natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det første problem, der er indbygget i tilladelsesstyringer, er den usikkerhed, som de medfører.
The first problem, inherent in permit controls, is that of the uncertainty they foster.
Kriterierne for afgørelser er som regel hverken specificeret på en entydig kvantitativ eller kvalitativ måde (dvs. virksomheder over en vis størrelse med visse karakteristiske træk vil normalt modtage afslag).
Decision criteria are generally not specified in any explicit quantitative or qualitative manner (i.e. firms above a certain size/of certain characteristics will normally be refused).
Derfor tillader den skønsmæssige undersøgelse af ansøgningerne på grundlag af de temmeligt vage afgørelsesdriterier ikke virksomheden at danne sig et klart skøn over det sandsynlige udfald af ansøgningen.
Thus, the discretionary exam ination of applications against the rather vague decision criteria prevents the firm from having any clear idea of the likely outcome of his application.
85 - projekter inden ansøgningsstadiet -*-). Man bør imidlertid bemærke, at afgørel seskriterier, der er specificeret på en sådan måde, at der gives afslag for alle projekter over en given størrelse eller med særlige karakteristiske træk, ville harmonere dårligt med ønsket om at behandle hver enkelt ansøgning efter dens egne fortjenester 2).
This can have (and in cases has had) the undesirable effect of causing firms to abandon their projects even before the application stage.-'· It should be noted, however, that decision criteria specified in such a way as to refuse all projects above a given size or of specific characteristics would be in compatible with the desire to treat each application according to its individual merits.
Det andet problem ved tilladelsesstyringer er, at virkomhedsindehavere ved planlægning af et byggeri ofte undlader af betragte lokaliseringen som en variabel.
The second problem of permit controls relates to the fact that in planning development, businessmen often do not regard location as a variable.
I stedet udarbejder de deres investeringsplaner under den forudsætning, at de kan gennemføre dem i den planlagte lokalisering. Eksistensen af et til ladelsessystem bevirker imidlertid, at investering og lokalisering er indbyrdes uafhængige variabler.
Rather, they make their investment plans assuming they can proceed in their intended location.
Den kendsgerning, at de ikke erkender eller accepterer dette, bidrager til at forklare deres ofte udtalte uvilje mod styring, eftersom de efter at have udarbejdet deres planer vil være utilbøjelige til at ændre dem, og dette får dem til at betragte styringerne som en hindring, som skal overvindes, inden de kan gennemføre projektet som først planlagt.
The failure to recognize or accept this helps explain their often open hostility to controls since, having made their plans, they will be reluctant to alter them, thereby causing them to regard controls as an obstacle to be overcome before they can proceed as in tended.
Man kan fremsætte det argument, at virksomhedsbaserede styringsmidler, som f. eks. Agrement, kan afhjælpe de to ovennævnte problemer.
It can be argued that firmbased controls, such as the Agrément, can alleviate the above two problems.
Virksomhederne vil hurtigt indse, at de efter at have overskredet grænsen for fritagelse, hele tiden vil være undergivet styring, hvilket bevirker, at de i højere grad in tegrerer de variable størrelser investering og lokalisering på et tidligt stadium i deres planlægningsproces.
After surpassing the exemption limit, firms will soon realize that they will be continuously subject to control, causing them to integrate more fully investment and locational variables at an early stage of their planning process.
Dette vil kunne formindske den uvilje og den kompromisløse holdning, som erhvervslivet indtager over for styringerne, efterhånden som de indser, at de må accpetere dem, og derfor tager hensyn til dem på tidligere og mindre problemfyldte stadier af deres planlægning.
This can reduce the hostility and intransigence of the business community to controls as they realize they have to accept them and therefore take account of them at earlier and less problematical stages of their plans.
Med andre ord vil "indlæringseffekten" være stærkere og hurtigere for virksomhedsbaserede styringsmidler i sammenligning med dem, der er baseret på projekter. Det er også karakteristisk for de virksomhedsbaserede tilladelser, at de i praksis medfører mindre usikkerhed.
In other words, the 'learning effect' will be stronger and more rapid for firmbased controls in comparison to those based on projects.
Det at måtte gennemgå styringsproceduren for hvert nybyggeri vil give virksomhederne en bedre forståelse af styringerne og gøre det muligt for dem at vurdere deres chancer for godkendelse.
Having to go through the control procedure for each new development will give firms a better understanding of the controls and allow them to assess their chances of approval.
