natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det er under disse omstændigheder klart, at den euro-arabiske dialog på samme måde som nord-syd dialogen væsentligst er af »komplementær« karakter (jfr. det memorandum, der fremkom efter mødet i Kairo den 15. juni 1975).
Clearly this means that, like the North-South Dialogue, the Euro-Arab Dialogue is essentially 'complementary' to existing channels (see for example the Cairo memorandum of 15 June 1975).
Til trods for de skuffende resultater er dialogen for Fællesskabet såvel som de arabiske lande et originalt instrument, hvis muligheder givet ikke er udtømt.
Despite the disappointing results, the Dialogue is an interesting departure for both the Community and the Arab countries, and undoubtedly has life in it yet.
De generelle præferenceordninger
Generalized preferences
Selv om Fællesskabet synes at have lagt hovedvægten på en regionalistisk politik, har det dog ikke forkastet en politik, der er rettet mod hele verden, og som forsvares af
While the Community would appear to have placed the emphasis on the regional approach, it has not jettisoned the 'globalism' favoured by several Member States, not ably the United Kingdom.
'') Se det samleværk, der er udgivet af Centre de recherche international et communautaire. Aix. under redaktion ai J. Bourinct. Le Dialogue Euro-Arabe. Paris 1979.
The most broadly-based concession on offer to developing countries is the Community's scheme of generalized preferences, the first such scheme to be established in line with the Unctad II recommendations; it has been in operation since 1971.
111 lande (i 1977) 47) er af Rådet blevet optaget på en fortegnelse over begunstigede lande, men i 1974 gjorde alene ti lande brug af 72% af de samlede præferencer, der blev indrømmet af Fællesskabet.
countries47 as eligible for GSP, but in 1974 a mere 10 countries took up 72% of the total Community preference between them.
Systemet er hele tiden blevet forbedret til fordel for udviklingslandene, og Kina indgår nu blandt de begunstigede lande.
The scheme has undergone continual improve ments for the benefit of the developing countries, and China has recently joined the countries eligible for the system.
Antallet af »følsomme« varer nedsættes hvert år, og præferenceordningerne kommer til at gælde stadig flere forarbejdede landbrugsvarer.
Each year the number of'sensitive' products is reduced, and preferences are offered on a greater number of processed agricultural products.
Der er foretaget tilpasninger af de oprindelige regler til fordel for regionale økonomiske sammenslutninger. Denne gunstige udvikling er imidlertid blevet bremset ved truslen om, at GSP-systemet skulle komme til at tynge visse sektorer i den europæiske industri (tekstilindustrien) på tidspunkter, hvor konjunkturerne er særligt ugunstige.
Origin rules have been adjusted to encourage regional economic groupings.
Fællesskabets åbning over for hele den tredje verden er ikke begrænset -til tilbud om toldpræferencer.
The broader Community stance towards the developing world as a whole is not confined to tariff preferences.
Under pres fra Storbritannien, der i juni 1974 nægtede at tage stilling til størrelsen af den økonomiske støtte til AVS-staterne, så længe der ikke på samme måde blev truffet beslutning om støtte til ikkeassocierede lande, besluttede Fællesskabet under sin udviklingspolitik at medtage et økonomisk og teknisk samarbejde med de fattigste, ikkeassocierede udviklingslande.
Under pressure from the United Kingdom, which in June 1974 refused to agree to the volume of aid to ACP countries until it was also agreed to provide aid for non-associated countries, the Community decided to include in its development policy financial and technical cooperation with the poorest non-associated developing countries.
EØFT artikel 235 gav hjemmel til denne form for bistand, uden at der dog endnu er taget stilling til, hvorledes den skal forvaltes.
The legal basis for this aid was provided by Article 235 of the Treaty of Rome, but so far its administration has remained on an ad hoc footing.
Denne bistand, der ikke skal tilbagebetales, og som oprindelig var på 20 millioner RE blev to år senere sat op til 70 millioner RE med fortrinsstilling for landbrugsprojekter. der tilsigter en forøgelse af levnedsmiddelproduktionen og en højnelse af de dårligst stillede befolkningslags levestandard.
The original appropriation for aid to non-associated countries was 20 million units of account, but two years later it was up to 70 million units of account. In allocating this aid priority is given to rural projects aimed at boosting food production and raising the living standards of the poorest members of society.
Det indiske subkontinent har modtaget halvdelen af denne bevilling, og en fjerdedel er gået til selve Indien.
The Indian subcontinent takes half the aid, a quarter going to India alone.
