natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I marts vedtog arbejdsmarkedets parter en toårig lønoverenskomst, som trådte i kraft den 1. marts 1983 i den private sektor og den 1. april i den offentlige sektor.
In March the social partners adopted a biennial wage agreement which came into effect on 1 March 1983 in the private sector and on 1 April in the public sector.
I overenskomsten fastsættes det bl.a., at generelle lønforhøjelser finder sted to gange om året, nemlig i marts/april og i september/oktober, at mulighederne for justering af individuelle tillæg begrænses, at lønningerne i den offentlige sektor eventuelt skal tilpasses yderligere i oktober 1984 for at sikre en parallel udvikling med lønstigningerne i den private sektor i overenskomstens første år, og at de laveste indkomster skal stige mere end gennemsnittet.
The agreement, among other things, stipulates that general increases in pay will take place twice a year in March/April and September/October, that the possibilities for readjusting individual supplements are limited, that public sector wages may be further adjusted in October 1984 in order to assure parallelism with private sector wage increases during the first year of the agreement, and that increases in the lowest incomes will be higher than the average increase.
Overenskomstresultatet er i overensstemmelse med regeringens beslutning om at begrænse de årlige lønforhøjelser i den offentlige sektor til 4 %.
The outcome is in line with the government's decision to limit the annual pay increase in the public sector to 4%.
Det skal i den forbindelse erindres, at andre former for justeringer (navnlig for ændringer i leveomkostningerne) er suspenderet indtil marts 1985.
It should be recalled that other adjustments (notably that for the cost-of-living) have been abolished until March 1985.
Med regeringens fastfrysning af lønningerne i perioden 1. juni31. oktober 1982 suspenderedes alle lønforhøjelser i den offentlige og den private sektor (bortset fra den lovbestemte mindsteløn). Regeringen fastsatte i sine retningslinjer for lønoverenskomsterne i 1982 stigningen til 10 % og i 1983 til 8 %, hvilket var i overensstemmelse med de officielle prismål.
The price freeze was lifted on 31 October, but replaced by control to limit the rise in prices to 8% in 1983.
Den lovbestemte mindsteløn, som ikke var berørt af fastfrysningen af lønningerne, forhøjedes den 1. december P982 og den 1. marts 1983.
Rises in rents in 1983 were fixed by decree. The maximum rate corresponds to 80% of the annual variation in the index of construction of rented property.
Lønforhøjelser forhandles i form af frie lønoverenskomster mellem fagforeninger og arbejdsgivere.
1983 included an average increase of 8% in most public service charges.
Prisstoppet ophævedes den 31. oktober, men afløstes af en priskontrol med det sigte at begrænse prisstigningerne til 8 % i 1983.
The trend of current settlements for the private sector emerged in the spring, while negotiations in the public sector went on to mid-year.
Der er indgået aftaler mellem regeringen og de fleste sektorer i økonomien for at sikre, at de fastsatte prismål nås.
The annual increases range between 2,6% and 3,2% and cover from 12 to 18 months. The size of the increases and the length of the wage
De tilladte forhøjelser af huslejen i 1983 blev fastsat ved dekret.
The national pay agreement which terminated for the majority of workers in December 1981, was followed by individual
Lejen må højst stige med 80 % af den årlige stigning i byggeindekset for udlejningssejendomme. Af de følgeforanstaltninger, der blev truffet i forbindelse med devalueringen i marts 1983, skal nævnes en gennemsnitlig forhøjelse på 8 % af alle takster for offentlige ydelser.
Prices and costs agreements (collectively known as the 22nd round) which, in general, extended for 15 months (16 months in the construction industry) and provided average increases of 16,2% for an average duration of 15.2 months.
Lønforhøjelserne i 1982 begrænsedes til to pristalsbundne forhøjelser på hver 2,5 %, idet der blev truffet særlige foranstaltninger for mindstelønnens vedkommende.
increases of 2,5% each, with specific measures being taken for those on the minimum wage.
