natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Efter afsigelsen af disse domme har medlemsstaterne måttet ophæve alle de restriktioner, der fandtes i deres lovgivninger. Dette restriktionskapitel kan altså betragtes som afsluttet.
Since these judgments were made, the Member States have been obliged to abolish all restrictions contained in their legislation.
Vi skal imidlertid nævne de vigtigste kendsgerninger, for det første fordi alle medlemsstaterne endnu ikke har ophævet alle de eksisterende restriktioner på alle områder; dernæst fordi der stadig består en fristelse til at indføre nye restriktioner under mere skjulte former.
The essential details are nevertheless mentioned here, first because all existing restrictions in all fields have not yet been abolished by all Member States, and secondly because the temptation remains to reconstitute new restrictions in less obvious forms.
Ved udarbejdelsen af de første forslag til direktiver opregnedes i en artikel de vigtigste restriktioner, som skulle ophæves i medlemsstaterne, og som Kommissionen havde kendskab til.
course an illustrative list only, since the Member States were to be required to abolish all existing restrictions.
Der var naturligvis tale om en opregning af eksempler, idet med lemsstaterne skulle ophæve enhver eksisterende restriktion.
— they are called general when, as with a requirement to hold a work permit, they are applicable to all occupations;
Det var på det tidspunkt slået fast, at en restriktion kan antage forskellige former:
— they may be common to groups of occupations, such as the requirement to hold a trader's licence;
Restriktionen kan fremgå af en lov eller være resultatet af opstillede regler, eller den kan være mere skjult i »procedurer eller administrativ praksis«.
A restriction may derive from a law or from a regulation, or it may be concealed in 'administrative procedures and practices'.
Den kan være retslig eller faktisk.
It may be ade jure or ade facto restriction.
I det almindelige program for gennemførelse af etableringsretten, som vil blive omtalt senere, nævnes mange eksempler på restriktioner: en tilladelse, forudgående ophold, skattebyrder, sikkerhedsstillelse, begrænset adgang til kredit, udelukkelse fra faglige uddannelsesanstalter eller fra sociale sikringsordninger, eller endelig forbud mod eller begrænsning af adgangen til at indgå kontrakter, fremsætte tilbud, at få tildelt koncessioner, erhverve ejendom, opnå lån, modtage statsstøtte, føre retssag og at blive optaget som medlem i faglige organisationer.
The General Programme for the abolition of restrictions on freedom of establishment, to which we shall be reverting at greater length, quotes several examples of restrictions: an authorization, fiscal charges, provision of a security, limitation of access to credit, exclusion from vocational training institutions or social security schemes, exclusion from or limitation of the right to enter into contracts, to submit tenders, to obtain licences, to acquire property, to borrow, to receive State aid, to be a party to legal proceedings, or to join professional or trade organizations.
Man vil se, at det fremgår tilstrækkelig klart af denne opregning, som kun er eksempelvis, at formålet med ophævelse af restriktionerne er at stille statsborgeren fra en anden medlemsstat på lige fod med »indbyggeren« i det land, hvor han vil udøve sin virksomhed. Dette er virkelig etableringsrettens gyldne regel.
As we see, this list, which is given for illustrative purposes only, clearly shows that the aim envisaged by the abolition of restrictions is to ensure that a national of any Member State wishing to carry on his occupation in another Member State can do so on an equal footing with a national ofthat country.
For at vise, hvor alt omfattende den er, skal vi tage eksemplet med retten til at blive medlem af en faglig organisation.
The example of the right to join professional or trade organiza tions will serve to show how general the rule is in its scope.
I det almindelige program nævnes denne ret uden at præcisere, om det drejer sig om en offentligretlig eller en privatretlig organisation.
The General Programme quotes this right without specifying whether it is referring to public or private organizations.
I virkeligheden kan en fri fagorganisation ikke nægte optagelse af en statsborger fra en anden medlemsstat alene med begrundelse i hans nationalitet, i hvert fald hvis dette medlemskab er nødvendigt eller blot nyttigt for udøvelsen af den pågældende virksomhed.
In practice, no independent professional or trade organization could refuse membership to a national of any Member State purely on the grounds of nationality, or at least it could not do so if membership was necessary or even only useful to the pursuit of the occupation in question.
