natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Produktionen foregår generelt i utallige små, rent nationale selskaber, der ikke har nogen forbindelse med hinanden; således blev antallet af registrerede selskaber i Frankrig i 1985 opgjort til 815.
Given that State spending on culture nowhere exceeds 1 % of the total, it may be estimated that national aids to the film sector amount at the very most to one thousandth of the expenditure by any Member State of the European Community.
Under sådanne omstændigheder råder de europæiske film naturligvis kun over beskedne budgetter i forhold til de amerikanske.
In France in 1985 the figure amounted to FF 2 000 million invested in 150 feature films.
Visse europæiske filmfolk har i de sidste år indgået aftaler om koproduktion og kofinansiering med kolleger i et naboland.
Such aids are granted on the basis of purely national criteria which differ from country to country, and in some cases they systematically exclude professional film-makers from other countries: in order to benefit, you have to have the nationality of the country concerned and employ nationals on the project.
Ud over den umiddelbare fordel, der består i, at det dermed bliver muligt at skaffe frisk kapital, har denne fremgangsmåde det fortrin, at den bringer instruktører, skuespillere og teknikkerne fra forskellige europæiske lande sammen og kan fremme den normalt omkostningskrævende udnyttelse af de mest moderne teknologier.
Such practices, though helping to support national film industries, further enhance existing partitions between the 12 Member States.
Men i dag udnyttes denne fremgangsmåde stadig i forholdsvis beskedent omfang.
On these terms, they are contrary to the Treaty of Rome and are opposed systematically by the European Commission.
De traditionelle hindringer, som ofte hæmmer samarbejde på tværs af De Tolv's indre grænser, udgør også i denne sammenhæng reelle berrierer: blandt de væsentligste kan nævnes de forskellige sprog og nationale traditioner.
By now this type of aid has disappeared in most of the Community countries, but there is still a problem in Greece and in Italy.
Filmindustrien har rent faktisk som oftest fået støtte og opnået finansiering fra det offentlige for at sikre sin overlevelse.
In this respect too the situation differs greatly from one side of the Atlantic to the other, for the American film industry consists of a powerful and profitable private sector.
Praktisk taget alle lande i Det Europæiske Fællesskab yder økonomisk tilskud til »deres« nationale filmindustri, en støtte, der først og fremmest ved rører frembringelse og produktion. Omfanget af denne støtte varierer fra land til land.
Nationalism and film distribution in the European Community
De midler, der i 1985blev givet til filmindustrien, udgjorde 11,2% af den offentlige kultur støtte i Italien 10,6% i Frankrig og 3,2% i Storbritannien.
For it is up to the distributor to achieve maximum receipts for a film through the financial risk he assumes in marketing it. In that way distributors perform a strategic role.
Ud fra den betragtning, at landenes kulturstøtte intetsteds overstiger 1 % af det offentliges samlede udgifter, kan det anslås, at den nationale støtte til filmindustrien højst kan andrage en tusindedel af de offentlige udgifter for et af EF-landene.
Yet this segment of the film industry is even more subject than the rest to national barriers dividing the 12 Member States of the European Community. Distribution companies operate within national frontiers, or within linguistic areas which is often the same thing, and in all cases entails confinement within a limited zone.
I Frankrig blev der i 1985 investeret 2 mia franske franc i 150 spillefilm.
In these circumstances the majority of European films never go beyond the frontiers of their country of origin.
Denne støtte ydes ud fra rent nationale kriterier, der er forskellige fra land til land, og til tider udelukkes filmfolk fra andre lande systematisk; for at være berettiget til støtte er det således nødvendigt at være statsborger i det pågældende land og ansøge om støtte hos de nationale myndigheder.
By correlation, films made by other Europeans represent only a slight proportion of the films being distributed commercially in any member country: in most Community countries even locally-produced films account for only a small share.
Denne praksis, som uden tvivl holder de nationale filmindustrier i live, styrker imidlertid den eksisterende opsplitning inden for de tolv EF-lande yderligere.
But films from third countries, many of them American productions, account for between 35% and 65%, depending on the country concerned.
Under sådanne omstændigheder er denne praksis i modstrid med Rom-Traktaten, og den kolliderer med den holdning, som EF-Kommissionen systematisk har givet udtryk for.
In France, where the national film industry has remained relatively strong, 456 feature films were released in cinemas in 1985: they included 27% of French films, 26% of American films and only 7 % of coproductions.