Dette system er blevet bibeholdt i 1983 omend i en lidt ændret form ; der gives højst tre forhøjelser à 2,5 %.
This system has been maintained in 1983, albeit in a slightly altered form ; there will be a maximum of three increases of 2,5%.
Endvidere blev den gældende ordning med en solidaritetsafgift på indkomster inden for liberale erhverv fornyet for 1983, og satsen forhøjedes fra 5% til 6,5% af nettoindkomsten; avancestoppet for næringsdrivende forlængedes.
In addition, existing arrangements for a solidarity contribution for professional incomes were renewed for 1983 with the rate being raised from 5% to 6,5% of net incomes, and the freeze on traders' profit margins was extended.
Der er blevet ført forhandlinger inden for de forskellige erhverv med henblik på en fornyelse af disse overenskomster med gyldighed fra 1. april 1983.
Negotiations have been proceeding at industry level for a renewal of these agreements to date from April 1983.
Ifølge et forslag til lønoverenskomst for offentligt ansatte sigtes der mod en 15-måneders overenskomst, som skal omfatte en lønpause på 6 måneder efterfulgt af en stigning på 4,75 % for fem måneder og yderligere 3,25 % for 4 måneder.
Draft proposals for a public service pay agreement provide for a 15month agreement consisting of a 6-month pay pause followed by a 4,75% increase for 5 months, and a further 3,25% for 4 months.
Priskontrollen inden for industri og handel ophævedes i 1983, men bibeholdtes dog for 17 sektorer. I servicesektoren er kontrolordningen blevet opretholdt inden for alle sektorer bortset fra syv.
The automatic linking of wages to prices was temporarily suspended in 1980 and only partially restored in 1981 and 1982 with the top range of incomes excluded in 1982.
På de områder, hvor priskontrollen stadig er i kraft, tillod regeringen ud over indregningen af prisstigninger på råvarer og halvfabrikata en prisstigning på højst 1,15 % i første halvdel af 1983 inden for industri, 3 % inden for servicesektoren og fastholdelse af avancerne pr. 31. december inden for engrosog detailhandel.
As a result of an agreement between the two sides of industry on a reduction of working hours in return for the giving-up of indexation due on 1 January 1983, the government decided not to implement plans for a price and wage freeze in the early months of 1983.
11982 udløb de fleste af de nationale treårige overenskomster, og de blev i almindelighed ikke fornyet.
During 1982 the majority of national three year agreements expired and in general were not renewed.
I januar 1983 blev der endelig indgået en trepartsaftale, hvorved pristalsreguleringsordningen (scala mobile) ændredes med den virkning, at den kvartalsvise regulering for stigninger i leveomkostningerne nedsættes med 15%.
A tripartite agreement was finally reached in January 1983 which provided for a modification in the wage indexation system (scala mobile) with the effect of reducing by 15% the quarterly cost-of-living adjustments.
Dette har til følge, at købekraften kun sikres for ca. 70 % af gennemsnitslønnen.
The result is that purchasing power is only guaranteed for about 70% of the average wage.
Endvidere fastsættes i aftalen maksimale lønforhøjelser ved fornyelsen af de kollektive overenskomster i perioden 1983-1985 (25 000 LIT i 1983 og henholdsvis 35 000 og 40 000 de følgende to år).
In addition, the agreement set maximum increases of wages for the renewal of collective agreements in the period 1983-85 (LIT 25 000 in 1983 and 35 000 and 40 000 in the following years).
Der fastsættes i henhold til aftalen også foranstaltninger til nedbringelse af antallet af fraværsdage samt vedrørende mobilitet og nedsættelse af arbejdstiden.
The agreement also provided for measures to fight against absenteeism, encourage mobility and reduce working hours.
Regeringen erklærede sig indforstået med at træffe foranstaltninger med henblik på at mindske virkningerne af skatteprogressionen, forhøje børnetilskuddene pr. 1. juli 1983 og holde stigningerne i takster for offentlige ydelser og statskontrollerede priser under 13 % i 1983.