I denne forbindelse skal også erindres om Det europæiske økonomiske Fællesskabs deltagelse i forskellige særlige handlingsprogrammer, der er finansieret ikke af EUF, men over afsnit 9 i Fællesskabernes budget (udgifter vedrørende samarbejde med
The Community also participates in specific schemes financed not from the EDF but under Title 9 of the general budget (Cooperation with developing countries).
udviklingslandene), nemlig i 1974 til fordel for de nordafrikanske lande, dvs. syv associerede stater, hvoriblandt /Etiopien, samme år til fordel for de palæstinensiske flygtninge, og endelig stadig i 1974 deltagelse i FN's internationale nødhjælpsaktion til fordel for de udviklingslande, der var hårdest ramt af de seneste internationale prisudviklinger.
In 1974, for example, aid went to the Sahel States (a group of seven countries, including Ethiopia) and to Palestinian refugees, and a contribution was made to the UN international emergency programme to help the developing countries most seriously affected by the recent inter national price fluctuations.
Denne form for handlingsprogrammer har navnlig udviklet sig i forhold til de ikkeassocierede udviklingslande ved bevillinger, der er vokset fra år til år.
Programmes of this type, particularly for the benefit of non-associated countries, have expanded and the budgetary allocation increases year by year.
Siden 1967 har Fællesskabet også i betydeligt omfang ydet fødevarehjælp, der i dag med næsten en fjerdedel af, hvad der ydes på verdensplan, placerer det på andenpladsen efter USA og foran Canada.
Since 1967, the Community has also been a major donor of food aid; today it provides almost a quarter of total world food aid, ranking second only to the United States and ahead of Canada.
Hvorledes har Fællesskabet udviklet denne aktivitet, som ikke er omhandlet i EØFT, og som i øvrigt er blevet gjort til genstand for en vis kritik48)?
How has this activity developed? The Treaty of Rome is silent on the subject of food aid, which is admittedly a subject of controversy.
Problemet angående fordele og ulemper ved fødevarehjælp, de former for afhængighed, som den skaber af hvad man har kaldt le pouvoir alimentaire, falder naturligvis ikke inden for rammerne af denne undersøgelse.
48A discussion of the desirability of food aid, the risk of dependency, the 'food weapon', clearly goes beyond the scope of the present study, and in fact this appears to be a field
Det synes i øvrigt, som om Fællesskabet ikke er gået ind på særligt doktrinære overvejelser af dette spørgsmål, men at det har angrebet det særdeles pragmatisk.
which the Community has approached pragmatically, rather than in pursuit of any grand design.
Medlemsstaterne står i visse perioder over for problemet med afsætning af overskudslagre, der kan benyttes til ydelse af bistand, som der i øvrigt er behov for.
From time to time the Member States are faced with the need to dispose of surpluses, which can be used to help meet the demand for food aid.
Fællesskabets bistand har antaget to forskellige former, alt efter om den ydes i form af kornprodukter eller andre produkter.
Community food aid has developed along two separate channels, one for cereals and one for other products.
I førstnævnte tilfælde går Fællesskabets virke tilbage til den konvention om fødevarehjælp, der blev indgået i 1967 som resultat af Kennedyrunden og senere optaget i den internationale kornaftale (18.8.1969).
Aid given in the form of cereals comes under the Food Aid Convention concluded in 1967 at the end of the Kennedy Round and subsequently incorporated in the International Wheat Agreement of 18 August 1968.
Ved denne aftale, der bygger på EØF-traktatens bestemmelser om handelspolitikken, forpligter Fællesskabet og medlemsstaterne sig til at yde udviklingslandene en million tons årligt.
Under this agree ment, on the basis of the commercial policy provisions of the Treaty of Rome, the Community and its Member States undertook to provide the developing countries with a million tonnes of cereals a year.
Aftalen blev fornyet i 1971 og 1974, idet kontingentet blev sat op til 1 287 000 t, heraf 720 700 t fra Fællesskabet og 566 500 t fra medlemsstaterne.
The agreement was renewed in 1971 and 1974 and the quota increased to 1 287 000 tonnes, 720 500 tonnes of which come from the Community as such and 566 500 tonnes from the Member States.
Sidstnævnte form for støtte er den. der består af andre produkter end korn og omfatter skummetmælkspulver, butteroil. sukker og æggepulver.
The picture is rather different for other types of food aid—skimmed-milk powder, butteroil, sugar and dried eggs.
Den ydes i praksis punktvis ved programmer, der iværksættes ensidigt, men alene som fællesskabsforanstaltninger.
