natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Under alle omstændigheder understreger Kommissionen nødvendigheden af, at styrkelsen af det politiske samarbejde ikke indebærer, at regeringernes rolle i besutningsprocessen inden for EF samtidig bliver større.
Firstly, it would like to clarify the intrinsic nature of majority voting. Majority voting does not mean that a vote is taken in every case where majority voting is possible, for the simple reason that it is always preferable for Council decisions to be acceptable to all Council members.
Dette ville ikke styrke, men derimod svække Fællesskabet.
However, even if unanimity is out of the question, it should be possible to avoid deadlock.
Økonomisk integration forudsætter, at der findes en beslutningsproces, som ikke er den samme som den, der gælder for det politiske samarbejde.
As guardian of the Treaties, the Commission, fully aware of the original responsibilities it shoulders in the Community's institutional set-up, intends to be and stay in the foreground of the debate.
11-1979, pkt. 1.5.1 og 1.5.2.
EC 11-1979, points 1.5.1 and 1.5.2. Supplement 2/78 - Bull. EC.
fremsat meget relevante forslag i de tre vismænds rapport og i Kommissionens meddelelse om problemerne som følge af udvidelsen (»Fresken«).
arrangements for parliamentary responsibility as envisaged by the Treaty.
på grund af en meget væsentlig interesse, bør den klart og utvetydigt oplyse dette og tage ansvaret herfor på hele sin regerings vegne.
trust between Member States and a return to observance of the letter and spirit of the Treaties.
Kommissionen har allerede fremsat at sådant forslag i meddelelsen om Fællesskabets udvidelse (»Fresken«), i den del, der omhandler overgangsperioden og udvidelsens følger for institutionerne1).
Restoration of mutual trust would automatically mean that the Community's political institutions were once again in a position to exercise their integrating function.
Kommissionen ønsker her at indskyde to bemærkninger.
The Commission is aware that there are other shortcomings in the workings of all the institutions - the Commission itself included.
For det første ønsker den på ny klart at understrege flertalsbeslutningens egenart.
The Council, however, has consistently acted other wise.
Det drejer sig ikke om systematisk at kræve afstemning i alle de spørgsmål, hvor afgørelsen kan træffes af et flertal.
The Three Wise Men' in their report and the Commission in its communication on the problems posed by enlargement ('Fresco') made a number of useful suggestions for lightening the Council's perpetual burden and restoring one of its key functions to the Commission.
Det er naturligvis altid ønskeligt, at en rådsafgørelse kan accepteres af alle medlemmer.
In this paper the Commission's only intention is to highlight the two most essential aspects for all interinstitutional relations.
Imidlertid må det være muligt at undgå blokering i tilfælde af, at en sådan enighed ikke kan opnås.
As soon as substantial improvements are made there, solutions to the other problems could be found more easily.
Den ovenfor beskrevne udvikling har medført, at magtforholdet mellem Rådet og Kommissionen er blevet ændret på sidstnævntes bekostning.
The developments discussed above have led to a shift in the balance of powers from the Commission to the Council.
Som Vedel-rapporten allerede frem hævede, har praksis vedvarende styrket Rådets dominerende stilling, så Rådet, snart som EF-organ, snart som fælles talerør for medlemsstaterne, er blevet det eneste virkelige magtcenter i systemet.
An early as 1972 the Vedel Report pointed out that this shift had led to Council predominance growing 'to such a point that the Council, acting in some instances as a Community body and in some others as the States in concert, has become the sole effective centre of power in the system'.
Kommissionens politiske opgave er herved blevet truet, såvel med hensyn til dens medvirken ved udstedelsen af EF-retsforskrifter som i dens udøvende og forvaltende funktion.
The Commission's political function has been heavily compromised, as regards both its involvement in the legislative process and its executive and management functions.
Denne har højst den mulighed at trække forslaget tilbage.
But the Commission cannot be excluded from this 'political' function.
Tilsvarende bringes den ordning, der i henhold til traktaten gælder for Kommissionens ansvar over for Parlamentet, ud af ligevægt.
The Commission for its part is anxious to preserve its political function, by both its power to propose and its power to mediate.
Kun således kan Kommissionen optimalt varetage den opgave, der tilkommer den i forbindelse med udstedelsen af EF-retsforskrifter.
The Commission is absolutely convinced that the first step towards strengthening Parliament's position must be the restoration of mutual
Denne bestemmelse bekræfter, at Kommissionen er Fællesskabets udøvende organ par excellence.
