natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Med denne liste udelukkes ikke kategorisk alle de infrastrukturkategorier, der er anført heri: visse af dem, f.eks. institutioner inden for den almene undervisning samt hospitaler og hertil hørende faciliteter, kan finansieres i regioner, der er stærkt underforsynet i denne henseende.
The list does not strictly exclude all the categories of infrastructure indicated since some of them, such as establishments of general education, and hospitals and related facilities, may be financed in regions with a severe shortage of such infrastructure.
Ligeledes kan visse infrastrukturer af social eller kulturel art modtage støtte fra EFRU, såfremt de vedrører fremme af turistvirksomhed.
Similarly, some types of socio-cultural infrastructure may be assisted if they are linked to the promotion of tourism.
Transportsektoren stadig i spidsen
Transport still in the lead
Ligesom i 1984 modtog tre sektorer - transport (46,3%), vandbygningsvæsen (20,3%) og energi (12,6%) - fire femtedele af støtten til infrastrukturer.
As in 1984, three sectors absorbed four fifths of the aid granted to infrastructure projects - transport (46.3%), water engineering (20.3%) and energy (12.6%).
I transportsektoren modtager vej- og brobygningen over fire femtedele af støtten, langt foran havnearbejder og jernbaneprojekter.
In the transport sector, roads and highway structures received over four fifths of aid, easily outdistancing port improvements and railway projects.
Størsteparten af støtten til transportinfrastruktur gik til Italien og Det forenede Kongerige.
The bulk of aid for transport infrastructure projects went to Italy and the United Kingdom.
I vandbygningssektoren gik støtten først og fremmest til projekter vedrørende indvinding og distribution af vand og dernæst til projekter vedrørende kloakering og rensning af spildevand.
In the water engineering sector, aid was provided primarily for water collection and distribution schemes, followed by sewer and sewage treatment schemes.
Også på dette omrade er de fleste af projekterne beliggende i Italien.
Here too, most projects were located in Italy.
Med hensyn til energi er støtten fordelt mellem eldistribution, først og fremmest i Grækenland, elproduktion, hovedsagelig i Det forenede Kongerige og Frankrig, og gasdistribution, hovedsagelig i Italien.
In the energy sector, aid was split between electricity distribution projects (primarily in Greece), electricity generation projects (mostly in the United Kingdom and France) and gas distribution projects, the large majority of which were located in Italy.
Fjerdepladsen indtages nu af sociale og kulturelle infrastrukturer samt fritidsanlæg, hvis andel er tredoblet i forhold til 1984.
In fourth position come infrastructure projects in the socio-cultural and leisure fields, their share of aid having risen threefold compared with 1984.
De støttede projekter er især beliggende i Grækenland med Det forenede Kongerige på andenpladsen.
The projects were located mainly in Greece but also in the United Kingdom.
Med hensyn til de øvrige kategorier er støtten til telekommunikation (6,5%) faldet i forhold til 1984 og vedrører næsten udelukkende telefonog telexnet, hovedsagelig beliggende i Grækenland.
As for the other sectors, the proportion of aid allocated to telecommunications was lower (6.5%) than in 1984, with virtually all of it going to telephone and telex network projects situated mainly in Greece.
Støtten til infrastrukturer knyttet til produktionsvirksomhed er faldet med yderligere 2 points (3,7%).
The proportion of aid allocated to infrastructure projects connected with productive activities again fell, by two percentage points, to 3.7%.
Inden for dette område er det fortsat projekter vedrørende infrastrukturer i industriområder, der modtager hovedparten af støtten, efterfulgt af forskningscentrene, hvis andel er stigende. Disse investeringsprojekter er hovedsagelig beliggende i Italien og Det forenede Kongerige.
The main beneficiaries here continued to be projects providing services and utilities for industrial estates, followed by research centres, whose share of aid rose.
I miljøsektoren, hvis andel var en smule mindre end i 1984 (1,2%), blev halvdelen af støtten givet til mindre saneringsprojekter.