Endelig nævnes i det almindelige program blandt restriktionerne:
Also included among the General Programme's list of restrictions are:
»Vilkår, som i henhold til administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser eller ifølge administrativ praksis stilles for adgangen til eller udøvelsen af en selvstændig virksomhed, og som, om end de gælder uden hensyn til nationalitet, udelukkende eller hovedsagelig hindrer udlændinges adgang til eller udøvelse af sådan virksomhed.«1)
'Any requirements imposed, pursuant to any provision laid down by law, regulation or administrative action or in consequence of any administrative practice, in respect of the taking up or pursuit of an activity as a selfemployed person where, although applicable irrespective of nationality, their effect is exclusively or principally to hinder the taking up or pursuit of such activity by foreign nationals.'1
I henhold til denne tekst ligestilles en foranstaltning, der gælder for alle, såvel et lands egne statsborgere som udenlandske statsborgere, altså med en restriktion og skal som sådan ophæves, når den udelukkende eller i hovedsagen er til hinder for fremmede statsborgeres adgang til at optage og udøve en sådan virksomhed.
According to this text, therefore, any measure which is applicable to all, irrespective of nationality, is deemed to be a restriction and must therefore be abolished if its effect is exclusively or principally to hinder the taking up or pursuit of an activity by foreign nationals.
Det kan f.eks. være kravet om bopæl.
A residential stipulation would be an example of such a measure.
Nogle har syntes at hævde denne opfattelse, særlig over for Domstolen, men den har ikke givet dem medhold heri.
Some people have maintained that it does, notably in representations to the Court of Justice, but the Court has not accepted this view.
Etableringsfriheden
Freedom of establishment
Traktatens afsnit III har titlen: »Den frie bevægelighed for personer, tjenesteydelser og kapital«. Det har fire kapitler:
Title 111 of the Treaty, on 'Free movement of persons, services and capital', consists of four chapters:
— Kapitel 1: »Arbejdskraften«.
— Chapter 1 : 'Workers', dealing with freedom of movement for salaried workers and wage-earners;
Det drejer sig om lønmodtageres bevægelsesfrihed. — Kapitel 2: »Etableringsretten«.
— Chapter 2: 'Right of establishment', dealing with freedom of movement for the self-employed: heads of industrial, commercial, agricultural or craft undertakings, and members of the professions:
Her er der tale om fri bevægelighed for personer, der udøver et ikke-lønnet erhverv, dvs. de selvstændige: ledere af industri, han dels-, håndværks- og landbrugsvirksomhed samt liberale erhverv. — Kapitel 3: »Tjenesteydelser«.
— Chapter 3: 'Services", containing provisions for a particular form of freedom of movement exercisable both by employees and the self-employed, to which we shall be reverting in due course;
Her drejer det sig om en særlig form for fri bevæge lighed, som vi senere skal komme ind på, og som vedrører såvel lønmodtagere som selvstændige. — Kapitel 4: »Kapital«.
— Chapter 4: "Capital".
I selve artiklerne tales der om »etableringsfrihed«. I artiklerne angives det nemlig, på hvilken måde denne frihed gøres til en ret.
The expression 'freedom of establishment' is used in the actual text of the articles, which in fact lay down the manner in which this freedom is to become a right.
Det drejer sig virkelig om, hvorledes en statsborger i en medlemsstat etablerer sig i en anden. Man kommer ikke ind på den frihed til at etablere sig, som statsborgerne i en medlemsstat har i deres eget land.
It should be made clear that the freedom under discussion here is that of a national of a Member State to establish himself in another, not the freedom enjoyed by nationals of a Member State to establish themselves in their own country.
Der ligger lidt af et ordspil i disse udtryk.
The terminology used in the Treaty may be open to misinterpretation.
Under overskriften bevægelsesfrihed behandles etableringsfrihed, hvad der kan opfattes som to modsatte begreber.
Under the title of free movement, it sets out provisions on freedom of establishment, which may appear contradictory.
I virke ligheden dækker begrebet bevægelsesfrihed både retten til at bevæge sig for at skifte land med hensyn til at etablere sig for at udøve sin erhvervsvirksomhed, og retten til at bevæge sig for at »yde« en tjeneste i hele Fællesskabets område.
In fact, though, the concept of freedom of movement embraces two rights: on the one hand, the right to move in order to change one's country of establishment lor the purposes of pursuing one's occupation and, on the other hand, the right to move in order to provide a service anywhere in the Community.
I traktatens artikel 8 bestemmes det, at »Fællesmarkedet gennemføres gradvis i løbet af en overgangsperiode på tolv år«.