Denne form for støtte er i øvrigt forsvundet i de fleste af EF-landene men der er fortsat problemer i Grækenland og Italien.
In the course of the same year, 6 870 films were distributed in France, 35% of them French films.
Også på dette område forekommer situationen at være meget forskellig på de to sider af Atlanten, eftersom den amerikanske filmindustri er karakteriseret ved at være en stærk og rentabel privat sektor.
In 1987, of 133 feature films produced in France, 96 were 100% French, 16 were coproductions with a French majority holding, and 3 were tripartite coproductions.
Distribution i EF og nationalfølelserne
On the other hand, of the 20 films having achieved the best results in France, 3 were French, against 13 in 1982.
På grund af den økonomiske ri siko, som distributøren påtager sig ved at sende en film på markedet, et det hans ansvar at sikre, at en film tjener så meget ind som muligt.
In the course of the same year 368 non-Italian films were distributed in the country, including 254 American films (a substantial increase), 54 French and 21 British.
Imidlertid er denne branche inden for filmsektoren endnu mere påvirket end de andre af de nationale barrierer, der adskiller de tolv EF-lande.
Although the distribution structure in the 12 member countries does not foster the exchange of films between them, it does facilitate penetration by products from third countries, chiefly the United States.
Etableringen af distributionsselskaber følger de nationale grænser eller i hvert fald de sproglige grænser, hvad der ofte kommer ud på ét.
In practice, American producers devote up to 50% of their budget to marketing a film, which is not the case in Europe.
Under alle omstændigheder er de begrænset til et mindre område.
In addition there is a strong presence of American film professionals in the distribution sector of western Europe.
Under sådanne forhold passerer de fleste europæiske film faktisk aldrig deres oprindelseslands grænser.
These factors all help to make national European markets more receptive to films from the United States than to those from neighbouring countries.
Tilsvarende udgør film fra de andre europæiske lande i de enkelte tolv EF-lande kun en ubetydelig del af de film, der sendes på markedet; i de fleste af landene i Fælleskabet spiller selv de hjemligt producerede film en lille rolle.
This is a growing source of anxiety for European film-makers, concerned as they are to find more funding and better outlets, and as a result there is growing support for the idea of European action at the distribution level.
I Frankrig, hvor den nationale filmindustri er forblevet for holdsvis stærk, blev der vist 456 nye spillefilm i biograferne i 1985.
Together with the fundamental changes occuring in the field of television, the arrival of videorecorders in European homes constitutes one of the biggest mutations of the European audiovisual scene.
Ud af disse var 27% franske film, 26% kom fra USA og kun 7% var koproduktioner. Samme år blev der distribueret 6 870 film i Frankrig, hvoraf de 35% var franske.
It has created new markets, new technical standards and new competition, adding to the challenges already confronting the industry and the public authorities in Europe.
11987 blev der produceret 133 spillefilm i Frankrig, hvoraf 96 var 100% franske 16 var koproduktioner med fransk hovedandel, og tre af filmene var koproduktioner mellem tre samarbejdspartnere. På den
Moreover, video is bound to undergo further changes still: the evolution likely to occur in the television landscape by the mid-1990s will cause fundamental restructuring at world level.
Videobåndoptagernes betydning har været i fortsat stigning siden begyndelsen af 1980'erne. 11985 forøgedes således salget af disse apparater i hele verden med 43%.
The breakthrough of videorecorders has been gaining pace since the early 1980s: in 1985 sales of these recorders worldwide went up by 43 %.
Lan dene i EF danner ingen undtagelse fra dette fænomen, om end tendensen er mere markant i visse lande, feks. Storbritannien, end i andre.
The countries of the European Com munity participated in this trend, even though it was more pronounced in some Member States, eg. the UK, than in others.
I 1986 blev det anslået, at der var 25 mio videobåndoptagere i EF ud af et samlet antal på 125 mio i hele verden.
In 1986, the number of videorecorders believed to have been installed in the European Community amounted to 25 million units, compared to a world total of 125 million.
Fremgangen i salget af videobåndoptagere er naturligvis ledsaget af et voksende marked for video kassetter, og det gælder både tomme kassetter, der er beregnet til optagelse, og indspillede kassetter.
Naturally the rise in sales of videorecorders entails expansion of the market for videocassettes, covering both blank cassettes intended for home recording and prerecorded cassettes.