Hvad der måske er endnu vigtigere, er imidlertid, at virksomhedsbaserede systemer også er de systemer, der i stor udstrækning hviler på forhandling, hvad der får virksomhederne til at indse, at én udvidelse kan gennemføres som påtænkt til gengæld for en eller anden "erstatningsudflytning" til de støttede områder.
Perhaps more important, how ever, is that firmbased permit systems are also those which rely on a high degree of bargaining, which causes the firm to realize that one development can proceed as desired in return for some 'compensatory relocation' to the assisted areas.
Dette formindsker også usikkerhedsmomenter for administrationen, eftersom det sikrer en strøm af projekter til problemområderne, et resultat, der er langt mere usikkert ved projektbaserede styringsmidler, hvor der stadig eksisterer en række ikke-styrede valgmuligheder, der gør det muligt at gennemføre pro jektet i det styrede område.
This also reduces uncertainty for the administration since it ensures a flow of projects to the problem areas, an outcome much less certain
) Man bør bemærke, at muligheden for at føre uformelle samtaler med administrationen inden en formel ansøgning kan formindske dette usikkerhedsmoment.
It should be noted that the possibility of having informal discussions with the administration prior to formal application can reduce this aspect of uncertainty.
Uformelle samtaler kan naturligvis føre til uformelle afslag, men de kan i det mindste gøre det mindre sandsynligt, at der ikke indsendes ansøgninger om "acceptable" projekter, fordi man forventer et afslag.
Informal discussions can, of course, lead to informal refusals, but they at least can reduce the possibility that 'acceptable' projects do not apply, expecting refusal.
2) I nogle tilfælde sker dette: f.eks. i Storbritannien er spekulationsansøgninger sædvanligvis blevet afslået.
In some cases this does occur, e.g. in the United Kingdom, speculative ap plications have, in the past, generally been refused.
86 ­ en virksomhedsbaseret styring muliggør en langt tættere vekselvirkning mellem administrationen og virksomhederne og giver større mulighed for at udvikle forhandlingsprocedurer.
The problems of hostility and uncertainty are reduced in systems such as the Agrément, not because they are firmbased controls per se, but because a firmbased control allows a much closer interaction between the administra tion and firms and permits greater potential to allow bargaining procedures to be developed.
Der synes at eksistere endnu en fordel ved virksomhedsbaserede styringer, når disse er baseret på etageareal (dvs. når maksimumsgrænserne for fritagelse er defineret ved dette begreb).
A further perceived benefit of firmbased controls is felt to exist when these controls are based on floorspace areas (i.e. where the exemption limits are defined in these terms).
Sådanne "brugs­ eller benyttelsesstyringer", hvor anvendelsen af både nyt og ledigblevent 1) etageareal er undergivet styring, styrer virksomhedens behov for etageareal, eftersom der skal udstedes tilladelr­se for alle nye projekter (behov for yderligere etageareal).
Such 'occupation controls', where both new and vacant floorspace use is controlled, control the firm's demand for floorspace since any new project (demand for additional floorspace) must receive a permit.
Styringer for pro­jekter, der er baseret på etageareal, har i højere grad en direkte virkning pä udbudet af nyt etageareal end på efterspørgslen efter det.
Floorspace-based project controls act directly on the supply of new floorspace rather than on its demand.
Sådanne udbudsbase­rede styringer anses for at forværre den karakteristiske ustabilitet af marke­det for etageareal, især kontoretageareal.
Such supply-based controls are regarded as aggravating the characteristic instability of the market.for floorspace, particularly office floorspace.
Under forudsætning af en række sto­re forsinkelser i udbudet af nyt etageareal, kan små ændringer i efterspørgse­len føre til en uforholdsmæssigt stor prisændring på kort sigt. Styringsmidler som f.eks.
Given a number of long lags in the supply of new floorspace, a small change in demand can lead to a disproportionate short run change in price.
Dette er især tilfældet, når spekulationsbyggeri er undergivet en stram styring.
This is particularly so when speculative development is tightly con trolled.
Det er af betydning, at medens alle styringsmidler først og fremmest søger at øve indflydelse på lokaliseringen og fordelingen af beskæftigelse, er intet styringsmiddel baseret på beskæftigelse.
It is significant that while all controls primarily seek to influence the lo cation and distribution of employment, no control is based on employment.
