natgillin/translations-raw huggingface dataset:
At det er gået sådan skyldes utvivlsomt, at udgifterne til lægemidler hovedsagelig bæres af de kollektive sikringsinstitutioner (sygeforsikringskasser eller offentlige sygesikringsordninger).
Advertisements sent to doctors are submitted to spot checks. In dubious cases the industry's own ethical advertising board or the Health Department can be consulted and will intervene of its own accord.
I Frankrig fandtes indtil 1967 en lokal afgift på 2,75% af salgsprisen, men den er nu afskaffet.
Further controls on advertising practice are implemented by a Code of Practice operated by the industry.
I Belgien, Danmark, Italien og Luxembourg findes der detaljerede fortegnelser, over de produkter, der dækkes af sygeforsikringen.
Only in Germany and the United Kingdom are there laws governing the representatives of firms.
I Frankrig og Nederlandene findes der en fortegnelse over, hvad læger anbefales at ordinere, hvis det skal dækkes af sygeforsikringen.
The new law in Germany coming into effect in 1978 specifies that representatives must have particular specialist knowledge.
I Tyskland forbereder man nu en speciel fortegnelse, hvor der tages hensyn til prisen og midlets effektivitet, idet man ønsker at vejlede læger, der ordinerer under sygeforsikringen.
They can be prosecuted under the law following a complaint but no monitoring of their activities is planned.
De forskellige fortegnelsers omfang varierer betydeligt med hensyn til indhold og udformning.
Beyond this, there is no restriction on what they can say to doctors.
I syv af de ni lande træffes der foranstaltninger med henblik på at øve indflydelse på eller regulere lægernes ordinationsmønstre i et forsøg på at begrænse omkostningerne.
In Ireland the activities of representatives are governed by the Industry's voluntary code of practice.
De to undtagelser er Belgien og Frankrig.
In the Netherlands doctors tend to limit the number of visits from representatives.
I Belgien træffes der overhovedet ingen foranstaltninger, selv om der kan iværksættes alvorlige sanktioner, herunder idømmelse af fængselsstraffe, mod læger, der fejlagtigt ordinerer narkotika eller vanedannende medicin.
In Italy there is a ministerial circular recommending the qualifications which medical representatives should possess, how many of them there should be and how often they should visit doctors.
Et administrativt lægevidenskabeligt udvalg gennemfører stikprøveundersøgelser på sådanne ordinationer.
In the United Kingdom false and misleading representations and oral recommendations of a product for uses other than those stated on the licence are forbidden.
Mens der i Frankrig ikke blev grebet ind på det tidspunkt, da undersøgelsen blev foretaget, er der nu for første gang ved at blive udarbejdet en profil af lægers ordinationsmønstre.
When a sales representative visits a doctor and initiates discussion of a product, he places a copy of the data sheet for that product (approved by the licensing authority) before the doctor.
En eventuel indskriden over for overdrevne ordinationer måtte foretages af et udvalg repræsenterende alle sygeforsikringens parter på det plan, hvor udbetalingerne finder sted.
The Code of Practice of the Industry requires representatives to be thoroughly trained and maintain a high standard of ethical conduct.
I Danmark foretager sygesikringskontorerne stikprøvekontroller af ordinationer.
In Belgium and the Netherlands there are no restrictions.
Læger, der er tilsluttet ordningen, kan i teorien idømmes bøder for overdreven eller unødvendig ordination, men i praksis sker dette så at sige aldrig.
In Denmark, Germany, Ireland and the United Kingdom hospitality is restricted by the Code of Practice laid down by the Industry or by agreement among firms.
I Irland foretages en årlig analyse af de ordinationer, der foretages af læger, som deltager i den almindelige sygesikringsordning (General Medical Services), som dækker 37^% af befolkningen, og læger med særlig mange ordinationer udspørges.
In Germany the guidelines laid down by the Industry specify that expenditure on an individual participant should not exceed DM 30-40. In Ireland and the United Kingdom the voluntary code states that hospitality must be modest in nature and cost.
Denne fremgangsmåde anses for at være effektiv, selv om den indtil 1978 ikke er blevet fulgt op af juridiske sanktionsmuligheder.
In the United Kingdom an agreement reached with the Industry in 1977 specifies that hospitality can be allowed only as a charge on the Health Service under the PPRS (1) when given at medical symposia, and even then must not exceed what a doctor would normally buy for himself.
I Luxembourg foretager læger og farmaceuter, der arbejder som konsulenter for sygeforsikringen, kontrol af betalinger for ordinationer.
