natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Derimod er ligevægten bedre sikret i andre lands som Luxembourg og Frankrig og især i Tyskland og Italien.
There is a better balance in other countries like Luxembourg and France, but above all in Germany and Italy.
Î de to sidstnævnte medlemsstater svarer landbrugsbedrifternes træbevoksede areal nenr.oidsvis til 11% og 21% af bedrifternes samlede areal; et betyde ligt ar.;al af de pågældende bedrifter har derfor præg af en blanding af landbrug cg skovbrug.
Farm woodland in the latter two Member States represents 11% and 21% respectively of the total area of the holdings concerned; many of these farms are hence agri-silvicultural in character.
Landbrugsbedrifternes træbevoksede arealer er i almindelighed præget af to forhold:
Woodland on agricultural holdings normally shows two main features:
­ de findes ofte på bedriftens mindst frugtbare jorder, hvor det er vanske­ligt at pløje, og hvor græsset gror dårligt, eller på de jorder, der ligger længst væk fra bedriftens centrum;
- it often occupies the less fertile land on the farm where ploughing is difficult and where grass does not thrive, or the land furthest away from the main farm buildings;
­ de er ofte dårligt vedligeholdte eller helt forsømte på trods af til­stedeværelsen af arbejdskraft, som i almindelighed er i stand til at foretage visse former for forstligt arbejde, og som til tider står til rådighed, men som først og fremmest af økonomiske og finansielle årsager ikke overdrages de pågældende arbejder.
- it is often badly maintained if not completely neglected, even where labour is available for carrying out forestry work, because for mainly economic and financial reasons workers are not encouraged to undertake this kind of activity.
Der er gjort betydeligt hurtigere fremskridt med hensyn til landbrugets produktivitet end med hensyn til produktiviteten i skovbruget.
Productivity in agriculture has risen considerably faster than in silviculture.
I kraft af landbrugspolitikken satser landbrugerne i mange regioner derfor i almindelighed ikke på deres skove til forbedring af indkomsterne. De be­tragter højst deres skovarealer som en finansieringskilde for landbrugs­bedriften eller husholdningen, når der skal foretages større investeringer. Bedriftens skove spiller derfor for dem samme rolle som en sparekasse.
Supported as they are by agricultural policies, farmers i» many regions do not generally have to rely on their woodland to supplement their incomes.
Dette gælder for en stor del af Fællesskabets bedrifter med træbevoksede arealer.
A large majority of the holdings in the Community which possess woodland fall into this pattern.
Imidlertid findes der andre bedrifter med en helt anden adfærd, idet skovene her drives som "bondeskove", dvs. skove, som i tidens Løb udvikler sig i snæver symbiose med landbruget.
Against this, there are other farmers who take a very different attitude and manage their woodland as a form of small-scale forestry in intimate association with agriculture.
Denne type bedrifter findes i visse af Fællesskabets regioner, navnlig i områderne ved foden af bjer­gene og i de mellemste bjergzoner.
This type of holding is to be found in particular regions of the Community, mainly the foothills and middle reaches of mountain uplands.
I perioder med gunstige økonomiske vilkår giver disse bedrifter i kraft af kombinationen af landbrug og skovbrug eller Landbrug, skovbrug og græsning brugerne fuld beskæftigelse og sikkerhed for deres indkomst.
When the economy is flourishing, this combination of agriculture and silviculture or of agri-silviculture coupled with livestock grazing is a guarantee of full employment and income security.
I perioder med økonomisk recession, især når denne rammer Landbruget og skovbruget samtidigt, rammes disse bedrifter tilsyneladende hårdere end andre.
In periods of recession, especially when both agriculture and forestry activities are affected simultaneously, these farms appear to suffer more than others.
Deres alsidighed er i så fald et handicap, når det drejer sig om at forbedre produktiviteten.
The very spread of their activities seems to become a handicap in the drive for higher productivity.
Landbrugsbedrifter med træbevoksede arealer gøres sjældent til genstand for specifikke driftsanalyser, hvorved der tages hensyn til de to sider af Drugernes virksomhed.
Farms containing woodland are only rarely analysed in terms of the management of both activities.
EF's informationsnet for landøkonomisk bogføring giver ikke særlige oplysninger om disse bedrifter.
The Community's Farm Accountancy Data Network (FADN) does not include separate figures on such holdings.
Nogle analyser har imidlertid vist, at deres indkomster alt andet lige kan være væsentligt forskellige fra rene landbrugsbedrifters indkomster.
However, a few studies have shown that the incomes earned by such farms may, all other conditions being equal, differ substantially from the income of similar holdings devoted specifically to agriculture.
