natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I rammeprogrammet fastlægges de videnskabelige og teknologi ske mål, der skal nås, og det samlede beløb EU bidrager med. Det er hensigten med programmet at koordinere og (ved delfinansiering) at stimulere forskningsindsatsen i med lemsstaternes virksomheder, forskningscentre og universiteter.
The Community's role is to coordinate and (through part-financing) promote research in private firms, research centres and universities in the Member States.
Det Fælles Forskningscenter deltager også i gennemførelsen af rammeprogrammet.
The Joint Research Centre also plays a part in implementing the framework programme.
I fællesakten — og Maastricht-traktaten, som underbygger denne — fastsættes det som et af EF's mål at styrke den økonomiske og sociale samhørighed, og det er strukturfondenes opgave at støtte denne indsats.
Under the Single European Act one of the Community's main objectives — later consolidated by the Maastricht Treaty — is the strengthening of economic and social cohesion.
Ved strukturfondene forstås Den Europæiske Socialfond, EUGFL-Udviklingssektionen, Den Eu ropæiske Fond for Regionaludvikling og en ny fond, Samhørighedsfonden, som er blevet indført med Maastrichttraktaten.
The Community's Structural Funds were set up to help achieve this aim. They comprise the European Social Fund, the EAGGF Guidance Section, the European Regional Development Fund and the new Cohesion Fund set up under the Maastricht Treaty.
I medfør af fællesakten og Maastrichttraktaten blev der i 1988 foretaget en gennemgribende ændring af de tre førstnævnte fonde og i 1993 en tilpasning, bl.a. for at styrke »partnerskabet« mellem Kommissionen og de berørte myndigheder (på nationalt, regionalt og lokalt plan) i forbindelse med deres indsats og kon-
Under the Single Act and the Maastricht Treaty, the first three Funds were radically reformed in 1988 and further re vised in 1993 so as to forge a closer partnership between the Commission and the national, regional and local authorities involved in the work of the Funds and to concentrate action on five priority objectives: jectives:
Det nuværende rammeprogram (1990-1994) koncentrerer Fællesskabets indsats sig om tre store områder: basisteknologi (informationsog kommunikationsteknologi og industri-og
Under the present framework programme (1990-94), Community action focuses on three main areas: enabling technologies (in formation and communication technologies, industrial and material technologies), management of natural resources (environment, life sciences and technologies, energy) and management of intellectual resources.
1993-1999 få stillet mere end 15 mia. ECU (1992-priser) til rådighed.
(ν) the adjustment of agricultural and fisheries structures and rural development.
— fremme af udviklingen og strukturtilpasningen i de tilbagestående regioner
Caribbean and Pacific (ACP) countries which formerly had special ties with them.
— omstilling af aktiviteten i områder med stærk industriel tilbagegang
These agreements have included the series of Yaounde Conventions concluded with the African States and Madagascar associated with the Community of Six and, following enlargement, the Lomé Conventions.
— tilpasning af landbrugs- og fiskeristrukturerne og udvikling af landdistrikterne.
Sev­enty ACP States are party to the Lomé IV Con­vention signed on 15 December 1989.
Samtidig med strukturfondsreformen er bevillingerne øget betydeligt: I perioden 1987-1993 er forpligtelsesbevillingerne for doblet i faste priser, hvilket har gjort det muligt at mobilisere mere end 60 mia. ECU i løbet af de seks år.
The reform of the Funds was backed up by a substantial increase in their budget: commit­ment appropriations were doubled in real terms between 1987 and 1993, providing more than ECU 60 billion over six years.
Til perioden 1993-1999 har Det Europæiske Råd i Edinburgh afsat i alt 176 mia. ECU (1992-priser) til de tre fonde.
For the period 1993­99, the Edinburgh European Council allocated the three Funds a total of ECU 176 billion (at 1992 prices).
Den Europæiske Socialfond (ESF), der er hjemlet i Rom-traktaten, beskæftiger sig hovedsagelig med udvikling af erhvervsuddannelse for arbejdstagerne for at lette adgangen til beskæftigelse og øge den faglige mobilitet.
The European Social Fund (ESF), for which provision was made in the Treaty of Rome itself, seeks mainly to expand vocational training for workers in order to promote employment and occupational mobility.
Fonden har i 1991 haft 4 mia. og i 1992 4,7 mia. ECU (i forpligtelsesbevillinger) til sin rådighed.
Its budget was ECU 4 billion in 1991 and ECU 4.7 billion in 1992 (commitment appro­priations).
Fællesskabets finansielle bistand blev for pe rioden 1990-1995 fastsat til 12 mia. ECU, hvoraf de 10,8 mia. ECU ydes gennem EUF (gaver og lån på særlige betingelser).
