natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Fællesskabets budgetprocedure består af tre trin, nemlig udarbejdelse og opstilling (jf. kapitel II), gennemførelse (jf. kapitel IV) og endelig decharge.
The last stage in the life-cycle of a Community budget is the 'discharge', the first stage be ing its preparation and adoption (see Chapter II) and the second its implementation (see Chapter IV).
Ved beslutningen om decharge vedtages de faktiske udgifter og indtægter for det pågældende regnskabsår.
The purpose of the discharge decision is to endorse the actual outturn of revenue and expenditure for the financial year involved.
Også i denne for bindelse er det vigtigt at skelne mellem det almindelige budget og EKSF-budgettet.
As usual, we need to distinguish between the accounts of the general budget and those of the ECSC budget.
A — Decharge i forbindelse med det almindelige budget
A—Endorsement of the general budget accounts
I det følgende redegøres der for decharge-myndigheden, decharge-proceduren, udøvelsen af selve decharge-beslutningen og endelig følgerne af decharge.
We shall examine in turn the authority competent to grant discharge, the process followed, the actual granting of the discharge, and the effects of discharge.
Den procedure, der følges ved beslutningen om decharge, er fastsat i Rom-traktaterne.
The procedure for the grant of discharge was laid down in the Treaties of Rome.
I hen hold til artikel 206, sidste stykke, i EØF-traktaten og artikel 180 stk. 2 i Euratom-traktaten, meddeler Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal, Kommissionen decharge for gennemførelsen af budgettet.
Article 206, last paragraph of the EEC Treaty and Article 180, second paragraph of the Euratom Treaty stated that: 'The Council shall, acting by a qualified majority, give a discharge to the Commission in respect of the implementation of the budget.
Det meddeler Parlamentet, hvilken afgørelse det har truffet.
It shall communicate its decision to the Assembly'.
Ved artikel 3, 6 og 9 i Luxembourgtraktaten af 21. april 1970 blev ovennævnte to artikler samt artikel 78d i EKSF-traktaten ændret, og i henhold til den nye bestemmelse meddeler Rådet og Parlamentet Kommissionen decharge for gennemførelsen af budgettet.
Articles 3, 6 and 9 of the Treaty of Luxembourg of 21 April 1970 amended the first-mentioned two Articles and also Article 78d of the ECSC Treaty. The new provisions were that: 'The Council and the Assembly shall give a discharge to the Commission in respect of the implementation of the budget.
Med hen blik herpå gennemgås Kontrolkommissionens beretning først af Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal, og derefter af Parlamentet. Der meddeles først Kommissionen decharge, når Rådet og Parlamentet har truffet afgørelse.
To this end, the report of the Audit Board shall be examined in turn by the Council which shall act by a qualified majority, and by the Assembly.
Ved traktaten af 22. juli 1975 ændredes de tre artikler på ny, således at Parlamentet, efter henstilling fra Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal, meddeler Kommissionen decharge for gennemførelsen af budgettet.
The Treaty of 22 July 1975 amends the three Articles yet again. They now read: 'The Assembly, acting on a recommendation from the Council which shall act by a qualified majority, shall give discharge to the Commission in respect of the implementation of the budget.
Med henblik herpå gennemgår det næst efter Rådet regnskaber og status samt Revisionsrettens årsberetning med tilhørende svar fra de kontrollerede institutioner til Revisionsrettens bemærkninger.
To this end, the Council and the Assembly in turn shall examine the accounts and the financial statement... and the annual report by the Court of Auditors together with the replies of the institutions under audit to the observations of the Court of Auditors'.
Retsudviklingen på dette område er således helt klar, idet decharge-beføjelserne, efter at have været tillagt Rådet (1958-1970), blev overdraget Rådet og Parlamentet (1971-1976), for endelig at blive overtaget fuldt ud af Parlamentet.
The way the law has evolved with regard to the power to grant dis charge is extremely significant: it was first given to the Council (1958-70), then shared equally between the Council and Parliament (1971-76), and then assumed by Parliament alone.
Dette udviklingsforløb er afsluttet, og der er sket en fuldstændig overdragelse af beføjelserne. På dette punkt har Parlamentet sejret.
Thus the end of the road has been reached with the complete transfer of power.
De politiske konsekvenser af en sådan overdragelse er ikke ubetydelige, dels fordi Parlamentet herved opnår stor kompetence — og i praksis næsten eneret — til at kontrollere gennemførelsen af budgettet, dels fordi Kommissionen, der skal gennemføre budgettet, pålægges et større ansvar, idet Parlamentet har mulighed for at vedtage et mistillidsvotum til Kommissionen.
