natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ud over de hidtidige gængse former for formuedannelse tager Loven især sigte på at fremme arbejdstager nes mulighed for at få andel i virksomhedernes kapital. Således modtager ar bejdstagere, der erhverver kapitalandele gennem investering af en deL af deres egen indtægt, en opsparingspræmie på 23% (33% for familier med tre børn og derover) for beløb på op til 9.36 DM pr. år (hidtil 624 DM).
In addition to the traditional asset-creating alLowances, the law sets out to promote worker participation in the productive capital of enterprises: to this end, workers who acquire such holdings from their own income receive each year a worker's savings bonus of 23% (33% for workers with three or more children) for holdings of up to DM 936 (formerly DM 624).
Arbejds markedets parter opfordres til at fremme denne form for arbejdstagernes med- ejendomsret tiL virksomhedernes kapital gennem indgåelse af sådanne kollek tive lønoverenskomster.
The two sides of industry are to be encouraged to promote this form of par­ ticipation through the conclusion of such collective agreements.
Det i lov af januar 1983 forankrede princip om, at med hensyn til lønpoliti kken må købekraften kun lige akkurat opretholdes, gælder sta dig.
The principle, introduced by the law of January 1983, that pay bargaining must be limited strictly to the maintenance of purchasing power is still in force.
I modsætning til 1983 bLev dyrtidsportionerne imidlertid udbetalt til ar bejdere og funktionærer på de i loven om dyrtidsregulering fastsatte da toer, dvs. en portion på 8,9% pr. 1. januar, på 6,9% pr. 1. maj, på 2,2% pr. 1. september 1984 og på 8,5% pr. 1. januar 1985.
However, the index rises - i.e. 8.9 % on 1 January, 6.9 % on
Dyrtidsreguleringen blev på ny differentieret alt efter lønnens størrelse: det fulde beløb udbetaltes således for månedslønninger på under 50 000 DRA
1 May and 2.2 % on 1 September 1984 and 8.5 % on 1 January 1985 - were paid to workers and white collar staff on the dates laid down by the law on indexation, which was not the case in 1983.
(35 000 DRA i 1983), halvdelen for dem mellem 50 000 og 75 000 DRA (mellem
Indexation adjustments were once again weighted according to wage bracket: the full increase was paid for wages below DR 50 000 per month (DR 35 000 in 1983), half for those between DR 50 000 and 75 000
35 000 og 55 000 DRA i 1983) og en fjerdedel for dem mellem 75 000 og
(DR 35 000 - 55 000 in 1983) and a quarter for amounts in the DR 75 000 -
100 000 DRA (mellem 55 000 og 80 000 DRA i 1983).
100 000 range (55 000 - 80 000 in 1983).
32 019 DRA, medens det beløb på 1 085 DRA, der i slutningen af 1983 ud betaltes tiL arbejdere pr. dag, pr. 1. januar 1984 steg til 1 202 DRA og pr. 1. januar 1985 til 1 426 DRA.
On 1 January 1984, the minimum monthly wage for white collar staff rose from DR .24 383 to DR 27 012 (and to DR 32 019 from 1.1.1985), while the minimum daily wage for workers, which was DR 1 085 at the end of 1983, was increased to DR 1 202 on 1 January 1984, and to DR 1 426 on 1 January 1985.
måned altså med ca. 18,5%, hvilket svarer til udviklingen i forbrugerpri serne (+18,1%). Købekraften blev altså fastholdt.
Between 1 January 1984 and 1 January 1985 minimum daily wages and monthly salaries have risen by approximately 18.5 % which more or less is the same as the increase in the consumer price index (+ 18.1 %) and has enabled purchasing power to be maintained.
Statsrådet vedtog den 4. januar en række foranstaltninger til be- kæmpelse af inflationen. Disse foranstaltninger vedrører:
On 4 January, the Cabinet adopted several anti-inflation measures.