In Luxembourg the law forbids firms to give or offer doctors "any material benefits".
En sådan rådgivende læge kan, med den begrundelse, at ordinationen går ud over, hvad der er nødvendigt, og derfor strider mod sygeforsikringens principper, afgive en formel protest over for enhver læge, som har foretaget en ordination.
In France there is a ban on any individual gift in cash or kind being given to members of the medical profession.
I Nederlandene anvender sygekasserådet inspektører, som prøver at overtale læger til at erstatte dyr medicin med billigere af samme kvalitet.
In Belgium, Germany, France and Luxembourg there are legal provisions specifying that samples can be sent to doctors only if they request them.
Formålet er at overtale lægerne til at følge henstillingerne i "Regeling en Klapper".
There are similar provisions under the voluntary codes of the Industry in Ireland and the United Kingdom.
Her finder inspektørerne de retningslinjer, som de bruger til at vurdere, om der er tale om ordination af unødigt dyre lægemidler.
In Belgium medical samples are not allowed to exceed 4 % of the turnover of that product from the end of the first year of its registration.
I både Tyskland og Det forenede Kongerige foretages en beregning af hver enkelt praktiserende læges ordinationsudgift, som så sammenlignes med gennemsnittet for læger, der praktiserer i det pågældende område.
In Germany records have to be kept of samples which are sent and the Industry has undertaken to send no more than six of the smallest packs of each product per written request.
I Tyskland omfatter systemet også alle former for specialister.
In France no samples can be sent after the product has been on the market for two years.
I Tyskland får en læge at vide, hvis han overskrider gennemsnittet med 20-30%, og han bliver bedt om at give en forklaring på, hvad der ved første øjekast ser ud som for dyre ordinationer.
In the United Kingdom samples, apart from those given for recognition purposes, can be supplied only at the written request of a doctor and the cost of samples other that for recognition purposes is not allowed as a charge on the Health Services under the PPRS.
Denne kontrol foretages af sammenslutningen af sygekasselæger.
In Denmark only one sample can be sent to any doctor and this has to be in the smallest package, and it can be sent only during the first year after the product has been put on the market.
Hvis en læge fortsætter med dyre ordinationer uden at give en tilfredsstillende forklaring, kan han idømmes en bøde af sygekasserådet, og i tilfælde af gentagne overtrædelser kan han fratages sin autorisation som sygekasselæge.
In the Netherlands, samples can be sent only on the introduction of a new product and cannot exceed the amount needed to treat three patients.
I England og Wales udøves kontrollen af lønnede embedslæger (Regional Medical Officers), som er ansat af Ministeriet for sundhed og social sikring, der er ansvarlig for den offentlige sygesikring.
In France and Belgium the amount and proportion of expenditure on sales promotion is examined as part of the process of regulating prices.
Disse læger besøger praktiserende læger, hvis ordinationsudgifter pr. patient ligger betydeligt over gennemsnittet for andre læger i samme område, drøfter deres ordinationer med dem og tilbyder råd og vejledning.
In the United Kingdom the Government has recently announced that it will allow as a cost in regulating profits only 10 % of turnover spent on total sales promotion from the year 1979.
De kan også medtage detaljerede analyser af lægens ordinationsmønster og særlige ordinationer foretaget af den pågældende læge, som ved første øjekast synes at kræve en forklaring.
The reduction is being phased and as the first stage a reduction of 2 % of turnover was made in 1977.
Embedslægen giver det pågældende ministerium meddelelse om de råd, han har givet lægen.
Any expenditure above the prescribed limit would have to come out of profits.
Hvis det ved en efterfølgende analyse af lægens ordinationer viser sig, at rådene ikke er blevet fulgt, kan det føre til, at sagen forelægges det lokale lægeråd til udtalelse.
There are no restrictions on the quantity of sales promotion expenditure in the other countries in the Community.
Disse råd, der vælges af alle praktiserende læger i området, kan anbefale, at en del af lægens honorarer tilbageholdes.
In Italy the new method of fixing prices for proprietary medicines is intended to curtail expenditure on sales promotion activities and the distribution of samples.
I de sidste fire år har det imidlertid ikke været nødvendigt at indbringe en sag for det lokale lægeråd.
In Ireland and France pharmacists can supply only up to one month's supply of a pharmaceutical prescribed under health insurance.
Embedslægen er ikke selv indblandet i de disciplinære foranstaltninger; hans rolle er at optræde som rådgiver for lægen på mange områder, herunder ordination.