Article 8 of the Treaty states that 'The common market shall be progressively established during a transitional period of twelve years'.
Traktaten blev undertegnet i marts 1957.
The Treaty was signed in March 1957.
Den trådte i kraft efter ratifikationen i slutningen af 1957.
It came into force after ratification at the end of 1957.
Overgangsperioden løber således fra begyndelsen af 1958 for at afsluttes ved udgangen af 1969.
The transitional period ran from the beginning of 1958 to the end of 1969.
Vi skal ikke her komme nærmere ind på denne overgangsperiode, som nu for længst er udløbet. På tidspunktet for udarbejdelsen af det almindelige program for gennem førelsen af etableringsretten havde denne periode endnu sin fulde betydning.
We shall not dwell on the subject of this transitional period, which was completed long ago, but it was highly significant at the time when the General Programme for the abolition of restrictions on freedom of establishment was drawn up.
På dette tidspunkt gjorde dette, at der fandtes en sådan overgangsperiode, det muligt at fastsætte »overgangsforanstaltninger«, indtil der kunne findes endelige løsninger, som skulle ophøre ved udløbet af overgangsperioden.
At the time it was possible, because the transitional period was in progress, to apply 'transitional measures" for the duration of the period, pending the adoption of definitive solutions.
I virkeligheden blev en betyde lig del af dette program virkeliggjort, særlig på industriens og handelens områder.
In the event, much of the programme was completed, especially in industry and commerce.
For håndværkets vedkommende blev programmet også gennemført, dog med det forbehold at det omfattede de overgangsforanstaltninger, vi lige har nævnt: disse skulle således normalt udskiftes med de endelige foranstaltninger ved udløbet af overgangsperioden, hvilket ikke blev tilfældet.
In craft industries also, the programme was carried through, except that transitional measures were adopted and, although they should have been replaced by definitive measures at the end of the transitional period, this did not happen.
Alle ved, at det foreløbige kan være sejlivet.
Provisional arrangements have a habit of lasting longer that anticipated.
Det kan i øvrigt i forbigående bemærkes, at overgangsforanstaltningen er en af det almindelige program skabt bestemmelse, som ikke omtales i traktaten.
It is worth noting that the authority for transitional measures was contained in the General Programme, not in the Treaty, which made no mention of such measures.
Endelig er det bekendt, at for de liberale erhvervs vedkommende er intet af, hvad der blev fastsat i dette program, blevet gennemført inden for de fastsatte frister.
Finally, as we know, none of the Programme's provisions for the professions were put into effect within the time limits planned.
I traktaten benyttes udtrykket »selvstændig erhvervsvirksomhed« for at betegne en hver virksomhed, der udøves under status som uafhængig.
The Treaty refers to all occupations pursued by persons having independent status as "activities as selfemployed persons'.
Når det drejer sig om de liberale erhverv, er der visse ulemper forbundet med dette udtryk.
This is not an entirely suitable expression to use when describing the occupations of members of the professions.
I disse erhverv er der nemlig en betydelig forskel mellem en virksomhed og udøvelsen af et fag.
For them, there is an appreciable difference between an activity and a profession.
Udøvelsen af faget betyder ikke, at forskellige aktiviteter sammenblandes, men er en helhed, som giver en række aktiviteter deres egen karakter, fordi de indgår i en bestemt faglig sammenhæng.
A profession is not a summation of activities, but an entity which stamps on a series of activities a specific character derived from the fact that these activities are conducted in a given profes sional climate.
En sådan aktivitet kan være en juridisk konsultation: det er ikke lige meget, om den juridiske konsultation gives under titlen af advokat eller af juridisk rådgiver.
A legal consultation is an example of an activity; it is not immaterial whether it is conducted under the title of advocate or that of legal adviser.
I direktiverne tages der hensyn til dette forhold, idet der gradvis benyttes mere og mere udførligt udarbejdede løsninger.
The efforts to take account of this situation when the directives came to be drawn up gradually led to recourse to increasingly complex solutions.
Man undgår at give en definition af faget.
Definitions of the profes sions were avoided.
Bortset fra, at en sådan definition ikke er absolut nødvendig, ville det være meget vanskeligt at formulere den på europæisk plan, hvis man skal tage hensyn til de specielle nationale forhold.
Apart from the fact that they were not essential, it would have been very difficult to frame definitions which would have been valid for the Com munity as a whole and still taken account of specific national characteristics.
