natgillin/translations-raw huggingface dataset:
På det økonomiske plan gav EØF-Kina ugen omkring 700 personer fra Fællesskabets industri, bank- og handelskredse mulighed for at komme i direkte kontakt med ca. hundrede kinesiske ansvarlige for økonomiske og handelsmæssige spørgsmål og få bedre kendskab til den økonomiske tilpasningspolitik og den udenrigshandelspolitik, Kina for øjeblikket fører, samt mulighederne på markedet og ved investeringer.
On the economic side, the EEC-China Business Week provided an opportunity for some 700 executives from industrial, banking and trade circles in the Community to establish direct contact with about a hundred Chinese decision-makers in the economic and trade fields and to improve
Den blandede Kommission EØF-Kina samledes i Peking den 12. og 13. november3).
The EEC-China Joint Committee met in Beijing on 12 and 13 November.'
1 lyset af de forpligtelser, der følger af bestemmelserne i handelsaftalen, gennemgik parterne alle aspekter af udviklingen i samhandelen i det forløbne år samt udsigterne for det kommende år.
The two sides considered all aspects of trade during 1981 and prospects for 1982 in the light of commitments made under the trade agreement.
1 tilknytning til dette møde blev det drøftet, hvilke aktiviteter der vil kunne iværksættes til opfølgning af EØF-Kina ugen.
At the same time, ways of following up the EEC-China Business Week were also discussed.
I årets løb er der endvidere blevet indledt et energisamarbejde mellem Fællesskabet og Kina4).
The past year also witnessed the beginnings of energy cooperation between the Community and China.2
Aftalen om handelen med industrivarer og aftalen om oprettelse af en blandet kommission, som blev undertegnet i Bukarest den 28. juli 19801), trådte i kraft den 1.
The Agreement on trade in industrial products and the Agreement estab lishing a Joint Committee, signed in Bucharest on 28 July 1980,3 entered into force on 1 January.
Den blandede Kommission EØF-Rumænien samledes for første gang den 3. og 4. november i Bruxelles2).
The EEC-Romania Joint Committee met for the first time in Brussels on 3 and 4 November.4 The two delegations, led respectively by Mr Ortoli and by Mr
Under drøftelserne udvekslede de to delegationer en lang række synspunkter vedrørende de generelle forbindelser mellem de to parter, mulighederne for udbygning og uddybning af disse forbindelser og de rette metoder til udbygning af samhandelen, herunder med landbrugsprodukter, trods vanskelighederne i forbindelse med den almindelige økonomiske situation. Den blandede Kommission drøftede bl.a. visse problemer i henhold til aftalen om handelen med industrivarer og anbefalede de to parters myndigheder en række konkrete handelspolitiske foranstaltninger, som ville kunne lette indførslen af begge parters varer på modpartens område i løbet af 1982.
Burtica, Deputy Prime Minister and Minister of Foreign Trade and International Cooperation, held a wideranging exchange of views on general relations between the two sides, on the prospects for extending and intensifying those relations, and on ways of developing trade in agricultural and other products, despite the difficulties created by the general economic situation.
I december vedtog Rådet de fornødne retsakter med henblik på gennemførelsen af de af Den blandede Kommission anbefalede foranstaltninger.
In December the Council adopted the legal instruments required to implement the measures recommended by the Joint Committee.
Den 20. marts 3) svarede næstformand, Wilhelm Haferkamp, på Fællesskabets vegne på et brev, som formanden for CMEA, Lukanof, i november 1980 havde tilstillet Gaston Thorn, der på det tidspunkt var formand for Rådet.
On 20 March Mr Haferkamp replied on behalf of the Community to a letter sent to Mr Thorn, then President of the Council, by Mr Lukanov, Chairman of the CMEA in November 1980.s Mr Haferkamp rejected the CMEA's analysis of
1) Fjortende Almindelige Beretning, nr. 705. 2) EF-Bull. 11-1981, pkt. 2.2.61. 3) EF-Bull. 3-1981, pkt. 2.2.57.
