natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I afsnit "5.2 Landbrug" på side 77, "5.3 Fiskeri" på side 84, "5.4 Industri" på side 85 og "5.5 Servicesektoren" på side 90 i dette kapitel gennemgæs de regionale produktions- og beskæftigelsesmønstre inden for henholdsvis landbruget, fiskeriet, industrien og servicefagene.
In "5.2 Agriculture" on page 69, "5.3 Fishing" on page 76, "5.4 Industry" on page 77 and "5.5 The Tertiary Sector" on page 82 of this Chapter the regional patterns of output and employment in agriculture, fishing, industry and services respectively are examined.
I afsnit "5.6 Regionernes erhvervsstruktur i undersektorer" på side 93 undersøges det endvidere, i hvilken udstrækning sektorer kan klassificeres som værende i fremgang eller tilbagegang, samt i hvilken grad brancher i henholdsvis fremgang og tilbagegang er koncentreret i de enkelte regioner.
In "5.6 Regional Patterns of Specialisation in Sub-Sectors" on page 85 a complementary analysis is made of the extent to which subsectors can be classified as growing or declining and the degree to which individual regions concentrate in declining or growing areas of activity.
I "5.7 Sektorernes udvikling i 1970'erne" på side 95 undersøges udviklingen i produktionsstrukturen på regionsplan i 1970'erne i et forsøg på at forklare ændringer i de samlede regionale præstationer.
In "5.7 Sectoral Evolution in the 1970s" on page 89 sectoral composition of output at regional level during the 1970s is examined in an attempt to explain changes in overall regional performance.
Beskæftigelsen inden for landbruget i forhold til den samlede beskæftigelse (1977) EF = 100
Agricultural employment 1977 as a proportion of total employment (EUR 9 = 100) Source : Eurostat
5 Beskæftigelse og produktion i de enkelte sektorer
5 The Sectoral Structure of Employment and Production and its Evolution
5.2.1 BESKÆFTIGELSEN I LANDBRUGET
5.2.1 AGRICULTURAL EMPLOYMENT
Den andel af arbejdsstyrken, der er beskæftiget i landbruget, er størst (dvs. 14% og derover) i en række tyske regioner og i Irland.
The highest proportions of agricultural in total employment (i.e. 14% and over) are found in several regions of Italy and France, in a few German regions and in Ireland.
Den stærkeste koncentration findes i Italien, hvor andelen overstiger 25% i tre regioner: Calabria (26%), Basilicata (32%) og Molise (40%).
The strongest concentration occurs in Italy where it exceeds 25% in three regions: Calabria (26%), Basilicata (32%), Molise (40%).
Kun i Basse-Normandie og Limousin (begge 24%) er andelen af samme størrelsesorden.
Only Basse-Normandie and Limousin (both at 25%) are in the same category.
Almindeligvis er en høj andel af beskæftigede i landbruget i en region ensbetydende med et lavt BNP per capita.
In general, high percentages engaged in agriculture are strongly associated with regions with low GDP per head.
På nationalt plan var faldet i beskæftigelsen inden for landbruget mest iøjnefaldende i Frankrig, Italien og Irland, men disse lande vedblev dog at have de højeste andele af beskæftigede inden for landbruget i Fællesskabet i det nævnte tidsrum (henholdsvis 9,1 %, 15,5 % og 22,2 % i 1978).
At national level, reductions in employment were most significant in France, Italy and Ireland but these countries continued nevertheless, to have the highest proportions of agricultural employment in the Community throughout the period - 9.1%, 15.5% and 22.2% respectively in 1978.
Mellem 1968 og 1973 var tabet af arbejdspladser inden for landbruget stort, men derefter blev det mindre.
Between 1968 and 1973, losses of employment in agriculture were high, but were reduced thereafter.
Denne ændring kan hovedsagelig tilskrives formindskede beskæftigelsesmuligheder uden for landbruget.
This change is attributable in the main to reduced employment opportunities outside agriculture.
Herom foreligger der homogene fællesskabsoplysninger på regionsplan fra undersøgelsen af landbrugsbedrifternes struktur i 1975.