Det kan i forbigående bemærkes, at udarbejdelsen af en artikel, der for den gensidige anerkendelse af eksamensbeviser præciserer kvalifikationskriterierne for uddannelsen, måske på en lidt uventet måde ville føre til det billede, man danner sig af det pågældende fag.
It is worth mentioning in passing that the inclusion in the directives of an article specifying qualitative training criteria for the purposes of mutual recognition of diplomas helped in a perhaps unexpected way to shed light on the characteristics of the professions.
— I de fleste tilfælde nævnes side om side det, virksomheden indebærer, og den faglige betegnelse, som er knyttet til det faglige begreb.
— In most cases the concept of the activity is coupled with that of the professional title, which in turn refers back to the concept of the profession itself.
For lægernes vedkommende taler man om »selvstændig virksomhed som læge«, eller for dyrlægers vedkommende om »selvstændig virksomhed som dyrlæge«.
In the case of doctors, reference is made to the 'self-employed activities of doctors', in that of veterinarians, to the 'self-employed activities of veterinary surgeons'.
Når det drejer sig om advokaten, nævnes virksomhed som advokat, idet det i en ny artikel præciseres: »ved advokat forstås enhver person, der har ret til at udøve virksomhed under en af følgende betegnelser...«.
The directive on lawyers refers to the activities of lawyers, adding in a new article: '2.
En sådan opregning udgør samordningen af et virksomhedsområde.
"Lawyer" means any person entitled to pursue his professional activities under
b) Selvstændig virksomhed
(b) Activities as selfemployed persons
Kapitlet om etableringsretten omhandler selvstændig erhvervsvirksomhed.
The chapter on the right of establishment deals with the activities of selfemployed persons, except in two places, where it is also concerned with employees:
Man skal dog være opmærksom på, at på to punkter berører den også lønmodtagere:
— when referring to employees wishing to take up activities as selfemployed per sons (Article 54 (3) (d));
— når det drejer sig om en arbejdstager, som ønsker at optage en selvstændig erhvervs virksomhed (artikel 54, stk. 3, litra d), — nar det drejer sig om, at personale fra hovedvirksomheden kan indtræde i dennes ledende eller kontrollerende organer (agenturer, filialer eller datverselckaber) (artikel 54, stk. 3, litra f).
— when referring to the entry of personnel belonging to the main establishment into managerial or supervisory posts in the agencies, branches or subsidiaries of the main establishment (Article 54 (3) (f)).
Men bortset fra disse to tilfælde gælder etableringsfriheden for selvstændig erhvervs virksomhed, idet »lønnet virksomhed« behandles i kapitlet »arbejdskraften« under hovedtitlen »Den frie bevægelighed«.
These two cases apart, however, freedom of establishment is applied to the activities of selfemployed persons, while the activities of employees are covered by the chapter on 'Workers' under the general title of 'Free movement of persons, services and capital'.
Disse bestemmelser i traktaten rejser et alvorligt problem.
A major problem arises in connection with these provisions of the Treaty.
Inden for rammerne af den frie bevægelighed kan kravet om et eksamensbevis gælde såvel for en lønmodtager som for en selvstændig, og det samme er tilfældet med visse disciplinære regler.
Where freedom of movement is concerned, a requirement specifying a diploma may be applicable to employees as much as to selfemployed persons, and the same is true of various disciplinary rules.
Forordningen om arbejdstageres frie bevægelighed har imidlertid ikke givet nogen løsning på dette problem.
The regulation on freedom of movement for workers did not solve this type of problem.
Man måtte derfor nå dertil, at afgørelser om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser og, i givet fald, af bestemmelser vedrørende faglig disciplin kunne bringes i anvendelse på arbejdstagere.
It was therefore necessary to find a way of making sure that decisions on mutual recognition of diplomas and, where appropriate, provisions regarding professional discipline would be applicable to employees.
Mange, og blandt dem Kommissionens tjenestegrene, har ment, at denne udvidelse af bestemmelserne til også at gælde for arbejdstagere kunne ske ved, at man i direktivet også henviste til traktatens artikel 59.
Many people, including the Commission departments, considered that this extension to include employees could be achieved by adding a reference to Article 59 of the Treaty to the citations at the beginning of directives.