In Italy the amount which the pharmacist may dispense, to which the doctor must conform when prescribing, is limited to two packages (containers) of the same proprietary product or alternatively two products in individual packages, except for antibiotics and serums which may be dispensed in sufficient quantity for two days of treatment on a single prescription.
I Italien er alt, hvad en sygekasselæge kan ordinere, fastlagt i sundhedsvæsenets håndbog, som indeholder en fortegnelse over farmaceutiske specialiteter.
Galenic products and first-aid supplies may also be included in the same prescription within predetermined limits.
Fortegnelsen er udarbejdet af en komité under sundhedsministeriet og føres løbende à jour, ved at nye produkter tilføjes og forældede slettes af listen.
In Germany and the Netherlands the pharmacist has to dispense the smallest packed quantity when no indication is on the prescription.
I reglerne for brugen af sundhedsvæsenets håndbog og aftaler mellem forsikringsselskaberne og sundhedsmyndighederne har man også fastsat de mængder, der kan ordineres og udleveres.
There are no limits in the other countries of the Community. The renewal of prescriptions is allowed when the doctor has authorised it in Belgium, France and Luxembourg.
Læger og apotekere skal følge disse retningslinjer; alle ordinationer, der ikke er i overensstemmelse hermed, udleveres fulstændigt for patientens egen regning.
In Belgium one prescription cannot exceed two months', and in France six months' supply. In Luxembourg a patient has to have a copy
Indtil de afløses af den offentlige sygesikring, som planlagt i reformen af sygesikringen (der allerede er delvis i kraft med hensyn til hospitalsbehandling), udøver de forskellige italienske sygeforsikringsselskaber kontrol med lægernes aktiviteter gennem deres lokale kontorer gennem kontrol med recepter, regninger og patientbesøg.
of the prescription certified by the Health Insurance Organisation before the pharmacist is authorised to renew it.
De læger, hvis virksomhed giver anledning til kritik, indkaldes skriftligt til en samtale og bliver siden, hvis denne samtale ikke har nogen virkning, indbragt for de kompetente nævn.
In Germany a pharmacist is expected to substitute the cheapest generic product when a doctor has not specified a particular manufacturer.
INAM har f.eks. et nævn i hver provins, bestående af seks læger, som repræsenterer sundheds- og arbejdsministerierne, INAM, arbejdsgiverne, arbejderne og lægestanden.
In the other countries of the Community the pharmacist has to dispense precisely the product which the doctor has prescribed (in the case of the Netherlands the product has to be in the "Regeling en Klapper").
På INAM's foranledning gennemgår nævnet de sager, som det får forelagt, og det kan træffe følgende foranstaltninger: Afskedigelse, formel advarsel og suspendering fra praksis i op til 2 år eller permanent.
There are maximum prices which retail pharmacists can charge patients in all countries in the Community, except the United Kingdom (for products not provided under the National Health Service).
Disse foranstaltninger vedrører kun forholdet mellem lægen og INAM og har i intet tilfælde virkninger for lægens private praksis, idet foranstaltninger på dette område kun kan træffes af lægeforeningens nævn.
These are also the minimum prices in Denmark, Germany, France, Luxembourg and Italy.
Provinsnævntes afgørelse kan indankes for et centralnævn.
In the other countries the pharmacist is free to charge less.
I Frankrig og Nederlandene skal alt reklamemateriale, som udsendes til læger, være godkendt på forhånd.
Only in the Netherlands are pharmaceuticals free of charge to all patients covered by health insurance.
I Frankrig kontrolleres lægemiddelreklamer af "Kommissionen for kontrol med lægemiddelreklame".
In Ireland free pharmaceuticals are provided to the limited number of patients covered by the General Medical Service Scheme : middle income group patients can claim a refund for any expenditure on pharmaceuticals in excess of £ 6.50 per month.
Kommissionen sikrer, at en reklame hverken indebærer nogen fare eller risiko for folkesundheden, at den er ærlig, sandfærdig, at de indeholdte påstande kan bevises, samt at mulige bivirkninger er anført.
In Italy there is at present no system under which the insured person shares the cost, but for a number of the proprietary products listed in the Health Care Handbook, the insured is nevertheless required to make a contribution.
Reklametilladelser udstedes for en periode af fem år.
Proprietary products not provided free of charge represented 7.09 % of the total number in 1976, or 1.50 % of the total amount invoiced.
I Nederlandene godkender et kontor, der indirekte står under regeringens kontrol (KOAGG) alle reklamer, før de offentliggøres.