Small-scale improvement projects received half of the aid allocated to the environment sector, which saw its share (1.2%) fall slightly compared with 1984.
Næsten halvdelen af disse projekter var beliggende i Italien.
Almost half of the projects were located in Italy.
STØTTENS FORDELING I 1985 PÅ DE TI TYPER AF INFRASTRUKTUR OG DE TI INDUSTRISEKTORER SOM FIK MEST STØTTE EFRU, projekter a) Infrastrukturkategorier
AID GRANTED IN 1985 TO THE LEADING TEN TYPES OF INFRASTRUCTURE AND TO THE LEADING TEN INDUSTRIAL SECTORS ERDF, projects a) Types of infrastructure
VEJE 06 ANDRE ANLAEGSARB-J
ROADS, RELATED WORKS
NYDELSESMIDDEL
AND ACCESS.
Stigning i støtten til produktive investeringer
Increase in grants for productive investment
Større smidighed med henblik på at fremme de produktive investeringer
Scope for greater flexibility in encouraging productive investment
I artikel 35 i den nye forordning fastsættes det, at medlemsstaterne ved indgivelsen af deres ansøgninger og Kommissionen ved forvaltningen af EFRU sa vidt muligt skal søge at sikre, at en passende del (om muligt 30%) af EFRU's midler anvendes til investeringer i industri, håndværks- og servicevirksomhed.
Article 35 of the new Regulation stipulates that Member States, in submitting their applications, and the Commission, in administering the ERDF, are to endeavour to ensure that an appropriate proportion (if possible, 30%) of the ERDF's resources is allocated to the industrial, craft industry and service sectors.
I den tidligere forordning udgjorde denne procentsats på mindst 30% en forpligtelse.
Under the old Regulation compliance with the 30% threshold was compulsory.
I betragtning af, at der må sondres mellem regioner, der er bagud i udviklingen, og regioner, der har problemer i forbindelse med omstillingen af industrien, har denne forpligtelse ikke kunnet overholdes og er derfor blevet opgivet til fordel for en opfordring.
Since differences exist between regions whose development is lagging behind and those facing problems of industrial conversion, this requirement could not be met in the past and its desirability has now been stressed instead.
Men den nuværende skæve fordeling vil kunne udlignes gennem en passende udnyttelse af de nye muligheder, der ligger i samfinansieringen af støtteordninger, interventionerne vedrørende regionernes egne udviklingsmuligheder og de integrerede foranstaltninger.
However, the difficulty can be overcome by appropriate use of the new opportunities afforded by provision of finance for aid schemes and towards measures to exploit indigenous development potential, and by the integrated approach.
Investeringer i industri, håndværks- og servicevirksomhed skal, for at kunne modtage støtte fra EFRU, vedrøre økonomisk sund virksomhed, der kan bidrage til at skabe eller opretholde varige arbejdspladser.
Investment projects in the industrial, craft industry or service sector eligible for ERDF assistance must relate to economically sound activities intended to help create or maintain permanent jobs.
EFRU's bidrag udgør 50% af den støtte, som de offentlige myndigheder yder til hver enkelt investering i henhold til en støtteordning med regionalt sigte: denne sats er ikke blevet ændret i forhold til den tidligere forordning.
The ERDF's contribution amounts to 50% of the aid granted to each project by the public authorities under a regional aid scheme. This rate is the same as under the old Regulation.
Visse begrænsninger, der fandtes i den tidligere forordning, er blevet opgivet for således at gøre EFRU's interventioner på dette område mere smidige: det maksimale EFRU-støttebeløb pr. oprettet eller bevaret arbejdsplads er bortfaldet, og det samme gælder kravet om oprettelse eller bevarelse af mindst 10 arbejdspladser. Specielt blev kravet om oprettelse af 10 arbejdspladser fjernet af hensyn til de meget små projekter.
A number of requirements have been lifted under the new Regulation, thereby enabling ERDF operations in those sectors to be more flexible: the maximum amounts of Fund assistance per job created or maintained no longer apply and the threshold of 10 jobs to be created or maintained has been abandoned, in particular in order to promote micro-projects.