Community financial assistance for 1990­95 was set at ECU 12 billion, made up of ECU 10.8 billion under the EDF (grants and loans on special terms) and the remainder as loans administered by the European Investment Bank.
Resten er lån, der forvaltes af Den Europæiske Investeringsbank (EIB).
It had a budget of ECU 2.2 billion in 1991 and ECU 2.6 billion in 1992 (commitment appropriations).
Formålet med EUGFL, Udviklingssektionen, er at bidrage til moderniseringen af land brugsstrukturerne og udviklingen af land distrikterne.
The European Regional Development Fund (ERDF) was established in 1975 to help cor­rect regional imbalances in the Community.
Fondens bevillinger var i 1991 på 2,2 mia. og i 1992 på 2,6 mia. ECU (i for pligtelsesbevillinger).
It had a budget of ECU 5.9 billion in 1991 and ECU 6.9 billion in 1992 (commitment ap­propriations).
Kommissionen er endvidere ansvarlig for EU's virksomhed til fordel for andre udvik lingslande end AVS-landene, såsom Middelhavslandene og en række lande i Asien og La tinamerika. Denne virksomhed, som økonomisk set er af samme størrelsesorden som EUF's, omfatter bl.a. teknisk bistand og investeringsstøtte (972 mio. ECU i bevillinger i 1992).
The Commission also runs Community operations to assist non­ACP developing countries, including the Mediterranean countries and a number of countries in Asia and Latin America.
Dertil kommer en betydelig fødevarehjælp (486 mio. ECU i 1992).
A con­siderable amount of food aid is also provided (ECU 486 million in 1992).
Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU/FEDER), der blev oprettet i 1975, bidrager til at rette op på regionale uligevægte i EU.
The Cohesion Fund was introduced by the Maastricht Treaty to help support en­vironmental projects and trans­European networks (transportand communications in­frastructures) in the four poorest countries of the Community — Greece, Ireland, Portugal and Spain.
Fonden har i 1991 haft 5,9 mia. og i 1992 6,9 mia. ECU (i forpligtelsesbevillinger) til sin rådighed.
Morethan ECU 15 billion (at 1992 prices) has been earmarked for the Fund for the period 1993­99.
»Samhørighedsfonden«, der blev oprettet med Maastricht-traktaten, skal bidrage til gennemførelsen af miljøprojekter og projekter i forbindelse med de transeuropæiske net på transport- og kommunikationsinfrastruk- turområdet.
We have seen how much the Council has ex­tended the Commission's management and administration function in the European Community by giving it additional respon­sibility for the implementation of secondary legislation.
Den skal støtte de fire dårligst stillede EU-lande (Spanien, Grækenland, Irland og Portugal). Fonden vil i perioden
In many cases, the Council was anxious that the powers so conferred should be exercised in close consultation with the governments of the Member States (or rather with their administrative departments).
Som tidligere nævnt har Rådet i betydeligt omfang udvidet Kommissionens forvaltningsfunktion inden for EU ved at give den opgaver i forbindelse med gennemførelsen af den afledte fællesskabsret.
In a different field altogether, the European Development Fund (EDF), for which provi­sion was made in the Treaty of Rome, is the principal instrument in the Community's development aid effort.
I et stort antal tilfælde har Rådet villet sikre sig, at de givne
It operates on the basis of agreements concluded periodically between the Community and its Member States on the one hand, and the African,
téen ikke har afgivet udtalelse (fordi der ikke har kunnet opnås kvalificeret flertal for eller imod), er Kommissionens afgørelse endelig og kan ikke indbringes for Rådet.
the committee system, and on 13 July 1987 the Council adopted a Decision — known as the Decision on committee procedures — which provides for four procedures.
beføjelser udøves i nært samarbejde med medlemsstaternes regeringer (eller snarere de enkelte statsforvaltninger).
Favourable opinions were given in 2 040 out of 2 171 cases.
Dette har ført til oprettelse af forskellige komitéer — bestående af repræsentanter for regeringerne — som står til rådighed for Kommissionen.
No adverse opinion was given. In 131 cases no opinion was offered by the committee.
I de rådgivende udvalg indhenter Kommissionen udtalelser fra medlemsstaternes re præsentanter.
In advisory committees, the Commission listens to the opinions of representatives of the Member States.
Selv om Kommissionen har forpligtet sig til fuldt ud at tage hensyn til de tendenser, der kan udledes af disse konsultationer, erden ikke bundet heraf, og udvalgets arbejde har ingen følger for procedurens videre forløb.