The political implications of this transfer are not in considerable: Parliament has gained the chief power—in practice virtually exclusive powerin the matter of scrutiny of implementation of the budget, and the Commission, the budgetary executive, has been given even greater responsibility, since Parliament, if it dis agrees, can vote a motion of censure on that institution.
Kommissionen foreslog den 23. april 1979, at denne finansforordning revideres, således at der bl.a. foretages en ændring af tidspunkterne for disse etaper gennem en delvis ophævelse af supplementsperioden for EUGFLH). De ny tidspunkter angives i det følgende i parentes efter de tidspunkter, der gælder for øjeblikket.
On 23 April 1979, the Commission proposed an amendment to the Financial Regulation which, inter alia, would change the dates of the various stages by partially abolishing the EAGGF additional period.14We show the proposed dates below in brackets after the currently valid dates.
De vigtigste etaper er således følgende: a) inden den 1. juni (1. april) udarbejder Kommissionen et forvaltningsregnskab for Fælles skaberne for det forløbne regnskabsår (artikel 73 i finansforordningen), en status over Fællesskabernes aktiver og passiver pr. 31. december i det forløbne regnskabsår og en analyse af den økonomiske forvaltning (artikel 75 og 76). Senest den 1. april (15. februar) tilsender de øvrige institutioner Kommissionen oplysninger vedrørende disse tre dokumenter (artikel 74); b) senest den 1. juni (1. april) sender Kommissionen disse tre dokumenter til Parlamentet, Rådet og Revisionsretten (artikel 77); c) senest den 15. juli (15. juni) sender Revisionsretten de bemærkninger, den mener bør anføres i dens beretning, til Kommissionen og de øvrige institutioner (artikel 83, stk. 1); d) senest den 31. oktober sender alle institutioner deres svar til Revisionsretten.
The chief landmarks are: (a) not later than 1 June (1 April) the Commission must prepare a revenue and expenditure account for the Communities for the preceding financial year (Article 73 of the Finan cial Regulation), together with a balance sheet showing the assets and liabilities of the Communities as at 31 December and an analysis of the financial management (Articles 75 and 76).
Samtidig oversendes svarene til Kommissionen (artikel 83, stk. 1); e) senest den 30. november sender Revisionsretten de myndigheder, der skal meddele decharge, samt de øvrige institutioner sin beretning ledsaget af svarene og sørger for offentliggørelse heraf i De Europæiske Fællesskabers Tidende (artikel 84); f) inden den 30. april i det følgende år skal Europa-Parlamentet på ovennævnte betingelser meddele Kommissionen decharge for budgettets gennemførelse (artikel 85, stk. 1).
The institutions other than the Commission must forward their replies at the same time as the Commission (Article 83(1)); (e) not later than 30 November the Court of Auditors must transmit to the authorities responsible for giving discharge and to the other institutions its annual report accompanied by the replies and must arrange publication in the Official Journal of the European Communities (Article 84); (0 before 30 April of the next year Parliament gives a discharge to the Commission in respect of the implementation of the budget, following the procedures already described (Article 85, paragraph 1).
Den 15. februar 1980 måtte Kommissionen af tekniske årsager trække sit forslag af 23. april 1979 tilbage, men den vil senere tage det op igen.
On 15 February 1980 the Commission withdrew its proposal of 23 April 1979 for technical reasons, but will need to put it forward again sooner or later.
Udøvelse af decharge meddelt af Rådet og Parlamentet i fællesskab
Joint discharge by the Council and Parliament
Rådet og Parlamentet har i praksis meddelt decharge længe efter de i finansforordningen fastsatte tidsfrister.
Practice hitherto shows that joint action has been taken long after the time-limits fixed by the Financial Regulation.
For regnskabsåret 1971 blev beslutningen således først vedtaget af Rådet den 20. februar 1973 og af Parlamentet den 9. maj 1973.
Thus the Council's decision for the financial year 1971 was only taken on 20 February 1973 and the Parliament's on 9 May 1973.
Decharge for regnskabsåret 1972, 1973 og 1974, der blev givet samlet, blev meddelt af Rådet den 1. juni 1976 og af Parlamentet den 14. december 1976, mens decharge for 1975 blev meddelt af Rådet den 25. april 1977 og af Parlamentet den 7. juli 1977.
Discharge of the accounts for 1972, 1973 and 1974, which were (sensibly, in the circumstances) considered together, was granted on 1 June 1976·. by the Council and on 14 December 1976 by the Parliament, and for the accounts for 1975 on 25 April 1977 by the Council and on 7 July 1977 by the Parliament.