Such aid is given unilaterally, on an ad hoc basis, and only by the Community as such.
Denne form for hjælp, der sidestilles med særlige foranstaltninger til administration af lagrene, har sit retlige grundlag i den fælles landbrugspolitik (artikel 43).
Deemed to be a form of stock management, it has its legal basis in the provisions governing the common agricultural policy (Article 43).
For nødhjælpsaktioner, der ikke må overskride 5% af de programmer, som hvert år fastsættes af Rådet, er der indført en særlig procedure.
A special procedure has been developed to deal with emergency food aid, which must not exceed 5% of the food aid programmes voted annually by the Council.
I dette tilfælde kan Kommissionen efter forud at have rådført sig med medlemsstaterne foretage direkte tildelinger af produkter til lande, der er ramt af katastrofer. Hjælpen kan i så fald omfatte udgifter til transport og fordeling af hjælpen og endda tillige levering af lastvogne og lagerbygninger. ger.
The Commission, once it has consulted the Member States, can allocate such aid directly to countries hit by disaster and in these circumstances food aid may include transport and distribution costs, and even the provision of trucks and storage facilities.
Hjælpen kan ydes direkte til stater, der anmoder herom, eller gennem en international organisation (Verdensfødevareprogrammet, UNICEF og UNRWA). der skal have godkendelse fra Fællesskabet med hensyn til enhver aktion, som det foretager til fordel for en stat.
Aid can either be sent to applicant countries direct, or go via international organizations such as the WFP, Unicef or UNRWA, which must obtain Community approval for any operation in a country.
Det betydelige omfang, som Fællesskabets fødevarehjælp og nødhjælp har antaget, rejser påny problemet om det improviserede og skrøbelige retsgrundlag.
The scale of Community food aid and emergency aid today has shown up the makeshift, fragile nature of its legal basis.
Artikel 131 og 238 om associering er for begrænsede. En indsnævring af problemet til kun at omfatte den fælles landbrugspolitik efter artikel 43 er netop hvad man skal ud over. og det samme gælder handelspolitikken efter artikel 113.
A number of suggestions have been advanced, but Articles 131 and 238 on association are too restrictive, and reducing the issue to one of agricultural policy (Article 43) or commercial policy (Article 113) is precisely what ought to be avoided.
Herefter består kun muligheden for at gribe til artikel 235. der giver Rådet hjemmel til at udfærdige enhver form for passende forskrifter for at virkeliggøre et af Fællesskabets mål, såfremt EØF-traktaten ikke indeholder fornøden hjemmel hertil.
This seems to leave Article 235, which authorizes the Council to take appropriate measures to attain one of the objectives of the Community where the Treaty has not provided the necessary powers.
Åbningen over for Asien og Latinamerika
The development of relations with Asia and Latin America
Med hensyn til den geografiske orientering har Fællesskabet forsøgt at kompensere for de begunstigelser, der ydes Afrika, ved større opmærksomhed over for Asien og Latinamerika.
Geographically, the Community has attempted to balance the concessions accorded to Africa by paying greater attention to Asia and Latin America.
Til fordel for de asiatiske lande er der optaget en hensigtserklæring i et bilag til tiltrædelsesakten.
A Joint Declaration of Intent concerning certain Asian countries was annexed to the 1972 Act of Accession, and preferential trade agreements were subsequently signed with India
Til denne opregning skal føjes to aftaler med lande, der ikke er omtalt i nævnte hensigtserklæring, nemlig en handelsaftale med Iran (1963) og en handelsaftale med Kina (1978). Sidstnævnte, der ikke indeholder bestemmelser om præferencestilling, blev forhandlet forud for ovennævnte aftale med Rumænien50) og er den første bilaterale aftale mellem Fællesskabet og et land med planøkonomi og udenrigshandelsmonopol.
Agreements have also been concluded with two countries not mentioned in the Declaration of Intent; a trade agreement with Iran dates from 1963, and there is a non-preferential trade agreement with China (1978) which predates the agreement with Romania 50 and was thus the first bilateral trade agreement between the Community and a planned-economy Statetrading country.
Imidlertid har Europa-Parlamentet i en beslutning af 14. marts 1980 gjort opmærksom på. at aftalen er ufuldstændig, og at den ikke indeholder bestemmelser om egne midler til finansiering og derfor må baseres på den nødvendigvis beskedne hjælp, som Fællesskabet kan yde inden for sin samarbejdspolitik til fordel for ikkeassocierede lande.