- indkomstudviklingen i 1984: reallønnen i de offentlige virksomheder fastholdes, for så vidt som dette er foreneligt med disses økonomiske situation, og børnetilskuddene forhøjes med 6,1% om året,
- incomes in 1984 : wherever compatible with the firm's position, purchasing post wer will be maintained in public sector undertakings by an increase of 6.1 % a year in family allowances;
- omkostningsudviklingen søges dæmpet gennem en stabilisering af social sikringsbidragene og skatterne,
- controlling costs by stabilizing social security charges and taxation;
- prispolitikken i 1984: kontrollen med priserne på tjenesteydelser styi— kes.
- price policy in 1984 : price controls in the service sector will be reinforced.
Udviklingen i huslejerne bremses, idet huslejeforhøjelser begræn ses til 80% af udviklingen i byggeomkostningsindekset.
Rent increases will be limited to 80 % of the rise in the construction costs index.
I løbet af første kvartal skete der en tydelig opbremsning i lønudviklingen.
The upward movement of wages and salaries slowed down substantially in the first quarter.
Årsagen hertil synes at være ikke blot regeringens retningslinjer, der gik ud fra, at priserne ville stige 5% i 1984, men især, at arbejdstagerne var mere mådeholdne i deres krav.
This phenomenon could be ascribed partly to Govern ment directives based on a proposed 5 % price rise in 1984, but mainly to greater restraint in workers' demands.
I adskillige virksomheder blev der indgået aftaler, som indebærer en årlig lønforhøjelse på 5% for den enkelte og en forhøjelse på 6,5% af lønsummen.
In many firms, agreement was reached on the basis of an annual pay increase of 5 % (6,5 % in aggregate wages).
Den hidtidige stigningstakt var alLerede klart faldende i 1983, idet time lønningerne i den private sektor steg med 1,9% i det sidste kvartal og må nedslønningerne med 1,4%, samtidig med at arbejdstiden blev nedsat.
In the private sector, where unemployment has reduced competitiveness over the one year period from October to October it is possible to observe a
I den private sektor, hvor arbejdsløsheden forringer konkurrenceevnen, kan der fra oktober til oktober konstateres en stigning pá 6,6% i time- lønss?tsen mod 9,8% i 1983.
6.6% increase in hourly earnings compared with 9.8% in 1983.
De offentligt ansatte fik et efterslæbstiLlæg pa 500 FF og en forhøjelse på 1% pr. 1. april oc 2% pr. 1. november 1984, hvilket viser de offentlige myndigheders vilje til at give tonen an.
In the public service, a "compensatory" bonus of FF 500 plus an increase of 1% on 1 April and 2% on 1 November demonstrated the public authorities' wish to set an example.
Prisudviklingen er ligeledes gunstig, skønt de tilstræbte 5% er blevet til en effektiv gennemsnitLig stigning på 7,3% på årsbasis (1933: 9,4%).
Price trends are also favourable, although the goal of 5% has had to give way to an effective average annual increase of 7.3% (compared with
Den tværfaglige pristalsregulerede mindsteløn med indbygget realløns forbedring (SMIC), der den 1. januar 1984 androg 22,78 FF (+2%) i timen, blev siden forhøjet til 23,56 FF (+ 3,42%) pr. 1. maj 1984 og 23,84 FF
Although fixed at FF 22.78 (+ 2%) an hour on 1 January 1984 the
En ny forhøjelse, der udelukkende skyldtes dyrtidsreguleringen, indtraf den 1. november 1984, hvorved SMIC nåede op på 24,36 FF (+ 2,2%) i timen, dvs. 4 222,32 FF og 4 132,68 FF for SMIC pr. måned.
Finally, another increase, solely influenced by the indexation of prices, came into effect on 1 November 1984 giving FF 24.36 (+ 2.2%) an hour fixing the two figures used for the monthLy
På årsbasis er stigningstakten 9,1%.
SMIC rate at FF 4 132.68 and FF 4 222.32 respectively.
Forbrugerprisindeksets stigning i samme tidsrum er på 6,9%, hvilket vil sige at SMIC's købekraft- fremgang blev på lidt over 2%.
