natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Desuden er der en tendens til, at tildelinger til servicesektoren er sjældent forekommende - hvad der ikke virker overraskende for Det forenede Kongeriges og Frankrigs vedkommende, hvor det som allerede nævnt eksisterer specifikke ordninger for servicesektoren.
Moreoever, awards to the service sector tend to be rare - not surprising in the case of the UK and France where there are, as already noted, specific service sector schemes.
Ganske vist udelukker de forskellige kapital- og afskrivningsfradrag ofte ikke udtrykkeligt tjenesteydelser.
True, the various capital and depreciation allowances often do not explicitly exclude services.
De er imidlertid kun af begrænset betydning for en servicesektor, der for størstedelens vedkommende kun i ringe grad anvender fabriksanlæg og ma skiner, og som ejer de bygninger, som den benytter.
They are, however, of only limited relevance to a service sector which, for the most part, uses little plant and machinery and rents the buildings which it occupies.
Det er uvist, hvorfor tjenesteydelser negligeres i de regionale støtte systemer i medlemsstaterne, især fordi serviceaktiviteter ofte er af en type (f.eks. beskæftigelse af kvindelig arbejdskraft og/eller højt uddannet personale), som der er stort behov for i regionerne.
Why services should be neglected in the regional incentive systems of the Community countries is uncertain, particularly since service activities are often of a type (e.g. female employment and/or high grade employment) which is much needed in the regions.
Desuden udgør selv små lokale service erhverv et væsentligt grundlag for udvikling.
Moreover, even small local services represent an essential base for development.
Hvis man argumenterer, at sådanne serviceerhverv følger andre former for udvikling og derfor ikke behøver at blive stimuleret, forudsætter man, at efterspørgsel er alt, hvad der kræves til udvik ling - et punkt, der, hvis det blev strengt anvendt på industrisektoren, også der ville udelukke mange ansøgere fra at modtage støtte, eftersom mange oversigter over lokaliseringsbeslutninger inden for industrien viser, at lokaliseringsekspansion stort set er en følge af afsætningsmuligheder i lokaliseringsregionen eller -området.
To argue that such services follow other developments and do not therefore need a stimulus assumes that demand is all that is needed for development - a point which if applied rigorously to the manufacturing sector would also exclude many applicants there from eligibility since many surveys of the location decisions of manufacturing industry indicate that locational expansion is largely a consequence of market opportunities in the region or area of location.
Hvad der måske er mere interessant end dækningen af servicesektoren i de regionale støtteordninger, er den ringe indvirkning, som disse ordninger har på udviklingen af serviceerhvervene, hvor disse er medtaget.
Perhaps more interesting than the coverage of the service sector in regional incentive schemes is the poor impact of these schemes on service development where services are covered.
Det spørgsmål, man uvægerligt stiller sig selv, er, om dette forhold afspejler karakteren af ser viceerhvervene (med deres trinvis stigende frem for stødvise form for ekspansion, betydningen af Immobile kvindelige'nøglemedarbejdere, deres fleksibilitet wdd udnyttelsen af forretningslokaler), eller om det i stedet afspejler den manglende hensigtsmæssighed af de foranstaltninger, der tilbydes.
The inevitable question is whether this reflects the nature of service industries (with their incremental rather than disjointed form of expansion, the importance of immobile key female workers, their flexibility in the use of premises) or whether it, alternatively, reflects the inappropriateness of the incentives on offer.
Vort arbejde har ikke kastet meget lys over dette spørgsmål.
Our work has done little to throw any light on this issue.
Det forekommer os imidlertid, at servicedækningen inden for de almindelige ordninger sandsynligvis ofte vil være uhensigtsmæssig, ikke mindst fordi serviceerhvervenes udgiftsstruktur (især med hensyn til arbejds-
It does seem to us, however, that service coverage within the general schemes is often likely to be inappropriate, not least since the service cost structure (particularly in respect of labour costs.
lønudgifter, leasing og husleje) er meget forskellige fra industrierhvervenes ud gifter (på en sådan måde, at det nedsætter værdien af de tilbudte udviklingsfremmende foranstaltninger.
leasing and renting) is very different from that of manufacturing (such as to lower the value of the incentives on offer).
Der må forskes langt mere på dette område, før det vil være muligt at træffe afgørelse om en hensigtsmæssig udviklingfremmende foranstalt ning for serviceerhvervene.