Andre var af den opfattelse, at en sådan frem gangsmåde var utilstrækkelig; efter deres mening måtte man også henvise til artikel 235, hvor der gives Rådet mulighed for at udfærdige »passende forskrifter«, når en »handling fra Fællesskabets side viser sig påkrævet... og denne traktat ikke indeholder fornøden hjemmel hertil«1).
Others considered that this would not be enough and that it would be necessary in addition to refer to Article 235, which authorizes the Council to 'take the appropriate measures' if 'action by the Community should prove necessary... and this Treaty has not provided the necessary powers'.'
Efter mange diskussioner, og da Kommissionen aldrig har ændret sin holdning, ind førte man til sidst i direktiverne følgende bestemmelser:
After lengthy discussions, in which the Commission never varied its opinion, the following provisions were eventually written into the directives:
2) i henvisningerne anføres artikel 49 og artikel 235,
(2) the citations mention both Articles 49 and 235; (3) an article worded as follows:
»Dette direktiv finder ligeledes anvendelse på statsborgere i medlemsstaterne, som i overens­stemmelse med forordning (EOF > nr. 1612/68 som lønmodtagere udøver eller agter at udøve én af de i artikel ... nævnte virksomheder«')■ Heraf fremgår det klart, at et direktiv, som går ud på enten en gensidig anerkendelse af eksamensbeviser eller en samordning af vilkårene for udøvelse af en virksomhed, gælder for lønmodtagere, der i henhold til forordningen om arbejdstageres frie bevæ­gelighed har denne bevægelsesfrihed.
This means in effect that a directive aimed either at mutual recognition of diplomas or at coordination of conditions of practice is applicable to employees who have the right to freedom of movement under the terms of the regulation on freedom of movement for workers.
I denne forbindelse må man undgå en fejlfortolkning: det, som i disse direktiver er fastsat med hensyn til eksamensbeviser og faglig disciplin, gælder kun for lønmodta­gere i det omfang, der er pålagt dem krav af denne art i henhold til de nationale lovgivninger.
One point should be made clear in this connection: the provisions on diplomas and professional discipline contained in these directives are applicable to employees only in so far as they are subject to such requirements under their national laws.
Denne udvidelse af direktiverne til også at gælde for lønmodtagere medfører ikke, at der ikke mere sondres mellem de to gruppers status, og at der pålægges dem samme regler.
This extension of the directives to include employees does not have the effect of imposing the same rules on them as on the selfemployed and abolishing the difference in status between the two categories.
Deltagelse i udøvelse af offentlig myndighed (artikel 55)
Activities connected with the exercise of official authority (Article 55)
I artikel 55 gøres der en undtagelse fra anvendelsen af bestemmelserne vedrørende etableringsfriheden for »virksomhed, som varigt eller lejlighedsvis er forbundet med udøvelse af offentlig myndighed i en medlemsstat... i den pågældende stat«.
Article 55 states that the provisions on the right of establishment do not apply, 'so far as any given Member State is concerned, to activities which in that State are con nected, even occasionally, with the exercise of official authority'.
Ifølge stk. 2 i samme artikel, som indtil nu aldrig har været bragt i anvendelse, kan Rådet undtage visse erhverv fra bevægelsesfriheden uden at begrunde dette nærmere.
This article has a second paragraph — never applied as yet — which authorizes the Council to exclude other activities from the provisions on freedom of movement, without having to justify its grounds.
Med hensyn til stk. 1, hvor der er tale om en undtagelse fra etableringsretten, som er hovedformålet med traktaten, blev det tidligt erkendt, at denne bestemmelse skulle fortolkes strengt efter bogstavet, og at man derfor som undtagelser kun kunne godkende sådanne, der var behørigt konstateret.
Since the first paragraph constituted an exception to the right of establishment, which was an essential objective of the Treaty, it was quickly recognized that it was to be interpreted with the utmost strictness and that only duly established exceptions could be accepted.
Lad os give nogle eksempler: en advokat kan opfordres til at gøre en domstol fuldtallig i en dommers fravær; i mange medlemsstater indgår en sådan virksomhed i udøvelsen af offentlig myndighed; en læge kan i nogle lande komme til at udfærdige en invaliditets erklæ­ring, som er bindende for de offentlige myndigheder; denne handling er i disse lande en deltagelse i udøvelse af offentlig myndighed.
Let us consider a few examples. A lawyer may be called upon to fill a vacancy on the bench caused by the absence of a judge; in many Member States, he would be taking part in the exercise of official authority.