The government agreed to introduce measures to reduce fiscal drag, increase family allowances from 1 July 1983 and maintain increases in public service charges and government controlled prices below 13% in 1983.
Lønoverenskomsterne forhandles stadig direkte mellem fagforeningerne og arbejdsgiverne inden for en generel økonomisk ramme, som afspejler den penge- og finanspolitiske kurs.
It was decided in 1981, under the tripartite concertation procedure, that, except for cost-of-living adjustments, the wages of manual employees in the steel industry would be frozen for three years and that those of non-manual employees would be reduced by 3% in 1981.
Hvad angår lønningerne til offentligt ansatte (i forsvaret og andre statsansatte) er statens udgiftsplaner fastlagt på grundlag af den beslutning, der bebudedes den 1. oktober 1982, om at sigte mod gennemsnitlige lønstigninger på 3,5 % regnet fra det normale ikrafttrædelsestidspunkt og under hensyntagen til planlagte ændringer i arbejdsstyrken.
At the same time, deferred application of the wage-indexing arrangements was decided on a national level. Wage-indexing arrangements were temporarily suspended following the realignment of the Luxembourg franc in February 1982; wage increases in 1982 were limited to two index-linked
Under trepartsforhandlingerne i 1981 besluttedes det at fastfryse lønningerne for arbejdere i stålindustrien i tre år, og lønningerne til ikke-manuelt beskæftigede arbejdstagere skulle reduceres med
Wage settlements continue to be negotiated directly between unions and employers, within an overall financial framework that reflects the stance of monetary and fiscal policy.
Udviklingen på arbejdsmarkedet i EF var i 1982 og 1983 fortsat præget af stigende arbejdsløshed, idet der dog fra april 1983 sås tegn til en stabilisering.
The labour market once more recorded increasing unemployment in 1982 and 1983, although signs of stabilization began to appear from April 1983.
En mere langsigtet analyse, f oretaget på basis af oplysninger fra EF­undersøgelsen af arbejdsstyrken, viser klart, at dette fænomen er af meget kompliceret art og tyder på, at der er tale om flere forskellige sammenfaldende årsager.
A longer-term view based on the results of labour force surveys highlights the complexity of the situation and implies that it is caused by a combination of various factors.
Nedgangen i beskæftigelsen, som skyldes den vedvarende stagnation, forstærkes af den socioøkonomiske udvikling, som har ført til en stigning i den samlede erhvervsfrekvens, og den demografiske udvikling, der er resulteret i en forøgelse af befolkningen i de arbejdsdygtige arbejdsklasser på et tidspunkt, hvor beskæftigelsesmulighederne er ringere end nogensinde før.
At a time when the labour market is especially slack, socioeconomic factors that increase participation rates and demographic trends resulting in an increase in the population of working age magnify the effects of a contraction in employment due to stagnation.
Beskæftigelsessituationen er blevet forringet bådefor mænd og for kvinder, selv om det ser ud til, at arbejdsløsheden blandt mænd og kvinder antager forskellig karakter.
The employment situation of women has deteriorated as well as that of men, although male and female unemployment show different features.
Samtidig med stigningen i den samlede arbejdsløshed er der desuden sket en stigning i ungdomsarbejdsløsheden og langtidsledigheden.
With the growth of unemployment generally, the problems of youth unemployment and longterm unemployment have been accentuated.
Alt dette indebærer, at der på kort sigt ikke findes nogen universalløsning på arbejdsløshedsproblemet, og at der ikke kan ventes nogen større forbedring i beskæftigelsessituationen, selv om opsvinget bliver kraftigere, end det for øjeblikket ser ud til.
All this means that there cannot be a single quick solution to the problem : even a stronger recovery than the one at present emerging would not produce a substantial improvement in the labour market.
Nødvendigheden af at sætte ind på flere fronter for at bekæmpe arbejdsløshedens strukturelle aspekter er ikke blevet mindsket.
Measures on several fronts to deal with the structural aspects of unemployment are still as necessary as ever.