Homogeneous Community regional data on this are available from the 1975 farm structure survey.
Der er, som Kort 5.2 nå side 78 viser, en betydelig underbeskæftigelse inden for landbruget i alle italienske og i nogle franske regioner, navnlig de sydøstlige.
Agricultural underemployment is significant, as Map 5.2 on page 70 shows, in all Italian regions and in some French regions, notably in the south east.
I alt er 1,4 mio italienske landmænd underbeskæftigede, heraf 860.000 i regionerne i Mezzogiorno - næsten 60% af alle landmænd i disse regioner.
In total, 1.4 million Italian farmers are experiencing underemployment, of which 860,000 are in the regions of the Mezzogiorno - nearly 60% of all farmers in these regions.
Se "Bilag E: Metodologisk bilag" på side 189 for så vidt angår begreber benyttet i denne del af beretningen.
See "Appendix E: Methodological Annex" on page 175 for definition of terms used in this section of the report.
Underbeskæftigelse inden for landbruget 1975 (Deltidslandmænd uden anden beskæftigelse i % af det samlede antal landmænd) (EF = 100) Kilde : Undersøgelse af EF­landbrugsbedrifternes struktur 1975 χ ­ data foreligger ikke
Underemployment in agriculture (Part-time farmers without an outside activity as % of total farmers (EUR 9 = 100) Source : Community Farm Structure Survey 1975 χ = data not avai lable
Bruttoværditilvækst pr. årsarbeidsenhed fBVT/ÅAE) (Gennemsnit for 1976 og 1977) (EF = 100) Kilde : RICAP Study
Gross value added per annual work unit (G.V.A./A.W.U.) (average for the years 1976 and 1977) (EUR 9 = 100) Source : RICAP Study
Den i denne analyse benyttede indkomst indikator er bruttoværditilvæksten (BVT) pr. årsarbejdsenhed (ÅAE). De anvendte data svarer til gennemsnittet for 1976 og 197751. Kort 5.3 på side 79 viser det regionale mønster.
The indicator of income used in this analysis is gross value added (GVA) per annual work unit (AWU) : the data used represent the average for the years 1976 and 197751.
En relativ lav indkomst (under 75% af Fællesskabets gennemsnitlige BVT/AAE) er at finde i Fællesskabets sydlige og vestlige regioner.
The regions with relatively low incomes (less than 75% of the average G.V.A./A.W.U. in the Community) are found in the south and west of the Community.
Disse regioner kan generelt inddeles i tre grupper: (i) hvor ugunstige naturforhold (bjerge, dårlig jord) kun muliggør ekstensivt husdyrhold (Massif Central, Irland, the Highlands i Skotland), (ii) hvor bedrifterne har en noget højere produktivitet pr. ha end dem i den foregående gruppe, men hvor deres størrelse er som gennemsnittet'* (regionerne i det vestlige og sydvestlige Frankrig) eller mindre (regionerne i Norditalien) og (iii) hvor det gennemsnitlige ULA/ÅE er meget lille ­ mellem fem og syv ha (regionerne i
These regions are in general of three types: (i) where the unfavourable natural conditions (mountains, poor land) only allow extensive raising of livestock (Massif Central, Ireland, Highlands of Scotland), (ii) where the farms have somewhat higher productivity per hectare than those in the preceding group but whose size is average52 (regions of West and South-West France) or small size (northern Italian regions), and (iii) where the average U.A.A./A.W.U. is very small - between five and seven hectares - (regions of the Mezzogiorno)53
I modsætning hertil er de højeste landbrugsindkomster (over 125% af Fællesskabets gennemsnitlige BVT/ÅAE) at finde i den nordlige og den centrale del af Fællesskabet.
By contrast, the highest agricultural incomes (more than 125% of the average Community G.V.A./A.W.U.) are found in the north and the centre of the Community.