There is much more research which needs to be done before it will be possible to decide on an appropriate service industry incentive.
Medens konkrete oplysninger om investeringsbeslutninger og industriens erfaringer og behov med hensyn til lokalisering ofte er af ringe kvalitet (omend de er ved at blive bedre), er tilsvarende oplysninger for service erhverv uhyre begrænsede.
While hard information on investment decisions and location experiences and requirements of manufacturing is often poor (though improving) that for services is very limited indeed.
Det er imidlertid på grund af den nedadgående eller stagnerende tendens for industriel beskæftigelse og væksten inden for servicesektoren tydeligt, at der både er behov og mulighed for at forsøge at udforme politikker og regionale udviklingsfremmende foranstaltninger for serviceerhvervene.
However, given the downward or stagnant trend in manufacturing employment, and the growth of the service sector, the needs and scope for trying to design policies and regional incentives for services is clear.
Bortset fra behandlingen af servicesektoren, der er noget ujævn, er der, som vi har set, stort set samme aktivitetsdækning for medlemsstaternes regionale for anstaltninger.
Apart from the treatment of the service sector, which is somewhat uneven, the activity coverage of the EC country regional incentives is, as we have seen, broadly similar.
De forskellige udviklingsfremmende foranstaltninger ligner også hinanden deri, at der ret sjældent finder en specificeret forskelsbehandling sted med hensyn til satser mellem de støtteberettigede aktiviteter.
A further similarity between the various incentives is that specified rate discrimination between eligible activities is quite rare.
Den finder faktisk kun sted i Italien (hvor de tilskud, der bevilges af Cassa, er en femtedel héjere for projekter inden for prioriterede sektorer).
Indeed it is found only in Italy (where the grants awarded by the Cassa are one-fifth higher for priority sector projects).
Naturligvis giver systemer med skønsudøvelse ofte mulighed for forskelsbehandling med hensyn til aktivitet, men det er ikke muligt at afgøre, i hvilken udstrækning denne mulighed udnyttes.
Of course, discretionary systems do offer scope for activity discrimination, but there is no way of determining the extent to which it is used.
Grunden til den almindelige mangel på specificeret forskelsbehandling på basis af industri eller sektor er ikke umiddelbart indlysende.
The reason for the general lack of specified discrimination along industrial or sectoral lines is not immediately obvious.
Den kan være udtryk for, at de, der udformer regionalpolitikken, har draget den konklusion, at det ikke på grundlag af de nuværende oplysninger er muligt åbent at afgøre hvilke industrier, der er bedst egnede til problemområderne, eller om alle industrier, der trækkes til problemregionerne, er "gode", eller måske skyldes det simpelthen politiske problemer ved en specificeret forskelsbehandling under en hvilken som helst form.
It may reflect a conclusion by policy-makers that, with present information, it is not possible to decide overtly on which industries are most suited to the problem areas or the view that all industry attracted to the problem regions is 'good'; or perhaps it is simply due to the political problems of specified discrimination of whatever form.
Det synes at fremgå af de erfaringer, der er indhøstet i medlemsstaterne, at det er vanskeligt at inkorporere en offentlig kendt forskelsbehandling i ordningerne.
Experience in the EC countries does seem to suggest that overt discrimination is difficult to incorporate into schemes.
Dette gælder ikke blot for forskelsbehandling på basis af aktivitet og in dustri, men også for territorial forskelsbehandling på basis af problemområde i en anden form end meget omfattende kriterier.
This is true not only of activity and industry discrimination but also applies to problem area spatial discrimination in any form other than very broad banding.
For eksempel er en politik for vækstområderne med en meget stærk forskelsbehandling i de senere år veget for en politik med spredt koncentration i stedet for koncentration som sådan, idet der ofte er blevet udpeget et meget stort antal vækstområder i de lande, der anvender en sådan strategi.
Highly discriminatory growth area policy, for example, has in recent years given way to one of dispersed concentration rather than concentration per se, with large numbers of growth areas often being designated in countries which operate such a strategy.
En specificeret forskelsbehandling inden for ordningerne for regionale udviklingsfremmende foranstaltninger til fordel for vækstområder
Specified discrimination within regional incentive schemes in favour of growth areas
er nu sjælden, og hvor den findes, er forskelsbehandlingselementet ofte ringe.
is now rare, and, where it is found, the discriminatory element is often slight.