4.1 Tendenser og perspektiver på arbejdsmarkedet
4.1 Trends and prospects on the labour market
Siden 1980 har den økonomiske udvikling som helhed været præget af afmatning, og dette gælder også arbejdsmarkedet, idet den samlede beskæftigelse på ny er faldet i EF som helhed og i praktisk taget alle medlemsstater (jf. tabel 4.1).
Against a background of slack economic activity ever since 1980, total employment has once more contracted in the Community as a whole (see Table 4.1); the contraction of 1,4% in 1982 will probably be followed by a further drop of 0,9% in 1983.
Man regner med, at der i alle medlemsstater, bortset fra Italien, vil blive en tilbagegang i beskæftigelsen i 1983, svingende fra 0,4% i Danmark til
This decline in 1983 affects practically all the
Beskæftigelse og arbejdsløshed i Fællesskabet
Employment and unemployment in the Community
Arbejdsløshed
Rate of unemployment as%5
Samlet beskæftigelse (procentvis ændring)
Total employment X, change
3) Antal arbejdsløse i % af den civile arbejdsstyrke ifølge Euroslat­definition (for Grækenlands vedkommende ifølge græsk definition og skøn foretaget af Kommissionen).
0 of civilian labour force. Eurostat definition (for Greece: national definition and Commission services).
Kilder: Eurostat og skøn fra Kommissionens tjenestegrene.
Sources: Eurostat, and Commission services.
Udviklingen i beskæftigelsessituationen har været særlig ugunstig inden for forarbejdningsindustrien, hvor antallet af beskæftigede faldt med 3,3 % i 1982 og med 2,4 % i 1983, medens der for 1984 kan blive tale om en nedgang på 0,7 %.
The labour market the employed labour force is expected to contract by 0,7% in 1984 after 3,3% in 1982 and 2,4% in 1983.
Tilbagegangen i beskæftigelsen er en af årsagerne til, at arbejdsløshedsprocenten steg fra 7,8% i 1981 til 10,4% i 1983 og ventes at stige til 10,9 % i 1984.
This decline in employment is one of the factors in the expansion of the unemployment rate from 7,8% in 1981 to 10,4% in 1983 and a predicted 10,9% in 1984.
Siden marts 1983 er der ganske vist set tegn til en stabilisering af arbejdsløsheds­procenten, men intet tyder på, at der er tale om en virkelig forbedring.
After March 1983 there were some signs that the index was stabilizing, but not sufficiently strongly to imply a real improvement.
Arbejdsløshedsprocenten er steget i samtlige medlemsstater, dog med forskellig styrke. Bortset fra Luxembourg, hvor arbejdsløshedsprocenten er meget lav, og Grækenland, hvor tallene endnu ikke fuldt ud kan sammen­lignes med de øvrige medlemsstaters, har arbejdsløshedspro­centen ligget på mellem 8,5 % i Forbundsrepublikken Tyskland og 15,4% i Irland.
The trend is unfavourable in all the Member States to a greater or lesser extent ; excepting Luxembourg, where the rate is very low, and Greece, for which strictly comparable figures are not yet available, the rate of unemployment ranges from 8,5% in the Federal Republic of Germany to 15,4% in Ireland.
Alle medlemsstater uden undtagelse venter en stigning i 1984.
It is expected to rise in all the Member States in 1984.
Produktivitetsgevinsterne i EF i 1983 var fortsat beskedne, og man regner ikke med nogen større stigning i 1984.
Value added per employee at constant prices will show an increase of 3,5% in 1983, and probably 2,9% in 1984.
Det anslås, at bruttonationalproduktet pr. beskæftiget person i 1983 kun steg 1,5 %, medens der i perioden 1973­1980 var en gennemsnitlig stigning på 2,1 % (jf. tabel 4.2).
Indeed, although it is lower than the rate observed in the late 1960s and early 1970s, the annual average increase in productivity in manufacturing industry in these three countries is tending upwards again and is even more stable in the United Kingdom.
Udviklingen har imidlertid ikke været helt ensartet inden for EF. I de
In Belgium and the United Kingdom especially, there has been evidence of a substantial degree of rationaliz­ation in manpower utilization.