A more general system of charging is to be introduced, granting exemption for pensioners and other categories.
I Irland stilles der efter indstilling fra the National Drug Advisory Board af sundhedsministeriet visse krav til salgsarbejdet i forbindelse med udstedelsen af markedsføringstilladelser.
Charges are flat rate in Belgium and the United Kingdom.
Såfremt man mener, at der er en risiko forbundet med den måde, hvorpå der reklameres for et produkt, der allerede findes på markedet, tager the Nationale Drugs Advisory Board sagen op med branchen og opnår sædvanligvis, hvad det ønsker.
In Belgium (from mid-January 1977) a charge of BFR 35 is made for generic preparations and BFR 70 for proprietary preparations.
Herudover har man i branchen en frivillig kodeks for markedsføring.
These charges apply to the smallest pack size.
Et særligt nævn nedsat af branchen med en juridisk kyndig formand, som tillige er farmaceut, bedømmer klager over brud på denne kodeks.
However, Invalidity and Retirement Pensioners, and Orphans and Widows earning less than a stated amount are not charged for generic preparation and pay only BFR 40 for proprietary preparations.
Nævnet har en lægevidenskabelig konsulent til at bistå sig med sådanne vurderinger.
In cases of chronic diseases the charge is limited to BFR 40.
I Italien skal "etiketterne" (og ledsagende illustrerede brochurer) for farmaceutiske specialiteter godkendes af sundhedsministeriet på registreringstidpunktet, eller når påfølgende ændringer nødvendiggør dette.
In the United Kingdom, apart from contraceptives which are provided free of charge under the National Health Service, the flat rate charge is 20 pence -unchanged since 1971.
I Danmark kræver loven, at reklamen skal være nøgtern og saglig og ikke må give et overdrevent, ufyldestgørende, misvisende eller vildledende billede af lægemidlet.
In Denmark there are three rates of charge : 25 %, 50 % or 100 % according to the therapeutic significance of the drug and to some extent the price.
Der foretages stikprøver af de reklamer, som sendes til læger.
Persons with low incomes in relation to the cost of the drug are exempt from the charges.
I tilfælde, hvor der kan herske tvivl, kan branchens eget etiske reklamenævn eller Sundhedsstyrelsen rådspørges, og de kan også tage sager op på eget initiativ.
In Germany, up to July 1977, the charge was 20 % of the cost of a prescription up to a maximum charge of DM 2.50. Children whose parents are insured and pensioners were exempt from charges.
I Tyskland er vildledende reklame og vage henvisninger til rapporter, attester og videnskabelige publikationer forbudt ved lov af 1965.
Some medicines (e.g. laxatives and cough remedies) will not be paid for by the sick funds in future.
Intet kan dog hindre, at de positive sider ved et produkt fremhæves, og at der gøres langt mindre ud af kontraindikationer og bivirkninger.
In Luxembourg the patient has to pay 15 % of the cost, but some pharmaceuticals are exempt.
Det forlanges, at reklamerne indeholder prismæssige oplysninger.
No country forbids insurance against charges for prescriptions. Only in France is insurance of this kind common.
I Luxembourg blev det i bestemmelser fra 1975 fastsat, at annoncer skal indeholde navn og adresse på producent eller licensindehaver, navnet på produktet og dets aktive bestanddele, vigtigste indikationsområder, kontrainindikationer og bivirkninger, dosering og dispenseringsform. I forkortede annoncer er det imidlertid tilladt kun at angive produktets navn og navn og adresse på producent eller licensindehaver.
In France and Luxembourg (except for manual workers) the insured person has to pay the whole cost of the prescription and then claim back the share covered by health insurance. In the other countries (and in the case of manual workers in Luxembourg), the health insurance scheme pays the pharmacist direct.
I Det forenede Kongerige forbyder the Medicines Act fra 1968 annoncer, som giver en falsk beskrivelse af et produkt, eller som kan være vildledende med hensyn til dets art, kvalitet, anvendelse eller virkninger.
It is obvious that in a country where there are no price controls or where controls are of minor importance, exports and imports will develop freely, and will be affected only by the policy followed in other countries.
Det er ligeledes en overtrædelse af loven at anbefale andre indikationsområder end dem, der er angivet i produktgodkendelsen,og annoncer skal være i overensstemmelse med angivelserne i denne godkendelse.
This is the case in Germany, Denmark, and Ireland, as well as in Luxembourg, where of course there is no national pharmaceutical industry.