Blånat Landbrugsbedrifternes mest typiske skovbrugsaktiviteter må særlig nævnes poppeldyrkning.
Among the most typical silvicultural enterprises on agricultural holdings, the cultivation of poplars deserves a special mention.
Denne dyrkning udgør for lavlandsregioner, navnlig i områderne i bunden af dalene, en udbredt skovbrugsaktivitet på landbru­gens.
This is a widespread type of activity in lowland regions, especially river valleys.
Alene i Tyskland, Belgien, Nederlandene og Det forenede Kongerige, som er de eneste lande, for hvilke der foreligger oplysninger på dette område, omfatter denne dyrkning ca. 68 000 ha. Den er også udoredt i visse regioner i Frankrig (i floddale, langs Somme, Seine, Aube, Saône og Garonne) og i Italien (Po­dalsn).
Poplar cultivation in Germany, Belgium, the Netherlands and the United Kingdom (the only countries for which data are available) accounts for some 68 000 ha.
Fællesskabets produktion (uden den tyske produktion) var på 5 G%7 CÛC κΊ· uden bark i 1980; denne mængde svarede stort set til en normal årsproduktion.
Community production in 1980 (excluding Germany) was 5 047 000 m^ without bark; this was a fairly usual annual volume.
Skovbrugsforskningens fremskridt med hensyn til denne art medførte en vis interesse for poppeldyrkning i 60'erne, og fremskyndelsen af poppeltræets vækstcyklus, de gunstige markedsvilkår og jordlovgivningen (forpagtningsstatus) foranledigede mange ejere til at plante denne art. I visse meget frugtbare områder blev denne dyrkning endog efterhånden i stand til at konkurrere med visse landbrugsafgrøder, f.eks. majs (Po-dalen).
Progress in forestry research on the poplar resulted in a wave of enthusiasm for poplar cultivation in the 1960s; the growth cycle was speeded up, market conditions were favourable and there were changes in legislation on tenant farming, all of which encouraged many landlords to plant the species. In some very fertile regions the crop even became competitive for a time with other agricultural crops such as maize (Po Valley).
DEN INDBYRDES SAMMENHÆNG MELLEM SKOVENE OG ANDRE SEKTORER: TRÆ- OG PAPIRBRANCHEN
LINKS BETWEEN FORESTRY AND OTHER SECTORS: THE TIMBER INDUSTRY
Skovenes udvikling afhænger af leverandør- og forbrugersektorer før og efter selve skovsektoren.
The development of forests and woodland depends on other sectors both upstream and downstream.
Effektiviteten afhænger ligeledes af kvaliteten af det arbejde, som udføres på planteskolerne. Den afhænger endvidere af tilrettelæggelsen af de tjenesteydelser, som skovejerne har brug for til forvaltning af deres ejendom.
It also relies on the quality of work done by nurserymen., as well as on the efficiency of thé services required by woodland owners if they are to manage their estates properly.
Endelig afhænger skovenes effektivitet af skovbrugerne (når disse gennem fører hugst), handelsledet, savværkerne og den industri, der forarbejder skovens produkter.
Other elements are the timber growers (where they carry out their own felling), merchants, sawmills and the industry which processes forestry products.
Denne kæde, "træ- og papirbranchen",består af mange indbyrdes afhængige led.
This chain of many interdependent links constitutes the ^timber industry".
Dens styrke afhænger af hvert enkelt leds styrke, navnlig af de svageste led.
The strength of the chain depends on the strength of each link, above all the weakest of them.
Dette er grunden til, at de fleste medlemsstater under den ene eller anden form ønsker at opnå kendskab til denne oranche for at afgøre, hvor der findes indsnævringer, som gør den svag og hindrer en tilstrækkelig økonomisk effektivitet.
This is why most of the Member States have concerned themselves, in many different ways, with monitoring the industry in order to identify bottlenecks which are likely to weaken it and prevent it from being successful.
En del af det træ, der produceres i skovene, udnyttes ikke. Denne uudnyttede vedmasse anslås til 20-30%.
Some of the wood produced in forests is not exploited.
Der er mange grunde til denne underudnyttelse, men fælles for dem alle er, at udnyttelsen af den betydelige restmængde ikke er rentabel. Ikke kun som følge af de tilhørende omkostninger, men også pa grund af salgspriserne for de pågældende produkter.
The reasons for this under-utilization are varied, but a common factor is that the operations to recover this residual volume would not be profitable because of the costs involved as well as the selling price of the products.