Der har allerede i 1985 kunnet konstateres visse resultater, eftersom der blev finansieret 34 projekter af denne type, dvs. 5% af det samlede antal, hovedsagelig beliggende i Danmark (30), men også i mindre udstrækning i Italien (2) og Det forenede Kongerige (2) .
In 1985, some headway was made in this respect with finance being provided for 34 such projects (5% of the total) located primarily in Denmark (30) but also in Italy (2) and the United Kingdom (2).
Gennem disse projekter vil der blive skabt 204 arbejdspladser i alt, dvs. i gennemsnit 6 arbejdspladser pr. projekt.
Those projects are supposed to create 204 jobs in all, giving an average of six jobs per project.
For at fremme støtten til investeringer, der foretages af små og mellemstore virksomheder inden for industri, håndværks- og servicesektoren, søger de medlemsstater, der ønsker det, og Kommissionen at forbeholde en passende del af de samlede EFRU-bevillinger til støtte i form af rentegodtgørelse i forbindelse med fællesskabslån til små og mellemstore virksomheder (artikel 19, stk. 2, tredje afsnit).
In order to favour aid to investment by small and medium-sized enterprises in the industrial, craft industry and service sectors, Member States which so wish and the Commission will endeavour to set aside an appropriate proportion of the ERDF's total resources for assistance in the form of interest-rate subsidies on loans for such enterprises (third paragraph of Article 19(2)).
Stillet over for valget mellem en støtte, som de selv indkasserer, og en rentegodtgørelse, som udbetales til virksomhederne, foretrækker medlemsstaterne rent faktisk den første form for støtte.
In practice, since they may choose between grants, which they receive themselves, and interest-rate subsidies, which are paid direct to enterprises, Member States prefer the former.
I øvrigt har myndighederne i visse lande anmodet fonden om støtte i form af et beløb, som de selv vil yde i rentegodtgørelse til virksomheder, i forbindelse med lån, som disse optager på kapitalmarkedet.
In addition, some governments have requested ERDF assistance in the form of a capitalized sum relating to interest-rate subsidies granted by them to firms for loans raised by the latter on the capital market.
I 1985 forelagde Kommissionen til drøftelse EFRU-udvalget et arbejdsdokument om anvendelsen af Fællesskabets finansielle instrumenter i forbindelse med investeringsprojekter i industrien. I dette dokument redegøres der for de retningslinjer, som Kommissionens tjenestegrene følger ved vurderingen af de forelagte investeringsprojekter vedrørende industrivirksomhed.
During 1985, the Commission referred to the ERDF Committee for analysis a working paper on the application of the Community's financial instruments to investment projects in industry which sets out the guidelines for the vetting of such projects by the Commission departments.
til investeringer i industri, håndværks- og
aid for projects in the industrial, craft industry and service
Mere støtte servicevirksomhed
Increased sectors
I 1985 skete der en stigning i den støtte, der ydes til investeringer i industri, håndværks- og servicevirksomhed, idet der hertil blev afsat 418 mio ECU svarende til 17% af den samlede EFRU-støtte.
In 1985, grants for projects in these sectors rose to 418 million ECU, or 17% of ERDF aid.
Det betyder en stigning på 3 points i forhold til 1984, og den procentvise andel har således fulgt den opadgående bevægelse, der begyndte i 1983, hvor den havde nået et foreløbigt minimum (11%). Dette er en meget positiv udviklingstendens, skønt resultatet for 1985 stadig ligger langt under de 30%, der er opstillet som mål i den nye forordning.
This is three percentage points higher than in 1984 and represents a continuation of the increase in the proportion of aid going to such projects following a dip to 11% in 1983. This is an
To af medlemsstaterne ligger over målet på 30%: Tyskland med 71?¿ og Nederlandene med 58%.
Two Member States surpassed the 30% target: Germany with 71% and the Netherlands with 58%.
