natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Med und tagelse af visse delstater i Tyskland finder der som regel kun i ringe grad forudgående drøftelser sted vedrørende den læse plan, som et barn skal undervises efter, med undtagelse af to spørgsmål, der i særlig grad betragtes som noget, hjem og skole i fællesskab har ansvaret for, idet en femtedel af skolerne i vor spørgeskemaundersøgelse på forhånd henvender sig til for ældrene vedrørende religionsundervisningen (et fag, som for ældrene i adskillige lande kan få deres barn fritaget for, hvis de ønsker det), og en tredjedel informeres på forhånd om under visningen i seksualoplysning.
Except in parts of Germany there seems to be little advance discussion of the curriculum which a child will receive, but in regard to two issues which are especially regarded as joint homeschool responsibilities, one-fifth of schools in our sample make contact with parents in advance about the teaching in religion (a subject from which parents in several countries may withdraw their children if they wish) and onethird are informed in advance about the teaching of sex education.
Endelig sender 6 3% af skolerne en brochure til forældrene, in den deres barn påbegynder skolegangen, og efter at barnet er kommet i skole, modtager forældrene gennemsnitligt 8 trykte eller duplikerede brochurer eller skoleaviser om året, og der afholdes gennemsnitligt 1^ møde om året, hvor alle forældre til børn i skolen har adgang (jf. kapitel C nedenfor)·
Finally, 63% of the schools send a brochure to parents before their child enters the school, and once the child is at school parents receive an average of 8 pre-printed or duplicated brochures or news letters a year and there is an average of 1 è meetings a year open to all parents in the school. (See section C below).
Om dette kontaktniveau er højt eller lavt, beror på den enkel tes holdninger og forventninger, men man kan vanskeligt anvende et udtryk som "samarbejde" om dette gennemsnitlige kontaktniveau.
Whether this level of contact is high or low depends on individual attitudes and expectations, but it is difficult to apply the term 'partnership' to a process with this average level of contact.
Man kan fremføre argumenter mod overhovedet at tilstræbe et samarbejde.
Arguments can be advanced against seeking partnership at all.
Fra pædagogisk hold er der en tendens til, at det almindeligst anvendte argument henviser til, at skolerne har virket i mange år uden særlig megen kontakt med hjemmene, og der henvises til lærernes professionelle autonomi og deres undervisnings faglige karakter, samt til den apatiske holdning, som forældrene har udvist, når der er gjort fe€ forsøg på en yderligere kontakt med dem.
On the professional side the commonest of these tend to refer to the way that schools have operated for many years without much contact with homes, to the professional autonomy of teachers, to the specialist nature of their teaching, and to apathy among parents when additional contact has been attempted.
Fra forældrenes side er der blevet fremført det argument, at lærerne er specialister inden for de res fag, og at forældrene nærer tillid til skolen, så længe barnet befinder sig godt i skolen, og at selve det at gå i sko le er et led i den proces, der opmuntrer børnene til at være uafhængige af hjemmet og at kunne klare sig blandt andre men nesker ude i livet (78).
On the parental side it has been argued that teachers are specialists, that parents trust the school as long as the child is happy and that going to school is part of the process which encourages children to be independent of the home and to mix with others of the world [783.
Samarbejdet mellem forældre og lærere betragtes i særlig grad som irrelevant, efterhånden som børnene bliver teen-agers og i stigende grad tager deres egne beslutninger. ninger.
Parentteacher liaison is especially seen to be irrelevant as children become teen-agers and increasingly make decisions for themselves.
Kommunikation og samarbejde kræver tid og energi, og det er let tere for både lærere og forældre at lade hinanden arbejde hver for sig.
Communication and collaboration take time and energy and it is easier both for teacher and for parents to let each other operate in isolation.
Desuden er det ikke givet, at en øget kontakt resul terer i øget tillid, idet den tværtimod kan blotlægge svagheder på begge sider og skabe spændinger og konflikt.
Further, increased contact may not result in increased trust but may expose weaknesses on both sides and cause tension and conflict.
Der skal stærke bevæggrunde til at motivere forældre og lærere til at foretage sig noget, som de ikke før har prøvet, og som mange ville foretrække ikke at gøre.
Reasons have to be strong to motivate parents and teachers to do something whi ch they have not done before and which many would prefer not to do.
På grund heraf er det muligvis ikke hensigtsmæssigt at tale om " rettigheder".
As a result discussion of 'rights' may be inappropriate.
