natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Nogle måneder senere ved vedtagelsen af budget forslaget for 1980 den 11. september 1979 trak den britiske regering imidlertid sin anmodning tilbage, hvilket bevirkede, at bevillingen bortfaldt.
But some months later, on 11 September 1979, when the 1980 draft budget was adopted, the British Government withdrew its request, which led to removal of this appropriation.
For så vidt angår de første beregninger havde den omregningskurs for pundet, der blev anvendt, nemlig været den, der pr. 1. februar 1978 blev benyttet i forbindelse med budgettet for 1979 (dvs. 1 ERE = 0,629926 UKL).
In the initial calculations, the conversion rate adopted for the pound sterling had been that of 1 February 1978, used for the 1979 budget (i.e. 1 EUA = UKL 0.629926).
Men som følge af opskrivningen, der bevirkede, at 1 ERE = 0,644686 UKL, ændredes parametrenes værdi, således at Det forenede Kongeriges samlede indbetalinger ikke længere med mere end 10% oversteg de indbetalinger, landet skulle have foretaget på grundlag af BNI.
With the revaluation to 1 EUA = UKL 0.644686, the value of the parameters changed and the United Kingdom's total contributions no longer exceeded by more than 10% the payments it would have had to make on the basis of its GNP.
Heller ikke Italien havde opfyldt denne forudsætning, selv om landet næsten nåede grænsen i 1978: -14,42% i 1976, -23,03% i 1977 og +9,97 i 1978.
Italy did not satisfy this condition either although it came close in 1978: —14.42% in 1976, -23.03% in 1977 and + 9.97% in 1978.
Ændringen af den finansielle mekanisme
Review of the financial mechanism
I sommeren 1979 protesterede Det forenede Kongerige på ny mod det forhold, at landet i 1978 var blevet nettobetaler.
In summer 1979 the United Kingdom protested again that it had become a net payer in 1978.
Margaret Thatcher anmodede om en ændring af det nuværende budgetsystem, således at der kunne skabes en omtrentlig ligevægt (»broad balance«) mellem landets indbetalinger til EF-budgettet og de udgifter, der afholdes herover til fordel for samme land, eller i det mindste en »retfærdig byrdefordeling«, som den britiske finansmini ster sagde i Rådet.
Mrs Thatcher called for a review of the current budgetary system in order to produce a 'broad balance' between her country's payments into the Community budget and the ex penditure which such payments are used to finance or in order at least to secure that her country had to bear no more than an equitable burden, as the British Chancellor of the Ex chequer put it at one Council meeting.
På Det europæiske Råds samling i Strasbourg den 21. og 22. juni 1979 blev denne situation behandlet, og Kommissionen blev anmodet om at foranstalte undersøgelser og fremsætte forslag (jf. bilag 3, s. 353).
At the European Council in Strasbourg on 21 and 22 June 1979, the situation was reviewed and the Commission was asked to undertake studies and produce proposals (see Annex 3, p. 356).
I realiteten var det strengt taget ikke ændringen af den finansielle mekanisme, der var pro blemet, idet der var en vis enighed mellem de Ni om at ændre forordningen af 17. maj 1976 på tre punkter: afskaffelse af betalingsbalancebegrænsningen, afskaffelse af ordningen med tranchevise tilbagebetalinger og afskaffelse af loftet på 3 % af budgettet.
In fact, it was not the reform of the financial mechanism as such which was the problem, because a certain consensus already existed among the Nine as to the fact that the Regula tion of 17 May 1976 needed amendment on three points: abolition of the limit based on balances of payments, abolition of the system of reimbursement in stages and abolition of the ceiling of 3% of the budget total.
Endelig løste Rådet den 30. maj 1980 med sit såkaldte Bruxelles-forlig den krise, som EF i et år havde befundet sig i, ved at vedtage en løsning på det britiske problem, som muliggjorde
Finally, in the Brussels Compromise of 30 May 1980 the Council was able to find a way out of the crisis which had been afflicting the Community for over a year with a solution to the British problem which at the same time made it possible to fix farm prices for 1980/81 and consequently to adopt a draft budget on 20 June 1979.