I stedet er de italienske og hollands­ke styringsmidler i højere grad defineret (dvs. fritagelsesgrænserne er fast­sat) i henhold til finansielle variable størrelser (værdien af virksomheden og investeringsværdien af projektet i Italien samt værdien af etagearealet eller anlægsinvesteringen i Nederlandene), medens de i Storbritannien og Frankrig defineres ved ikke­finansielle variable, i begge tilfælde etagearealets stør­relse.
Rather, the Italian and Dutch controls are defined (i.e. the exemption limits are set) according to financial variables (value of the firm and investment value of the project in Italy and value of the floorspace or installation in vestment in the Netherlands) while in the United Kingdom and France, they are defined in terms of nonfinancial variables, in both cases, floorspace area.
Medens grundene til ikke at anvende et styringsmiddel baseret,på beskæftigelse er uklare, kan man anføre nogle argumenter for at vise, at et sådant styrings­middel ville være mere kompliceret at administrere. Et aspekt i denne henseen­de vedrører kontrolmidlets "timing", dvs. på hvilket tidspunkt virksomhederne skal ansøge om godkendelse.
While the reasons for not adopting a control defined in employment terms are unclear, there are some arguments to show that such a control would be more complex to administer.
Inden den egentlige byggefase vil man kende beho­vet for etageareal og investering med større sikkerhed end antallet af beskæf­tigede.
Floorspace and investment needs will be known with greater certainty before the actual construction stage than is the case with employment.
Styringsmidler, der er baseret på beskæftigelsen, vil derfor først slå igennem, efter at virksomheden har foretaget sin investering i etageareal og produktionsapparat, og et afslag vil derfor blive meget dyrt for virksom­heden.
Controls based on employment would therefore bite after the firm had made its investment in floorspace and capital equipment, thereby making a refusal very expensive for the firm.
Hvis der skal gives afslag på "uønskede" projekter, vil det naturligvis være bedre at gøre det, inden investeringen finder sted, især fordi projektet ikke længere vil være mobilt, hvis der kommer afslag, efter at anlægsudgifter­ne er blevet afholdt.
Obviously, if 'undesirable' projects are to be refused, it is better to do so before the investment takes place, especially since the project would no longer be mobile if refusal came after expenditure.
■"■ ) Ved styringer af ledige forretningslokaler er det vanskeligt at overvåge indflytninger i disse lokaler.
1 Controls on vacant premises face a difficulty in policing moves into these premises.
I Frankrig mener man, at der foregår en be­tydelig illegal brug af ledigt etageareal.
In France, it is felt that the illegal use of vacant floorspace has been considerable.
Ved IDC-styringen kræves det af virksomheden, at den skal fremlægge sit skøn over det antal beskæftigede, der er forbundet med projektet, men sådanne oplysninger betragtes som upålidelige.
- 82 - the IDC control, the firm is required to provide its estimate of the employment to be associated with the project, but such information is regarded as unreliable.
Virksomhederne kan med vilje give et for lavt skøn over det forventede antal ekstra beskæftigede, og det ville være vanskeligt at efterprøve dette skøn på grund af de uhyre store variationer i forholdstallene for kapital/arbejdskraft eller grundareal/ arbejdskraft for forskellige projekter, selv inden for den samme erhvervsgruppe.
Firms may deliberately underestimate their expected additional employment, which would be difficult to check given the enormous variations in capital-labour or land-labour ratios for different projects, even when they are in the same industrial group.
Derfor vil det være vanskeligt at overvåge styringer, der er baseret på et forventet antal ekstra beskæftigede.
Thus, controls based on expected additional employment would be difficult to police.
Selv hvor der ikke bevidst foreligger et for lavt skøn, vil der være problemer med en sådan styring, fordi konjunkturmæssige faktorer, virksomhedernes ansættelsesprocedurer og letheden eller vanskeligheden ved at fremskaffe den fornødne arbejdskraft vil være bestemmende for, på hvilket tidspunkt projektet overstiger maksimumsgrænsen for fri tagelse.
Even with no deliberate underestimation, there would be difficulties in such a control because cyclical factors, the hiring procedures of firms and the ease or difficulty in obtain ing the required labour will determine when the project exceeds the exemption limit.
Man kan imidlertid forvente, at sådanne problemer vil være langt stør re for projektbaserede end for virksomhedsbaserede styringsmidler, eftersom man for de sidstnævntes vedkommende kun behøver at kende den faktiske og ikke den forventede størrelse af virksomheden.