I 1983 ser det ud til, at værditilvæk­sten i konstante priser pr. lønmodtager steg med 3,5 %, og for 1984 ventes en stigning på 2,9 %.
Productivity gains were fairly low in the Community in 1983, and are not expected to be better in 1984.
Tabel 4.3, der viser de årlige gennemsnitlige vækstrater i perioden 1960­1973 og 1973­1982, giver en oversigt over den mere langsigtede udvikling.
Gross domestic product per person employed will expand by only 1,5% this year (compared with an annual average of2,l% from 1973 to 1980 : see Table 4.2).
Heraf fremgår, at skønt produktivitetens stigningstakt i perioden 1973­1982 faldt fra 4,8 % til 3,2 %, ligger den dog stadig på et ret højt niveau, navnlig i forhold til gennemsnits­satsen på 1,3% i USA.
However, trends vary from one country to another. In Denmark, Ireland and the United Kingdom, productivity has increased faster in recent years than it did from 1973 to 1980.
Årsagen til dette resultat, som er bedre end for økonomien som helhed, kommer helt klart til udtryk i diagram 4.1, som viser udviklingen i produktivite­ten siden 1960 i syv medlemsstater samt ændringerne i udviklingstendensen.
Other countries, particularly France, Italy, Luxembourg, Belgium, Greece and the Netherlands, have recorded very small productivity gains in the past few years.
For tre medlemsstater, nemlig Belgien, Danmark og Det forenede Kongerige, ses en hurtig produktivitetsstigning siden 1981.
The latest forecasts indicate that no country except Italy is likely to see a genuine improvement in 1984, and the rate of productivity gains is even expected to slow down somewhat in 1984 compared to 1983 in Denmark, Ireland, the Netherlands and the United Kingdom.
Den årlige stigningstakt i produktiviteten i forarbejdningsindustrien i disse tre lande er ganske vist klart lavere end stigningstakten i slutningen af 60'erne og begyndelsen af 70'erne, men tendensen er
More recently, the rate of growth of productivity recovered in the Federal Republic of Germany and the Netherlands, in 1983. Only in France and Italy was there no significant change, with productivity since 1980 progressing at a less rapid pace than previously.
Produktivitet pr. beskæftiget, hele økonomien
Productivity per person employed in the whole economy
Kilder: Eurostat og skon fra Kommissionens tjenestegrene.
Sources: Eurostat and Commission services.
Arbejdsmarkedet
Annual Economic Review 1983­84
DIAGRAM 4.1 : Produktivitet pr. lønmodtager i forarbejdningsindustrien ' ). 1960 = 100
GRAPH 4.1 : Productivity per employee in manufacturing industry ' l%0 - KM)
Arbejdstid og produktivitet i forarbejdningsindustrien
Working hours and productivity in manufacturing industry
I alt
Total hours ' I
1984 ventes arbejdsstyrken på ny at stige dobbelt så meget som den samlede befolkning.
4.2 Population trends and participation rates
Det er kun i Frankrig og Italien, at der ikke er sket større ændringer, idet den franske og italienske industris produktivitet siden 1980 er steget langsommere end tidligere.
The trend has now been reversed in the United Kingdom, but the forecast is still negative for France and Luxembourg.
For 1984 ventes ingen større ændringer i denne tendens, bortset fra at der sandsynligvis bliver tale om en afdæmpet stigning i Det forenede Kongerige.
No other significant change in growth rates is expected in 1984, except a substantial decline in Denmark and a further increase in the Federal Republic of Germany.
Udviklingen i den erhvervsaktive befolkning er ikke forløbet ensartet i medlemsstaterne.
Labour force trends vary from one Member State to another.
170'erne voksede arbejdsstyrken i Danmark, Grækenland, Irland, Luxembourg og Nederlan­dene med 1 % eller derover.
During the 1970s the rate of expansion was 1% or more in Denmark, Greece, Ireland, Luxembourg and the Nether­lands.