De pågældende regioner kan inddeles i to hovedgrupper: i) regioner med store landbrugsbedrifter, som beskæftiger sig med korn­ og sukkerroeproduktion (East Anglia og Pariserbækkenet) eller med blandet landbrug (regionerne i Nordtyskland) eller ii) regioner med meget små bedrifter, som giver sig af med husdyrhold eller med intensivt erhvervsgartneri (regionerne i Nederlandene).
These regions can be sub-divided into two main types: (i) large agricultural holdings given over to production of cereals and sugar beet (East Anglia and the regions of the Bassin Parisien or to mixed farming (the regions of North Germany) or (ii) very small holdings given over to either the raising of livestock or to intensive market gardening (the regions of The Netherlands).
I den betragtede otteårsperiode (mellem 1968:1969 og 1976/1977) er de regionale uligheder med hensyn til landbrugsindkomst blevet større.
During the eight year period analysed (between the years 1968/1969 and 1976/1977), regional disparities in agricultural incomes have increased.
Således er kløften mellem den gennemsnitlige BVT/ÅAE i de fem stærkeste regioner og den gennemsnitlige BVT/ÅAE i de fem svageste regioner blevet udvidet fra forholdet 6,0 til 1 til 6,7 til 1 imellem de to år.
Thus the gap between the average G.V.A./A.W.U. of the five strongest regions and the average G.V.A./A.W.U. for the five weakest regions increased (from a ratio of 6.0 to 1 to 6.7 to 1) between the years in question.
Ved at benytte gennemsnittet fra to på hinanden følgende år reduceres de fordrejninger, som skyldes svingninger i produktionen forårsaget af klimatiske forhold.
The calculation of the average of two consecutive years is intended to correct distortions stemming from variations in production due to the vagaries of climate.
1976 og 1977 er de seneste to år, for hvilke der foreligger statistisk materiale.
1976 and 1977 are the last two years for which statistics are available.
En bedrifts økonomiske størrelse kan måles enten ved det udnyttede landbrugsareal (ULA) pr. årsarbejdsenhed (ÅAE) eller ved besætningens størrelse.
The economic size of farms can be measured in terms of either the utilised agricultural area (U.A.A.) per annual work unit (A.W.U.) or by the herd size.
Fællesskabets gennemsnitlige ULA/ÅAE er 12,7 ha.
The average U.A.A./A.W.U. of the Community is 12.7 hectares.
Dette afsnit bygger på Study of Regional Impact of C.Α.Ρ" (RICAP) (undersøgelse af den fælles landbrugspolitiks regionale virkninger. Se "Bilag B: Fortegnelse over studier der er anvendt ved beretningens udarbejdelse" på side 141.
The discussion in this section is based on Study of Regional Impact of the Common Agricultural Policy (RICAP) - see "Appendix B: List of studies taken into account in preparing the report" on page 127.
De regioner, hvor væksten i BVT/ÅAE mellem 1968/69 og 1976/77 lå over Fællesskabets gennemsnit på 5,5% kan inddeles i tre grupper.
Three groups of regions can be distinguished where the growth of the G.V.A./A.W.U. is greater than the Community average of 5.5% between 1968/69 and 1976/77.
Den første omfatter regionerne med den største vækst i BVT/ÅAE i Fællesskabet (6 til 9% pr. år).
The first comprises the regions with the highest growth rates of G.V. A./A.W.U. in the Community (6 to 9% per year).
Disse regioner har generelt en stigning i BVT/ha på mellem 2 og 4% pr. år.
These regions generally show an increase in the U.A.A. /A.W.U. of 4 to 5% per year and a growth of G.V.A./ha of between 2 and 4% per year.
Landbrugsbefolkningen er med andre ord i tilbagegang, mens hektarudbyttet stiger. I denne gruppe befinder sig de nordtyske regioner (Niedersachen, Nordrhein-Westfalen), tre italienske regioner (Emilia-Romagna, Venezia-Giulia og Friuli), East Anglia og Flandern.
In other words, the farming population is decreasing while output per ha. is rising.
Det samme billede, men med en mindre vækst i BVT/AAE (6 til 7% pr. år) tegner sig i nogle irske regioner (Mid-West og South East).