Af samme grunde udnyttes en anden del af træet ikke altid på det bedste tidspunkt.
For similar reasons, a further proportion of wood is not always extracted at a suitable time.
Således kan nævnes problemerne i forbindelse med de første tyndingshugster, navnlig i näletrassskove, idet efterspørgselen efter de tilsvarende produkter ikke gør det muligt at dække omkostningerne til udnyttelse.
For instance, problems are caused by not carrying out initial thinning, especially among softwoods, because demand for the products is not sufficient to permit the cost of extraction to be met.
Af denne grund drives bevoksningerne ikke så rationelt, som de burde, og hele branchens resultater lider herunder.
As a result stands are not tended as efficiently as they should be, which in turn affects the output of the industry as a whole.
Skovene hører under landbrugsministeren i følgende medlemsstater: Forbundsrepublikken Tyskland, Italien, Grækenland, Nederlandene, Frankrig og Irland. ï de to sidstnævnte lande hører de under ministrene henholdsvis for land brug og skovbrug og for skovbrug og fiskeri.
Forests and woodland fall within the remit of the minister of agriculture in Germany, Italy, Greece, the Netherlands, France and Ireland. In France they come under a minister of state (ministre délégué) for agriculture and forests and in Ireland a junior minister of forests and fisheries.
I Danmark og Luxembourg hører skovene under miljøministeren.
In Denmark and Luxembourg the minister of the environment is responsible.
I Belgien og i Det forenede Kongerige hører de under de regionale forvaltningsmyndigheder (jf. bilag XX ).
In Belgium and the United Kingdom forests come under regional executives (see Annex XX).
Også selve forvaltningen af statsskovene og andre offentlige skove er meget forskellig i de enkelte medlemsstater; den varetages således af statsadministrationen i Luxembourg og Nederlandene, af statsorganer i Frankrig (Office National des Forets (ONF)) og Det forenede Kongerige (Forestry Commission) og af regionaladministrationen i Belgien og Italien.
The management of public forests and woodlands (owned by the State or other public bodies) also varies widely among the Member States; there may be a separate administration as in Luxembourg and the Netherlands or i ' national public body like the "Office National des Forêts" (ONF) in France and the Forestry Commission in the United Kingdom, or again a series of regional administrations-(Beleium, Italy).
Endvidere bistår talrige faglige organer med forskellig juridisk status de private ejere ved skovforvaltningen i flere medlemsstater (bl.a. Tyskland og Frankrig).
Various trade associations.,, constituted in differing legal forms, support private owners in managing their forests in several Member States (Germany, France, etc.).
Markedet for træer i modsætning til markedet for landbrugsprodukter normalt ikke omfattet af en særlig ordning.
The timber market, in contrast to markets in agricultural products, is in general not highly structured.
Generelt har der været bestræbelser for at organisere sælgerne og køberne (fællessalg), men træet sælges i visse tilfælde på roden (i Frankrig, Belgien og Italien), i andre tilfælde ved fast vej (i Tyskland).
Efforts are being made in many cases to bring together buyers and sellers (group sales) but timber is sometimes sold uncut as in France, Belgium and Italy and sometimes "ex site" as in Germany.
Eftersom struktureringen af markedet for træ trods fremskridt fortsat er meget ufuldstændig, giver den kun vanskeligt mulighed for, at produktivitetsforbedringer, der er gennemført af visse økonomiske beslutningstagere, gør sig gældende i hele branchen.
Despite some progress in organizing the timber market, the situation is still far from perfect and makes it difficult for productivity gains made by some sections of the industry to benefit the industry as a whole.
Der ydes også statsstøtte til skovbruget, for at det kan udvikle sig.
The forestry sector also receives government assistance to help it develop.
Indtægterne fra investeringer eller virksomhed i andre sektorer er imid lertid ofte mere attraktive end indtægterne fra skovbruget, og hertil kommer desuden, at indtægterne fra sektorer uden for skovbruget hurtigere er til rådighed, hvorimod de først tilvejebringes efter en lang årrække i skovbruget.
The earnings from investment and other activities are often more attractive in other sectors, added to which is the more immediate availability of non-forestry income compared with the long wait for a return from forestry.
Hvis de enkelte lande ønsker at udvikle skovbruget på deres områds, er det derfor nødvendigt at skabe tilstrækkelig tilskyndelse.
This has meant that Member States wishing to expand forestry have had to provide adequate incentives.
De enkelte medlemsstater bidrager derfor til at gøre skovbruget attraktivt ved at yde tilskud el-Ler indrømme skattelettelser elLer begge dele.