Når man taler om forældrenes rettigheder til at blive taget med på råd, at blive orienteret om barnets udvikling og at kunne besøge skolen, hvis de er bekymrede over noget, der vedrører barnet, indebærer det, at det er vigtigst, hvad forældrene personligt foretrækker, at det ikke er nødvendigt at deltage, hvis forældrene ikke ønsker at gøre det.
Parental 'rights' to consultation, to being kept informed and to being allowed to visit the school if they have anxieties suggest that personal preference predominates, that there is no need to take part if parents do not wish to do so. Similarly the
På samme måde kan lærernes ret til at drøfte et problem, som et barn har i skolen, med forældrene, udlægges på den måde, at en lærer ikke er forpligtet til overhovedet at underrette foræl drene om problemet, dersom han hellere vil lade være.
teachers' right to discuss with parents a problem which a child has at school can imply that a teacher is not obliged to inform the parent of the problem at all if he does not wish to do so.
Ganske vist indeholder lovgivningen i nogle EF-lande bestemmelser om rettigheder i forbindelse med hjem/skolesamarbejdet (79) , men det er måske at foretrække at behandle emnet som et spørgsmål om nligter.
It is true that some European laws establish rights about home­school liaison C793 but it may be preferable to discuss the issue in terms of duties.
Som der er gjort rede for under B.2 ovenfor, påhviler der i alle EF-landene forældrene en grundlæggende pligt til at undervise deres barn, og lærerne har pligt til at stille en professionel undervisning til rådighed for forældrene.
As explained in B.2 above, parents in all EEC countries bear the basic duty to educate their child, and teachers have duties to provide professional services.
At appellere til både forældres og pædagogers pligtfølelse kan være den bedste måde, hvorpå man kan overvinde en altfor men neskelig tilbøjelighed til ikke at påtage sig besværet med et samarbejde.
Stimulation of sense of duty, both parental and professional, on behalf of a child may be the main way to overcome any human inclination not to be bothered with liaison.
Det synes at være mere betænkeligt, at der er et spil i gang, hvor det gælder om at placere ansvaret for, at samarbejdet mellem forældre og lærere ikke altid fungerer gnidningsløst i praksis, idet lærerne ofte er fulde af beklagelser over foræl drene, og vice versa.
More worrying still, a 'blame game' seems to operate in explaining why parent­teacher partnership does not always func­tion smoothly in practice, complaints about parents often emanating from teachers, those about teachers from parents.
De klagepunkter, som vi gentagne gange mødte under drøftelser med henblik på denne undersøgelse, dukkede også ofte op i faglitteraturen (80) og i de fleste af lan dene.
Those which we repeatedly encountered in discussions for this study also appeared often in the literature [803 and in most of the countries.
De følgende lister fremlægges først uden kommentarer, hvorefter visse aspekter bliver gennemgået.
The following lists are presented without comment at first, after which certain aspects are considered.
Klagepunkter rettet mod forældrene
Complaints against parents
Forældrene anklages for at være ligeglade.
Apathy■ Parents are accused of being apathetic.
Til dokumentation herfor anføres hyppigst, at meget få forældre møder op ved generelle møder (dvs. møder, der ikke drejer sig om det enkelte barn).
Low turn­out at general meetings (i.e. not about the individual child) is most often cited as evidence.
2) Overvæltning af ansvaret for barnet på skolen.
Unloading responsibility.
Ifølge dette argument er forældrene ikke ligeglade, men de går ud fra, at selve skolens eksistens helt eller delvis fritager dem selv fra ansvaret.
By this argument parents are not uncaring, but they assume that the existence of school removes any or most responsibility from them­selves.
Dette 'l velfærdssamfundssyndrom" kan være blevet forværret af undervisningssystemet og lærernes hold ninger.
This 'welfare state syndrome' may have been aggravated by the education systems and by teachers' attitudes.
Forældrene tager det ofte for givet, at det er lærer ne, der skal tage initiativet, og at det ikke ville være rigtigt af forældrene at gøre det.
Parents often assume that teachers must take the initiative and that it would be wrong for parents to do so.
3) Kontakt som en "rettighed", man kan benytte sig af eller la de være".
Shyness, fear, lack of self­confidence.
Forældrene er af den opfattelse, at samarbejdet er noget, de kan vælge at beskæftige sig med eller ej, ganske som det pas ser dem.