The same phenomenon but with lower increase in the G.V.A./A.W.U. (of 6 to 7% per year), can be observed in some Irish regions (Mid-West, and South-East).
Den anden gruppe, som kendetegnes af en meget kraftig forøgelse af bedrifternes økonomiske størrelse forårsaget af, at et stort antal landbrugsarbejdere har forladt disse, har vækstrater på 6 til 7% pr. år for så vidt angår ULA/ÅAE, men en lav årlig vækst i BVT/ha på 0,5 til 1,5%. Saarland i Tyskland og March i Italien er typiske for denne gruppe.
The second group, characterised by a very big increase in the economic size of the farms, due to the departure of a large number of agricultural workers, has growth rates of the U.A.A./A.W.U. of 6 to 7% per year, but low annual growth rates of the G.V.A./ha (of 0.5 to 1.5%).
Den tredje gruppe omfatter regioner, hvor væksten hovedsagelig skyldes en intensivering af landbrugsproduktionen (årlig vækst i BVT/ha på 3 til 4%). Til denne gruppe hører de nederlandske regioner og visse regioner, som omgiver større byer (f.eks. Ile de France).
The third group comprises those regions whose growth has been due mainly to an intensification of agricultural production (annual increase of G.V.A./ha of 3 to 4%).
Først er der de regioner, hvor den gennemsnitlige vækst i ULA pr. arbejder har været ledsaget af et fald i værditilvæksten pr. ha.
First, there are those regions where an average increase in the U.A.A. per worker has been accompanied by a reduction in value added per hectare.
Denne tendens kan konstateres i et stort antal i franske regioner, hvor der f.eks. sideløbende med en udvidelse af kornproduktionen har været en tiltagende tendens til at opgive mælkeproduktionen (Poitou-Charentes, Picardie, Centre, Bourgogne og Lorraine).
These trends have been observed in a large number of French regions where an extension of cereal cultivation in particular has gone along with a progressive abandonment of milk production (Poitou-Charentes, Picardie, Centre, Bourgogne and Lorraine).
Dernæst er der landbruget (0 - 2%), har været ledsaget af en gennemsnitlig vækst i landbrugsproduktionen.
Second, there are regions with a very small reduction in the agricultural workforce (0 - 2%) which has been accompanied by an average growth in agricultural production.
Denne gruppe omfatter størstedelen af de engelske regioner, som i nogen tid kun har oplevet en meget beskeden tilbagegang i deres arbejdsstyrke inden for landbruget.
This group includes the majority of English regions which for some time have seen only very slight annual reductions in their agricultural workforce.
Endelig er der de regioner, hvis udvikling vækker de største betænkeligheder, og som især omfatter regionerne i Syditalien (Molise, Puglia, Basilicata og Sardinien).
Third is a group of regions whose evolution causes the most concern and which includes in particular the regions of Southern Italy (Molise, Puglia, Basilicata and Sardegna).
Denne gruppe kendetegnes ved en langsom strukturudvikling ledsaget af et fald i produktiviteten pr. ha.
This group is characterised by slow structural development accompanied by a reduction in productivity per hectare.
Regional indikator for den fælles landbrugspolitiks støtteintensitet (EF 9 = 100) Kilde : RICAP Study
Regional Indicator of CAP support (EUR 9 = 100) Source : RICAP Study
I betragtning af at landbrugsproduktionens sammensætning er meget forskellig fra region til region, er det uundgåeligt, at den fælles landbrugspolitiks støtteintensitet afviger stærkt fra den ene region til den anden som vist i Kort 5.4 på side 825*55.
Given the fact that the composition of agricultural production varies greatly between regions, the intensity of the C.A.P. support inevitably differs widely from one to region another as is shown in Map 5.4 on page 74 54 55.
Generelt er støtteintensiteten i Fællesskabets nordlige regioner på grund af sammensætningen af deres landbrugsproduktion (korn, mælk, sukker) højere end i de sydlige regioner, hvor produktionen af frugt, grønsager og vin er dominerende.