Udøvelse af decharge meddelt af Parlamentet alene
Discharge by Parliament alone
Da Parlamentet for første gang skulle meddele decharge alene, dvs. i forbindelse med regnskabsåret 1976, skete dette først den 13. december 197815), idet Rådet først havde afgivet udtalelse den 19. september 1978.
The first discharge granted by Parliament on its own, in respect of the accounts for 1976, did not take place until 13 December 1978,13the Council's opinion having been given only
En sådan vægring ville således kunne få meget alvorlige følger; efter hans mening skulle en sådan mistillid til Kommissionen foranledige denne til at gå af.
Such refusal would hence be extremely serious; the Commission thus censured would, I think, have to be replaced.
Han var af den opfattelse, at det aldrig ville komme så vidt.
Without a shadow of doubt we shall never reach that point.'
Følgerne af decharge
Effects of discharge
I henhold til finansforordningens artikel 85, stk. 3, træffer institutionerne alle hensigtsmæssige foranstaltninger for at tage de bemærkninger til følge, der er anført i beslutningerne om decharge.
Article 85, third paragraph of the Financial Regulation provides that the institutions shall take all appropriate steps to take action on the comments appearing in decisions giving dis charge.
På anmodning af Europa-Parlamentet eller Rådet skal de afgive rapport om de foranstaltninger, der er truffet som følge af disse bemærkninger, særlig med hensyn til de instruktioner, de har givet tjenestegrenene, som medvirker ved gennemførelsen af budget tet16). Disse rapporter fremsendes ligeledes til Revisionsretten.
At the request of the European Parliament or the Council, the institutions must report the measures taken as a result of such observations, and, in particular, the instructions issued in consequence to the departments responsible for implementing the budget.16 Such reports must also be sent to the Court of Auditors.
Finansinspektøren for hver institution skal tage hensyn til bemærkningerne i beslutningen om decharge.
The internal Financial Controller of each institution must take account of the observations featuring in the discharge decision.
Disse følger af decharge, der hidtil ikke har været omfattet af nogen særlig interesse, træder stadig tydeligere frem på grund af den store betydning, som det direkte valgte Parlament tillægger spørgsmål vedrørende gennemførelsen af budgettet.
This monitoring of the discharge, which has hardly aroused any interest hitherto, is begin ning to assume particular importance by virtue of the emphasis which the directlyelected Parliament is giving to the implementation of the budget.
B — Decharge i forbindelse med EKSF-budgettet
B—Endorsement of the ECSC accounts
I EKSF-traktaten er der ikke fastlagt nogen decharge-procedure, ligesom det heller ikke er fastsat, at der skal udarbejdes en status.
The ECSC Treaty did not establish a discharge procedure, just as it did not provide for the drawing up of a balance sheet.
Siden dette Fællesskab blev oprettet, har Den høje Myndighed dog udarbejdet en status, som revisoren har undertegnet for at attestere, at over sigten over finanserne var korrekt.
Nevertheless, since the inception of this Community the High Authority has drawn up a balance sheet which is signed by the Auditor to certify that it shows the financial position correctly.
Til trods for, at der ikke findes bestemmelser om behandlingen af revisorens beretning, idet den eneste bestemmelse desangående er artikel 78f, stk. 5 i EKSF-traktaten, i henhold til hvilken årsberetningen sendes til Kommissionen og Rådet, og Kommissionen forelægger den for Parlamentet, er det desuden blevet almindelig praksis, at beretningen debatteres i Parlamentet.
Furthermore, despite the lack of any formal need to examine the Auditor's report (all that is formally stated is the requirement in Article 78f(5) of the ECSC Treaty for the Auditor to submit his annual report to the Commission and the Council and for the Commission to send it on to Parliament), Parliament has formed the practice of holding a debate on the subject.
Parlamentet videresender revisorens beretning til Budgetudvalget, som udpeger en ordfører.
On receipt of the Auditor's report, Parliament now places it before its Committee on Budgets, which designates a rapporteur.
Sidstnævnte udarbejder en beretning, der behandles af Budgetudvalget under overværelse af repræsentanter for Kommissionen og, siden 1973, under overværelse af revisoren.
His report is considered by the committee in the presence of representatives of the Commission, and, since 1973, of the Auditor himself.
Når beretningen er godkendt af Budgetudvalget, forelægges den for Parlamentet, der behandler den på et plenarmøde.