Også udlejning af apparater og især af indspillede kassetter er blevet en blomstrende forretning.
Hire of video equipment and especially of prerecorded cassettes also seems to be thriving.
Ser alt da så lyst ud inden for denne den bedste af alle audiovisuelle verdener?
But does this mean that all is well in this part of the audiovisual sector?
Til syvende og sidst tilskynder en sådan konkurrence fra videoen disse kanaler til at sende et større antal »direkte« udsendelser, der er dyrere end andre udsendelser. Derfor kan videoens hastige udvikling indirekte føre tv-producenterne til at søge finansieringsmuligheder uden for de nationale grænser.
The answer must be no, for the development of video in the European Community raises three types of problem: firstly that of competition by video-cassettes with cinemas and television; secondly the problem of audiovisual piracy; and lastly that of technical standards in a context of intensive international competition.
Den audiovisuelle piratvirksomhed i de enkelte lande i Det Europæiske Fællesskab (i % af det nationale marked for videokassetter)
Audiovisual piracy in the countries of the European Community (as a percentage of the national video-cassette market)
5 til 10 næsten 60
5 to 10 close on 60
40 til 50
40 to 50
Belgien Danmark Forbundsrepublikken Tyskland Grækenland Spanien Frankrig Irland Italien Luxembourg Nederlandene Portugal Det Forenede Kongerige
Belgium Denmark German Federal Republic Greece Spain France Ireland Italy Luxembourg Nclherlands Portugal United Kingdom
i Spanien faldet fra 90% i 1982 til 30% i 1986; i Storbritannien er man gået fra 66% i 1982 til 15% i 1985 og i Nederlandene fra 70% i 1984 til 45% i 1986 (se tabellen).
In Spain, the pirates' share fell from 90% in 1982 to 30% in 1986; in the United Kingdom the figure dropped from 66% in 1982 to 15 % in 1985, and in the Netherlands from 70% in 1984 to 45% in 1986 (see table).
I flere af EF-landene straffes audiovisuel piratvirksomhed nu med fængsel og ikke længere blot med bøder.
Henceforth, in several Community countries audiovisual piracy makes the culprits liable to prison sentences instead of mere fines.
Piratvirksomhed hærger så meget desto mere, som de ulovlige kopier er nemme at producere; almindeligvis »låner« man et eksemplar af det originale produkt — en film eller et optaget bånd af professionel kvalitet — under en transport; derpå laves der en »master«, ved hjælp af hvilken man producerer videoer i det antal eksemplarer, man ønsker.
Piracy is the more widespread as copies are so easily made; the usual procedure is to 'borrow' a copy of the original product, either a film or a professionally made tape, while it is being transported; a master copy is then made from which as many copies of cassettes can be obtained as one wants.
Selv om der er sket visse fremskridt på det nationale plan, lider kampen mod den audiovisuelle piratvirksomhed i de tolv EF-lande under den manglende gennemførelse af det Europæiske Fælles Marked.
The campaign against audiovisual piracy in the European Community, even though it has recorded some successes at the national level, suffers from the fact that the internal market is still incomplete.
I kraft af den frie bevægelighed mellem medlemsstaterne cirkulerer videoerne — såvel piratvideoer som de andre videoer — frit fra et EF-land til et an det, men beskyttelsen af ophavsrettigheder og de andre rettigheder varierer fra den ene medlemsstat til den anden, hvilket også er tilfældet med de love, hvorefter piratvirksomhed straffes.
Thanks to the principle of free circulation between Member States, cassettes — pirated copies as well as the others — are able to circulate freely from one Community country to another, but the protection of copyright and other royalties still differs from country to country, as do the various national laws against piracy.
I visse områder i den tredje verden foregår der en masseproduktion af piratvideoer, især i Mellemøsten, Afrika og Det Fjerne Østen; i Det Fjerne Østen udgør piratproduktionerne stort set hele markedet, hvilket medfører et betydeligt tab for de europæiske producenter.
Pirated cassettes are produced on a large scale in some parts of the Third World, notably in the Middle East, in Africa and in the Far East; in the latter area, pirated tapes account for almost the whole of the market, entailing extensive losses for the European producers.
Det er desuden blevet konstateret, at videokassetterne ofte følger de samme veje som narkotika.
It has been noticed also that the traffic in video-cassettes often uses the same routes as the traffic in drugs.