Overgangsforanstaltninger i forbindelse med Grækenlands tiltrædelse
Transitional measures adopted for the accession of Greece
Disse foranstaltninger er fastsat i artiklerne 124 til 127 i akten vedrørende Grækenlands til trædelse, der blev undertegnet i Athen den 28. maj 1979.
These measures were laid down in Articles 124 to 127 of the Act of Accession for Greece signed in Athens on 28 May 1979.
Efter henvisning til, af afgørelsen af 21. april 1970 skal anvendes fra 1. januar 1981, fastsættes det i disse artikler, at Fællesskabet månedligt til Grækenland »tilbagefører« en del af indbetalingerne, der stammer fra merværdiafgiften (eller af de finansielle bidrag på grundlag af BNI) efter følgende satser: 70% i 1981, 50 % 1982, 30 % i 1983, 20 % i 1984 og 10 % i 1985. Denne ordning bygger på tiltrædelsesaktens artikel 131 med hensyn til degressionen.
After noting that the Decision of 21 April 1970 is ap plicable from 1 January 1981, these articles provide that the Community will refund to Greece every month a proportion of its VAT contributions (or financial contributions based on its GNP) as follows: 70% in 1981, 50% in 1982, 30% in 1983, 20% in 1984 and 10% in 1985.
Hvad sidstnævnte aspekt angår, er overgangsforanstaltningerne i Grækenlands-forslaget beslægtet med den finansielle mekanisme.
In this respect, the transitional measures in the Greek proposal are similar to those in the financial mechanism.
I øvrigt er der i tiltrædelsesaktens finansielle bestemmelser fastsat en overgangsperiode, hvori den i Grækenland opkrævne told efter særlige retningslinjer indbetales i henhold til de satser, der gælder efter overgangsperioden ved fuldstændig anvendelse af den fælles toldtarif.
The financial provisions of the Act of Accession provide for a transitional period during which, under special rules, the customs duties levied in Greece will be paid over up to the limits of the customs duties that survive after the transitional period in accordance with full application of the Common Customs Tariff.
Landbrugsafgifterne skal indbetales fuldt ud fra 1. januar 1981.
Agricultural levies will be paid in full from 1 January 1981.
Finansielle kompensationer til medlemsstater, der ikke deltager i Det europæiske monetære System
Financial compensation for non-participation in the European Monetary System
Det europæiske Råd besluttede på samlingen den 4. og 5. december 1978 i Bruxelles (jf. bilag 3, s. 352), at der ville blive ydet rentegodtgørelser for lån til de mindre velstillede med lemsstater, der effektivt og fuldt ud deltager i Det europæiske monetære System.
At its meeting in Brussels on 4 and 5 December 1978, the European Council (see Annex 3, p. 354) provided for interest rebates on loans granted to the lessprosperous Member States which effectively and fully participated in the European Monetary System.
Men det blev ligeledes aftalt, at de medlemsstater, der ikke deltager i denne ordning, ikke skal bidrage til systemets finansiering.
It was also agreed that Member States which did not take part in this system would not contribute to its financing.
Da det er blevet besluttet, at disse rentegodtgørelser skal optages på budgettet, finansieres bevillingerne vedrørende de rentegodtgørelser, der er ind ført ved Rådets forordning af 3. august 1979, over egne indtægter i henhold til Rådets afgørelse af 21. april 1970, men eftersom Det forenede Kongerige ikke deltager i Det europæiske monetære System, modtager landet en finansiel kompensation, der er en udgift opført under afsnit 5 i Kommissionens budget.
Since it was decided that these interest rebates would be included in the budget, appropriations relating to interest rebates introduced by the Council Regulation of 3 August 1979 would be financed from own resources pursuant to the Council Decision of 21 April 1970.