Fire andre stater ligger mellem fællesskabsgennemsnittet (17%) og det opstillede mål: Irland med 25% og Belgien, Italien og Danmark med 22%. Endelig ligger tre stater under gennemsnittet: Det forenede Kongerige med 15?£, Frankrig med 9% og Grækenland, som i 1985 har koncentreret hele sin indsats om infrastrukturerne.
Four other Member States were above the Community average (17%) but below the 30% target, Ireland with 25%, and Belgium, Italy and Denmark with 22%.
Kort 2 belyser den regionale fordeling af EFRU-støtten på regioner til industri, håndværks- og servicevirksomhed i 1985.
Map 2 gives the proportion of distribution of ERDF assistance to the industrial, craft industry and service sectors in 1985.
Medens det støttebeløb, der i 1985 blev ydet til sådanne investeringer, udviser en stigning på 28% i forhold til 1984, er antallet af finansierede projekter til gengæld faldet med 30%: nemlig 705 mod 1 011.
While the volume of aid for projects in these sectors in 1985 was 28% higher than in 1984, the number of projects financed fell by 30%, from 1 Oil to 705.
Fordelingen mellem store og små projekter er stort set uændret i forhold til 1984, til trods for at den formelle grænse mellem de to kategorier er blevet ændret fra en investering på 10 mio ECU til 15 mio ECU.
The breakdown as between large and small projects was virtually the same as in 1984 although the formal dividing line between the two shifted, from 10 million ECU to 15 million ECU.
De små projekter, hvoraf der var 660 i 1985, modtog 62% af støtten til industriprojekter mod 57% i 1984.
Small projects, which numbered 660 in 1985, received 62% of aid for industrial projects compared with 57% in 1984.
EFRU-støtten var i gennemsnit 593 000 ECU pr. projekt, hvilket udgør 48,7% (mod 44,3% i 1984) af den offentlige støtte og 11,7% af investeringerne mod 9,2% i 1984.
Average ERDF aid per project was 593 000 ECU, equivalent to 48.7% (44.3% in 1984) of national aid and 11.7% of the investment cost (9.2% in 1984).
Der er i 1985 sket en kraftig stigning i den gennemsnitlige EFRU-støtte pr. projekt, idet denter steget fra 324 000 ECU til 593 000 ECU, hvilket betyder en stigning på 83%.
This represents an 83% increase, from 324 000 ECU to 593 000 ECU.
Det største EFRU-støttebeløb i 1985, nemlig 12 mio ECU, gik til en investering i Tyskland, der skulle medføre skabelse af 600 arbejdspladser.
The largest ERDF grant, 12 million ECU, went to a project in Germany expected to create 600 jobs.
Der regnes med, at de 705 støttede projekter umiddelbart medfører oprettelse af 39 150 arbejdspladser samt opretholdelse af 17 850, dvs. i alt 57 000 arbejdspladser; hertil skal formodentlig lægges et tilsvarende antal arbejdspladser, som projekterne indirekte giver anledning til.
It is envisaged that the 705 projects assisted will result directly in the creation of 39 150 new jobs and the maintenance of 17 850 other jobs, giving a total of 57 000 jobs, to which should be added an equivalent number of indirect jobs.
De bevarede arbejdspladsers procentvise andel (31%) lå 10 points højere end i 1984.
In 1985, the share of jobs maintained (31%) was 10 percentage points higher than in 1984.
De 45 store projekter skulle medføre skabelse og opretholdelse af 17 750 arbejdspladser, medens det tilsvarende tal for de 660 små projekter er 39 250.
The 45 large projects are expected to create or maintain a total of 17.750.jobs while the corresponding number for the 660 small projects is 39 250.
Forholdet mellem antallet af arbejdspladser, der er blevet støttet gennem henholdsvis de små og de store projekter, var i 1985 stort set uændret i forhold til året før.
The proportion of jobs created or maintained by small projects remained virtually unchanged in 1985.
Forskellen mellem den gennemsnitlige støtte pr. oprettet eller bevaret arbejdsplads, der blev ydet til henholdsvis små og store projekter, blev stærkt formindsket i 1985, eftersom gennemsnitsstøtten for de to grupper var henholdsvis 6 572 ECU og 9 015 ECU.