Bestemmelserne fastlægger også den vægt, der skal lægges på visse dele af oplysningerne, og de forbyder vildledende grafiske fremstillinger og tabeller og misbrug af ord som f.eks. "sikker".
Secondly, this same price structure will lead to lower profit margins for sales made within the country which will in turn be a disadvantage, since laboratories will not be able to allocate enough to research and development, and hence will not be able to develop the right commercial policy for breaking into external markets.
Yderligere kontrol med reklamepraksis finder sted på grundlag af branchens egen kodeks.
When prices are too low on the home market, in other words, the effect will be felt in the export market.
Denne kodeks administreres af et nævn, som indbefatter uafhængige medlemmer.
Obviously this is the view taken by the pharmaceutical industry.
Alle reklamer skal være godkendt af mindst én læge, udpeget af det selskab, der fremstiller produktet.
Another argument bears out the same hypothesis : when the importing country fixes the price of admission or reimbursement by reference to the price in the country of origin, low internal prices will mean that insufficient returns are made on products exported.
Branchen har udarbejdet en fremgangsmåde til at sikre tilsyn med reklamer, efterhånden som de fremkommer, for at sikre, at bestemmelserne overholdes.
The reports on Belgium, France, Ireland, Italy and the United Kingdom all made this point; the Franch report, however, added that despite the restrictions on price increases the share of exports in overall pharmaceutical production in France in recent years has been increasing.
Kodeksnævnet et gået ind på at sikre, at alle de reklamer, som ministeriet for sundhed og social sikkerhed klager over, vil blive trukket tilbage, mens nævnet foretager en undersøgelse.
In the Netherlands, export prices are usually below those for the domestic market; they do not contain an element for amortization, as do prices for products sold in the country.
Kun i Tyskland og i Det forenede Kongerige findes bestemmelser for firmarepræsentanter.
The British report stressed the fact that the strategy of the multinationals will be influenced by any price restriction in force in a particular country when they are considering whether to install production f acuities there.
Ifølge den ny tyske lov, der træder i kraft i 1978, kræves det, at repræsentanterne har en særlig specialviden.
If regulations are too restrictive, they will be disinclined to invest there for fear of the price structure leading to too low a platform for export prices.
De kan retsforfølges på grundlag af en klage, men der er ikke planlagt noget tilsyn med deres arbejde.
Their strategy may also be influenced by any regulations in force for health insurance repayments.
Udover dette er der ingen begrænsninger med hensyn til, hvad de kan fortælle lægerne. I Irland er repræsentanternes virksomhed underkastet branchens frivillige kodeks.
When such regulations have the effect of almost totally prohibiting the import of patented drugs, firms wishing to enter the market in that country have no alternative but to install laboratories there.
I Nederlandene er der en tendens til, at lægerne begrænser antallet af repræsentantbesøg.
This occurs to a notable extent in France.
I Belgien og Nederlandene er der ingen begrænsninger. I Danmark, Tyskland, Irland og Det forenede Kongerige er tildeling af særydelser begrænset ifølge branchens kodeks eller ved aftaler firmaerne imellem.
As a general rule, health regulations intended to ensure the safety and effectiveness of drugs seem to have little effect on imports or exports in a particular country.
I Irland og Det forenede Kongerige er det i den frivillige kodeks angivet, at særydelsen skal være beskeden både med hensyn til art og udgift.
Italy and the United Kingdom mention exceptions.
I Det forenede Kongerige indgik man i 1977 en aftale med branchen, hvori det hedder, at særydelsen kun kan tillades som en udgift for den offentlige sygesikring under PPRS (x), i forbindelse med lægevidenskabelige symposier, og selv da må den ikke overstige, hvad lægen normalt selv ville have betalt.
In Italy health regulations tend to favour the importation of drugs which have already been registered in another country; this prior registration exempts importers from having to submit drugs to the tests of the health authorities.
I Frankrig er der nedlagt forbud mod at give individuelle gaver i form af kontanter eller naturalier til medlemmer af lægestanden.
New Italian drugs or Italian equivalents to drugs already registered elsewhere would both have to be subjected to such tests for safety.
I Italien er det forbudt lægerne at modtage nogen som helst form for betaling fra lægemiddelfirmaer.
From the opposite point of view, the British report suggests that internationally accepted criteria for safety and effectiveness tend to increase exports.
Dette indbefatter ikke repræsentation ved lægevidenskabelige symposier.
Many importing countries require certification that the product has passed the health regulations in its country of origin.
d) Begrænsninger med hensyn til lægemiddelprøver
b) Pharmaci sts^_incc)mes