hearings, vested with genuine autonomy and the right of direct access to theresponsible Member of the Commission.
Kommissionens administrative procedure er hovedsagelig en skriftlig procedure og bør forblive sådan på grund af de behandlede sagers komplicerede beskaffenhed.
It must, however, be kept in mind that the Commission's procedure relating torestrictive practices and abuse of a dominant position is administrative and notjudicial;1it must not be turned into a trial.
Kommissionen er klar over, at det er nødvendigt, at sagerne forberedes effektivt før høringen, og at den navnlig skal påse, at de faktiske omstændigheder i videst muligt omfang er afklaret. Kommissionen følger derfor en praksis, hvorefter den forud for høringen underretter virksomhederne om de spørgsmål, hvortil den ønsker, at virksomhederne fremkommer med en nærmere redegørelse for deres standpunkt.
Mention has been made in some interested quarters of the introduction of administrative law judges who are autonomous and are appointed in particular to the Federal Trade Commission (FTC) and who in the United States hold, like the Commission, powers of investigation and decision in the field of competition.These administrative law judges are themselves empowered to carry out investigations and ut forward, decisions to the FTC.
Kommissionen har ligeledes til hensigt at træffe en række dispositioner, der vil ændre selve høringernes forløb.
The introduction of such an authoritywhich, moreover, does not seem to have proved fully satisfactory, at any rate in thecompetition field, in the United States, does not seem compatible with the institutional scheme of the Treaty.
Selv om det på ingen måde er Kommissionens opfattelse, at høringerne, således som de finder sted i dag, ikke finder sted på en fuldt ud rimelig måde, ønsker den dog at give dem en mere objektiv karakter.
In addition, it could well make procedures in individual cases even more complicated and prolonged.