natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I de forenede sager 87 og 88/85 ') besvarede Domstolen et af Luxembourg's Conseil d'Etat forelagt præjudicielt spørgsmål, idet den erklærede, at den forpligtelse, hvorefter en leverandør af lægemidler skal råde over lokaler og udstyr på importlandets område, når leverandøren dog har lokaler og udstyr i hjemlandet, som opfylder de der gældende regler, udgør en foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ begrænsning, der er i strid med artikel 30, og som ikke har hjemmel i artikel 36. Disse to artikler var de eneste, der var relevante i den foreliggende sag og således ikke Rådets direktiver 65/652
In Legia ν Minister for Health, Luxembourg ' the Court, in answer to a request for a preliminary ruling submitted by the Conseil d'Etat of Luxem­bourg, held that to require a supplier of proprietary medicinal products to maintain storage premises and technical equipment in an importing Member State, when he satisfied the relevant legal requirements in another Member State in which his headquarters were situated, constituted a measure having equivalent effect to a quantitative restriction which was prohibited by Article 30 and was not justified under Article 36.
), fordi de ikke indeholder harmoniserede regler vedrørende markedsføring af lægemidler inden for den enkelte medlemsstat.
These were the only provisions at issue, since Council Directives 65/65/EEC2and 75/319/EEC3did not approximate the rules governing the marketing of medicinal products within each Member State.
I den præjudicielle afgørelse af 13. november vedrørende kontrollen af brødprisen i Nederlandene4) bekræftede og udviklede Domstolen sin retspraksis vedrørende foreneligheden af ordninger med minimumspriser og princippet om varers fri bevægelighed.
In Edah,* which concerned price control for bread in the Netherlands, the Court confirmed and developed previous findings on the compatibility of minimum price schemes with the principle of the free movement of goods.
En sådan, som ikke er til ugunst for importerede produkter i konkurrencen vedrørende detailsalgspriser, og som ikke på nogen måde stiller afsætningen af disse varer dårligere, er ikke uforenelig med EØF-traktatens artikel 30.
If such a scheme does not place imported goods at a competitive disadvantage in terms of retail prices, and does not in any way hinder their distribution, it is not incompatible with Article 30 of the EEC Treaty.
I det pågældende tilfælde var denne betingelse opfyldt, eftersom der i ordningen var taget højde for, at minimumsprisen for importeret brød ikke kunne være højere end minimumsprisen på indenlandsk brød, men godt kunne være lavere, hvis kostprisen var tilstrækkelig lav.
Those tests were satisfied here: the minimum price for imported bread could not exceed the minimum price for domestically produced bread, but it could be lower if costs allowed this.
FORTOLKNING OG ANVENDELSE AF FÆLLESSKABSRETTENS MATERIELLE REGLER 379
INTERPRETATION AND APPLICATION OF THE SUBSTANTIVE RULES
Domstolen har på linje med sin tidligere retspraksis2) statueret, at kapitalindskud i en virksomhed — selv når der er tale om en offentlig virksomhed — udgør en støtte i henhold til EØF-traktatens artikel 92, når en privat investor — henset til udsigterne til rentabel drift — ikke ville have foretaget et sådant kapitalindskud, idet der herved ses bort fra ethvert socialt, politisk eller regionalt hensyn til den pågældende sektor.
The Court confirmed a previous finding ' when it held that an injection of capital into an undertaking, even a public undertaking, constituted aid within the meaning of Article 92 if a private shareholder, acting on the basis of the foreseeable possibilities of making a profit and leaving aside all considerations of a social nature, of regional policy or of policy in regard to that economic sector, would not have subscribed the capital in question.
Det fremgår af disse domme, at støtte, der skal tjene som en redningsforanstaltning, ikke kan fritages i henhold til en af undtagelsesbestemmelserne i EØF-traktatens artikel 92, når støtten ikke bidrager til at genoprette den pågældende virksomheds situation — dvs. når det ikke kan påregnes, at virksomheden inden for en rimelig frist vil kunne drive sin virksomhed rentabelt uden senere støtte — og dette så meget desto mere når virksomheden hører til en sektor, der på fællesskabsplan er præget af overkapacitet.
It is clear from these judgments that rescue aid will not qualify for one of the derogations in Article 92 where it does not help to restore the firm to health, that is to say where the firm cannot be expected to be operating on a viable basis without further assistance in a reasonable time, particularly where there is excess production capacity in the industry in the Community.