After approval by the Committee on Budgets, the report is placed before Parliament, which examines it in plenary session.
Under debatten fremkom mer Kommissionen med nye indlæg.
The Commission again takes part in the debate.
Debatten afsluttes med vedtagelse af en »beslutning«, hvorved »Parlamentet meddeler Kommissionen decharge«.
Finally, Parliament votes a resolution in which it gives a discharge to the Commission.
Denne formulering blev vedtaget i december 1977 og betegner Parlamentets vilje til i bestemmelserne om EKSF at indarbejde bestemmelserne om de to andre Fællesskaber17). Årsagerne hertil er enkle, for i EKSF-traktaten nævnes Parlamentet praktisk talt ikke, mens det i traktaterne vedrørende de øvrige Fællesskaber tillægges egentlige budgetbeføjelser.
This wording dates from December 1977 and reflects Parliament's desire to extend the rules of the two other Communities to the ECSC.17 This is quite understandable: in the first Community the Treaty gives Parliament very little importance; in the other two it possesses genuine budgetary power.
De europæiske Fællesskabers budgetret er i konstant udvikling.
The European Communities' budgetary legislation is in continuous evolution.
De enkelte lag i budgetret ten er lagt til hinanden, i højere grad end de er blevet integreret til et hele.
A number of successive layers have accumulated, one on top of another.
Efter at man i et vist tidsrum havde foretaget en enkel og fleksibel kontrol i henhold til EKSF-traktaten, ind førte Fællesskaberne en ordning med forudgående kontrol (intern kontrol), der bygger på det franske system.
In the field of audit, after the period marked by the straightforward and flexible attitude of the ECSC, the Communities acquired a pre-audit (internal control) system modelled on French practice.
Efterhånden vandt ordningen med efterfølgende kontrol (ekstern kontrol) indpas; denne form for kontrol kan på ingen måde indsnævre det udøvende organs arbejde, men den blev styrket, da Revisionsretten oprettedes med udvidede beføjelser. Dette er en efterligning af det tyske system.
Then gradually a system of post-audit (external control) grew up, unable to obstruct action by the executive it is true, but gaining in authority with the creation of the Court of Auditors; this system reproduces the German approach.
Under påvirkning af det britiske system indførtes der ende lig parlamentarisk kontrol (politisk kontrol).
Finally, the influence of the British tradition has produced a system of parliamentary audit (political control).
I den gældende ret og retspraksis er betydningen af disser former for kontrol endnu ikke klart afgrænset.
With the legal and procedural framework as it now is, the part to be played by these various forms of audit is still far from clear.
Kommissionen advarede i sin meddelelse til Rådets fælles samling (udenrigs- og finansministrene) af 5. april 1976 Fælles skabets institutioner mod en sådan overlapning.
In its Communication of 5 April 1976 to the Joint Council of Foreign Affairs and Finance Ministers, the Commission sounded a warning to the Community institutions on the risks inherent in this accumulation of procedures.
Kommissionen anførte, at hvis man ikke ville løbe risikoen for, at kontrollen med aktioner kom til at besværliggøre selve aktionerne, var det absolut nødvendigt at samordne og integrere de tre former for kontrol i stedet for at gennemføre dem uafhængigt af hinanden.
'These three forms of control must be reconciled and combined and not simply strung together', it stated, 'if we are to avoid the risk of seeing the monitoring of actions impede their execution'.
Drøftelserne af dette spørgsmål er endnu ikke afsluttet på nuværende tidspunktls). Både Rådet og Parlamentet finder, at Kommissionens advarsel er velbegrundet, men overvejer hvorledes problemet kan løses.
This question remains to be settled.18Both Parliament and the Council accept the force of the Commission's words of warning, but they are still considering how to react.
Hvilken betydning får Revisionsretten for De europæiske Fællesskaber i sidste instans?
What will be the ultimate position of the European Court of Auditors?
Der er al grund til at formode, at Parlamentet vil benytte sig af den, og at debatten kommer til at foregå mellem på den ene side Kommissionen, der afholder udgifterne, og på den anden side Parlamentet, der har budgetmyndigheden, delvis er ansvarlig for udarbejdelsen af budgettet, er ansvarlig for kontrollen med gennemførelsen af budgettet, og som har indflydelse i kraft af at være direkte valgt.
There are strong grounds for believing that Parliament will seek to make this body its servant, and that the dialogue will be between the Commission as spending authority and Parliament, as holder of budgetary authority partly responsible for adopting the budget and responsible for monitoring its execution, drawing its authority from its election by universal suffrage.