3Fourteenth General Report, point 705. "Bull.
FORBINDELSER MED TREDJELANDE
Diplomatic relations
Europæisk politisk samarbejde1
European political cooperation2
Som sidste år havde mange af de problemer, der blev behandlet som led i det europæiske politiske samarbejde mellem de ti medlemsstater, tilknytning til de forbindel­ser, Fællesskabet som sådant har med tredjelande.
Like last year, many of the topics examined by the ten Member States in European political cooperation were connected with the external relations of the Community as such.
Med hensyn til Afghanistan henviste Det europæiske Råd på samlingen i Luxembourg den
At its meeting in Luxembourg on 30 June3the European Council recalled its declaration at Maastricht4 and presented proposals for a political settlement of the Afghanistan problem.5 At the same meeting the European Council took note of Mr van der Klaauw's report6 on his contacts with the parties concerned by the Middle
På samme samling4) mærkede Det europæiske Råd sig CA. van der Klaauws rapport5) om de kontakter, denne har haft med de af mellemøs­/i'/i­konflikten berørte parter, og det besluttede at fortsætte bestræbelserne med henblik på at nå frem til en fredelig løsning under hensyntagen til resultaterne af de missioner, der blev vedtaget i Venedig6). Under drøftelserne på De forenede Nationers generalforsamling den 22. september7) gjorde Lord Carrington som formand for Rådet rede for De Ti's standpunkt i disse to spørgsmål og til forskellige andre problemer: Kampuchea, Cypern, Namibia, våbenkontrol, internationale økonomiske problemer og menneskerettigheder.
East conflict and decided to continue its efforts to help bring about a peaceful settlement taking account of the results of the missions given the go-ahead in Venice.7 During his address to the United Nations General Assembly on 22 Sep tember, Lord Carrington, President of the Council, outlined the Ten's point of view on these two questions and on various other issues : Kampuchea, Cyprus, Namibia, arms control, international economic problems and human rights.8
De Ti fortsatte med at fastlægge fælles standpunkter med henblik på mødet i CSCE i Madrid med aktiv deltagelse fra Kommissionen for så vidt angår kurv II8).
The Ten continued to elaborate common positions for the CSCE review meeting in Madrid, with the Commission actively involved in the work on Basket II.9
For nærmere oplysninger se: Suppl. 3/81 ­ EF­Bull. ­ »Den europæiske Union ­ Rapport for 1981· EF­Bull. 6­1981. pkt. 1.1.13; EF­Bull. 7/8­1981. pkt. 2.2.58. EF­Bull. 3­1981. pkt. 1.1.12. EF­Bull. 6­1981. pkt. 1.1.14. EF­Bull. 3­1981. pkt. 1.1.10. EF­Bull.
For further details, see European Union—Annual Reports for 1981: Supplement 3/81—Bull. EC.
6­1980. pkt. 1.1.6; Fjortende Almindelige Beretning, nr. 22. EF­Bull. 9­1981. pkt. 3.4.1. Nr. 683 i denne beretning. EF­Bull. 10­1981. pkt. 2.2.59. Suppl. 3/81 ­ EF­Bull. EF­Bull. 11­1981. pkt. 2.2.63.
Fourteenth General Report, point 22; Bull.
UDVIDELSE OG FORBINDELSER MED TREDJELANDE
The report also states that in future the Commission will be fully involved in political cooperation at all levels and sets out the procedure for keeping Parliament informed about developments in this area.2
Samtidig udsendte De Ti en erklæring om denne beslutnings sammenhæng med deres mellemøstpolitik.
On 23 November four Member States (France, Italy, The Netherlands and the United Kingdom) announced their decision to participate in the multinational observer force in Sinai.3At the same time, the Community affirmed that this decision was in line with its Middle East policy.
Det europæiske Råd, der var forsamlet i London den 26. og 27. november, omtalte i communiqueets afsnit »politisk samarbejde«x) præsident Bresjnevs besøg i Bonn, præsi dent Reagans tale om nedrustning, forløbet af CSCE-forhandlingerne i Madrid, Afghanistan og Polen.