While it has promised to take the fullest account of the views ex­pressed during these consultations, it is in no way bound by them and the committee has no influence on the further course of the pro­cedure.
Det viser tydeligt, hvilket tillidsfuldt samarbejdsklima der hersker i forvaltningskomitéerne mellem Kommissionen ogde nationale myndigheder, der bagefter skal administrere de foranstaltninger, som Kommissionen træffer.
Declarations annexed to the Single Euro­pean Act recommend the use of the advisory committee procedure for measures relating to the completion of the internal market.
I de erklæringer, der er knyttet ti I fællesakten, anbefales det at gøre brug af proceduren med de rådgivende udvalg i forbindelse med retsakter, der vedrører gennemførelsen af det indre marked.
When the Commission departs from an opinion given by a qualified majority — that is, voted for by most of the government representatives — this is a clear indication of a serious problem, which it is only right and proper that the Council should discuss.
Som led i markedsordningerne for land brugsprodukter blev der allerede i 1962 oprettet forvaltningskomitéer, og denne type komité har i praksis vist sig at være meget nyttig og effektiv.
Management committees were fi rst set u ρ i η 1962 under the arrangements for the agricultural markets and in the event have proved to be very valuable and effective.
Der findes en forvaltningskomité for hver enkelt kategori af produkter.
One committee exists for each category of products.
Man kan sammenligne forvaltningskomitéerne med etalarmsystem.
The procedure is that the implementing measure the Commission intends to enact is submitted in draft form to the appropriate management committee, which gives its opinion by qualified majority (54 votes out of 76), votes being weighted as in the Council.
Hvis Kommissionen ikke tilslutter sig en udtalelse, som er af givet med kvalificeret flertal (dvs. som størstedelen af regeringsrepræsentanterne er gået ind for), er det et sikkert tegn på, at der foreligger et alvorligt problem eller en vanskeligsituation.
Again the Commission is not bound by the committee's opinion; it takes note of it, but remains entirely free to decide for itself; and the measure, once enacted, has direct force of law.
Det er derfor rimeligt, at Rådet i sådanne tilfælde selv træffer afgørelse. Dette forekommer imidlertid kun undtagelsesvis, hvilket i sig selv viser, hvor effektivt systemet fungerer, og hvor godt de implicerede forstår hinanden.
However, if the Commission decides to go against the committee's opinion, the matter is referred to the Council, which may reverse the Commission's decision within one month.
Proceduren er følgende: Den foranstaltning, som Kommissionen skal træffe afgørelse om, sendes i udkast til den kompetente forvaltningskomité, der fremsætter en udtalelse om den ved kvalificeret flertal (54 stemmer ud af 76, idet medlemmernes stemmer har samme vægt som i Rådet).
It was used initially in the management of the Common Customs Tariff, then for the management and adapta­tion of common standards (food, veterinary and plant health regulations, for instance), environmental legislation, etc. The pro­cedure is similar to that followed in the management committees, but with greater scope for appeals to the Council.
Komitéens udtalelse binder ikke Kommissionen, som helt frit træffer sin egen afgørelse, når den har taget udtalelsen til efterretning, og den pågældende foranstaltning gælder umiddelbart.
When the measures envisaged by the Commission go against the committee's opinion, or when no opinion is forthcoming, the Commission makes a proposal to the Council on the measures to be taken. The Council then decides by a qualified majority vote.
Hvis Kommissionen ikke ønsker at følge udtalelsen, går sagen dog til Rådet, som inden for en måned kan omgøre Kommissionens afgørelse.
If it has not reached a decision within a certain time (normally three months) after the matter is referred to it, the Commission takes the deci­sion itself.
Hvis derimod Kommissionens afgørelse stemmer overens med komitéens udtalelse, eller hvis komi
An exception to this rule has been introduced in a number of cases where, if the Council has expressly rejected the Commis­sion's proposal by a simple majority, the Commission may not take a decision.
Når de foranstaltninger, som Kommissionen på tænker, ikke er i overensstemmelse med ud valgets udtalelse, eller når der ikke er afgivet
In 1992, for example, there were 355 meetings of various management committees con­cerning the common agricultural policy.
nogen udtalelse, forelægger Kommissionen Rådet et forslag til foranstaltninger. Rådet træffer afgørelse herom med kvalificeret flertal.
Finally, a special procedure has been set up for commercial policy measures or action under the safeguard clauses, enabling the Commission to take directly appi ¡cable decisions once it has received the advisory com mittee's opinion.
Såfremt Rådet ikke har truffet no gen afgørelse inden en bestemt frist (normalt tre måneder efter, at forslaget er forelagt), træffer Kommissionen selv afgørelse.