Det er for øvrigt det væsentlige punkt i sagen, at medlemsstaternes erfaringer (og det lader til at være en uomstødelig politisk kendsgerning) viser, at det er meget vanskeligt at indføre en åbenlys forskelsbehandling på basis af aktivitet og geografisk område med hensyn til de regionale udviklingsfremmende foranstalt ninger .
The general point anyway is that the EC country experience (and it would seem to be a political fact of life) indicates that overt activity and spatial discrimination with regional incentives is very difficult to introduce.
Ligesom det er tilfældet med støtteberettigelse på basis af aktivitet, er støtteberettigelse på basis af projekttype nogenlunde den samme for de forskellige foranstaltninger og lande.
Project types Like activity eligibility, project type eligibility is fairly similar between the various incentives and countries.
Som man kunne forvente, er etableringsprojekter støtte berettigede i alle medlemsstaterne, medens udvidelser har en lignende bred dækning undtagen med hensyn til det danske kommunelån til nedsat rente (på grund af for anstaltningens art) og med undtagelse af Luxembourg, medmindre projektet omfatter ny produktion.
As would be expected, setting up projects are eligible in all the countries while extensions are similarly widely covered except for the Danish municipality soft loan (because of the nature of the incentive) and in Luxembourg unless the project involves a new production line.
Rationaliseringsprojekter er også som regel støtteberettigede (skønt ofte med den klausul, at arbejdspladserne skal bevares eller sikres), idet undtagelserne er det danske kommunelån til nedsat rente, de udviklingsfremmende foranstaltninger i Luxembourg, den hollandske investeringspræmie samt under visse forbehold de vigtigste franske udviklingsfremmende foranstaltninger.
Rationalisation projects are also generally eligible (although often with the proviso that jobs must be maintained or safeguarded), the exceptions being the Danish municipality soft loan, the Luxembourg incentives, the Dutch investment premium and, with some qualifications, the main French incentives.
Situationen er noget lignende for reorganiserings- og moderniseringsprojekter - selv om dette sandsynligvis snarere afspejler problemerne ved at sondre mellem rationalisering, reorganisering og modernisering end nogen bevidst hensigt, eftersom det bortset fra etableringsprojekterne er ret vanskeligt at foretage en inddeling efter pro jekttype.
A similar picture holds for reorganisation and modernisation projects - though this probably reflects more the problems of distinguishing between rationalisation, reorganisation and modernisation than any calculated intention since, apart from setting-up projects, classification by project type is quite a major problem.
Der er faktisk ofte en betydelig overlapning mellem de forskellige pro jekttyper. For eksempel indeholder udvidelsesprojekter som reget også et rationaliserings- eller moderniseringselement i virksomheden som helhed.
Indeed there is often a considerable overlap between the various project types.
Ovenfor fremhævede vi, at en åbenlys forskelsbehandling mellem støtteberet tigede aktiviteter ikke var almindelig.
We made the point above that overt discrimination between eligible activities was not common.
Forskelsbehandling på basis af projekt type forekommer også kun sjældent.
Project-type discrimination also occurs only rarely.
Kun Forbundsrepublikken Tysklands investerings tilskud, regional udvikl ingstilskuddet i Frankrig og (men kun i meget begrænset omfang) det danske selskabslån til nedsat rente har specificeret forskelsbehandling med hensyn til satser mellem de støtteberettigede projekttyper - som regel til fordel for etableringsprojekter.
Only the Federal Republic of Germany's investment grant, the regional development grant in France and (but only to a very limited degree) the Danish company soft loan have specified rate discrimination between eligible project types - generally in favour of setting up projects.
De skønsmæssige ordninger kunne selvfølgelig arbejde med et system af skjult forskelsbehandling, men der foreligger ingen oplysninger, der gør det muligt for os at skønne over omfanget af en sådan for skelsbehandling.
The discretionary schemes could, of course, operate a system of covert discrimination but there is no information available to allow us to judge on the extent of this.
Det er overraskende, at der er så lidt udtrykkelig forskelsbehandling på basis af projekttype. Selv om politiske faktorer som tidligere nævnt i det mindste delvis kan være årsag til , at der ikke er territorial eller industriel forskelsbehandling med hensyn til satser, er det ikke sandsynligt, at de spiller en rolle med hensyn til projekttyper.