The Commission has stressed the importance of Parliament's role in the Community's decisionmaking process on numerous occasions.
Under topmødet i Paris i december 1974 udtrykte stats- og regeringscheferne det hensigtsmæssige i mt gøre brug af bestemmelserne i Rom-traktaten, efter hvilke gennemførelses- og forvaltningsbeføjelser, som er en følge af Fællesskabets forordninger, kan tillægges Kommissionen«. I Rådets praksis negligeres dette aspekt imidlertid fortsat.
Clearly, Parliament's full potential as a democratic power can only be realized in a climate of open cooperation between the three institutions.
Den begrænser sig i så henseende til at henvise til de ovenfor nævnte redegørelser og til de talrige beslutninger vedrørende institutionerne, som Parlamentet har vedtaget.
The present procedure for informing the full House of follow-ups to Parliament's opinions must be improved too. Similarly, better preparation for debates, either in writing or at committee level, could well give them more political bite.
Det er derfor Kommissionens ønske, at Parlamentet bliver i stand til at tage egne initiativer, og den er fast besluttet på i videst muligt omfang at bidrage hertil (jf. pkt. 18).
If it is to be truly productive, three-way cooperation - and cooperation between Commission and Parliament in particular - must not be allowed to interfere with the responsibilities assigned specifically to the Commission by the Treaties.
Men Kommissionen må også klart understrege, at Parlamentets deltagelse i den formelle beslutningsproces kun kan ske på bekostning af den monopolagtige stilling, som Rådet indtager på dette område.
The Commission's right to initiate Community legislation is one of the original and cardinal features of the Community structure. The Commission recognizes and supports Parliament's aspirations, but it is also anxious to discharge the function assigned it by the Treaties to the best of its ability.
Parlamentets berettigede ønske kan i første omgang bl.a. opfyldes gennem en udvidelse af samrådsproceduren (jf. pkt. 19).
It goes without saying that it is politically accountable to Parliament for the way in which it performs this task.
Når der er sket væsentlige forbedringer vedrørende disse to forhold, vil de øvrige problemer efter Kommissionens opfattelse lettere kunne løses.
As things now stand, Parliament's powers in this area are very limited. It is therefore perfectly understandable that it is trying to expand and exploit its consultative function.
Kommissionen er i denne ånd fast besluttet på at yde sit fulde bidrag til, at der etableres et velfungerende samarbejde mellem institutionerne, både ved bedre udnyttelse af de eksisterende procedurer og ved forslag om nye måder, hvorpå de kan udbygges, således at der skabes en virkelig politisk platform i Fællesskabets tjeneste.
The Commission feels that, on the whole, existing procedures provide Parliament with the means of acquiring a fair measure of influence, provided that they are consistently and rigorously applied in a spirit of mutual cooperation.
Således vil det som Råd for Fællesskaberne fuldt ud kunne spille den rolle, der blev det formuleret under topmødet i Paris i december 1974.
Parliament's very right and proper aspirations should initially materialize through, in particular, extension of the conciliation procedure (see point 19).
Kommissionen tager således tråden op fra drøftelserne om institutionerne i Parlamentet i juli 1981.
On this point the Commission is really taking up Parliament's debate on institutional relations of July 1981.
De tanker om Parlamentets forskellige funktioner, der fremsættes i det følgende, tjener i øvrigt i visse tilfælde kun til en præcisering af den indstilling, Kommissionen tidligere har givet udtryk for.
Many of the ideas on the functions of Parliament discussed below are, in fact, simply a rewording of suggestions it has made earlier.
Fællesskabets beslutningsproces' effektivitet afhænger af, om hver af de tre institutioner, der deltager i den, de velfungerende.
For the Community's decisionmaking machinery to operate efficiently, each of the three institutions involved must be in good running order.
Parlamentet har jo tilstrækkelige midler, og det ved, hvordan det skal bruge dem effektivt.
Parliament has the means and knows how to use them.
Kommissionen anerkender denne funktion og vil gerne medvirke til, at Parlamentet kan udøve den på fyldestgørende måde.
The Commission for its part recognizes this role and is prepared to ensure that Parliament is able to perform it fully.
Endelig er det dens opfattelse, at der er nødvendigt at forbedre plenarmødeproceduren, for så vidt angår opfølgningen af Parlamentets udtalelser. En bedre forberedelse og tilrettelæggelse af drøftelserne, det
It therefore intends to consult the House and Committees in advance more frequently on important issues, such as decisions affecting the future of the Community, before it makes formal proposals.