Efterhånden som bevillingerne til rentegodtgørelserne udnyttes, indbetaler Kommissionen én gang hvert kvartal de finansielle bidrag til Det forenede Kongerige.
Since the United Kingdom does not take part in the European Monetary System, it receives a financial compensation which is entered as expenditure under Title 5 of the Commission budget.
Dette bidrag beregnes på grundlag af Det forenede Kongeriges bidrag til
As and when appropriations for interest rebates are used, the Commission pays the United Kingdom financial compensation at quarterly intervals.
finansieringen af budgettet i form af merværdiafgift, da alle marginale udgifter finansieres ved hjælp af merværdiafgiften.
This compensation is calculated on the basis of the United Kingdom's share in financing the budget by VAT contributions, since all marginal expenditure is financed out of VAT revenue.
D — EF's egne indtægters plads blandt indtægterne
D—Revenue from own resources
Siden 1978 er ordningen med egne ind tægter blevet anvendt fuldt ud.
Since 1978, the Communities have applied the own resources system in full.
I 1980 udgør de tre traditionelle indtægter på det budget, der er vedtaget, budgetindtægter på 7 891,5 mio ERE, dvs. 5 667,8 mio ERE i form af told, 1 719,2 mio ERE i form af landbrugs afgifter og 504,5 mio ERE i form af sukkerafgifter.
In 1980, the three traditional sources of Community funds in the budget as voted provided budget revenue amounting to 7 891.5 m EUA, as follows: customs duties 5 667.8 m EUA, agricultural levies 1 719.2 m EUA, and sugar levies 504.5 m EUA.
Den nye egenindtægt, merværdiafgiften, vil indbringe 7 151 mio ERE (ved en sats på 0,7216 %).
The new source of Community funds, VAT, should bring in 7 151 m EUA (with a rate of 0.7216%).
Ud af et samlet beløb på 15 683 mio ERE udgør de egne indtægter således 98,8 % af de samlede indtægter, dvs. 50,3 % for de tre traditionelle egne indtægter og 48,5 % for merværdiafgiften, såfremt der ses bort fra det »disponible overskud« for regnskabsåret 1979, der var på 458,6 mio ERE, og som nedbringer momssatsen tilsvarende.
The Community's own resources therefore account for 98.8% of the total figure of 15 683 m EUA, 50.3% coming from traditional resources and 48.5% from VAT, disregarding the sur-
Det må her klart understreges, at landbrugsafgifterne og tolden i budgetmæssig henseende frembyder betydelige ulemper, nemlig at det ikke er tanken, at de skal tjene som skatteindtægter, og at de heller ikke forvaltes med dette mål for øje.
It must be made quite clear here that in budgetary terms the agricultural levies and customs duties have a major drawback, since they are not designed as fiscal revenue nor are they administered to serve this end.
Således pålægges tolden for at beskytte markedet.
Customs duties are designed to protect the market.
Beløbet fastsættes ved internationale drøftelser, bl.a. inden for GATT, som ikke tager det fjerneste hensyn til EF's finansieringsproblemer.
Their amount is fixed at international meetings—especially in GATT—which do not take the Com munity's financing problems into account.
Der kan endog være en modsætning mellem EF's handelspolitik og dets finanspolitik.
There can even be conflicts between the Com munity's commercial policy and its financial policy.
Det samme gælder for land brugsafgifterne, der pålægges for at sikre »fællesskabspræferencen«, og som især afhænger af verdensmarkedspriserne.
The same applies to agricultural levies which are introduced to safeguard the 'Community preference' and depend mainly on world prices.
EF's finansielle midler er således for næsten halvdelens vedkom mende ikke fastsat ud fra hensynet til afkastet, hvilket selvsagt er betænkeligt.
So almost half the Community's financial resources are not determined for reasons of profitability, which is surely a risky situation.