I De Tolvs Europa står den audiovisuelle sektor over for en dobbelt udfordring, nemlig henholdsvis de nye teknologier og den omstændighed, at Det Europæiske Fællesskab har fastsat 1992 som fristen for gennemførelsen af Det Indre Marked.
In the European Community, the audiovisual media have to meet a twofold challenge: the challenge of the new technologies, and the challenge which the Community has set for itself in naming 1992 as the year in which the internal market must be completed.
Som vi allerede har set, vil iværksættelsen af de nye teknikker og sektorens egne initiativer ikke være tilstrækkelige til i sig selv at fjerne de mange forskellige typer forhindringer og til at udvikle audiovisuelle aktiviteter, der er tilfredsstillende ud fra et økonomisk synspunkt.
As we have seen, the introduction of new techniques and initiatives by the industry itself are not enough to overcome the various obstacles in the way of progress and to develop audiovisual activity to an economically satisfactory level.
Hvis der skal skabes ordentlige betingelser for, at de europæiske audiovisuelle medier kan blomstre op i slutningen af dette århundrede og derefter, er det nødvendigt med initiativer og politiske beslutninger på fællesskabsplan.
Creating the conditions needed for a thriving audiovisual sector in Europe in the latter years of the century and beyond, calls for initiatives and political decisions at the level of the European Community.
Der er allerede blevet truffet visse, feks. valget af «officielle» europæiske standarder for direkte transmission af tvudsendelser via satellit og for det fremtidige fjernsyn med høj opløsningsevne. Desuden er der MEDIA-programmet, hvormed det er hensigten inden for rammerne af det fælles audiovisuelle marked at bidrage til at fremme de audiovisuelle industrier i de tolv EF-lande.
Some have already been taken, such as the choice of official European standards for direct broadcasting by satellite and for the coming high-definition television; in addition there is the Media programme which, within the framework of a common audiovisual market, is designed to promote the audiovisual industry in the Community.
Det Europæiske Fællesskab har for nylig lanceret andre aktioner - af kulturel art - især inden for rammerne af Det Europæiske Film- og Fjernsynsår 1988.
Recently the Community has launched other action programmes of a cultural nature, notably within the framework of the European Cinema and Television Year 1988.
Også andre beslutninger for ventes truffet i den nærmeste fremtid, feks. De Tolvs vedtagelse af en europæisk lovgivning, som tillader grænseoverskridende transmission af tv-programmer, uanset hvilken teknik der anvendes.
Other decisions are expected shortly, such as the adoption by the Twelve of European regulations allowing for the transmission of television programmes without frontiers, regardless of the technique being used.
Endelig befinder visse foranstaltninger sig stadig på forberedelsesstadiet, feks. en Grønbog om ophavsrettigheder på det audiovisuelle område i sin helhed.
Lastly, some measures are still in the preparatory stages, eg. a Green Paper covering copyright in the whole of the audiovisual field.
På grund af vekselvirkningen mellem de forskellige områder af den audiovisuelle sektor er EF-Kommissionen af den opfattelse, at Fællesskabet bør føre en helhedspolitik for hele sektoren.
The European Commission is of the opinion that the Community should pursue a coordinated policy for the whole of the audiovisual sector, in view of the way in which different parts of the sector interact.
Efter Kommissionens mening bør en sådan politik føre til et »europæisk audiovisuelt område« uden grænser, hvor producenterne — i ordets vide betydning — vil kun ne arbejde på europæsik niveau, og hvor forbrugerne vil få adgang til langt flere valgmu ligheder, både kvalitativt og kvantitativt.
In the Commission's view, such a policy should result in a 'European audiovisual space' without frontiers, in which producers — in the broadest meaning of the word — would be able to work on a European scale and in which consumers would have the widest possible choice, both in terms of quality and quantity.
Derfor udgør alle de europæiske foranstaltninger, der enten allerede er blevet vedtaget eller foreslået eller er under forberedelse, da også brikker i et samlet hele.
Therefore the various European measures already adopted or still in the pipeline all constitute different parts of a single whole.