All the Member States attempt to make forestry more attractive by giving support in the form of subsidies or tax relief or both.
De offentlige udgifter til skovbruget Ligger dog meget under udgifterne til lanoo.'uget.
However, public spending on forestry is much lower than on agriculture.
I 1980 lå de afhængigt af medLemsstat melLem 0,2% og 11,?% af ώ·Α offentlige udgifter til Landbruget (jf. bi Lag XXI).
Depending on the Member State, it varied in 1980 between 0.2% and 11.2% of comparable government expenditure on agriculture.
TRÆ - SKOVBRUGETS HOVEDPRODUKT
THE MAIN PRODUCT: WOOD
Træ er ubetinget skovbrugets basisprodukt; det tegner sig for hovedparten af skovbrugets samLede produktionsværdi og er en uundværlig råvare for træ- og papirbranchen (savværker, virksomheder ti L fremstilling af plader og krydsfiner samt papirfabrikker).
Wood is far and away the basic forest product, making up the bulk of final output and providing an essential raw material for the forest-based industries (sawmills, chipboard, fibreboard, plywood, paper).
Skovbrugsøkonomien hviler først og fremmest på træet.
Timber is the cornerstone of the forestry economy.
Træproduktionen, anvendelsen, ligevægten meLlem udbudet og efterspørgsLen efter træ, træmarkedet, forarbejdningen og den internationale handel med træ er en række af de faktorer, som betinger selve skovbrugets og endvidere træ- og papirbranchens økonomiske effektivitet.
The production of timber, its use, the balance between supply and demand, the timber market itself, processing and international trade are all aspects influencing the commercial viability of the forestry sector and the timber industry.
En objektiv vurdering af skovbrugssituationen forudsætter derfor, hvis den blot nogenlunde skal Lykkes, at dette produkts økonomi analyseres, i det mindste i hovedtræk.
It is not possible, therefore, to attempt an objective assessment of the forestry situation without analysing, however summarily, the timber economy.
Den nuværende træproduktion i Fællesskabet udgør ca. 80 mio m3 pr. år.
The Community's present output of timber is around 80 million cubic metres a year.
7 hvorledes situationen vil udvikle sig, da der endnu ikke foreLigger en komplet skovopgørelse i alLe landene.
It is difficult to predict future trends since a complete forest inventory has not been carried out yet in all the Member States.
I de fleste lande vil produktionen sandsynligvis stige betydeligt i de næste ti år, navnlig som følge af de mange tilplantninger, især med nåletræer, som blev gennemført straks efter 2. verdenskrig.
Production in most countries will probably increase greatly over the next few decades as a result of the widespread plantings, of conifers particularly, immediately after the Second World War.
Frankrig, Belgien og Det forenede Kongerige iværksatte særdeles omfattende programmer i det pågælaende tidsrum, således forudses det, at den franske produktion i de kommende femten år vil øges med næsten 50% i forhoLd til den nuværende produktion (fra 40 tiL 60 mio m3).
France, Belgium and the United Kingdom implemented very vigorous afforestation programmes during that period. It is forecast, for example, that French output over the next fifteen years will grow by 50% from current levels, rising from 40 million m^ to 60 million m^.
Også i Irland har der været en periode med intensiv tilplantning i 50!erne, og landet forventer en stigning i træproduktionen på 40% fra nu af og indtil århundredets udgang.
Ireland, too, was the scene of heavy planting in the 1950s and expects its timber production to expand by 40% up to the end of the century.
Nederlandene er i færd med at vedtage et særaeles ambitiøst program, som i Langt større udstrækning end på nuværende tidspunkt skal imødekomme Landets behov.
The Netherlands is poised to adopt a highly ambitious programme intended to meet national needs to a much greater degree than at present.
I Danmark, Tyskland og Luxembourg har skovarealet været forholdsvis konstant, og en eventuel produktionsforøgeLse skal derfor søges i en udbytteforbedring for de eksisterende bevoksninger. itaLien og Grækenland har iværksat omfattende ti Lplantningsprogrammer i de sidste årtier, mer, bestræbelserne er bleve" besværliggjort ved, at talrige Landbrugsbedrifter med skovbrug er forsvundet, og at Landbruget i de eksisterende bedrifter er bLevet -Intensiveret, således at den generelLe situation ikke synes at vilLe ændre sig væsentligt.
In Denmark, Germany and Luxembourg the area under forests has been more or less constant and any increase in timber production would have to come from improved yields from existing stands. Although Italy and Greece have initiated major afforestation programmes in recent years, their thrust has been somewhat blunted by the disappearance of many agri-silvicultural holdings and an intensification of agriculture on the remaining farms, so that the overall situation does not seem likely to change fundamentally.