In.the 'political cooperation' part of its communiqué on the meeting in London on 26 and 27 November,4the European Council referred to President
De Ti's udenrigsministre, der var forsamlet i London den 14. og 15. december2), vedtog to erklæringer, hvoraf den ene vedrørte Israels »indlemmelse« af Golan-højderne.
The Community Foreign Ministers, meeting in London on 14 and 15 December5 adopted a declaration on Israel following the extension of Israeli law and rule to the Golan Heights.
Situationen i Polen blev ligeledes drøftet af ministrene 3beslutning den 17. december2).
The situation in Poland was also considered at the meeting,6 and Parliament adopted a resolution on Poland on 17 December.s
1981 har fra et institutionelt synspunkt været præget af Parlamentets bestræbelser på at gøre sin indflydelse mere gældende, når der træffes EF-beslutninger. Parlamentet har fremsat sine krav i en række grundbeslutninger, som det mener vil kunne realiseres uden ændring af traktaterne.
From the institutional point of view, 1981 was notable for Parliament's efforts to increase its influence over Community decision-making.
Det har endvidere foretaget en indgående revision af sin forretningsorden, hvori der nu findes bestemmelser, som skal styrke dets rolle i forbindelse med høringer.
It also undertook a major review of its Rules of Procedure, which now contain provisions intended to strengthen its role in the consultation process.
Parlamentet — især visse af dets medlemmer—optræder desuden efterhånden hyppigere i retssager for Domstolen.
Parliament—and some of its members in particular—is intervening, moreover, with increasing frequency in cases before the Court of Justice.
Forbindelserne mellem Rådet og Kommissionen har i 1981 ligeledes undergået visse ændringer.
As regards relations between the Council and the Commission also, 1981 was a year of reform.
Kommissionens rapport om mandatet af 30. maj 1980 vil medføre en lang række vigtige omlægninger af den politik, der føres på forskellige områder.
The Commission's report on the mandate of30 May 1980 will give rise to a whole series of substantial changes to existing policies.
Et lige så vigtigt element er den tyske og italienske regerings udkast til en »europæisk akt«, hvormed det tilsigtes at give den længe planlagte »europæiske union«fastere ogpræcisere rammer.
Equally important is the draft submitted by the German and Italian Governments of a 'European Act' designed to place the long-planned European Union on afirmer and more precise footing.
Ved Grækenlands tiltrædelse den 1. januar 1981 blev antallet af kommissionsmedlemmer øget til 14.
The accession of Greece, which took effect on 1 January, led to an in crease in the number of Commission Members, of whom there are now 14.
Kommissionens foreløbige forretningsorden har derfor måttet ændres på den måde, at kollegiet kun kan træffe en afgørelse, hvis mindst 8 af dets medlemmer er til stede1).
The Commission's provisional Rules of Procedure had to be amended as a result, the quorum required to be present for the Commission to take valid decisions being set at 8.'
FÆLLESSKABSRETTEN
288 COMMUNITY LAW
Derfor er det i artikel 16 i akten vedrørende vilkårene for Den hellenske Republiks tiltrædelse bestemt, at Rådet ikke blot skal ændre EØF­traktatens artikel 165, stk. 1, og de tilsvarende bestemmelser i de øvrige traktater, hvor der kun var tale om ni dommere*), men også samtidig foretage de således nødvendiggjorte tilpasninger af protokollerne vedrørende statutterne for Domstolen.
Consequently, Article 16 of the Greek Act of Accession provided that the Council should not only amend the first paragraph of Article 165 of the EEC Treaty and the corresponding provisions of the other Treaties, which had referred until then only to 9 judges,1 but at the same time make the necessary adjustment to the Protocols on the Statute of the Court of Justice.