It is important that this agreement should succeed, since the Commission is apparently keen to hold it out as a future model for cooperation and to conclude similar 'secondgeneration' agreements with other regions, notably Latin America.,An ordinary trade agreement was concluded with Brazil in 1973. Framework cooperation agreements were signed with Mexico in 1975 and with Brazil in 1980.
Det er vigtigt, at der skabes et godt resultat ved denne aftale, for så vidt som Kommissionen synes at ville bruge den som ny samarbejdsmodel og udstrække denne nye generation af aftaler til at omfatte andre regioner, navnlig Latinamerika.
Regardless of the economic climate, the Community endeavours to diversify its trade relations and devises new legal instruments which are appropriate to its policy decisions. sions.
4y) En nye samarbejdsaftale med Indien er blevet underskrevet den 14.4.1981. "') Se nr'. 20.
A new cooperation agreement with India was initialled on 14 April 1981.
Kapitel V — Fremskridt på vejen mod den økonomiske og monetære union af Bryan M.E. McMahon
Chapter V — Progress towards economic and monetary union by Bryan M.E. McMahon
Den økonomiske og monetære union i vid forstand kan omfatte alle de områder, der falder ind under Rom-traktaten.
Economic and monetary union can in its widest formulation cover almost every topic dealt with in the Treaty of Rome.
I dennes artikel 2 hedder det. at »Fællesskabet har til opgave gennem oprettelsen af et fælles marked og gennem gradvis tilnærmelse af medlemsstaternes økonomiske politik at fremme en harmonisk udvikling af den økonomiske virksomhed i Fællesskabet som helhed, en varig og afbalanceret ekspansion, en øget stabilitet, en hurtigere højnelse af levestandarden og snævrere forbindelser mellem de stater, som det forener«.
Article 2 of the EEC Treaty provides that 'the Community shall have as its task, by establishing a common market and progressively approximating the economic policies of Member States, to promote throughout the Com munity a harmonious development of economic activities, a continuous and balanced expansion, an increase in stability, an accelerated raising of the standard of living and closer relations between the States belonging to it'.
Foruden at omfatte frie varebevægelser, fri bevægelighed for personer, tjenesteydelser og kapital har Fællesskabet tillige at gøre med gennemførelsen af en fælles politik med hensyn til beskatning og valuta, landbrug, industri, transport, forbrugerbeskyttelse, energi og miljøbeskyttelse, ligesom det bestræber sig for at finde løsninger på de mest alvorlige sociale og regionale problemer.
Apart from being concerned with the free movement of goods and the free movement of persons, services and capital, the Community also interests itself in the establishment of common policies in fiscal and monetary matters, agriculture, industry, transport, con sumer protection, energy, protection of the environment as well as applying itself to the solution of the most serious social and regional problems.
Selv om traktaten ikke systematisk behandler disse områder (og til tider endda kun omtaler dem løseligt), er det rimeligt at gå ind på dem alle. hvis man vil undersøge de fremskridt, der er gjort hen imod den økonomiske og monetære union.
Although the Treaty is not consistent in dealing with these matters (and indeed in some cases scarcely mentions them at all) a discussion of economic and monetary union might legitimately deal with all of these matters.
Det er dog ikke min opgave at foretage en så vidtgående undersøgelse i dette kapitel. Da en lang række af dem nemlig behandles andetsteds i dette værk. vil jeg her særligt koncentrere mig om samordningen og samlingen af den økonomiske politik på kort sigt samt de fremskridt, der et nået inden for den monetære integration.
It is not intended, however, in this chapter to be so discursive, and, as many of these topics are dealt with elsewhere in this work, primary attention is given here to the coordination and convergence of shortterm economic policies as well as to progress achieved in integration in monetary matters.
I dette kapitel vil jeg hovedsageligt (men ikke udelukkende) beskæftige mig med artikel 103-109 i Rom-traktaten.
In particular, this chapter is primarily (though not exclusively) concerned with Articles 103 to 109 of the Treaty of Rome.
— samordning af den økonomiske politik og — den monetære integration.
It is proposed to outline, at the beginning, the legal framework provided for by the Treaty and then, to examine the progress that has been made between the years 1957-80 (a) in the convergence of economic policies and (b) in monetary integration.
Afsnit I — Traktatens rammebestemmelser
Section I — The legal framework laid down by the Treaty
Hvad er den økonomiske og monetære union?
The meaning of economic and monetary union
Indledningsvis må jeg sige et par ord om. hvad der menes med den økonomiske og monetære union.