2% in the purchasing power of the SMIC.
Det kan altså konstateres, at den enkeltes realløn blev fastholdt, men at den reale lønsum blev mindre, idet denne påvirkes af den stærke ned gang i antallet af lønmodtagere (- 2%), arbejdstidsforkortelsen og for højelsen af socialsikringsbidragene.
The result is that purchasing power has been maintained in terms of individual pay leveLs but not in aggregate, since it was adversely affected by the sharp fall in the employment leveL (- 2%), reductions in working time, and higher contribution rates.
Forhandlingerne om de kollektive overenskomster i forbindelse med den 23. lønforhandlingsrunde førte i de fleste tilfælde til indgåelse af aftaler i løbet af første halvår 1984.
Collective agreements negotiated under the 23rd Pay Round terminated in most cases at various dates in the first half of 1984.
Hen imod årets slutning blev der i forbindelse med den 24. lønforhandlingsrunde forhandlet overenskomster på branche- eller virksomhedsplan for de fleste ansatte i den private sek tor.
By the end of the year, agreements under the 24th Pay Round had been negotiated at industry or enterprise (company) level in most private sector employments.
Ordningerne er af forskellig art alt efter de pågældende virksomhe ders økonomiske situation.
Settle­ ments varied according to the financial situation of the companies involved.
De fleste indebærer en pause på nogle måneder, og almindeligvis dækker de et tidsrum af 15 måneder med en forhøjelse i to omgange.
Most agreements provided for a pay pause of some months and in general covered a fifteen-month period and provided for a two-phase pay increase.
I den private sektor indebærer overenskomsterne en gennem- snitsforhøjelse på 8% på årsbasis.
In the private sector, settlements averaged about 8 per cent on an annua­ li sed basis.
Kun i en mindre del af den offentlige sektor blev der indgået aftaler in den arets udLøb.
Settlements had been reached before the end of the year in only a few public sector enterprises.
På tjenestemandsområdet blev der i december afsagt vold giftskendelse vedrørende de fleste kategorier.
In the case of public servants, an arbi­ tration hearing covering key civil service grades was held in December 1984.
Det skønnes, at den gennemsnitlige lønstigning i den private sektor (her under de i 1983 aftalte justeringer) for 1984 som helhed vil blive på 9,5% hvilket stort set vil svare til inflationstakten.
It has been estimated that the average private sector increase in earnings (including carryover from 1983) for 1984 as a whole could be of the order of 9 1/2% which would be broadly in line with inflation.
Stigningen i den offent lige sektor anslås til under 8%.
The increase in the public sector would be less than 8%.
Forbrugerprisindekset steg med 8% i samme tidsrum.
The Consumer Price Index rose by nearby 8% over the same period.
For 1984 som helhed synes Lønningerne i industrien at være steget med 10% over for en stigning på 8,6% i forbrugerpriserne.
For the year 1984 as a whole industrial earnings are likely to have risen by about 10 per cent compared with an increase of 8.6% in consumer prices .
De nye lønpolitiske retningslinjer, som blev udstukket af myndighederne i 1982, gav sig udstag i vedtagelsen af aftalen af januar 1983 og bestemmel ser, der tager sigte på at bremse virkningerne af den automatiske dyrtidsre- gulering (scaLa mobile).
The January1983 protocol and the measures designed to attenuate the effects of the wage indexation system (scala mobile) gave substance to the new pay policy initiated by the authorities in 1982.
I forbindeLse med fastfrysningen af den i 1957 ind førte og i 1975 reviderede ordning blev tidsrummet august-oktober 1982 fast sat som ny reference for indekset (forbindelseskoeff icient 3,35).
In order to moderate the effects of the system set up in 1957 and revised in 1975, the period August-October 1982 was chosen as the new base for the index (using a multiplier of 3.35).
Den ens artede dyrtidsportion blev først forhøjet i forhold hertil og derefter ned skåret med 15% i overensstemmelse med den infLationsbekæmpende målsætning, som disse forhandlinger hvilede på.