Hvis dette samarbejde - og navnlig samarbejdet mellem Kommissionen og Parlamentet - skal være virkelig frugtbart, må det fuldt ud være underkastet det særlige ansvar, der er pålagt Kommissionen ved traktaterne.
In the case of major on-going initiatives with political implications, the Commission normally sends Parliament and the Council communications setting out the main issues involved.
Kommissionens initiativret med hensyn til fællesskabslovgivningen er et både originalt og fundamentalt træk i opbygningen af EF.
It intends to step up this practice and to draw on the views expressed by Parliament in the ensuing preliminary political debate when the time comes to shape its proposals.
være sig skriftligt eller i parlamentsudvalgene, kunne øge deres politiske indhold.
this in connection with review of the Joint Declaration.
Det kan ikke undre, at Europa-Parlamentet i institutionsdebatten navnlig søger at få indflydelse med hensyn til lovgivningen. Dets nuværende beføjelser på dette område er nemlig meget begrænsede.
The Commission considers it quite legitimate for a directly elected Parliament to discuss initiatives to develop the Community and press for implementation of its findings.
Det er derfor kun logisk, at Europa-Parlamentet søger at udvikle og på bedst mulig måde bruge sin rådgivende funktion.
After the debates in the House the Commission takes a careful look at the suggestions but by Parliament with a view to seeing if and how it can act on them.
Kommissionen overvejer omhyggeligt Parlamentets initiativer efter drøftelserne på plenarmøderne, og den er rede til at undersøge, i hvilket omfang den i sit arbejde kan følge disse initiativer op.
It attaches the utmost importance to the ideas adopted by Parliament and incorporated into formal proposals and is more than willing to draw on them provided that there are no objections of substance.
Kommissionen lægger i allerhøjeste grad vægt på de ideer. Parlamentet vedtager i form af udkast til formelle forslag.
If there are, it will give Parliament a detailed and timely explanation of the reasons for its reservations.
Som Kommissionen ser det, havde den samrådsprocedure, der - i øvrigt på Kommissionens initiativ - blev indført ved aftalen af 4. marts 19751), til formål i visse tilfælde at gøre det muligt for Parlamentet at give sine udtalelser større vægt og at deltage effektivt i beslutningsprocessen ved en direkte dialog med Rådet.
In the Commission's view the conciliation procedure, introduced on its initiative and enshrined in the Joint Declaration of 4 March 1975,1
Den er klar over, at den åbner mulighed for samråd mellem Kommissionen og Parlamentet.
Very often, decisions to implement new policies or develop existing ones have substantial budget ary and financial repercussions.
Kommissionen er rede til at slå ind på en sådan vej, naturligvis under overholdelse af dens eget institutionelle ansvar, og uden at den ønsker en unødig blokering af de beslutninger, der er nødvendige for Fællesskabets udvikling.
There is therefore no apparent reason why the legislative conciliation procedure could not be used extensively.
Det må imidlertid konstateres, at den af forskellige grunde ikke har været særlig tilfredsstillende for Parlamentet og ikke har givet det fornemmelsen af at deltage i en virkelig dialog med Rådets medlemmer, hvilket i Kommissionens øjne var denne aftales eksistensberettigelse.
For instance, the Commission considers that most of the decisions following on from the mandate report would qualify, the object being to ensure that they are consistent with any action which Parliament takes later under its budgetary powers, when the financial consequences of the mandate are incorporated into the budget.
Kommissionen finder det imidlertid ønskeligt, at Parlamentets tanker bliver kendt på et tidligt tidspunkt.
Had things gone as planned, the conciliation procedure might have been a first step towards genuine powers of co-decision for Parliament.
Kommissionen foreslår derfor de to andre institutioner, der er parter i denne aftale, at proceduren tages op til fornyet overvejelse med henblik på en forbedring af den, således at den bliver virkelig effektiv2).
It must be admitted, however, that the procedure failed to satisfy Parliament for a variety of reasons. Parliament never felt that it was involved in real dialogue with Council members, although this was the raison d'etre of the declaration in the Commission's view.
Samrådet bør finde sted på et tidligere stadium, inden medlemsstaterne praktisk talt har taget endelig stilling, og som oprindelig forudset bør alle Rådets medlemmer kunne deltage deri.