In general, northern regions of the Community, because of the composition of their agricultural production (cereals, milk, sugar) benefit from a relatively higher level of C.A.P. support than southern regions, where production of fruit, vegetables and wine dominates.
Således er kornproduktionen, hvortil der ydes en omfattende støtte, koncentreret i regioner med forholdsvis store landbrugsbedrifter som f.eks. Pariserbækkenet, den østlige del af Det forenede Kongerige samt Nordtyskland.
Hence, cereal production, which benefits from a high degree of C.A.P. support, is concentrated in regions of relatively large agricultural holdings such as the Bassin Parisien, the East of the United Kingdom and North Germany.
De nederlandske regioner har oplevet en stigning i deres markedsandel i Fællesskabet med hensyn til mælkeproduktion og intensivt husdyrhold (svinekød, fjerkræ, æg), som er baseret på import af foder, der pålægges nul eller lav told (f.eks. soja og maniok).
The regions of the Netherlands have seen their share of the Community market for milk production and intensive animal husbandry (pig-meat, poultry and eggs) increase, based on imported feedstuffs on which only zero or low customs duties are applied (e.g. soya and manioc).
Der er en tendens til at produktionen af produkter, som passer til middelhavsklimaet f.eks. visse grønsager, gradvis forskydes i retning af EF's nordlige regioner.
For products suited to the Mediterranean climate, such as certain vegetables, a gradual shift in production towards northern E.E.C, regions can be discerned.
Tekniske fremskridt, effektive producentorganisationer og ringe afstand fra de store forbrugercentre har gjort det muligt for disse regioner at kompensere for den ringe støtte til de pågældende produkttyper.
Technical progress, effective producer organisations and proximity to the major consumption centres have allowed these regions to compensate for the low level of support granted by the C.A.P. to these latter types of products.
- det produkt ions led, hvor garantien anvendes (landbrugsprodukter eller allerede forarbejdede produkter);
An increase in individual agricultural holdings depends on the possibilities of the agricultural workforce finding jobs in other economic sectors.
- den beskyttelse, fællesskabsproduktionen nyder godt af over for konkurrerende produkter fra tredjelande.
It has been calculated that, for the Community as a whole, the growth in G.V.A./A.W.U. can be explained as to 75% by the increase in the size of agricultural holdings.
På trods af de særlige foranstaltninger, der for nylig er truffet vedrørende frugt og grønsager som led i "middelhavspakken", er støtten ikke blevet væsentligt ændret.
Support has not been significantly changed despite recent special measures for fruit and vegetables in the context of the package for Mediterranean regions.
Mellem 1972 og 1978 faldt værdien af landinger af konsumfisk fra 1,8 milliard ERE til 1,1 milliard ERE.
Between 1972 and 1978 the value of landings of fish for human consumption fell from 1.8 billion EUA to 1.1 billion EUA.
• den almindelige anvendelse af 200 sømilegrænsen, som betød en betydelig indskrænkning af de traditionelle fangstpladser især for højsøflåder;
• the general application of the 200 miles fishing limit, thereby considerably reducing the traditional fishing grounds, particularly of deep sea fleets;
• forbedre foranstaltningerne til bevarelse af behovet for at fiskebestandene;
• the need to improve measures of conservation and preservation of fishing stocks;
• stigningen i produktionsomkostningerne, især som følge af stigende priser på brændstof og bådebyggeri.
• the increase in production costs consequent mainly on rising costs of fuel and boat building.
I de regioner hvor der er en stærk koncentration af store fartøjer (Yorkshire Humberside i Det forenede Kongerige og nogle nordtyske regioner), har der været en kraftig reduktion i landingerne af fisk, som det har været nødvendigt at erstatte med import. De perifere regioner (Skotland, Nordirland, Irland, Bretagne og Mezzogiorno)56, hvor kystfiskeriet dominerer, har været nødt til at foretage en fuldstændig modernisering.
Those regions with high concentration of large boats (Yorkshire Humberside in the U.K. and snrae North German regions) have been faced with large reductions of fish landings which have had to be replaced by increased imports.