The standard increase per index point was first upped proportionately, then cut by 15 % in line with the deflationary goal underlying these negotiations.
Hvert point i det nye indeks udløser alt så for fremtiden en fast dyrtidsportion på 6 800 LIT til lønmodtagere.
This meant that wageearners would receive a standard increase of Lit 6 800, for each one-point rise in the new index.
Da en af de tre fagforeninger ikke vilLe undertegne aftalen af 14. februar meLlem regeringen og arbejdsmarkedets parter (1) udstedte regeringen den
As the agreement of 14 February between government and labour and management was only signed by one of the three trade unions, the government saw itself obliged on 15 February to bring in a Decree Law cutting the February increase in points by half and that of May by a third.
15. februar et lovdekret, i henhold til hvilket halvdelen af pointene for februar og en tredjedel af pointene for maj blev ladt ude af betragtning.
Against the forecast trend for the uncorrected index in 1984, this measure - which the Parli ament was called on to convert into law - implied a saving corresponding to four points out of twelve,(in other words, about 25 % over the year).
I forhold til udsigterne for den automatiske udvikLing i indekset i 1984 medførte denne bestemmelse, som parlamentet bLev opfordret til at ophøje tiL lov, at der blev sparet fire points, dvs. en besparelse på ca. 25% i forhold til virkningen på årsbasis.
One of the aims of the Decree Law is to modify the system in such a way that increases resulting from upward movements in the cost-of-living index will be scaled down by one third.
Da lovdekretet ikke blev ratificeret
Since the Decree Law was not ratified within the following 60 days., the Government has extended the
60 dage efter udstedelsen og således udløb den 15. april, udstedte rege ringen et nyt lovdekret om deLvis fastfrysning af dyrtidsreguleringen.
Decree Law on the partial freeze of the wage indexation system, which expired on 15 April.
I henhold tiL det nye lovdekret må der ved beregningerne med helblik på fasthoLdelse af reallønnen højst tages hensyn til to points i februar og to points i marts af de points, hvormed leveomkostningsindekset stiger.
Under the new Decree, in determining the amounts needed to maintain wage-earners' purchasing power, a rise of no more than two index points may be taken into account in February and two in March.
I dette lovdekret fastsættes der ligeledes en overgrænse på 10% for den gennemsnitlige årLige stigning i takster og priser, og der indføres en ny tarif for børnetilskud, der beregnes på grundLag ikke blot af det antal personer, over for hvilke der består forsørgeLsespligt, men også af hus standsindkomsten. Dette Lovdekret blev endeLigt ophøjet til Lov den 12. ju ni .
This Decree also establishes an annual average increase of 10% for offi­ cially controlled tariffs and prices, and a new scale for family allowances which takes account of dependants and household income.
Det skaL erindres, at aftalen af 1983 tog sigte på en begrænsning af inflationstakten til 13% i 1983 og til 10,5% i 1984 og forudsatte en økonomisk vækst på 2% i 1984, og at den faktiske inflation i 1983 blev på 14,7% (mod 16,2% i 1982) og fortsat er faldende: + 10,8% i gen nemsnit på årsbasis og + 9,5% fra december 1983 til december 1984.
(against 16.2 % in 1982) and has continued to fall: + 10.8% as annual average and + 9.5% from December 1983 to December 1984.
For tidsrummet januar-august 1984 steg de faktiske udbetalte lønninger i industrien med 19% i forhold til samme tidsrum i 1983.
For the period January-August 1984, actual monthly earning^ in in dustry rose by 19 % compared with the same period in 1983.
Forbrugerprisindekset for arbejder- og funktionærhusstande, som afviger fra det fore gående indeks, men som har tilnærmelsesvis tilsvarende værdier, nåede i august 1984 (basis 1980 = 100) op på 176,4, hvilket er en stigning på 10,4% siden august 1983.
1984 - (base 1980 = 100) - an increase of 10.4 % compared with August 1983.
Stigningen er på 0,3% siden juli 1984. Der er altså tale om en klar forbedring af realmånedslønningerne i industrien.