Hvis denne udvikling fortsætter, vil De europæiske Fællesskabers — eller Det europæiske Fællesskabs — konstitutionelle udformning være sikret på grund af sin foran kring i overholdelsen af de demokratiske traditioner.
If things work out this way, the basis of the constitutional machinery of the European Communities—of the European Communitywill be assured in accordance with the best traditions of democratic government.
Mens EKSF, der har en enkel juridisk opbygning, samtidig med, at det fungerer effektivt, følger sin egen pragmatiske kurs, og for øvrigt kun har ændret sig ganske lidt i årenes løb, har de to andre Fællesskaber været, og er stadig, i konstant udvikling.
We may contrast the way the ECSC's originality—compounded of dogged pragmatism, a simple and uncomplicated legal structure, and practical effectiveness in action—has been conserved down the years with little alteration, with the continual sequence of changes through which the two other Communities have passed and continue to pass to this day.
De tilbagelagde en betydelig etape med sammenlægningen af budgetterne, indførelsen af ordningen for egne indtægter og udarbejdelsen af finansforordningen i 1973.
For them, the merger of their budgets, the creation of the system of own resources, and the 1973 Financial Regulation ushered in a new era.
Kommissionen skitserede dog hurtigt en ny etape, idet den for det første foreslog, at de finansielle midler, som Fællesskaberne havde til rådighed, skulle gøres mere tidssvarende, for det andet understregede det nødven dige i, at interventionerne havde en flerårig virkning, for det tredje slog til lyd for, at der i større omfang blev gjort brug af lånoptagelse, og for det fjerde anførte, at Fællesskabernes finansielle måleinstrument, regningsenheden, skulle gøres mere tidssvarende.
But the Commission very soon sketched out a further advance, proposing that the Communities' financial instruments should be modernized, stressing the need to recognize that their operations carry financial implications for several years ahead, making a case for wider use of borrowing powers, and bringing up to date the yardstick of the Communities' finances, the unit of account.
Hvad angår Parlamentet, har dette klogt og vedholdende styrket sin rolle på det budgetmæssige og det lovgivningsmæssige område.
For its part, Parliament has intelligently and tenaciously pursued its role in the budgetary and legislative sphere.
At Parlamentet således har overtaget budgetmyndigheden, eller i hvert tilfælde en del af denne myndighed, er under alle omstændigheder en stor begivenhed.
The claiming of budgetary power, or at least a share in this power, by the Parliament is an event of the utmost significance from all points of view.
På det område, der behandles i denne bog, er der en tendens til som følge af oven nævnte begivenhed at gøre budgettet til en politisk foreteelse i stedet for den regnskabsføring, som det tidligere var.
From the standpoint of the present study, the effect is to convert the budget from little more than an accounting operation into a genuine political exercise.
Dette fællesskabsinstrument vil lidt efter lidt omfatte samtlige udgifter og indtægter, der beror på De europæiske Fællesskabers eksistens.
Gradually, it is becoming a Community instrument embracing all the expenditure and all the revenues that arise because of the existence of the European Communities.
Begrebet, opførelse på budgettet, bliver mere omfattende.
The trend towards a comprehensive budget is progressing and becoming more and more firmly entrenched.
Desuden sker der en styrkelse og en spredning af kontrollen.
Audit activity is also developing both in depth and in scope.
I sidste instans vil vi opleve en udvidelse og en demokratisering af Fællesskaber nes finanser.
In sum, what we are witnessing is the transformation of the task of financing Europe into a broader and more democratic operation.
I denne udvikling spiller Kommissionen en fundamental rolle, idet den forsøger at hindre konfrontationer mellem Rådet og Parlamentet — hvilket ofte lykkes19). Den formidler en vis besindighed og forsoner modsætninger.
In all this the Commission has an essential indispensable role to play in seeking—often successfully—ways of avoiding conflict between the Council and Parliament.19It has its own stock of wisdom to offer in trying to settle differences.
Den er ophav til ny tænkning og nye ideer.
In continues to be the source of new ideas and innovations.
Det er dog et område, hvor Kommissionen har vanskeligst ved at bevare, og navnlig at udvide, de beføjelser med hensyn til gennemførelsen af budgettet og forvaltningen af finanserne, der er tillagt den i henhold til traktaterne, særlig i henhold til EØF-traktatens artikel 205.
At the same time the Commission has had difficulty holding on to—and still greater difficulty therefore in extending—the powers attributed to it by the Treaties, and especially Ar ticle 205 of the EEC Treaty, as budgetary and financial executive.