Before doing so, however, a word is required about the meaning of economic and monetary union (EMU).
Man har i de seneste år inden for EØF talt meget om dynamikken i integrationen.
A lot of discussion in recent years within the EEC has been related to the dynamics of integration.
Nogle hævder, at fremskridt for det fælles forehavende, som Det europæiske økonomiske Fællesskabs medlemsstater er gået ind i. begynder med en toldunion (frie interne varebevægelser under beskyttelse af en fælles ydre mur), og derefter går via en økonomisk og monetær union (hvor den fælles politik udbygges ved fri bevægelighed for personer, tjenesteydelser og kapital samt eventuelt indførelse af en fælles møntenhed) for endelig at gå over i en form for politisk union (af føderal eller konføderal karakter).
Some people argue that the progression in the joint venture embarked on by the Member States of the EEC commences with a customs union (with an internal free movement of goods and a common external barrier), proceeds towards economic and monetary union (where free movement of persons, services and capital are added to common policies and possibly a common currency), until it ultimately arrives at some sort of political union (whether federal or confederal).
Spørgsmålet om. i hvilken orden og i hvilket tempo integrationen burde ske efter oprettelsen af toldunionen, har været genstand for megen debat.
There has been a good deal of discussion about the proper sequence and the speed at which the integration process should proceed once the customs union has been established.
Det har f.eks. været hævdet, at den økonomiske samling skulle gå forud for den monetære integration, og at man ikke kan gøre sig forhåbninger om at virkeliggøre den økonomiske og monetære union, medmindre der i forvejen findes en vis grad af politisk samhørighed, der følges op af en stærk politisk vilje.
It has been suggested, for example, that economic convergence should take place before monetary integration and that one cannot hope for economic and monetary integration without a degree of political interpénétration and a large infusion of political will.
Hvad den mest egnede fremgangsmåde end måtte være. antager man i almindelighed, at a) den europæiske monetære union er et mål, som Fællesskabets medlemmer bør bestræbe sig for at virkeliggøre b) en etapevis udvikling henimod en sådan union er at foretrække.
Whatever the proper sequence may be, it is now generally agreed first, that European monetary union is an objective which the Member States of the Community should strive to achieve and second, that a grad ualist approach to such a union is to be preferred.
Det synes ligeledes antaget, og dette er væsentligt for fastlæggelsen af et udgangspunkt, at den økonomiske og monetære union »indebærer følgende væsentlige konsekvenser: kvenser:
It would also seem to be accepted, and this is important from the point of view of definition, that economic and monetary union 'implies the following principal consequences :
— at pengepolitikken over for tredjelande henlægges under Fællesskabet, — at medlemsstaternes politik på kapitalmarkedet gøres ensartet ').
(iv) the policies of the Member States as regards the capital market will be unified:: (v) the essential features of the whole of the public budgets, and in particular variations in their volume, the size of balances and the methods of financing or utilizing them, will be decided at the Community level; (vi) regional and structural policies will no longer be exclusively within the jurisdiction of the member countries;
— at der på fællesskabsplan sikres en systematisk og vedvarende konsultation mellem arbejdsmarkedets parter«2).
(vii) a systematic and continuous consultation between the social partners will be ensured at the Community level.'2
Heraf følger, og dette er et tredje væsentligt punkt, at fremskridt på vejen mod den økonomiske og monetære union uundgåeligt medfører, at medlemsstaterne må opgive visse beføjelser, og at der foretages en stærkere centralisering på fællesskabsniveau af beslutningsprocesserne på det økonomiske og monetære område.
This indicates a third point of importance: progress towards economic and monetaryunion inevitably involves the relinquishment by Member States of some powers and a greater centralization at Community level of the decisionmaking function in relation to economic and monetary matters.
I et vist omfang indebærer bestræbelserne på at nå frem til den økonomiske og monetære union forpligtelser, der går ud over dem. der indeholdes i Rom-traktaten (en monetær union er ikke udtrykkeligt nævnt i traktaten).og hvis man ønsker at virkeliggøre unionen i dens mest fuldstændige form. må der foretages en ændring af traktaten.
To some extent the EMU aspiration involves a commitment over and bevond that contained in the Treaty of Rome (monetary union is not expressly provided for in the Treaty) and, if it is to be realized in its fullest form, will eventually necessitate a Treaty amendment.
') Vcdrorendc den frie bevægelighed for kapital henviser jeg lil anden del. kapitel II. :) Werner-rapporten. Suppl. 11/70 — EF-Bull.
As to the free movement of capital, see Part Two, Chapter II.