It is often pointed out that parents carry images of their own school days which make them apprehensive of schools and teachers and therefore lead them to stay away.
Veltalende middelklasseforældre og kritiske aktivister er de to kategorier, der hyppigst omtales.
Articulate middle­class parents and critical activists are the two categories most often cited.
Usikre lærere er bange for begge kategorier.
Insecure teachers fear both.
Ordet indblanding anvendes ofte af lærere, der derved antyder at skoleundervisningen ikke er noget, som forældrene skal blande sig i.
The word 'interference' is used frequently by teachers, implying that schooling is not a parental concern.
6) "De forældre, som vi gerne vil tale med,kommer ikke".
"The ones we want to see don't come".
Dette er det modsatte af 4) og 5) ovenfor.
This is the obverse of (iv) and (v) above.
Det er en stiltiende erkendelse af betydningen af samarbejdet med forældrene, at lærerne beklager sig over, at de ikke får kontakt med for ældrene til de børn, der har problemer. Vandrende arbejdstagere bliver ofte anført som et eksempel.
It is a tacit acceptance of the importance of parental partnership that teachers complain that they do not see the parents of pupils who have difficulties.
Disse forældre får både pålagt skylden for den manglende kommunikation og for barnets problemer.
Blame for non­communication and the child's problems is placed on these parents.
Lærerne beklager sig undertiden over, at forældrene kun inter esserer sig for barnets faglige standpunkter og eksamensbeviser, og ikke for barnets harmoniske udvikling generelt og med hensyn til moralske værdier. Der kan anføres eksempler på overdreven ærgerrighed på barnets vegne, der giver det symptomer på stress.
Teachers some times complain that parents are only concerned with academic attainment and examination passes, not with all-round development of the child and moral values.
8) Forældrenes mangel på ekspertise.
(viii) Parents' lack of expertise.
Forældrenes uvidenhed nævnes undertiden som et argument for at afvise tanken om, at forældrene skal inddrages i skolens arbejde, især i dens beslutningsproces.
Ignorance of parents is sometimes mentioned as grounds for denying parental involvement, especially in school decisionmaking.
Overdreven interesse for deres eget barn og manglende interesse for skolen som helhed kan forringe forældrenes dømmekraft.
Overconcern for their own child and lack of interest about the whole school may distort parental judgement.
9) Ikke nærmere fastlagt rolle .
Undefined role.
Usikkerhed vedrørende, hvilken rolle forældrene eventuelt har i skoleundervisningsprocessen set i relation til indlæringsprocessen i hjemmet, fører til, at forældrene føler sig usikre og undlader at deltage i sko lens arbejde.
Uncertainty about the potential role of parents in the schooling process related to the homelearning process leads to uncertainty and lack of in volvement by the parents.
Forældrene fremstilles ofte som kun interessede i biting, medens væsentlige emner lades ude af betragtning.
Parents are accused of only contacting the school in times of crisis, using it as they would use a doctor.
Klagepunkter rettet mod lærerne
Complaints against teachers
Det er lettere ikke at rette henvendelse til foræl drene.
It is easier not to make contact with parents.
Samarbejde betyder arbejde uden for normal arbejdstid, skaber sine egne problemer og er en direkte opfordring til indblanding fra forældrenes side.
Cooperation involves out-of-school work, creates its own problems and invites 'interference'.
Lærerne beskyldes derfor for apati.
Teachers are there fore accused of apathy.
2) Overvæltning af ansvaret for barnet på hjemmet.
Unloading responsibility.
Hvis eleverne ikke klarer sig godt i skolen eller er urostiftere, kan læreren give elevernes hjemlige baggrund skylden og derved frasige sig ansvaret.
Failure by or trouble from pupils can be blamed on the home background, thereby exonerating teachers.
Forældre giver undertiden udtryk for misbilligelse, når de mener, at læreren ikke betragter samarbejde som en faglig forpligtelse, undtagen i yderst få tilfælde.
Parents sometimes express dismay when they feel that teachers are not regarding liaison as a professional obligation, except in minimal form.
4) Generthed, frygt, manglende selvtillid Frygt for forældre ne (især veltalend højtuddannede og kritiske forældre) me nes at spille en rolle for lærernes modstand mod samarbejde.
Shyness, fear, lack of self-confidence. Fear of parents (especially articulate, well-educated and critical parents) is thought to play a part in teacher resistance to cooperation.
Lærernes professionelle status og følelse af at være trængt op i en krog behandles i kapitel F nedenfor.