) statuerede Domstolen i overensstemmelse med Kommissionens påstand, at kongeriget Belgien — ved ikke inden for den fastsatte frist at have efterkommet Kommissionens beslutning af 16. februar 1983 (83/130)4) om den belgiske regerings støtte til en virksomhed inden for sektoren for sanitetsartikler af keramik — havde undladt at opfylde en forpligtelse, der påhvilde landet i henhold til traktaten.
In the course of the proceedings the Belgian Government pleaded the absolute impossibility of implementing the Decision, firstly because it was insufficiently precise, and secondly because it could not be implemented without winding up the company. The Decision required the withdrawal of the aid, not the winding up of the company.
Dommen er interessant, fordi den belgiske regering under sagen gjorde gældende, at det var absolut umuligt at gennemføre beslutningen, for det første fordi den ikke var tilstrækkeligt præcis, og for det andet fordi beslutningers gennemførelse ville med føre, at selskabet måtte træde i likvidation.
In its judgment the Court confirmed its previous rulings to the effect that the validity of a decision could not be challenged after the period prescribed in the third paragraph of Article 173 of the Treaty had expired.
') Domme af 10.7.1986 (Kongeriget Belgien/Kommissionen, sag 234/84) og (Kongeriget Belgien/Kommis
The Court amplified its existing case law on questions of procedure.3The statement of reasons for a decision adversely affecting an undertaking must be
Dom af 14.11.1984 (Intermitís/Kommissionen, sag 323/82) Sml. 1984, s. 3809. )
Case 323/82 Intermitís ν Commission [1984] ECR 3809. OJ L 91, 9.4.1983.
I dommen bekræftede Domstolen først og fremmest den retspraksis, at en beslutnings gyldighed ikke kan anfægtes efter udløbet af den i EØF-traktatens artikel 173, stk. 3, fastsatte tidsfrist.
COMMUNITY LAW such as to allow the Court to review its legality and to provide the undertaking concerned with the information necessary to enable it to ascertain whether or not the decision is well founded.
Det eneste anbringende, som den belgiske regering derefter kunne gøre gældende, var, at det var absolut umuligt at gennemføre beslutningen.
But to enable the Commission to act in this way Member States had to cooperate actively in the scrutiny stage of the Article 93(2) procedure.
Heroverfor anførte Domstolen, at det i den omtvistede beslutning indeholdte krav var tilstrækkeligt præcist til at kunne gennemføres.
If they failed in that duty the Commission could then adopt a decision on the basis of the information available to it at the time: negligence on the part of the Member States should not be allowed to prevent the Commission from discharging its institutional responsibilities.
Den fastslog for det første, at begrundelsen i en beslutning skal være så fyldestgørende, at Domstolen på grundlag heraf kan udøve sin legalitetskontrol, og at den skal indeholde de nødvendige oplysninger, således at de berørte parter kan vurdere, om beslutningen er velunderbygget eller ej.
The Court held first of all that the compatibility with Article 85(1) of franchise agreements for the distribution of goods depended on the provisions contained in them and on their economic context.
Men for at Kommissionen kan overholde kravet om en fyldestgørende begrundelse, må med lemsstaterne medvirke aktivt under den undersøgelse, der finder sted som led i proceduren efter EØF-traktatens artikel 93, stk. 2.
Provisions which were essential in order to ensure that the know-how and assistance provided by the franchisor did not benefit competitors did not constitute restrictions of competition for the purpose of Article 85(1); nor did provisions which established the means of control necessary for maintaining the identity and reputation of the network bearing the business name or symbol.
Dersom medlemsstaterne ikke overholder denne forpligtelse, må Kommissionen altså kunne vedtage en beslutning på grundlag af de oplysninger, som den er i besiddelse af på det pågældende tidspunkt.
But provisions which shared markets between the franchisor and franchisees or between franchisees did constitute restrictions of competition liable to affect trade between Member States.
Den omstændighed, at medlemsstaterne udviser forsømmelig adfærd, skal således ikke være til hinder for, at Kommissionen opfylder sine traktatmæssige forpligtelser.
There was such market sharing where the franchisee was prohibited from opening a second shop while the franchisor undertook to ensure that the franchisee had the exclusive use of his business name or symbol in a given territory.
I en præjudiciel sag 161/84 vedrørende Pronuptia de Paris2) fik Domstolen lejlighed til for første gang at anvende EØF-traktatens artikel 85 på en franchise- aftale.
In Windsurfing International ν Commission2the Court partially annulled a Commission Decision which found that a number of clauses in licensing agreements concluded between Windsurfing International and its licensees in Europe were unlawful, and imposed a fine on the company.