Da Rådet imidlertid ved sin afgø­relse af 30. marts 1981 på grandlag af EØF­traktatens artikel 165, stk. 4, og 166 samt de tilsvarende bestemmelser i de øvrige traktater delvis har imødekommet Domstolens an­ modning fra juli 19782) om at øge antallet af dommere og generaladvokater, bl.a. med en yderligere (fransk) dommer og en (nederlandsk) generaladvokat3), har det derfor ikke været nødvendigt at foretage en ændring af protokollerne vedrørende statutten for Dom­stolen.
However, since the Council, by its decision of 30 March 1981 taken on the basis of the fourth paragraph of Article 165 and Article 166 of the EEC Treaty and the corresponding provisions of the other Treaties, partly acceded to the Court's request of July 1978,2 that the number of judges and advocates-general be increased, by appointing an additional (French) judge and an additional (Dutch) advocate-general,3it has not been necessary to amend the Protocols on the Statute of the Court.
) oprettede Domstolen i oktober 1979 en tredje afdeling5). Domstolen er med sin nuværende sammensætning derfor i stand til at træffe afgørelser i plenarmøder og i en eller tre afdelinger samtidig.
By virtue of its revised Rules of Procedure,4 the Court set up, as from October 1979, a third chamber.s In view of its present composition, the Court of Justice is therefore able to sit simultaneously in plenary session and in one chamber or simultaneously in three chambers.
11981 vedtog Parlamentet en lang række beslutninger, som vedrører forbindelserne med de øvrige EF­institutioner, visse hjælpeorganer og med de nationale parlamenter.
In the course of the year, Parliament passed a whole series of resolutions concerning its relations with the other Community institutions, with certain ancillary bodies and with national Parliaments.
Heraf vil de resolutioner, der blev vedtaget den 9. juli på grundlag af betænkninger fra Karel van Miert og Klaus Hansen om Parlamentets rolle i lovgivningsprocessen og om forholdet mellem Parlamentet og Rådet6) kunne få direkte indflydelse på Fællesskabets beslutningsmekanismer.
Of these, the resolutions adopted on 9 July in the light of the reports by Mr Van Miert and Mr Hänsch on Parliament's role in the legislative process and on relations between Parliament and the Council6 are likely to have a direct impact on the Community's decisionmaking machinery.
Kommissionen har for sit vedkommende givet Parlamentets anmodninger en positiv modtagelse.
The Commission, for its part, reacted favourably to Parliament's requests.
I en meddelelse af 14. oktober7) til de øvrige institutioner gik den ind for en styrkelse af Parlamentets rolle både på lovgivningsområdet og ved forhandlinger om og indgåelse af internationale aftaler.
In a communication sent to the other institutions on 14 October,7it supported a strengthening of Parliament's role, both from the legislative point of view and from the point of view of the negotiation and conclusion of international agreements.
Kommissionen har imidlertid fremhævet det særlige ansvar, den har i henhold til traktaterne, og som ikke giver den mulighed for uden videre at overtage Parlamentets lovgivningsinitiativer.
The Commission nevertheless stressed its special responsibilities under the Treaties which prevented it from adopting Parliament's legislative proposals as they stood.
Den har dog forpligtet sig til at fremkomme med en detaljeret redegørelse over for Parlamentet, hvis et af Parlamentets initiativer skulle give den anledning til at rejse større indvendinger.
It promised, however, that if a proposal from Parliament met with
*) Jf. afgørelse af 22.12.1980, EFT L 380 af 31.12.1980.
1 Decision of 22.12.1980: OJ L 380, 31.12.1980.
2) Trettende Almindelige Beretning, nr. 589.
2Thirteenth General Report, point 589. 3 OJ L 100, 11.4.1981; Bull.
Under et møde den 17. november 1981 mellem udenrigsministrene og Parlamentets udvidede præsidium konstaterede man, at der fra Rådets side er en vis vilje til at forbedre det nuværende forhold mellem institutionerne i retning af et nærmere samarbejde. Den omstændighed, at Genscher-Colombo-planen om Den europæiske Union blev forelagt Europa-Parlamentet direkte 1),må utvivlsomt betragtes som værende et første skridt i denne retning.