Endvidere har merværdiafgiften to store ulemper: dels stiger den mindre end BNP, og dels muliggør den skatteunddragelser, der i visse lande kan have et betydeligt omfang.
Moreover, VAT has two serious draw backs: firstly, it grows less quickly than GDP; secondly it allows tax evasion, which in some countries reaches considerable proportions.
Forskellene er ofte store for landbrugsafgifterne og sukkerafgifterne, men mindre for tolden.
They are often considerable in the case of agricultural levies and sugar levies, but less so for customs duties.
Alt i alt har forskellene fra 1971 til og med 1979 været på ca. 5 %, bortset fra i 1977 (+ 10 %).
In all, the divergences for 1971 to 1979 in clusive came to 5% more or less, except in 1977 (+10%).
EF har naturligvis ingen erfaring med hensyn til merværdiafgiften.
Clearly the Community has no experience as regards VAT.
Der er i 1980 blevet konstateret visse forskelle for regnskabsåret 1979.
Divergences were observed in 1980 for the financial year 1979.
Dette kan ikke overraske, men det er alligevel foruroligende, fordi merværdiafgiften udgør over halvdelen af budgetindtægterne.
This prospect is not surprising, however, although it is disquieting since VAT represents more than half of the budget resources.
Indbetalingernes fordeling på de enkelte stater fremgår endvidere af bilag 10 for hvert enkelt år mellem 1971 og 1980 og for hver enkelt af de tre traditionelle egne indtægter. I nedenstående tabel anføres denne fordeling i procent for 1979 og 1980.
Annex 10 also shows the annual distribution of payments broken down by Member State from 1971 to 1980 for each of the three traditional own resources.
Finansieringen af det almindelige budget i 1979 (oppebå ne indtægter) og i 1980 (forventede indtægter)
Financing of the general budget in 1979 (resources collected) and in 1980 (estimated resources)
Landbrugs afgifter
Agricultural levies
I % af de egne indtægter
% of own resources
2) Under hensyntagen til anvendelsen af tiltrædelsesaktens artikel 131 (jf. s. 376), dvs. en clearing mellem stater.
381), i.e. an adjustment between States.
Ud fra denne tabel kan man forsøge at klarlægge strukturen i EF's egne indtægter som ind tægtsstrukturen i EF's »budgetsystem« for at benytte det udtryk, der blev anvendt på Det europæiske Råds samling den 22. juni 1979.
On the basis of this table, one can try to define the structure of the Community's own resources, i.e. the revenue structure of the 'budgetary system' of the Community, to adopt the expression used by the European Council on 22 June 1979.
Tolden er den mest betydningsfulde af de to traditionelle egne indtægter, idet den andrager et mere end dobbelt så stort beløb som landbrugsafgifterne.
Customs duties are the most important of the two traditional elements of the own resources, since they amount to more than twice the agricultural levies.
De to store importlande (Tyskland og Det forenede Kongerige) opkræver 56,2 % af tolden.
The two main importing countries (Federal Republic of Germany and the United Kingdom) collect 56.2% of the total customs duties.
Visse stater er strukturelt set storimportører, nemlig Det forenede Kongerige og de tre Benelux-lande.
Some countries are large importers for structural reasons, such as the United Kingdom and the three Benelux countries.
Således opkræ ver f.eks. Nederlandene lige så megen told som Italien.
For example, the Netherlands collects as much in customs duties as Italy.
Ser man på den mest enkle indikator for den nationale velstand, nemlig BNP, kan det konstateres, at Det forenede Kongeriges, de tre Benelux-landes og Irlands opkrævninger af told udtrykt i procent er meget større end deres respektive andele af EF's BNP.
Taking the simplest indicator of national wealth, GDP, one can see that the percentages of customs duties collected by the United Kingdom, Benelux and Ireland are far higher than their respective percentage of the Community's GDP.
Det modsatte er til gengæld tilfældet for Frankrig og Italien, mens procenterne både for Tyskland og Danmark er omtrent de samme.