Skovbrande har også forvoldt omfattende ødelæggelser i disse lande.
Forest fires have also taken a heavy toll in these countries.
Det Kan derfor med overvejende sandsynlighed siges, at der i Fællesskabet som helned vil ske en betydelig stigning i produktionen af nåLetræ i de kommende tyve-tredive år.
Consequently, there is every likelihood that the Community as a whole will see a marked increase in softwood production over the next 20-30 years.
Dette skul Le betyde en Let ændring i den tendens til. øget afhængighed af tredjelande, der har kunnet konstateres i FælLes- skabet Ì ?C!erne (jf. bilag xn ).
This prospect will probably help to reverse to some extent the trend towards growing Community dependence on external suppliers during the 1970s (see Annex XII).
Det forventes også, at Fællesskabets udvidelse giocali vil oidrage til at vende denne tendens.
The enlargement of the Community should also contribute overall to this turnround.
Synligt forbrug af trie i EF (intern produktion ­ nettoimport) arre omregnet til rundt træ
Apparent consumption of timber in the Community
ANVENDELSE
CONSUMPTION OF TIMBER
Ifølge de prognoser, der er udarbejdet af eksperter i medlemsstaterne (1) for tidsrummet indtil år 2000 eller eventuelt senere, kan udviklingen i træforbruget i De Ni forventes at udvise følgende årlige stigningstakt i de kommende år:
According to forecasts drawn up by experts from the Member States for the period up to the year 2000 and beyond1, consumption of timber in the Community of Nine will probably see annual growth over the next few years in the order of: 1% for sawn wood (0.9%-1.8%)* 3.2% for chipboard and fibreboard from wood (1.5%-2.6%) *
1% for savværkstømmer (0,9 - 1,8) (*) 3,2% for plader (1,5 - 2,6) (*) 2,3% for papir og pap (2,2 - ?) (*) (2%) for brænde (1,0 - 2,8) (*).
2.3% for board and paper (2.2%- ?)* (2%) for firewood (1.0%-2.8%)*
Derimod kan der forventes et konstant forbrug af jernbanesvæler, krydsfiner og andet industri rundtræ.
By contrast, demand for railway sleepers, plywood and other industrial roundwood is likely to remain constant.
Desuden forventes forbruget af kemisk træmasse at falde ca. 10% pr. tiår indti l år 2000.
Consumption of chemical pulp, finally, will probably fall by 10% every ten years up to the year 2000.
Hvis aisse prognoser, som kun gælder træ- og papirbranchen, holder stik, betyder det, at alene De Ni fra nu af og indtil 2000 årligt må producere følgende mængder ud over forbruget i 1980: mellem 2 og 6 mio m3 brænde - (10 - 30% af det nuværende forbrug) ca« 18 mio t papir og pap - (60% af det nuværende forbrug) 10 - 22 mio m3 savværkstømmer - (10 - 40% af det nuværende forbrug) 7-14 mio nr.3 plademateriale - (23 - 66% af det nuværende forbrug).
If these forecasts turn out to be correct, and they are still being worked on, this would mean that the Community of Nine would require the following quantities, on top of the volume consumed in 1980, between now and the year 2000: From 2 million to 6 million m^ of firewood (10-30% of present consumption) About 18 million tonnes of board and paper (60% of present consumption) From 10 million to 22 million m^ of sawn wood (10-40% of present consumption) From 7 million to 14 million m^ of wood for fibreboard and chipboard (33-66% of present consumption).
Desuden repræsenterer den biomasse, der kan anvendes til energiformål (affald og restprodukter med undtagelse af brænde, som opgøres statistisk), for De Ti ca. 16 mio t olieækvivalenter pr. år (2).
In addition, forest biomass in the Europe of 10 utilisable for energy (wastes and residues, excluding heating wood statistically inventoried) represents r > me 16 M tonnes of petrol equivalent per annum (2). No comment is necessary on these figures; they indicate the efforts which will be required to meet the growing demand for timber in the 1990s and into the next millenium.
Det afgørende SDørgsmål er derfor, om den forventede stigning i træforbruget i Fællesskabet vil kunne modsvares af en forøget produktion i EF-skovene, da der er udsigt til stagnerende eller endog reduceret udbud i fremtiden fra andre dele af verden, især fra tropeskovene.
The key question is whether the forecast growth in timber consumption in the Community can be met by increased production from Community forests, in view of the fact that future timber supply from other parts of the world, particularly of tropical woods, is likely to stay steady or even fall.