I de fleste af disse perifere regioner frembyder udviklingen af havbrug betydelige muligheder.
In most of these peripheral regions development of mariculture presents considerable possibilities.
Samt Grønland.
54 as well as Greenland
Det er særlig alvorligt for de regioner, som enten er stærkt afhængige af importeret olie, og hvis sektorstruktur (overvejende gamle industrier) er meget energikrævende, eller hvor transportudgifterne udgør en væsentlig del af de samlede omkostninger.
It is particularly serious for those regions which are either highly dependent on imported oil and whose sectoral structure (predominance of old industry) is associated with high energy consumption or where high transport costs constitute a significant part of total costs.
Ved udarbejdelsen af denne beretning forelåder ingen regionale data vedrørende energiafhængighed.
Regional data on dependence on energy were not available for the purposes of this report.
Nationale data for nettoimport og andel af olie i det samlede energiforbrug giver dog en idé om den relative byrde, de høje energipriser betyder for de forskellige medlemsstater.
National data showing net imports and share of oil in total energy consumption give some idea, however, of the relative burden which high energy costs involves for the different Member States.
Situationen er alvorligst for Danmark, Irland og Italien, idet et stort olieforbrug her falder sammen med en omfattende import.
The Danish, Irish and Italian situations are the most serious, combining a high consumption of oil with high imports.
Også Frankrig er i høj grad afhængig af importeret olie.
The French position also shows high dependence on imported oil.
5.4.2 DET REGIONALE MØNSTER FOR BESKÆFTIGELSEN I INDUSTRIEN
5.4.2 THE REGIONAL PATTERN OF INDUSTRIAL EMPLOYMENT
Kort 5.5 på side 86 viser det regionale mønster for beskæftigelsen i industrien.
The regional pattern of industrial employment in 1977 is shown in Man 5.5 on page 78.
I modsætning til beskæftigelsen i landbruget, hvor den stærkeste koncentration findes i Fællesskabets perifere regioner, er beskæftigelsen i industrien koncentreret i dets centrale regioner.
In contrast to agricultural employment, which is generally located at the periphery of the Community, industrial employment is concentrated in its centre.
I Tyskland, visse nordlige og nordøstlige regioner i Frankrig, visse regioner i Det forenede Kongerige, Norditalien, Belgien og Nederlandene er over 45% af samtlige beskæftigede ansat i industrien.
Proportions of industrial employment in excess of 43% of total employment are observed in the Federal Republic of Germany, some northern and north eastern French regions and in some regions of the U.K., Northern Italy, Belgium and the Netherlands.
De laveste andele findes i Danmark, Irland, Noord-Holland og Zuid-Holland samt Utrecht i Nederlandene, Basse-Normandie, Bretagne og alle Middelhavsregioner i Frankrig samt i alle Mezzogiorno-regioner og Liguria i Italien.
Lowest proportions are found in Denmark, Ireland, North- and South- Holland and Utrecht in the Netherlands, Basse-Normandie, Bretagne and all Mediterranean regions of France, as well as all Mezzogiorno regions and Liguria in Italy.
Industribeskæftigelsen 1977 (Beskæftigelsen i industrien i procent af den samlede beskæftigelse) Kilde : Eurostat
Industrial employment 1977 (employment in industry as a proportion of total employment) Source : Eurostat
Ligesom industrisektorens betydning varierer meget fra region til region, er der betydelige forskelle med hensyn til industriens struktur.
As well as significant differences between regions as regards the importance of the industrial sector, there are also important differences in the industrial structure itself.
Nogle regioner har en rimeligt afbalanceret struktur, mens andre er stærkt afhængige af industrier i tilbagegang som f.eks. tekstil-, stål- og værftsindustrien.
In some regions, there is a reasonably balanced structure, while in others there is a very high dependence on declining industries, such as textiles, steel and shipbuilding.
Disse forskelle med hensyn til struktur gennemgås i "5.6 Regionernes erhvervsstruktur i undersektorer" på side 93.
This difference in structure is examined in "5.6 Regional Patterns of Specialisation in Sub-Sectors" on page 85 below.