It should be borne in mind that so far legislative conciliation has run up against a series of general problems in which Parliament's budgetary powers have been at stake.
En bedre forberedelse af samrådet ved forudgående kontakter mellem institutionerne - som Kommissionen aktivt vil bidrage til - kunne også øge chancerne for enighed.
They include the classification of expenditure as compulsory or non-compulsory3(which determines the respective powers of the institutions with regard to the budget), the indication of figures, whether binding or for purposes of evaluation, to restrict the budgetary implications of the action proposed, the question whether or not the budget by itself is an adequate legal basis for expenditure and the part to be played by the committees in taking individual financing decisions.
For at samrådsproceduren kan opfylde sit formål, må der etableres en virkelig »tresidet dialog«, hvorunder Kommissionen bør gøre alt for at fremme den politiske forståelse mellem de tre institutioner. Kommissionen ser på sin side gerne,
The Commission therefore proposes that the other parties to the declaration should review the procedure with a view to making it really effective.2
Den har derfor til hensigt i højere grad at tage forudgående kontakt med Parlamentet - på plenarmøder eller udvalgsmøder - om de vigtige spørgsmål, såsom de beslutninger, der er af gørende for Fællesskabets fremtid, inden den fremsætter formelle forslag.
It is therefore essential - and this would also serve to revitalize legislative conciliation - that the interinstitutional dialogue on budgetary matters should produce a genuine convergence of the views of the institutions.
Med hensyn til de i politisk og udviklingsmæssig henseende vigtige initiativer har Kommissionen for vane at forelægge Europa-Parlamentet og Rådet meddelelser, hvori den redegør for problematikken på det pågældende område.
Conciliation should take place at an early stage before national positions have become entrenched, and all Council members should be free to participate, as originally intended.
Den har til hensigt i videre udstrækning at benytte denne praksis, for at den kan udarbejde sine forslag i lyset af den politiske debat, der således opstår.
Better preparation in the form of preliminary contacts between institutions (which the Commission would actively assist) could increase the chances of agree ment being reached.
at samrådsproceduren får en videre anvendelse, og vil derfor udtrykkeligt inddrage dette aspekt i den foreslåede drøftelse om en nyvurdering af fælleserklæringen af 1975. Den ønsker imidlertid at påpege, at en sådan udvidelse af procedurens anvendelsesområde kun er af betydning, såfremt samrådet får et indhold, der i højere grad er i overensstemmelse med dets formål.
The Commission is prepared to collaborate with Parliament and the Council in the search for an agreement on practical improvements to existing procedures so that Parliament can be more closely involved in the preparation of international agreements, without eroding the competences of the individual institutions.
Et samråd i lovgivningsspørgsmål finder allerede nu sted i en lang række tilfælde.
Although some initial progress has been made, now is the time for it to begin in earnest.
Der kan afholdes samråd om »EF-retsakter af generel rækkevidde, som har betydelige finansielle følger, og om hvis gennemførelse der ikke er stillet krav i nogen allerede eksisterende retsakt«.
It is true that agreement has been reached on some budgetary principles, but Parliament has expressed the desire to go further along this road and deal with all the points listed in its resolution of 10 April 1981' as well as any other matters which the Council might wish to raise. The Commisson fully supports this approach by Parliament.
budgetmyndighedens to instanser såvel ved opstillingen som ved gennemførelsen af budgettet.
On these points, as on others where the positions of the institutions are still far apart, the interinstitutional dialogue must lead to solutions which are acceptable to all the parties concerned and in conformity with the Treaties.
Efter mangen en opfordring fra Kommissionen og indtrængende anmodninger fra Parlamentet igen nem flere år bør der nu, selv om der er sket visse fremskridt, gøres et virkeligt forsøg på at etablere en dialog mellem institutionerne.
In practice the Luns and Westerterp procedures apply to association agreements and bilateral trade agreements only.
Der er ganske vist nået til en overenskomst om visse budgetprincipper, men Parlamentet har givet udtryk for, at det ønsker flere beføjelser i den henseende, således at alle spørgsmål, der er nævnt i dets beslutning af 10. april 19812), medtages, såvel som ethvert andet spørgsmål, Rådet ligeledes måtte ønske at tage op.
The Commission feels that they could readily be extended to other Community agreements, in other words, to multilateral trade agreements (such as commodity agreements on cereals, sugar, cocoa, etc.) and agreements in other fields (such as the environment).
Komissionen går fuldt ind for Parlamentets ønske i denne henseende.