That there is so little explicit project-type discrimination is surprising.
Desuden ville man, hvis hensigten med de udviklingsfremmende foranstaltninger er at kompensere for kortvarige udflytningsomkostninger eller at forsøge at overvinde inertien,(til trods for vanskeligheder ved klassificering) kunne forvente en mere omfattende forskelsbehandling på basis af projekttype, især til fordel for etableringsprojekter.
Moreover, if incentives are aimed at compensating for short run dislocation costs or are attempting to overcome inertia then (despite the difficulties of classification) one really would expect much more project type discrimination, particularly in favour of setting-up projects.
Støtteberettigede udgiftsposter kan med hensyn til regionale udviklingsfremmende foranstaltninger, således som vi har set under gennemgangen af værdierne af de udviklingsfremmende foranstaltninger i rapportens første del, udøve en be tydelig indvirkning på effektive værdier.
Eligible items of expenditure for regional incentives can, as we saw in our discussion of incentive values in Part I, have a marked impact on effective values.
For så vidt som der er store forskelle mellem landene med hensyn til behandlingen af støtteberettigede udgiftsposter, vil den relative værdi af foranstaltningerne også kunne-blive påvirket.
In as far as there are large differences between countries in the treatment of eligible items the relative effective value of incentives could also be affected.
Det er imidlertid en kendsgerning, at lighederne mellem landene indbyrdes er større end forskellene.
In point of fact the similarities between countries are greater than the differences.
Grundkøb er en støtteberettiget udgiftspost for die fleste tilskud og lavt forrentede lån i medlemsstaterne.
Land is an eligible item of expenditure for most grants and soft loans in the EC countries.
Undtagelserne er investeringstillægget i Forbundsrepublikken Tyskland (der sandsynligvis hænger sammen med dens skattemæssige oprindelse), regionaludviklingstilskuddet i Det forenede Kongerige (der afspejler dets udgiftspostrelaterede karakter) og kapitaltilskuddet i Italien.
The exceptions are the investment allowance of the Federal Republic of Germany (probably reflecting its fiscal origins), the regional development grant in the United Kingdom (reflecting its itemrelated nature) and the capital grant in Italy.
Naturligvis er jord som følge af, at den ikke kan afskrives, ikke berettiget til støtte i henhold til ordningerne med stigende og særlig afskrivning.
Obviously, in that land is not depreciable, it is not eligible for the accelerated and special depreciation schemes.
Bygninger er en støtteberettiget udgiftspost efter alle ordninger (med undtagelse af det irske investeringsfradrag, der er baseret på fabriksanlæg), og begrebet indbefatter som regel også udgifterne til hovedledninger og andre "installationer".
Buildings are an eligible item within all schemes (except the plant-based Irish investment allowance) and the term usually also includes the cost of mains and other "works".
Fabriksanlæg og maskiner er altid støtteberettigede med undtagelse af foran staltninger, der er begrænset til byggeri, såsom det danske kommunelån til nedsat rente, det hollandske stigende afskrivningsfradrag og det franske særlige afskriv ningsfradrag.
Plant and machinery is always eligible except for building specific incentives like the Danish municipality soft loan, the Dutch accelerated depreciation allowance and the French special depreciation allowance.
Motorkøretøjer er ikke støtteberettigede med hensyn til langt den største del af foranstaltningerne, medmindre de anvendes inden for virksomhedens område og/eller er af en stærkt produktionsbestemt karakter.
Vehicles are, for the vast majority of incentives, not eligible unless they are on-site and/or have a highly production-specific character.
Nogle lande ude lukker aktiver af lav værdi og med "kort levetid" (kort levetid defineres på mange forskellige måder, men som regel udgør den ikke mindre end 1 år, men definitionen kan omfatte aktiver med en levetid på indtil fem år - hvilket er tilfældet med det tyske ERP-lån til nedsat rente).
Some countries exclude low value items and "short life" items (with short life being defined in a variety of ways, generally not less than one year but the definition can include items with lives of up to five years - as is the case with the German ERP soft loan).
Faktisk kommer lån til nedsat rente i almindelighed ikke i anvendelse for aktiver med en levetid, der er kortere end lånets løbetid.
Indeed, in general soft loans are not available on assets with a life less than the duration of the loan.
De vigtigste udgiftsposter, der udelukkes i de fleste ordninger, er varelagre og driftskapital.