The professional status of teachers and their defensiveness is discussed in section F below.
Lærerne kan have en følelse af, at deres status og autonomi er truet, hvis de går ind i et samarbejde med forældrene.
Teachers may feel that their status and autonomy are being threatened if they enter into partnership with parents.
5) Manglende evne til at omgås voksne.
Incompetence at adult relationships.
Argumentet går ud på, at lærere er eksperter i at have med børn at gøre, hvilket indebærer at tale i et docerende tonefald' til dem og at være vant til at have myndighed over dem.
that teachers are expert at handling children which involves 'talking down' to them and being accustomed to having authority over them.
Det antydes, at disse karakteristiske egenskaber uvilkårligt bliver over ført til forholdet til forældrene, hvad der har uheldige følger.
It is suggested that these characteristics get transferred to relationships with parents, with unhappy results.
Lærerne beskyldes i denne forbindelse også for, at de selv når de gør et forsøg på samarbejde, behandler for ældrene som underordnede samarbejdspartnere, ikke som deres ligemænd; at det er et "ensidigt venskab"; at lærerne er herskesyge og går ud fra som en selvfølge, at møder kan holdes på de tidspunkter, de steder og de måder, som læreren bestemmer.
Related accusations are that, even where some attempt at partnership occurs, parents are treated as junior partners, not equals; that it is a "one-sided friendship"; that teacher are imperious/ expecting meetings to happen when, where and how teachers deciãe.
Lærerne beskyldes for at være alt for optaget af skolebøger, fag og eksaminer, især på sekundærtrinnet, og for ikke i tilstrækkelig grad at interessere sig for barnets person lighed og dets udvikling som individ.
Teachers are accused of being too book-minded, subject-minded and examination-minded, especially at secondary school level, and give too little concern for the personality and development of the child as an individual.
7) Katastrofekontakter -.Lærerne ønsker kun at kontakte for ældrene^ når der er tale om en krisesituation.
(vii) Catastrophe contacts. Teachers only want to contact parents when there are crises.
Dette betyder som regel, når der er problemer med det enkelte barn, men man har påpeget, at samarbejdet mellem lærere og for ældre foregår mest gnidningsløst, når der er fare for, at skolen bliver nedlagt.
This usually means when there are problems with the individual child, but it has been pointed out that the most harmonious collaboration between teachers and parents happens when the school is threatened with closure.
Nogle forældre finder, at lærerne forsøger at bortlede opmærksomheden fra væsentlige forhold, især når der er tale om fælles handling.
Some parents feel that teachers try to direct attention away from essentials, especially in regard to joint action.
De opmuntrer forældrene til at beskæftige sig med at tilvejebringe økonomiske midler, legepladser osv., men ikke med et pædagogisk samarbejde.
They encourage parents to be concerned with fund-raising, playgrounds, etc, but not educational partnership.
9) Ikke nærmere fastlagt rolle.
Undefined role.
Der hersker en vis forvirring blandt lærere med hensyn til klarlæggelse af deres rolle i en situation med traditionelt selvstyre på den ene side og nyt pædagogisk forskningsmateriale vedrørende samarbejdet på den anden.
There is confusion amongst teachers in defining their roles, with traditional autonomy on the one hand and new educational evidence in regard to co operation on the other.
Problemer med lærernes ansættelsesforhold, købslåen om ydelser og modydelser og begrænsning af deres professionelle rettigheder skaber yderligere forvirring i billedet.
Problems of teachers' contracts, exchange bargaining and restricted prefessionality further confuse the issue.
Lærerne beskyldes for at være traditionsbundne, usmidige i deres holdninger og uimodtagelige for nye forskningsresultater og nye tanker.
Teachers are accused of being traditional, inflexible and unresponsive to new evidence and ideas.
11) Manglende uddannelse.
Lack of training.
I almindelighed bliver lærere kun i ringe grad uddannet i hjem/skolesamarbejdet.
Generally teacher receive little training in homeschool liaison.
Klagepunkter rettet mod skole ledereil·,. eil·,.
Complaints against headteachers
Forældrene beklager sig over de samme mangler hos skoleledere som hos lærere, men der er andre mangler, der i særlig grad findes hos skoleledere, og eftersom de i deres egen skab af administrative ledere af skolerne har rig lejlighed til at øve indflydelse på, hvilke initiativer der bliver taget, er deres indstilling særligt betydningsfuld.