Domstolen fastslog, at aftalebestemmelser, der er nødvendige for at hindre, at den know-how og bistand, som franchise-giveren giver, udnyttes af konkurrerende
The following obligations on licensees constituted restrictions of competition incompatible with Article 85:
FORTOLKNING OG ANVENDELSE AF FÆLLESSKABSRETTENS MATERIELLE REGLER 381 virksomheder, og at aftalebestemmelser om den nødvendige kontrol til beskyttelse af identitet og omdømme af det distributionsnet, der er kendetegnet ved firmasymbolet, ikke er konkurrencebegrænsninger som omhandlet i EØF-traktatens artikel 85, stk. 1.
(i) an obligation to use the licensed invention (here a rig for a sailboard) only for the manufacture of certain product models (sailboards) approved by the licensor in each case;
Derimod fandt Domstolen, at aftalebestemmelser, der indebærer en opdeling af markeder mellem franchise-giver og franchise-tager eller mellem franchise-tagerne indbyrdes, udgør konkurrencebegrænsninger, der kan påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne.
(ii) an obligation to offer for sale the products covered by the licence (rigs) only together with the approved models (of board);
Der er tale om en sådan opdeling, såfremt aftalen indeholder en bestemmelse, som forbyder franchise-tageren at åbne andre butikker, samtidig med at franchise-giveren over for franchise-tageren har forpligtet sig til på et bestemt område at give denne eneret til det pågældende mærke.
(iii) an obligation to affix a notice referring to the licence on that part of the product marketed which was not covered by the patent (the board);
Sagen gav Domstolen anledning til at præcisere, i hvilket omfang EØF-traktatens artikel 85 finder anvendelse på patentlicensaftaler.
(v) an obligation to manufacture the licensed product only in the area in which patent protection was available (and in particular not to manufacture it in common market countries where the patent was not protected);
Det forhold, at licensafgifterne på riggene beregnes på grundlag af nettosalgsprisen for et komplet sejlbræt, udgør ikke en konkurrencebegrænsning, såfremt afgiften ikke er højere, end hvis den var beregnet på grundlag af salgsprisen for riggen alene.
The fact that royalties on the rig were calculated on the net selling price of the complete sailboard did not constitute a restriction of competition if the royalty was no higher than that which would have been calculated on the selling price of the rig.
Derimod ville en afgift beregnet på grundlag af prisen på brættet alene (som ikke er patentbeskyttet) udgøre en konkurrencebegrænsning.
But a royalty calculated on the price of the separate board (which was not protected) did restrict competition.
For at EØF-traktatens artikel 85, stk. 1, kan bringes i anvendelse, er det på ingen måde en betingelse, at samtlige bestemmelser i en aftale kan påvirke handelen mellem medlemsstaterne.
COMMUNITY LAW air transport, of provisions conferring on the Commission powers equivalent to those conferred on it by Regulation No 17 ' in regard to other economic sectors.
Domstolen fastslog, at de pågældende artikler i EØF-traktaten fandt anvendelse, idet den udtalte følgende:
The Court held that the competition rules were applicable:
» Medlemsstaterne kan ikke uden at overtræde deres forpligtelser i henhold til EØF-traktatens artikel 5, sammenholdt med artikel 3, litra f), og artikel 85, navnlig stk. 1, godkende luftfartstakster og derved forlene disse med større gennemslagskraft, når det — så længe Rådet ikke har udstedt nogen retsakter som omhandlet i artikel 87 — i henhold til form-og procedurereglerne i artikel 88 eller artikel 89, stk. 2, er blevet fastslået, at de pågældende takster er resultatet af en aftale, en vedtagelse inden for en sammenslutning af virksomheder eller en samordnet praksis, der strider mod artikel 85«.
'It is contrary to the obligations of the Member States under Article 5 of the EEC Treaty, in conjunction with Article 3(f) and Article 85, in particular paragraph 1, of the EEC Treaty, to approve air tariffs and thus to reinforce the effects thereof, where, in the absence of any rules adopted by the Council in pursuance of Article 87, it has been found in accordance with the forms and procedures laid down in Article 88 or Article 89(2) that those tariffs are the result of an agreement, a decision by an association of undertakings, or a concerted practice contrary to Article 85.'
Det fremgår af denne dom, at så længe Rådet ikke for transportsektoren har vedtaget en forordning svarende til forordning nr. 17, finder de principper, som Domstolen lagde til grund i sag 13/61 (Bosch)3) anvendelse på den pågældende sektor, dvs., at aftaler vedrørende luftfartstakster foreløbigt forbliver gyldige, indtil medlemsstaternes myndigheder (jf. EØF-traktatens artikel 88) eller Kommissionen (jf. artikel 89) konstaterer, at aftalerne er i strid med artikel 85.