The reverse applies to France and Italy, while the percentages for the Federal Republic of Germany and Denmark are more or less the same.
Det er ikke muligt at foretage en lige så enkel analyse af landbrugsafgifterne, selv om de principielt har samme karakter som tolden.
It is not so easy to analyse the agricultural levies, although basically they are similar to customs duties.
Der er intet importland, der adskiller sig fra de andre ved transaktionernes størrelse, men det er dog interessant at konstatere, at Italien, Det forenede Kongerige og Tyskland har samme import.
No importing State stands out by the volume of its transactions, although it is interesting to note that Italy, the United Kingdom and the Federal Republic of Germany record the same level of transactions.
Når de pågældende andele af EF's BNP sammenlignes med indbetalingerne i procent af landbrugsafgifter, er der en tydelig for skel for de tre Benelux-landes vedkommende; Italien er stadig storopkræver af landbrugsafgifter; derimod har Danmark, Tyskland og især Frankrig kun i beskedent omfang del i denne aktivitet.
Comparing their percentage of GDP and their percentage of contributions from agricultural levies in the Community, we find that the three Benelux countries diverge widely; Italy remains a major collector of agricultural levies; while Denmark, the Federal Republic of Germany and in particular France are very little involved here. The United Kingdom and Ireland have comparable percentages.
For både Det forenede Kongerige og Irland er der tale om sammenlignelige procenter.
For example, the regressive effect will intensify for the United Kingdom and Ireland and weaken for Belgium and the Netherlands.
Selv om disse tal derfor er rigtige, skal de imidlertid ses på baggrund af to betragtninger.
Even if these figures are correct, they must still be examined in the light of two considerations.
Der er fremfor alt grund til at tro, eller i det mindste at håbe, at Det forenede Kongeriges import fra de øvrige EF-lande vil stige i fremtiden.
First of all it is likely, or at least to be hoped, that the United Kingdom's imports from other Community countries will increase in future.
Man må i denne forbindelse erindre, at siden Det forenede Kongerige tiltrådte Fællesskabet, er landets import fra EF i procent af dets samlede import steget med 10%.
In this connection, it should be mentioned that since its accession to the Community, the United Kingdom's imports from the Community have risen by 10% in relation to its overall imports.
Landets EF-partnere opfordrer det derfor til at forstærke denne tendens, hvilket vil bevirke en tilsvarende mindskelse af den told og de landbrugsafgifter, som det pålægger sin import fra lande uden for EF, og som medfører, at det i højere grad end andre bidrager til finansieringen af det almindelige budget.
Its partners are therefore calling on it to accelerate this transfer, which would proportionately reduce the customs duties and agricultural levies it collects from nonCommunity imports and as a result of which it contributes to the general budget more heavily than other countries under this heading.
Den anden betragtning vedrører det forhold, at Det forenede Kongeriges andel af merværdiafgiften omtrent svarer til dets andel af BNP, og jo mere budgettet finansieres på grundlag af merværdiafgiften, des mere vil landets andel i finansieringen derfor nærme sig dets andel i EF's BNP.
The second consideration is that the United Kingdom's share of VAT is fairly close to its GDP share and therefore, the more it resorts to VAT to finance the budget, the closer its share of financing will approach its share of the Community GDP.
Der er ovenfor allerede redegjort for løsningen på det britiske problem (jf. s. 126).
A proposed solution to the British problem was discussed earlier (see p. 126).