Deficiencies sometimes quoted about teachers may also be heard about headteachers, but others are peculiar to headteachers and since, as executive leaders of the schools, they have the op portunity to influence action, their position is of special importance.
Der gives undertiden udtryk for den opfattelse, at skoleledere, især skoleledere i systemer, hvor anciennitet har større vægt end dygtighed ved forfremmelse, er mere gammeldags end deres unge, nyligt færdiguddannede, under ordnede lærere, og at de i mindre grad er opmærksomme på de argumenter, der er fremført til fordel for hjem/skole samarbejdet.
It is sometimes suggested that headteachers, especially those in systems where seniority rather than ability weighs in promotion, are more out of date than their young, recently-trained subordinates and may be less aware of the arguments for homeschool liaison.
Når dette sker, kan deres manglende støtte antage karakter af blokering af dette samarbejde.
Where this happens their lack of support can amount to blockage.
(44% af skolelederne, der deltog i vor rundspørge, mente,
Page 44
at det var rimeligt, at forældrene først henvendte sig til skolelederen, inden de traf en aftale med en lærer om at besøge deres barns klasseværelse
(44% of headteachers in our sample considered it reasonable for parents to make prior contact with the headteacher before arranging to visit their child's classroom).
4) Foregiven imødekommenhed.
Pretended openness.
Der er blevet givet udtryk for den opfattelse, at en dygtig skoleleder kan give forældrene et indtryk af imødekommenhed, samtidig med at han gennem sin optræden søger at lægge hindringer i vejen for dem.
It is suggested that a clever headteacher can give the appearance of openness with parents and use those very gestures to prevent it.
Eksempelvis kan sætningen: "Det er mig altid en glæde at aftale et møde med forældre, der har et problem med skole have den underforståede betydning, at a) forældre bør holde sig væk fra skolen, medmindre de har et problem, b) foræl drene bør ikke gå direkte til lærerne, c) sagen bør være så vigtig at der er grund til at drøfte dem med skolelederen, og d) samtalen med skolelederen bør formaliseres gennem en forudgående aftale.
For example the statement "I am always pleased to make appointments to see parents who have a problem with the school" may imply (a) that parents should keep away from the school unless there is a problem, (b) parents should not go direct to teachers, (c) the issue should be important enough to warrant a discussion with the headteacher, and (d) discussion with the headteacher should be formalised by a prior appointment.
På samme måde kan sætningen: "Vi indbyder til en forældreaften for at sikre hjem/skole samarbejdet" have den underforståede mening, at en kontakt to gange om året er tilstrækkelig, og at henvendelser fra forældrene på andre tidspunkter ikke er velsete.
Similarly "We offer a parents' evening to ensure homeschool liaison" may imply that contact twice a year is sufficient and that it would be improper to make contact at other times.
Vi vil nu i korthed behandle disse beskyldninger.
We may briefly consider these accusations.
Det første punkt, der falder i øjnene, er, at listen over de klagepunkter, der er rettet mod forældrene, i høj grad ligner listen over de klagepunkter, der er rettet mod lærerne.
The first obvious point is that the list of complaints against parents is very similar to that against teachers.
Dette kan til dels skyldes, at værdier og holdninger afhænger af den enkelte skole og den enkeltes personlighed, således at de to lister logisk set ikke er uforenelige.
In part this may be caused by values and attitudes varying from school to school and from personality to personality so that the two lists are not logically incompatible.
Det andet iøjäßfaldende punkt er, at hvis disse beskyldninger har noget på sig, vil mange miste de res grundlag, dersom der virkelig blev gjort forsøg på at vise hinanden respekt og prøve at løse problemerne i fællesskab.
The second obvious point is that if there is truth in these accusations, many of them would disappear if there were genuine attempts at mutual respect and joint tackling of problems.
Nogle af beskyldningerne kan være oversimplificerede slagord, og atter andre kan være virkelige problemer.
Some of the complaints may be over-simplified catch-phrases and others may be real problems.
Skønt det kan være rigtigt, at både forældre, lærere og skoleledere er apatiske, kan man sondre mellem apati med hensyn til dræbende kedsommelige, formelle skolemøder om generaliserede og perifere emner på den ene side og apati med hensyn til barnets ud bytte af skolegangen på den anden.
While apathy may indeed exist both among parents, teachers and headteachers, a distinction may be made between apathy about dry, formal school meetings on generalised and peripheral topics on the one hand, and apathy about the child's progress on the other.