Denne europæiske aktion for den audiovisuelle sektor omfatter to overordnede typer for anstaltninger, som fuldstændigt supplerer hinanden. Dels er der de foranstaltninger, hvormed det er hensigten at skabe et reelt fælles marked for den audiovisuelle sektor ved
This European action for the audiovisual media comprises two main types of wholly complementary measures: those designed to create a truly common audiovisual market by eliminating existing obstacles and those designed to promote the European technical and cultural content of the emerging market without frontiers. Below we describe these
Som det er tilfældet med en lang række økonomiske sektorer inden for Det Europæiske Fællesskab, besværliggøres den audiovisuelle sektors udvikling af forskellige forhindringer, som adskiller de tolv medlemsstater fra hinanden.
Like many other economic sectors in the European Community, the audio­visual in­dustry is hampered in its development by various barriers separating the 12 Member States from each other.
— tekniske og juridiske forhindringer, som består i, at der findes forskellige standarder i de forskellige EF-lande
(ii) technical and legal obstacles in the guise of different standards in different Com­munity countries;
Med henblik på det store europæiske marked uden grænser efter 1992 skal de barrierer, der er specifikke for den audiovisuelle sektor, fjernes i lighed med de andre barrierer; imidlertid vil de kun kunne nedbrydes, såfremt der træffes specifikke foranstaltninger på europæisk plan. De foranstaltninger, der er under forberedelse eller er blevet vedtaget af EF i denne henseende, vedrører dels de juridiske hindringer, dels de tekniske hindringer og endelig de andre typer af hindringer, der skal elimineres.
As part of the single European market to be achieved by 1992, specific barriers in the audiovisual sector must be brought down in the same way as other barriers; but they will only be removed if specific measures are taken at the European level.
Hensigten med den første type foranstaltninger er at definere de audiovisuelle aspekter af Det Indre Marked som sådant; med den anden type er det målet at imødekomme de tekniske krav, der vil blive stillet in den for dette store marked fra slutningen af 1992 og endog fremover; formålet med deji sidste type foranstaltninger er at muliggøre — ud over fastlæggelse af regler og standarder
The first are designed to build the audiovisual parts of the internal market structure as such; the second are designed to meet the technical requirements of the single market for 1992 and beyond; the latter look beyond standards and regulations in order to effectively open up the audiovisual sector on a European scale.
Kommissionens formand, Jacques Delors, har nemlig inddraget forslaget »Fjernsyn uden Grænser« under de prioriterede opgaver for 1988 som led i gennemførelsen af Det Indre Marked i slutningen af 1992.
Within the framework of the 1992 single market objective, Commission President Jacques Delors has included the 'Television without frontiers' proposal among the Community's priorities for 1988.
Den audiovisuelle sektor og den frie bevægelighed i forbindelse med det store marked
The audiovisual sector and free circulation in the context of the single market
Blandt de ca. 300 foranstaltninger, som Det Europæiske Fællesskab skal træffe for at gen nemføre det europæiske fælles marked inden udgangen af 1992, er der to, som er af særlig interesse for den audiovisuelle sektor.
Among the approximately 300 measures which the European Community is due to adopt in order to complete the common market by the end of 1992, there are two relating specifically to the audiovisual media.
De vedrører begge samordningen af medlemsstater nes nationale lovgivning, idet den ene drejer sig om reklamevirksomhed i radio og fjernsyn, medens den anden handler om ophavsrettigheder i forbindelse med samtidig transmission via kabel af audiovisuelle programmer.
Both cover the coordination of national legislation, one as regards radio and television advertising, the other as regards copyright in the event of simultaneous transmission of audiovisual programmes by cable.
Parallelt hermed påser EF-Kommissionen, at de bestemmelser, der sikrer den frie bevægelighed for tjenesteydelser, som er indeholdt i Rom-Traktaten, overholdes på det audiovisuelle om-
In parallel, the European Commission aims to ensure that the audiovisual sector observes the provisions guaranteeing free circulation of services inscribed in the Treaty of Rome.
(KOM(86) 146 af 29. april 1986).
COM/(86) 146 of 29 April 1986.
Allerede den 12. marts 1982 vedtog Europa-Parlamentet en beslutning om transmission af tv-udsendelser, hvori det bla. stillede krav om, at der skulle oprettes en europæisk tv-kanal; desuden udbad det sig en rapport fra Kom missionen om samtlige aspekter vedrørende dette spørgsmål.
The Green Paper analysed the problems besetting the transmission of broadcasts from one Community country to another and contemplated coordination of the relevant laws in different Member States so as to apply to the television sector the freedom of circula­tion written into the Treaty of Rome.