I de øvrige lande steg den i 70'erne med under 1 %, men denne stigning var dog altid (bortset fra Forbundsrepublikken Tyskland og Irland) større end den samlede befolkningsvækst.
The labour force expanded faster than total popu­lation in all countries except the Federal Republic of Germany and Ireland.
I sidstnævnte lande samt i Nederlandene og Italien er arbejdsstyrken steget kraftigere efter 1980 (selv om der for Forbundsrepublikken Tysklands vedkommende var tale om en nedgang i 1983).
In those countries, as in the Netherlands and Italy, the rate of total population growth speeded up after 1980 (except for the negative figure in the Federal Republic of Germany in 1983), while it declined in the other Member States and actually became negative in the United Kingdom (1981 and 1982), in France (1983) and in
Derimod er stigningen gået langsommere i de øvrige medlemsstater, og der var endog tale om en nedgang i Det forende Kongerige i 1981 og 1982 samt i Frankrig og Luxembourg i 1983.
This fairly sustained labour force trend is due partly to the development of the population of working age and partly to other factors.
Disse tendenser har allerede vendt sig i Det forenede Kongerige, men prognoserne er fortsat negative for Frankrig og Luxembourg.
During the 1970s, the population aged 15 to 64 increased by an average of 0,6% a year.
I otte af de ti lande ventes arbejdsstyrken at vokse lige så meget som eller mere end den samlede befolkning.
Since then the rate increased slightly to stabilize at about 0,8% after peaking at 1,1% in 1981 (see Graph 4.2).
Situationen på arbejdsmarkedet er ikke blot forårsaget af nedgangen i beskæftigelsen, men også i høj grad af den relativt 'hurtige stigning i arbejdsstyrken, som skyldes et sammenfald af demografiske faktorer og udviklingen i erhvervsfrekvensen.
The Community figure reflects a higher rate of growth in Denmark, Italy, the Federal Republic of Germany and the United Kingdom—indeed the present rate in the latter three countries is double the average for' 1970-80.
Indtil 1982 steg arbejdsstyrken nemlig hurtigere end den samlede befolkning (tabel 4.4).
The other countries show stable rates of expansion or, in the case of France, a considerable decline after 1982.
Den relativt kraftige stigning i arbejdsstyrken skyldes dels stigningen i befolkningen i de arbejdsdygtige aldersklasser,
Recent and projected population trends in the Community are thus particularly important in that they lead to an expansion of age-groups in the middle of the pyramid, and thus to potential growth of the labour force.
Samlet befolkning, arbejdss tyrke oj; befolkning i de arbejdsdygtige aldersklasser i Fællesskabet
Total population, labour force, working­age population in the Community
Civil arbejdsstyrke
Total population
Befolkning de arbejdsdygtige aldersklasser ­)
Working < gc population ­ Civilian labour force
1970­1980 (gennemsnit)
1970­80 (average)
1970­1980 (gennemsnit)
1970­80 (average) l')7().S(l (average)
Kilder: Eurostat og skøn fra Kommissionens jenestegrene.
Sources : Eurostat and Commission services.
DIAGRAM 4.2: Befolkning og beskæftigelse
GRAPH 4.2: Population and employment
Befolkning i de ^ , arbejdsdygtige/ aldersklasser^
Working age population f
Udbudet af arbejdskraft påvirkes ikke alene af den demografiske udvikling, men også af udviklingen i erhvervs­frekvensen, der defineres som forholdet mellem arbejdsstyr­ken og befolkningen i de arbejdsdygtige aldersklasser.
See the methodological annex for a detailed description of the survey.
Økonomisk årsberetning 19831984 uddannelsesniveau, bedre kollektive faciliteter (vuggestuer og børnehaver) samt undertiden en reaktion på recessionen (den virkning, at flere søger arbejde).
The increase in female participation is due to a whole set of factors such as the development of the tertiary sector, a higher level of education, the development of back-up facilities such as creches and nursery schools and, sometimes, a reaction to the recession (the 'added worker' effect).