Such problems, however, can be expected to be much more significant for projectbased controls than for firmbased controls since, in the latter, it would only be required to know the actual rather than expected size of the firm.
Så længe intet styringsmiddel er baseret på beskæftigelse, har valget af grund laget for styringen (finansielt i forhold til ikke-finansielt) vigtige konsekvenser for muligheden for effektivt at overvåge styringen.
While no control is defined in employment terms, the choice of the basis of control (financial vis-à-vis non-financial) has important implications on the ability to effectively police the control.
I almindelighed overvåges styringssystemer ved hjælp af systemet med lokal planlægningstilladelse, eftersom en tilladelse ifølge loven er en forudsætning for at ansøge om de lokale planlægningsmyndigheders godkendelse.
In general, control systems are policed via the system of local planning permission, since a permit is a le gal prerequisite to apply for local planning approval.
Dette tyder på, at ud fra et overvågningskriterium er tilladelsessystemer, der ikke er finansielt baserede, at foretrække fremfor finansielle systemer, af den enkle grund, at de førstnævnte er lettere at kontrollere både på planlægningsstadiet og efter in vesteringen.
This suggests that, on a policing criterion, nonfinancial based permit systems are preferable to financial ones simply because the former are more easy to check, both at the planning stage and after the investment.
Der kræves langt større teknisk kompetence i det lokale planlaegningskontor for at overvåge tilladelsesstyringer, der er finansielt baserede.
Policing financial-based permit con trols requires a much higher degree of technical competence in the local planning office.
Vi kan sammenfatte de overstående sammenligninger ved at henvise til den in strumenttypologi, der vises i tabel 2.2.
We can summarize the above comparisons by referring to the instrument typology shown in Table 2.2.
Måske i endnu højere grad end i vor sammenligning af politiktypologien påviser instrumenttypologien, at ikke to af styringssystemerne er ens.
Perhaps even more so than in our comparison of the policy typology, the instrument typology reveals no two control systems to be identical.
På et simplistisk grundlag kan man faktisk se, at de britiske styringsmidler er de mindst "komplicerede", medens i opadgående rækkefølge de franske, italienske og (oprindelige) hollandske systemer er mere sammensatte.
Indeed, on a simplistic basis, it can be seen that the UK controls are the least 'complicated' while, in ascending order, the French, Italian and (initial) Dutch systems are more complex.
Alle andre systemer er af sammensat karakter, idet der ikke anvendes noget "rent" skattemæssigt system.
All other systems are of a mixed nature, with no 'pure' fiscal system in operation.
Alle fire lande anvender en tilladelse inden for deres styringssystemer, men kun i Nederlandene bruges der i praksis en "valgfri" tilladelse sammen med en "automatisk" tilladelse.
All four countries operate a permit within their control systems, but only in the Netherlands is an 'optional' permit practised together with an 'automatic one'. The main differences are found with respect to the fiscal element of the controls.
I Frankrig er dette "uafhængigt", i Italien "alternativt", medens Nederlandene havde både "uafhængige" og "additive" elementer.
In France this is 'independent', in Italy, 'alternative' while the Netherlands had both 'independent' and 'additive' elements.
For Italiens vedkommende bør det bemærkes, at den "alternative" karakter af det skattemæssige element bevirker, at tilladelsen mister sin evne til at ude-
In the Italian case, it should be noted that the 'alternative' nature of the fiscal element causes the permit to lose its power to foreclose an option to the firm and leaves the final decision to the firm, whereas the permits elsewhere retain these powers.
Ud fra ét synspunkt kan en rent skattemæssig styring anses for at besidde den laveste grad af "ekstern stringens", idet virksomhederne kan gennemføre projektet som først planlagt, forudsat at de er i stand til at betale afgiften, medens den højeste grad af "ekstern stringens" findes i de sammensatte systemer, hvor tilladelsen er "automatisk" (og har evnen til at udelukke en valgmulighed) og afgiften er "additiv", eftersom virksomheden, selv om den slipper igennem tilladelsesproceduren, stadig må betale en afgift, inden dens projekt kan blive realiseret.
From one point of view, a purely fiscal control can be regarded as possessing the lowest degree of 'external stringency' in that firms can proceed as intended subject to their ability to pay the tax, whereas the highest degree of 'external stringency' is found in those mixed systems where the permit is 'automatic' (and has the ability to foreclose an option) and the tax is 'additive', since even if the firm gets through the permit procedure, it still has to pay a tax before its project can be realized.