It is clear from the judgment that until such time as a Regulation equivalent to Regulation No 17 is adopted by the Council in respect of the transport sector, the principles laid down by the Court in Bosch2are applicable, i.e. agreements concerning air tariffs remain valid on a provisional basis until such time as the authorities of the Member States (Article 88) or the Commission (Article 89) find that they are inconsistent with Article 85.
I sag 53/85*) annullerede Domstolen Kommissionens beslutning af december
In Akzo Chemie ν Commission3the Court annulled a decision of the Commission of December 1984 to communicate to a third party, ECS, docu­ments which, according to Akzo Chemie, contained business secrets.
Le Vésinet m.fl., de forenede sager 209-213/84).
According to the judgment, the Commission should have taken account of Akzo's interest in the non-disclosure of its business secrets.
1962, s. 91. *) Dom af 24.6.1986 (AKZO/Kommissionen, sag 53/85).
Case 53/85. Case 75/84.
FORTOLKNING OG ANVENDELSE AF FÆLLESSKABSRETTENS MATERIELLE REGLER 383
INTERPRETATION AND APPLICATION OF THE SUBSTANTIVE RULES
1984, hvori der pålægges pligt til at meddele en tredjemand, firmaet ECS, dokumenter, der ifølge AKZO indeholdt forretningshemmeligheder.
The action was brought by Metro, a self-service wholesaler not admitted to SABA's selective distribution system.
Dommen vedrørte altså ikke de sanktioner, som Kommissionen havde pålagt AKZO for overtrædelse af EØF-traktatens artikel 86, men kun den procedure, der var gået forud for beslutningen om at pålægge sanktionen.
The importance of the judgment lies in its clarification of the Court's finding in previous cases ' that 'simple' selective distribution systems are capable of constituting an aspect of competition compatible with Article 85(1).
Domstolen udtalte, at Kommissionen burde have taget hensyn til, at AKZO havde interesse i, at firmaets forretningshemmeligheder ikke blev videregivet til anden side.
This makes it necessary to analyse the market before deciding whether a selective distribution system is compatible with Article 85.
Følgelig burde Kom missionen ikke have meddelt oplysninger af fortrolig karakter uden først at give AKZO lejlighed til at gå til Domstolen med henblik på at få efterprøvet, hvorvidt Kommissionens afslag på at behandle disse dokumenter som fortrolige var velbegrundet. grundet.
The analysis of the market presented in the case before it, particularly as regards the number of selective distribution systems and the level of concentration, led the Court to the conclusion that the SABA system was compatible with Article 85.
Domstolen afsagde den 11. oktober sin dom i sag 75/84, Metro/Kommissionen1), og afviste dermed et søgsmål om ophævelse af Kommissionens beslutning, der fornyede Sabas (en tysk underholdningselektronikvirksomhed, som nu tilhører Thomson-Frankrig) selektive distributionsordnings fritagelse fra det ved traktatens artikel 85 indførte forbud mod aftaler om konkurrencebegrænsning.
In BL ν Commission2the Court upheld a Commission decision under Article 86 of the Treaty imposing a fine for abuse of a dominant position on the UK car manufacturer BL.
Dette søgsmål blev indbragt af Metro (en »selvbetjenings«-grossist), som var udelukket fra Sabas selektive distributionsordning.
The decision was based among other things on BL's refusal to renew the national type approval (NTA) for the left-hand-drive variant of its Metro model.
Betydningen af denne dom ligger i den præcisering, den giver af Domstolens tidligere retspraksis2), i henhold til hvilken »simple« selektive distributionsordninger kan udgøre en form for konkurrence, der er forenelig med artikel 852).
The Court first confirmed its finding in General Motors ν Commission3on the question of the relevant market.
Dette betyder, at det er nødvendigt at foretage en vis analyse af markedet, for man kan afgøre, om en selektiv distributionsordning er forenelig med artikel 85.
The judgment then took the principles developed in General Motors a stage further, and struck a blow against the tendency to insulate car markets from parallel imports.
Analysen af markedet i det pågældende tilfælde (og især af en række selektive distributionsordninger og af koncentrationsniveauet) har fået Domstolen til at konkludere, at den pågældende ordning var forenelig med artikel 85.
The Court left open the question whether BL was originally under an obligation to apply for NTA for left-hand-drive Metros, finding that the fact that BL had
3) Dom af 11.11.1986 (BL/Kommissionen, sag 226/84).
Case 26/75 [1975] ECR 1367.
IV-2 ning i overensstemmelse med EØF-traktatens artikel 86, der pålagde British Leyland (BL) en bøde for misbrug af dominerende markedsstilling.
The main effect of the judgment should be to make it possible for professional dealers to reimport vehicles.