Det må endvidere fremhæves, at tre stater i 1980 vil indbetale over to tredjedele af EF's finansielle ressourcer, nemlig Tyskland (29,8 %), Det forenede Kongerige (20,9 %) og Frank rig (19,1 %), men hvis der kun tages hensyn til indbetalingerne af merværdiafgift, der for øje-
Lastly, it should be stressed that in 1980 twothirds of the Community's financial resources will be paid by three countries: the Federal Republic of Germany (29.8%), the United Kingdom (20.9%) and France (19.1%), but that if one considers only VAT payments— which for the time being are the only ones to produce any financial dynamism in the Community—the Federal Republic of Germany (32.8%) and France (24.7%) alone would account for more than half the contributions (57.5%), or, with the United Kingdom (17.4%), three-quarters (75.9%). So the Community's financial future depends largely on the attitude the governments of these three countries will take.
blikket er den eneste form for indbetalinger, der muliggør en finansiel dynamik i EF, tegner Tyskland (32,8 %) og Frankrig (24,7 %) sig for over halvdelen af bidragene (57,5 %), og så fremt Det forenede Kongerige (17,4%) medregnes, bliver det tre fjerdedele (75,9%).
this last category is a complete miscellany, for it can include, for instance, reimburse ments of aid to support Community projects in the hydrocarbon sector (see p.
EF's finansielle fremtid afhænger derfor i stor udstrækning af den holdning, som regeringerne i disse tre lande vil indtage.
254), a point which is of great interest in doctrinal terms; moreover, in some years substantial exchange-rate gains were entered under this heading when the unit of account was the IMF parity unit of account.
Ideer til nye egne indtægter for EØF og Euratom
Ideas for new own resources for the EEC and Euratom
»På kortere sigt opstår der et problem med finansieringen af budgettet på grundlag af den i afgørelsen af 21. april 1970 fastsatte ordning, idet der er en risiko for, at den disponible margen vil være opbrugt i begyndelsen af 1980'erne«.
The problem of financing the budget on the basis of the system provided for in the Decision of 21 April 1970 is a mediumterm one, since the available margin is liable to be exhausted at the beginning of the 1980s.
Dette er et synspunkt, der i øvrigt blev fremhævet blandt flere, som Kommissionen fremsatte i sin meddelelse af 27. februar 1978 til Rådets fælles samling (udenrigs- og finansministrene) og Europa-Parlamentet.
This was one of the considerations stressed by the Commission in its Communication of 27 February 1978 to the Joint Council of Foreign and Finance Ministers and to the European Parliament.
Den 15. juni samme år præciserede Kommissionen i sine treårige finansielle overslag 1979-1980-1981: »Det ser ud til, at der er en reel mulighed for en overskridelse af loftet på 1 % moms i 1981«.
On the following 15 June the Commission stated in its three-yearly financial estimates for 1979-1980-1981 that there was a real possibility that the 1% VAT ceiling would be exceeded in 1981.
A — Begrundelse for, hvorfor nye egne indtægter er nødvendige
A —Justification of the need for new own resources
Hvilke kendsgerninger og overslag var årsag til, at Kommissionen udtrykte sig således? Dels udarbejdede Kommissionen sine skøn på grundlag af et overslag for de kommende tre år
The Commission based these statements on the following evidence and forecasts: First, it drew up its estimates on the basis of a forecast for the following three years (1979-81) which showed that in 1981, depending on how effectively the trend of agricultural expen diture was controlled, the VAT percentage would be between 0.99% and 1.12%, with a Community GDP growth rate of 3.5%.
Dels konstaterede Kommissionen, at på længere sigt ville EUF's optagelse på budgettet samt udvidelsen uundgåeligt føre til en stigning i EF's udgif­ter.
Second, in the longer term, the Commission found that inclusion of the EDF in the budget and the enlargement of the Community would in evitably lead to an increase in Community expenditure.
Da Kommissionen endvidere anbefalede en større overførsel af nationale udgifter til EF­plan og yderligere fremskridt med henblik på gennemførelsen af Den økonomiske og monetære Union, måtte den bebude, at det ville være nødvendigt at tillægge EF nye egne indtægter.
Moreover, since the Commission was in favour of an increased transfer of expenditure from the national level to the Com munity level and of progress towards economic and monetary union, it had to call for new own resources to be assigned to the Community.