The major excluded items in most schemes are stocks and working capital.
Varelagre er kun berettigede til det italienske statslige lån til
Stocks are eligible only for the Italian national soft loan
Der synes derfor at herske en almindelig utilbøjelighed til at støtte varelagre og driftskapital, og alligevel, på grund af at varelagre og driftskapital kan udgøre en væsentlig del af projektudgifterne, nedsættes værdien af de udviklings fremmende foranstaltninger i betydelig grad, når de holdes udenfor, og specielt, når varelagre holdes udenfor.
There seems therefore to be a general reluctance to subsidise stocks and working capital; and yet, given that these can form a substantial proportion of project costs, the value of incentives is cut considerably by their exclusion, and especially the exclusion of stocks.
Ganske vist kan der næsten altid sikres andre finansieringskilder til finansiering af varelagre, men hovedformålet med de ud viklingsfremmende foranstaltninger er ikke blot, at de skal træde i stedet for kapital fra pengemarkedet, men at de skal formindske kapitaludgiften.
Admittedly, other sources of finance can nearly always be secured for the financing of stocks; but the prime objective of incentives is not simply to substitute for commercial capital but to substitute for it at a lower cost.
Desuden synes der på grund af, at mange virksomheder i problemområderne (på grund af afstanden til leverandører eller markeder) må ligge inde med større varelagre, at være gode grunde til at anlægge et mere generøst synspunkt med hensyn til driftskapital eller i det mindste en del af den på listen over støtteberettigede udgiftsposter.
Moreover, given that many firms in the problem areas will have to carry higher stocks (because of distance to suppliers or markets) there would seem to be good grounds for taking a more generous view towards working capital, or at least a part of it, in the list of eligible items.
Om ikke andet så forekommer det os, at der er grund til - måske med et tilskud til rentebetalinger for varebeholdningslån - at forsøge at bistå etableringsprojekter (og måske udvidelser, selv om der kan opstå administrative problemer i så henseende i de første par år, inden der opnås fuld produktion, og hvor varebeholdningerne er uforholdsmæssigt store i forhold til produktionen.
If nothing else, there seems to us to be grounds for trying to aid, perhaps with a grant on interest payments on stock loans, setting up projects (and perhaps extensions although one could see administrative problems here) for the first few years before full output is obtained, and when stocks are disproportionately high relative to output.
Det er næsten umuligt at gennemgå spørgsmålet om støtteberettigede udgiftsposter med hensyn til udviklingsfremmende foranstaltninger i en fællesskabssammenhæng uden at rejse spørgsmålet om støtteberettigelse for gen anskaffe I ses investe ringer.
It is almost impossible to discuss the issue of eligible items for incentives in an EC context without raising the issue of the eligibility of replacement investment.
Der er blevet spildt meget blæk på spørgsmålet om regionale udviklings fremmende foranstaltninger, der tager sigte på genanskaffelsesinvesteringer samt i hvor høj grad, denne form for udviklingsfremmende foranstaltninger kan godtages set i sammenhæng med koordineringen af Fællesskabets regionalpolitik.
Much ink has been spilled on the issue of regional incentives aimed at replacement investment and the acceptability of this form of incentive in the context of the coordination of EC regional policy.
Det forenede Kongerige, hvis politik udtrykkeligt støtter denne investeringsart (ligesom det er tilfældet med det irske investeringsfradrag) er gået forrest i denne debat.
The United Kingdom, whose policy explicitly supports this kind of investment (as does the Irish investment allowance) has been in the forefront of the debate.
Måske tramper fæhoveder ind, hvor engle frygter at træde, men vort synspunkt vedrørende dette spørgsmål henger sammen med to forhold.
Perhaps fools rush in where angels fear to tread but our view on this issue is twofold.
For det første tyder de fleste undersøgelser af de systemer for investeringsvurdering, som anvendes af industrien, på, at investeringer til en ringe værdi (hvilket gælder de fleste genanskaffelsesinvesteringer) kun sjældent underkastes en kvantificeret investe ringsvurdering, hvilket kunne betyde, at tildelinger til genanskaffelse muligvis ikke vil påvirke investeringsbeslutningerne.
First, most studies of investment appraisal systems used by industry would suggest that small value investment (which would characterise most replacement investment) is rarely subjected to any quantified invest ment appraisal, which could mean that awards on replacement may not be influencing investment decisions.