From this it may be concluded that there has been a marked improvement in real monthly incomes in the industrial sector.
I storhertugdømmet Luxembourg var udsigterne for 1984 konstant præget af problemerne i forbindelse med strukturomlægningen af jern- og stålsekto ren samt af nødvendigheden af, at de øvrige erhvervssektorer blev gjort mest re konkurrencedygtige.
In Luxembourg the situation continued to be dominated by problems arising from the restructuring of the iron and steel industry and the need to make other sectors of the economy more competitive.
For så vidt angår lønningerne blev der gjort indgreb i dyrtidsreguleringen, ligesom det var tilfældet i de to foregående år.
Wage indexation was once more restricted as it had been in the two previous years.
Der skulle kun foretages én regulering i september 1984 uanset udviklingen i forbrugerprisindekset.
Only one index adjustment was planned for September 1984, regardless of the trend in retail prices.
Denne foranstaltning, hvortiL der er hjemmel i loven af 1. juli 1983 om dyrtidsreguleringsordningen, skulLe gøre det muligt at begrænse lønstig ningen pr. arbejdstager til 5,7%. Men det viste sig, at de gennemsnitlige prisstigninger på årsbasis kun blev på 5,6% mod de forventede 7%.
It was expected that this measure, based on the law of 1 July 1983 concerning the wage indexation system, should keep the increase of per capita wage down to 5.7%, but in the event the annual average price rise was only 5.6% against an estimated 7%.
Som følge af beslutningen om at begrænse dyrtidsreguleringen af lønningerne til kun én forhøjelse på 2,5% i september, kom stigningen i lønomkostningerne i 1984 til at ligge på linje med stigningen i de vigtigste konkurrerende lande.
The decision to apply moderation in wage policy by alLowing a single increase of 2.5% in September was intended to bring wage costs into line with those of Luxembourg's main competitors in 1984.
I løbet af de første ni måneder af 1984 steg de overenskomstmæssige timelønssat- ser for arbejdere ikke nævneværdigt.
In the first nine months of 1984 there were no significant changes in agreed hourly wage rates to manual workers.
De gennemsnitlige overenskomstmæssige lønninger i dette tidsrum var såLedes kun 6,5% højere end i 1983, hvilket svarer tiL en stilstand i real lønsudvik Lingen, idet inflationen var på 6,5%.
In that period wages rates rose consequently by only 6.5% above their 1983 Level which taking into account the 6.5% inflation rate, corresponds to stagnation in real terms.
Reallønnen forbedredes en smule i slutningen af året som følge af en ned gang i inflationen (+ 2,3% fra december 1983 til december 1984).
1983 to December 1984).
Denne udvik ling synes at være typisk for udviklingen i samtlige Lønninger i 1984. Der forventes i øvrigt kun en lille reallønsfremgang bortset fra lønglidninger, som vil kunne nå op på 1% af lønsummen. I visse sektorer ventes der endog at blive tale om lønnedskæringer.
This seems to be typical of overalL wage and income trends in 1984.
I andre brancher, bl.a. jern- og stålin dustrien, har man indledt en gradvis nedskæring på gennemsnitligt 6% af lønsummen.
In others, such as the steel industry, the total wage bilL was reduced, progressively, by about 6%.
Den ringe lønfremgang i mange brancher, lønnedskæringerne i jern- og stålindustrien cg begrænsningen af dyrtidsreguleringsordningen, gav sig udslag i en stilstand i udviklingen i lønsummen målt i faste priser.
The modest wage increases in many sectors, wage cuts in the steel industry, and the restriction of wage index adjustments have all contri­ buted to a real wage stagnation. The fact that the totaL number of wageearners declined for the first time since the beginning of the recession also played a part.
Denne udvikling forstærkes af, at der for første gang siden krisen startede, kunne konstateres en nedgang i antalLet af Lønmodtagere.