The difference between the average aid for small projects and that for large projects narrowed significantly in 1985, the figures being 6 572 ECU and 9 015 ECU respectively.
NØGLETAL FOR PROJEKTER VEDRØRENDE INDUSTRI-, HÅNDVÆRKS- OG SERVICEVIRKSOMHED I 1985
SIZE BREAKDOWN OF INDUSTRIAL, CRAFT INDUSTRY AND SERVICE PROJECTS IN 1985
EFRU-støtte
National aid
National støtte pr. pr. ar projekt bejdsplads Mio ECU ECU pr. pr. ar projekt bejdsplads Mio ECU ECU pr. pr. ar projekt bejdsplads Mio ECU ECU
Investment per job per job per job per project per project per project
Gennemsnitsstøtten pr. arbejdsplads udgjorde i 1985 7 330 ECU mod 4 700 ECU året før, dvs. en stigning på 56%.
Average aid per job was 7 330 ECU, compared with 4 700 ECU in 1984, an increase of 56%.
Det fremgår således, at der blev ydet mere i støtte end i 1984, men at antallet af støttede arbejdspladser til gengæld var mindre: 57 000 mod 69 000, hvilket betyder en nedgang på 17%.
This reflects the fact that, although aid was higher than in 1984, the number of jobs assisted was down from 69 000 to 57 000, a fall of 17%.
Dette kan forekomme paradoksalt, men skyldes en række forskellige faktorer.
This may seem strange but there were a number of factors at play.
For det første er omkostningerne ved de skabte eller opretholdte arbejdspladser, der støttes af EFRU, beregnet som forholdet mellem den samlede investering og antallet af arbejdspladser, i 1985 steget med 22% i forhold til 1984.
First, the cost of creating or maintaining jobs with ERDF assistance, measured in terms of the ratio of total investment to the number of jobs concerned was 22% higher in 1985 than in 1984.
Hvis omkostningen pr. støttet arbejdsplads havde været den samme som i 1984, ville man med samme investeringsbeløb kunne have skabt og opretholdt yderligere 13 000 arbejdspladser.
If the cost of each job assisted had been the same as in 1984, with the same amount of investment, 13 000 extra jobs could have been created or maintained.
For det andet er der i 1985 sket en kraftig stigning i EFRU-støttens andel i den samlede investering (+ 27%). At støtte et bestemt antal arbejdspladser kostede således mere end året før.
Second, ERDF aid expressed as a proportion of total investment rose sharply in 1985 (27%), with the result that it cost more in 1985 than in 1984 to assist the same number of jobs.
Hvis EFRU's bidrag til investeringerne fortsat havde være 9,2% som i 1984, i stedet for 11,7%, ville det have været muligt at støtte yderligere 15 600 arbejdspladser.
If the ERDF's contribution to the investment cost had averaged 9.2% as in 1984, instead of 11.7%, an extra 15 600 jobs could have been assisted.
Foruden disse to første faktorer skal nævnes virkningerne af den ændrede støttestruktur.
Lastly, there are the structural effects.
Der skete i 1985 en ret kraftig ændring af støttens fordeling på økonomiske sektorer i forhold til 1984.
The breakdown of aid per sector in 1985 was quite different from that in 1984.
Specielt modtog energisektoren en langt større støtte end i 1984, nemlig 7,8 mio ECU i stedet for 560 000 ECU.
In particular, the energy sector received much more aid, 7.8 million ECU compared with 560 000 ECU.
Men det er netop i denne sektor, at omkostningerne pr. skabt eller opretholdt arbejdsplads er højest: i gennemsnit 300 000 ECU pr. arbejdsplads.
Yet, this is the sector in which the cost of creating or maintaining jobs is the highest, averaging 300 000 ECU per job.
Når man i højere grad støtter kapitalintensive sektorer, skabes der færre arbejdspladser.
Providing more aid for highly capital-intensive sectors creates fewer jobs.