At a meeting on 17 November between the Ministers of Foreign Affairs and the enlarged Bureau of Parliament, there was, on the Council's part, a certain willingness to improve existing relations between the institutions by means of closer cooperation.
Parlamentets nye forretningsorden, der blev vedtaget den 26. marts 19813), inde holder bestemmelser, der fortjener nærmere opmærksomhed.
Parliament's new Rules of Procedure, which were adopted on 26 March,3 contain some interesting provisions, namely Rules 32,35 and 36.
Det drejer sig om artikel 32, 35 og 36, som er blevet affattet således, at Parlamentet, inden det afgiver sin udtalelse, får mulighed for at gøre sig bekendt med Kommissionens holdning til eventuelle ændringer, som skal foreslås Rådet.
These were drawn up with a view to enabling Parliament, before delivering its opinion, to acquaint itself with the Commission's viewpoint regarding any amendments to be proposed to the Council.
Det er grunden til, at høringsproceduren i medfør af den ændrede forretningsordens artikel 32 falder i fire etaper : Parlamentet vedtager først de ændringer, det ønsker at foretage i det forslag, det har fået forelagt ; derefter vedtager det det eventuelt ændrede forslag, derpå beslutningen, der er indeholdt i det kompetente parlamentsudvalgs betænkning, og endelig det samlede forslag til beslutning.
That is why the consultation procedure provided for in Rule 32 of the amended Rules of Procedure consists of four stages: Parliament first of all votes on the amendments it wishes to make to the proposal before it ; secondly, it votes on the proposal, amended or otherwise, then on the motion for a resolution contained in the report of the appropriate committee and, finally, on the motion for a resolution as a whole.
I medfør af artikel 32, stk. 3, er høringsproceduren først afsluttet, når denne endelige afstemning har fundet sted.
Under Rule 32(3), only this final vote terminates the consultation procedure.
Artikel 35, stk. 3, og 36, stk. 2, indeholder meget vigtige nyskabelser.
Rule 35(3) and Rule 36(2) contain significant innovations.
De giver Parlamentet mulighed for ikke at skride til den endelige afstemning hverken i det tilfælde, hvor Kommissionen ikke trækker et forslag, som Parlamentets flertal ikke har bakket op, tilbage, eller i det tilfælde, hvor Kommissionen afviser at tiltræde de af Parlamentet ønskede ændringer.
They enable Parliament to decide not to proceed to the final vote both where the Commission does not withdraw a proposal which fails to secure a majority of the votes cast, and where the Commission refuses to adopt amendments called for by Parliament.
En nybehandling af sagen skal ganske vist i begge tilfælde finde sted inden for en måned, men der er ingen bestemmelser, der hindrer Parlamentet i at udsætte sin endelige afstemning endnu en gang.
Although in both cases the matter must be reconsidered within one month, there is nothing in the rules to prevent Parliament from again postponing its final vote.
Fællesskabets beslutningsproces kan forringes herved, navnlig i tilfælde, hvor de nye regler skal anvendes flere gange.
The Community's decisionmaking process might suffer as a result, especially if the new rules are applied repeatedly.
Efter isoglucose-sagen4), i hvilken Parlamentet for første gang direkte indbragte en sag for Domstolen for at forsvare sin ret til at blive hørt, har der været ført og føres der to andre sager ved Domstolen om Parlamentets institutionelle rettigheder.
After the Isoglucose case,4 in which Parliament intervened directly for the first time in an action before the Court in order to uphold its right to be consulted, Parliament's institutional rights were and are the subject matter of two other cases before the Court of Justice.
Spørgsmålet i den første sag5) var, om medlemsstatemes skattemyndigheder har ret, og i så fald i hvilket omfang, til at beskatte de godtgørelser.
The first case5 concerned the question whether, and to what extent, Member States' tax authorities are entitled to tax the travel and
Fjortende Almindelige Beretning, nr. 709.
4Fourteenth General Report, point 709.