Undersøgelsen af politikker og instrumenter tyder på, at der i praksis ikke er nogen harmoni mellem landene og in gen "foretrukken måde" at opfylde en bestemt målsætning på, det være sig på det regionale eller agglomerationsbestemte plan.
The examination of policies and instruments suggests that, in practice, there is no harmony between the countries and no 'preferred way' to achieve a par ticular objective, be it at the regional or agglomerational level.
Hvad man imidlertid kan sige, er, at nogle instrumenter er bedre end andre til at opfylde bestemte målsætninger. ninger.
What can be said, however, is that some instruments are better than others in achieving particular objectives.
I de tilfælde, hvor det er styringspolitikkens målsætning at identificere og dirigere mobile projekter til de støttede områder, må man forvente, at en rent skattemæssig styring vil være mindre effektiv end en styring med en tilladelseskomponent, for så vidt som den førstnævnte ikke vil berøve virksomheden nogen valgmuligheder (men kun gøre dem dyrere) og, hvis det er et automatisk system, ikke vil tillade de vejlednings- og/eller forhandlingsroller, som kan påvises at have stor betydning ved at fremme decentralisering.
Where the objectives of the control policy is to identify and divert mobile projects to the assisted areas, a pure fiscal control can be expected to be less successful than one with a permit component as to the extent that the former will not close any options to the firm (but only make them more expensive) and will not permit, if it is an automatic system, the information and/ or bargaining roles which can be shown to be very important in stimulating diversion.
I denne sammen hæng er Autorisation den svageste af regionalpolitikkerne, idet dens udform ning gør det muligt for virksomhederne at omgå tilladelsesproceduren og derved fjerner fordelen ved tilladelseskomponenten, alt andet lige, skulle styrings midler, der tager form af en tilladelse samt en "additiv" beskatning, bedre kunne opfylde deres spredningsmålsætning, ifølge teorien fordi de har en høj grad af "ekstern stringens", eftersom afgiftsbetalingen i tilfælde af godkendelse skulle virke som endnu en faktor til at tvinge virksomheden ud af det styrede område.
In this context, the Authorization is the weakest of the regional policies as its design allows firms to bypass the permit procedure, thereby removing the advantage of the permit component. Controls taking the form of a permit plus 'additive' taxation, having a high degree of 'external stringency' should, in theory, be more able to achieve their diversion objectives, ceteris paribus, since the fiscal penalty on approval should act as an additional factor to push firms out of the controlled area.
Det er imidlertid interessant at bemærke, at det var den op rindelige SIR-styring, der var systemet med den højeste grad af "ekstern strin gens", og alligevel har vi påvist, at SIR først og fremmest var et instrument for agglomerationspolitikken og antog en mere ''passiv" og indirekte rolle in den for regionalpolitikken.
However, it is interesting to note that the system with the highest level of 'external stringency' was the initial SIR control, yet we have shown this to be primarily an agglomera tion policy instrument, adopting a more 'passive' and indirect role within regional policy.
Vi har derfor en situation, hvor ét styringsmiddel, Autorisation, efter hensigten hovedsagelig skulle virke som et regionalpolitisk instrument, men faktisk blev indført i en form, der hverken tilsyneladende re elt kan opfylde denne målsætning, medens udformningen af et andet styringsmiddel, SIR, var således, at det kunne have spillet en stærk rolle i regionalpolitikken, men at det alligevel ikke i virkeligheden er blevet brugt til aktivt at understøtte sådanne målsætninger.
We therefore have a situation where one control, the Authorization, was intended to act principally as an instrument of regional policy but, in fact was introduced in a form which suggests, and indeed displays, little ability to achieve this objective while in another control, the SIR, the design was such that it could have played a strong role in regional pol icy yet, in fact, it has not been used to actively support such objectives.
Såfremt styringsmidlernes primære målsætning er at afhjælpe agglomerationsproblemer, er der mindre behov for at have en politik, der kan identificere mobile projekter, hvilket tyder på, at det er mindre væsentligt at have en stærk tilladelseskomponent i instrumentet.
Where the prime objective of controls is to alleviate agglomeration problems, there is less need to have a policy which can identify mobile projects, suggesting that it is less essential to have a strong permit component in the instrument.