Man bør imidlertid ikke overdrive betydningen af disse sektormæssige forskydninger, for hvis man tænker sig, at støttens fordeling på økonomiske sektorer havde været uændret i forhold til 1984, ville beskæftigelsesgevinsten kun have været 700 arbejdspladser.
However, the impact of these sectoral factors needs to be qualified since applying in 1985 the same breakdown of grants per sector as in 1984 yields only 700 extra jobs.
Det er klart, at disse faktorer skal sammenlægges, og man ville således, hvis den gennemsnitlige støtte pr. arbejdsplads havde været som i 1984, have kunnet støtte yderligere 32 000 arbejdspladser med det i 1985 ydede støttebeløb.
All in all, it is evident that these various factors have had a cumulative impact and that, if the average aid per job had been the same as in 1984, the same amount of aid would have made it possible to create or maintain 32 000 extra jobs.
Endelig bør disse resultater tages med det forbehold, at alle de af medlemsstaterne oplyste tal vedrører det forventede antal skabte eller opretholdte arbejdspladser, og at disse tal derfor kan være behæftet med en vis usikkerhed.
jobs to be created or maintained and that those forecasts may be subject to a number of uncertainties.
På den anden side har også infrastrukturinvesteringerne en jobskabende virkning.
Infrastructure investment projects also create jobs.
Det kan anslås, at anlægsarbejderne i forbindelse med de i 1985 finansierede infrastrukturer repræsenterer arbejde svarende til direkte beskæftigelse af 120 000 personer i et år og indirekte beskæftigelse af mindst samme omfang.
Those financed in 1985 are reckoned to provide direct employment for 120 000 people for one year and indirect employment for at least as many people.
En klassificering af den gennemsnitlige investering pr. støttet arbejdsplads giver et billede af de stærkt varierende omkostninger ved skabelse og opretholdelse af arbejdspladser fra sektor til sektor. Den gennemsnitlige investering er på ' 62 600 ECU pr. skabt eller opretholdt arbejdsplads, men der er en meget stærk spredning i tallene for de enkelte sektorer.
A classification average investment per job created or maintained provides some indication of the variation between sectors, which are dispersed very widely around an average of 62 600 ECU per job The figure is over 3.2 million ECU per job in oil and gas production and 1.2 million ECU in mineral oil refining.
Der er et ret langt spring ned til de øvrige industrier, der ligger over gennemsnittet, idet tallene er 248 000 ECU for udvindings industrien i øvrigt, 200 000 ECU inden for servicesektoren (finansiering, forsikring og ejendomshandel) og 188 000 ECU inden for bilindustrien.
The other industries with an above-average figure lag quite some way behind (248 000 ECU in the extractive industry, 200 000 ECU for financial auxiliaries, insurance and real estate, and 188 000 ECU in the motor vehicle industry).
De sektorer, hvor det er billigst at skabe eller opretholde arbejdspladser, er skotøjs- og beklædningsindustrien (28 100 ECU) og træindustrien (34 300 ECU).
The lowest costs per job created or maintained are to be found in particular in the footwear and clothing industry (28 100 ECU) and the timber industry (34 300 ECU).
Ses der på gennemsnittet for de forskellige hovedområder er omkostningerne pr. arbejdsplads, der støttes af EFRU, størst inden for energisektoren, efterfulgt af mellemproduktindustrien, investeringsgodeindustrien, servicesektoren, forbrugsvareindustrien og endelig byggesektoren.
Taking the average for each main sector, the cost per job created or maintained by the ERDF is highest in the energy sector, followed by intermediate goods, capital goods, services and building.
Investeringsgoder ligger fortsat i spidsen
Capital goods still predominate
Ligesom i 1984 er 96% af EFRU-støtten til den produktive sektor koncentreret om tre industrisektorer: investeringsgoder (45%), forbrugsgoder (37%) og mellemprodukter (14%).
As in 1984, 96% of ERDF assistance to the productive sector was concentrated in three areas of industrial activity: capital goods (45%), consumer goods (37%) and intermediate goods (14%).