FÆLLESSKABSRETTEN
290 COMMUNITY LAW
IV-1 der udbetales til det nævnte formål til Parlamentets medlemmer, medmindre det godtgøres, at en fikseret refusion af rejse- og opholdsudgifter delvis udgør et vederlag.
IV-1 subsistence allowances paid by Parliament to its members. Stressing the sovereignty exercised by Parliament in such matters under the first paragraph of Article 142 of the EEC Treaty and the corresponding provisions of the other Treaties, the Court held that Community law prohibits the imposition of national tax on pay ments made in this connection to Members of Parliament, unless it can be shown that the flat-rate reimbursement of travel and subsistence expenses constitutes in part remuneration.
I den anden sag optræder Parlamentet som sagsøgt.
In the second case, Parliament is appearing as defendant.
Det drejer sig om en sag, anlagt af storhertugdømmet Luxembourg, vedrørende Parlamentets beslutning af 7. juli 1981 om EF-institutionernes hovedsæde, og sagen er hovedsagelig baseret på EKSF-traktatens artikel 38, subsidiært på EØF-traktatens artikel 173 og Euratom-traktatens artikel 1461).
The action was brought by the Grand Duchy of Luxembourg in respect of Parliament's resolution of 7 July on the seat of the Community's institutions and is based essentially on Article 38 of the ECSC Treaty, and in the alternative on Articles 173 of the EEC Treaty and 146 of the Euratom Treaty.1
Den 23. december 1980 fastslog Parlamentets formand, at tillægsbudget nr. 2/1980 og budgettet for regnskabsåret 1981 var endeligt vedtaget i overensstemmelse med EØF-traktatens artikel 203, stk. 7.
On 23 December 1980 the President of Parliament declared the second supplementary budget for 1980 and the budget for 1981 finally adopted in accordance with Article 203(7) of the EEC Treaty.
Denne endelige godkendelse gav anledning til indsigelser fra en række medlemsstater, som betvivlede lovligheden af tillægsbudget nr. 2/1980, eftersom det omfattede bevillinger til dækning af udgifter i regnskabsåret 1981. Disse medlemsstater mente, at dette var i modstrid med princippet om budgettets etårighed og med de vilkår, et tillægsbudget er undergivet i henhold til artikel 1, stk. 5, i finansforordningen af 21. december 1977.
This final adoption was disputed by certain Member States, which questioned the legality of the second supplementary budget for 1980 on the ground that it included appropriations intended to cover expenditure during 1981.
Hvis tillægsbudget nr. 2/1980 imidlertid skulle betragtes som ikke eksisterende eller skulle annulleres af Domstolen, ville bevillingerne til de ikke-obligatoriske udgifter på budgettet for regnskabsåret 1981 overstige den maksimale forhøjelsessats, der er fastsat i EØF-traktatens artikel 203, stk. 9, mens denne sats ville blive overholdt, hvis bevillingerne på tillægsbudget nr. 2/1980 blev føjet til bevillingerne for regnskabsåret 1980, som satsen gælder for.
If the second supplementary budget for 1980 were to be considered non-existent or were to be declared void by the Court of Justice, the appropriations for commitments for noncompulsory expenditure included in the 1981 budget would exceed the ceiling laid down in accordance with Article 203(9) of the EEC Treaty, whereas the ceiling would be complied with if the appropriations contained in the second supplementary budget for 1980 were added to the basis for assessing the appropriations for 1980 to which the ceiling applies.
Belgien, Forbundsrepublikken Tyskland og Frankrig afslog at overdrage samtlige skyldige egne momsindtægter på grundlag af tillægsbudget nr. 2/1980 til Kommissionen; For bundsrepublikken Tyskland og Frankrig havde samme holdning med hensyn til de skyldige egne momsindtægter i henhold til budgettet for regnskabsåret 1981.
Belgium, the Federal Republic of Germany and France refused to make available to the Commission the whole of the own resources accruing from VAT due under the second supplementary budget for 1980. The Federal Republic of Germany and France also refused to pay over the VAT own resources due under the 1981 budget.