None the less, these decisions must be approved by the Council within a period of three months, failing which they become null and void.
Denne regel fraviges i et vist antal sager, hvor Kom missionen, såfremt Rådet udtrykkeligt og med simpelt flertal har afvist dens forslag, ikke selv kan træffe afgørelse.
Parliament has strong reservations about the use of these various types of committee, fearing that they may affect the Commission's in dependence.
I øvrigt synes Rådet i praksis fuldstændig at have glemt, at regeringerne (som anført ovenfor) har for pligtet sig til at prioritere brugen af de rådgivende udvalg i sager, der vedrører iværksættelsen af det indre marked. I hvert fald gørdet i stadig højere grad brug af procedurer, der ikke skaber sikkerhed for, at der træffes beslutning (visse former for forskriftsudvalg/ -komitéer), hvilket godt kan bringe Fælles skabets effektivitet i fare.
Moreover, in practice, the Council has almost entirely ignored the undertaking given by the governments of the Member States to give precedence to the use of the ad visory committee procedure for measures relating to the completion of the internal market; instead it is making increasing use of procedures which offer no guarantee that a decision will be taken (certain types of regulatory committee) at the risk of jeopardizing the effectiveness of Community measures.
På trods af Kommissionens bestræbelser belv dette forhold ikke ændret i forbindelse med Maastricht traktaten.
Despite attempts by the Commission, no changes were made to this system during the negotiations leading up to the Maastricht Treaty.
eksempler på, hvad foranstaltningerne kan tjene til.
revised in 1992, the liberalization of interna­tional air and road transport and, in future, economic and monetary union.
■ KOMMISSIONEN TAGER INITIATIVET TIL FÆLLESSKABETS POLITIK, DEN VARETAGER FÆLLESSKABETS INTERESSER OG SIKRER SAMMENHÆNGEN I DETS POLITIK
■ THE COMMISSION INITIATES COMMUNITY POLICY AND DEFENDS THE COMMUNITY INTEREST. IT SEES TO IT THAT COMMUNITY POLICY FORMS A CONSISTENT WHOLE
I de mere snævert afgrænsede områder un­der Kul­ og Stålfællesskabet og Euratom var Den Høje Myndigheds og Euratom­Kommis­sionens opgaver mest af administrativ og kontrollerende art, fordi det var vanskeligt at udarbejde egentlige fælles politikker for dis­se Fællesskabers snævert afgrænsede områ­der alene.
The ECSC High Authority and the Euratom Commission had a predominantly ad­ministrative and supervisory function, the framing of common policies being par­ticularly difficult for Communities w'ith jurisdiction in rather limited fields.
Disse »EU­love« vedtages af Rådet (i visse til­fælde af Rådet og Parlamentet) efter forslag fra Kommissionen.
These 'European laws' are adopted by the Council (incertain cases in conjunction with Parliament) on a proposal from the Commis­sion.
Kommissionen har så godt som eneret på at fremsætte forslag og, som detvil fremgå af det følgende, mulighed for at gøre si n holdning gældende under hele lovgivningsprocessen.
The Commission has a virtual mono­poly of the right to initiate legislation and, as we shall see, is able to wield an influence throughout the legislative process.
Kommissio­nens interne opbygning skal sikre, at disse krav opfyldes.
This double requirement is reflected in the internal organization of the Commis­sion's departments.
EØF­Kommissionen har derimod fra starten hovedsagelig beskæftiget sig med at udarbej­dede fælles politikker— en prioritering, som bekræftes af fællesakten og i endnu højere grad af Maastricht­traktaten, hvori »Det Euro­pæiske Økonomiske Fællesskab« ændres til »Det Europæiske Fællesskab«.
The EEC Commission, on the other hand, regarded the initiation of common policies as one of its most important functions from the outset. This approach was later borne out by the Single European Act and even more so by the Maastricht Treaty, which established the European Community.
Man har tidligere ofte med urette hævdet, at EØF­traktaten var mindre »overnational« end EKSF­traktaten, og at Kommissionen havde mindre indflydelse end EKSF­traktatens Høje Myndighed.
In the past it was often said that the EEC Trea­ty was less supranational than the ECSC Trea­ty and that the Commission's position was weaker than that of the ECSC H igh Author: ty.
EKSF­traktaten og Euratom­traktaten er »lov­traktater«, der på næsten udtømmende vis re­gulerer de områder, de dækker, og de opga­ver, der skal løses inden for disse områder, hvilket i årenes løb har skabt en del gennem­førelsesproblemer på grund af de ændrede økonomiske forhold.