This has indeed already been done, as witness for instance Parliament's action in holding a debate on the Multifibre Arrangement.
I disse som i andre spørgsmål, hvor institutionerne endnu må forsøge at nå til forståelse, bør dialogen mellem institutionerne resultere i, at der findes frem til acceptable løsninger for alle berørte parter under overholdelse af traktaternes regler.
Moreover, the content of the procedures could be improved to provide Parliament with more information, thereby strengthening its advisory and supervisory roles.
Sagen er imidlertid den, at beslutninger om iværksættelse af nye politikker eller udbygning af allerede eksisterende ofte har ikke ubetydelige budgetmæssige og finansielle aspekter.
There is nothing to prevent Parliament from organizing a policy debate in plenary session before major negotiations begin.
Det er derfor helt naturligt, at samrådsproceduren ved rørende lovgivningsspørgsmål tages i anvendelse i videre omfang.
If Parliament were to do so, the Commission would be only too pleased to take part.
Kommissionen mener således, at de fleste af de beslutninger, der skal træffes på grundlag af dens beretning vedrørende mandatet af 30. maj 1980, i princippet bør behandles i samråd mellem institutionerne for at sikre, at der skabes en sammenhæng med de handlinger.
With respect to the content of the budget, where Parliament's most extensive powers concern noncompulsory expenditure, the Commission, to gether with Parliament, will continue to seek a better balance between compulsory and noncompulsory expenditure.
Parlamentet senere skal foretage i sin egenskab af budgetmyndighed, i tilfælde, hvor de finansielle følger af mandatet kommer til udtryk i budgettet.
Tangible evidence of this determination could be seen in recent budgets, but more will be possible in the restructuring exercise under the mandate.
Den objektive fremgangsmåde, Kommissionen følger med hensyn til klassifikationen af udgifter ne i OU og IOU, afviger i øvrigt ikke meget fra Parlamentets.
The Commission's objective approach to the classification of expenditure is not far removed from that of Parliament.
Det må ikke glemmes, at samrådet i lovgivningsspørgsmål hidtil er stødt på en række generiske problemer, som har kunnet anfægte Parlamentets budgetbeføjelser.
As far as negotiating mandates are concerned, it is hard to see how the matter could be debated in public without jeopardizing Community interests.
Som eksempel kan nævnes klassifikationen af udgifterne i OU og IOU') - og hermed spørgsmålet om, hvilke budgetbeføjelser der tilfalder hvilke institutioner - talangivelser, hvad enten de er bindende eller vejledende, for at afgrænse, hvilke budgetmæssige konsekvenser en foreslået aktion må få, spørgsmålet, om der kræves et andet retsgrundlag udover selve budgettet, komiteernes og udvalgenes rolle, når der træffes individuelle finansieringsbeslutninger.
However, the Commission has no objection to briefing the appropriate parliamentary committee on the general political and economic factors on which the negotiating mandate is based.
I medfør af traktaten af 22. juli 1975 tillægges der Parlamentet beføjelse til at give Kommissionen décharge for gennemførelse af Fællesskabets budget.
The Treaty of 22 July 1975 gives Parliament the power to grant the Commission a discharge in respect of the implementation of the Community budget.
Parlamentet har givet denne fortrinsret en udvidende fortolkning og udøver sine kontrolbeføjelser i et politisk perspektiv, dvs. både med hensyn til anvendelsen af bevillingerne og gennemførelsen af Fællesskabets politik på de forskellige områder.
Parliament has interpreted this right extensively and has made political use of its power of control by examining both the utilization of appropriations and the implementation of the various policies.
Kommissionen kan bekræfte, at den anerkender denne form for parlamentarisk kontrol.
The Commission can confirm that it accepts this form of parliamentary control.
Det er derfor påkrævet for at sætte nyt skub i lovgivningssamrådet, at dialogen mellem institutionerne i budgetspørgsmål virkelig fører til, at institutionerne nærmer sig hinanden i deres holdning til disse spørgsmål.
The Commission is already in the habit of briefing parliamentary committees on the progress of negotiations. It is quite prepared to do more in this respect on the understanding that contacts remain unofficial and confidential.
') OU = obligatoriske udgifter (udgifter, der nødvendigt følger af traktaten eller af retsakter udstedt i henhold til denne).
The Commission is aware that the conclu sion of international agreements is a Community activity of major political importance and under stands Parliament's growing, legitimate interest.2