Under klagepunkterne mod BL var opført spørgsmålet om, at man havde nægtet at lade den nationale godkendelse (NTA) af »Metro-køretøjer til venstrekørsel« forny ved aftalens udløb.
It also confirms that any attempt to use a monopoly in the issue of certificates of conformity in order to prevent reimportation of this kind, or to partition the market, is prohibited as an abuse of a dominant position.
Det marked, man skal regne med, er ikke markedet for køretøjer, men markedet for udstedelse af typegodkendelsesattester.
Commission Regulation No 123/85 declares a block exemption for motor vehicle distribution and servicing agreements;2the question at issue here arose out of the claim by Magne, a Volkswagen and Audi dealer, that its supplier VAG France was under an obligation to amend the agreement between the two firms so as to satisfy Article 5 (2) (2) of the Regulation and to qualify for the block exemption.
Endvidere betegner denne dom en udvikling i forhold til den omtalte General Motors-praksis, og den er et hårdt slag mod tendensen til udskillelse af parallelle importmarkeder for køretøjer.
The Court confirmed that a declaration that Article 85(1) did not apply, made by the Commission pursuant to Article 85(3) either in an individual case or by means of a regulation, did not establish binding prescriptions which affected the validity or effect of contractual terms directly, or which obliged the parties to amend the agreement between them.
Endelig fastslog dommen, at uden at det var nødvendigt at udtale sig om spørgsmålet om, hvorvidt BL fra starten var forpligtet til at søge om NTA-godkendelse for »Metroer« til venstrekørsel, så havde det forhold, at BL (af grunde, som alene vedrørte denne virksomhed) havde ansøgt om og opnået en sådan godkendelse og derefter ladet den udløbe, været årsag til dannelsen af et genindførselmarked.
It was national law which governed the question whether the fact that certain clauses in an agreement were incompatible with Article 5(2) of Regulation No 123/85 might mean that the parties were obliged to amend the agreement.
Dette spørgsmål var blevet rejst efter krav fra firmaet Magne S.A., forhandler af bilmærkerne Volkswagen og Audi, som af firmaet VAG Frankrig S.A. krævede, at dette ændrede forhandlerkontrakten mellem disse to virksomheder således, at den kom til at opfylde betingelserne i artikel 5, stk. 2, litra 2), i forordning nr. 123/853) (gruppefritagelse til fordel for distributionsaftaler på automobilom-
In an important judgment, Pinna ν Caisse d'Allocations Familiales de la Savoie,3the Court, replying to a request for a preliminary ruling submitted by the French Cour de Cassation, declared invalid Article 73(2) of Regulation No 1408/71 on social security for migrant workers,4which makes special arrangements for family benefits for workers subject to French legislation,
FORTOLKNING OG ANVENDELSE AF FÆLLESSKABSRETTENS MATERIELLE REGLER 385 rådet) vedrørende den minimale varighed af denne form for kontrakter for at kunne undytte undtagelsen.
INTERPRETATION AND APPLICATION OF THE SUBSTANTIVE RULES
Beslutningen om at artikel 85, stk. 1, ikke finder anvendelse, begrænser sig til at fastslå de betingelser, der — dersom de opfyldes — bevirker, at forbudet ikke finder anvendelse på visse kontraktbestemmelser.
The system laid down in Article 73(2) also left the way open to covert discrimination on grounds of nationality.
Det må afgøres i henhold til national ret, om visse kontraktbestemmelsers uforenelighed med artikel 5, stk. 2, i forordning nr. 123/85 kan tvinge de kontraherende parter til at tilpasse indholdet af deres kontrakt
The place of residence of members of the family was not a criterion which would ensure the equality of treatment required by Article 48 of the EEC Treaty, and could not be used in the coordination of national legislation provided for by Article 51 of the Treaty.
Fri bevægelighed for personer samt sociale bestemmelser
There were overriding considerations of legal certainty which meant that the payment of family benefits in the past could not be called into question.
I henhold til nævnte artikel 73, stk. 2, gælder der, for så vidt angår familieydelser, en særlig ordning for arbejdstagere, der er underkastet fransk lovgivning.
He fell ill, and returned to the house in Belgium in 1982; he was refused invalidity benefit under the Dutch scheme on the ground that he did not satisfy the condition laid down in the relevant legislation that he must have lived in the Netherlands for at least a year during his period of incapacity.
Denne særordning er forskellig fra den, der finder anvendelse, når beskæftigelseslandet er et andet end Frankrig.
The Court was asked whether Fr Van Roosmalen was a 'self-employed person' within the meaning of Regulation No 1408/71.