The ECSC and Euratom Treaties may be regarded as 'code of rules' treaties which spell out the rules to be applied and the tasks to be performed in their respective spheres. Over the years this has given rise to certain difficulties in implementation because of the changing economic situation.
Traktaten om Det Euro­pæiske Fællesskab (dvs. EØF­traktaten sup­pleret med fællesakten og Maastricht­trakta­ten) er en »rammetraktat«, som fastsætter målsætninger og generelle retningslinjer, men overlader det til EU's institutioner, i sær­deleshed Kommissionen, Rådet og Parla­mentet, at udarbejde de regler, der skal an­vendes i Fællesskabet.
By contrast, the European Community Treaty (i.e. the EEC Treaty as amplified by the Single European Act and the Maastricht Treaty) is a 'frame­work' treaty which sets objectives and defines general guidelines, while leaving it to the Community's institutions, and more especially the Commission, the Council and Parliament to work out the actual ar­rangements to be applied within this framework.
I realiteten er Paris­traktaten, Rom­traktater­ne og de efterfølgende traktater alle baseret på de samme principper, og deres institu­tionssystemer er bygget over samme læst.
In point of fact, the Paris and Rome Treaties — and all those which followed — are based on the same principles and purport to set up parallel institutional systems.
Men EØF­traktaten har måske vakt mindst anstød hos dem, der var mest skeptiske over for EU, fordi den eri stadig udvikling.
But the EEC Treaty, evolvingas it goes along and allowing the arrangement best suited to a particular sector or situation to be worked out pragmatically, has perhaps been better able to allay the fears of those not fully converted to the Community idea.
Og for­di den tillader en mere pragmatisk indfalds­vinkel til problemstillingerne, hvor løsnin­gen tilpasses den givne branche eller situa­tion, samtidig med at magtbalancen mellem de nationale regeringer og institutionerne og det nære samarbejdsforhold mellem dem i forbindelse med EU's virksomhed og gen­nemførelsen at dets politikker er lettere at få øje på.
The balance which it represents between the powers of the na­tional governments and the powers of the in­stitutions is more clearly apparent, as is the close association between governments and institutions in the pursuit of Community policies.
De vanskeligheder EØF har haft i ti­dens løb, ændrer ikke ved denne vurdering.
This is true despite all the dif­ficulties encountered over the years.
De foranstaltninger, som institutionerne har beføjelse til at vedtage, er i virkeligheden »EU­love«, derhardirektevirkningi allemed­lemsstaterne, og som kan medføre dybtgåen­de ændringer i de sektorer, de vedrører.
The institutions are thus empowered to bring in full­scale 'European laws', directly enforceable in all the Member States and capable of producing radical changes in the sectors concerned.
Den seneste udvikling, herunder fællesakten og hvad den indebærer, gennemførelsen af det indre marked, forhandlingerne og ikraft­
A few examples will serve to illustrate the scope of these provi­sions — the great corpus of 'European laws' on agriculture, promulgated in the 1960sand
lingogfremskridt, herunder bl.a. en stigende anvendelse af flertalsafgørelser i Rådet og direkte valg til Parlamentet.
vided it with the capacity to evolve and pro gress, in particular through the gradual extension of majority voting in the Council and direct elections to Parliament.
De hindringer, der har stået i vejen for denne udvikling efter 1966 (se nedenfor), er i dag blevet fjernet, og dynamikken i fællesskabssystemet kan således komme til fuld udfoldelse, trædeisen af Maastrichttraktaten om Den Politiske Union og Den Økonomiske og Mo- netære Union, har bekræftet, at de valg, der blev truffet i 1956-1957 i forbindelse med for- handlingerne om Rom-traktaterne, var rigti- ge.
The obstacles which prevented progress after 1966 (these will be dealt with in a later section) have now been removed and the forces for change within the Community system are able to take full effect.
Forhandlerne besluttede sig for en forsig- tig start på fællesskabsprocessen, men tog samtidig højde for faktorer, der sikrer udvik-
They organized a cautious new impetus to the pro cess of building the Community but pro
Rådet er Fællesskabets besluttende organ.
The Council is the main decision-making institution of the Community.
Det består af én mi n ister fra hver af medlemsstaterne.
It consists of one Minister representing each Member State.
Tolkene oversætter i deres tolkekabiner debatten til alle EU's officielle sprog.
The interpreters can be seen behind their glass screens; thanks to them, speakers in all the Community's official languages can communicate with each other.
Del er EU-institutionernes opgave at skabe de strukturer, der skal til for at opbygge Den Europæiske Union, som de forskellige traktater har lagt fundamentet til.
Successive treaties have laid the foundations, but the task of building up the structure and fabric of the European Union rests with the institutions.