In the course of the year the law of 12 March 1973 on the minimum wage has led to a number of changes : at the end of 1984 the minimum wage stood at LFR 27 297 per month for a worker without dependents, and
Den sociale mindsteløn belv reguleret flere gange i årets løb i henhold til loven af 12. marts 1973 om en reform af denne løn. I slutningen af
LFR 28 125 per month for a worker with dependents.
1984 var den således på 27 297 LFR pr. måned for en arbejdstager uden forsørgelsespligter og 28 125 LFR pr. måned for en arbejdstager med foi— sørgelsespligter, medens den for en faglært arbejdstager uden forsøi— gelsespligter var på 32 756 LFR og for en faglært arbejdstager med for sørgelsespligter var på 33 750 LFR.
For qualified workers the corresponding figures were LFR 32 756 and LFR 33 750 respectively.
I Nederlandene fortsatte tendensen til at suspendere dyrtidsregule- ringen til gengæld for en arbejdstidsforkortelse.
In the Netherlands the trend to exchange the automatic price com pensation for a reduction in working time continued.
De "store" kollektive overenskomster f.eks. på metalområdet og for Philips omfattede således be stemmelser om en arbejdstidsforkortelse.
Agreements to this effect were reached in major sectors such as the steel industry, the metal working industry, and the Philips company.
På tjenestemandsområdet blev der givet ekstra fridage som kompensation for lønnedskæringerne.
Civil servants received additional days of annual leave in compensation for salary cuts.
I "Stichting van de Arbeid" (samarbejdsinstitutionen for regeringen og ai— bejdsmarkedets parter) fandt arbejdsmarkedsparterne det nødvendigt med en ny aftale om ekstra fridage som kompensation for suspendering af dyrtids- reguleringen.
Discussions between management and workers within the framework of the Labour Foundation led to the conclusion that there was no need for new agreements on a cut in indexation in return for additional time off.
De udtalte i den forbindelse, at lønudviklingen i den pri vate sektor ikke skulle fastlægges fra centralt hold, men derimod have lov til at udvikle sig forskeLligt.
They also considered that wage trends in the private sector should be differentiated rather than centralized.
Efter den voldsomme uro, der opstod på tjenestemandsområdet i november 1983, er situationen nu blevet relativ rolig.
After the stormy days of November 1983 a relative calm has returned to the public sector.
Den 1. januar 1984 blev tjeneste mandslønningerne nedskåret med 3%. Ansatte uden tjenestemandsstatus ved of fentligretlige institutioner er også omfattet af denne nedskæring.
On· 1 January 1984 civil service salaries were reduced by 3%; this also applied to people employed by public bodies, who are not civil servants.
På det private arbejdsmarked blev der foretaget nedskæringer i de sociaLe ydelser, mens regeringen gentagne gange erkLærede, at den ikke ville gribe ind i lønforhandlingerne.
In the private sector, social benefits were cut, while the govern ment repeatedly declared that it would not interfere in wage bargaining.
Ifølge oplysningerne fra Det centrale statistiske Kontor steg mindstelønnen i perioden 1973-1983 med 13-16% udregnet i disponibel indkomst.
According to figures published by the Central Planning Office, real disposable incomes at minimal wage level rose by 13-16 % between 1973 and 1983.
For perso ner, der lå 100% over "sygekassegrænsen", var der derimod tale om et fald på 16%.
Incomes at twice modal earnings level, however, declined by
Det te viser, at indkomstspredningen i denne periode blev yderligere reduceret.
This would indicate that more levelling has taken place during this period.
Ikke desto mindre tyder de seneste statistikker snarere på det modsatte.
This is not confirmed by more recent data, however ; higher incomes grew faster in
De højeste indkomster er gået mere frem i 1984 end de Laveste.
1984 than lower incomes.
I Det forenede Kongerige lykkedes det regeringen at holde infla- tionstakten nede på ca. 5% om året.
In the United Kingdom the Government has succesfully kept down the rate of inflation to about 5 per cent.
Lønningerne er i de sidste tolv måneder steget med ca. 8,5% i forai— bejdningsindustrien.
The underlying earnings increase in manufacturing has been about 8 1/2 per cent over the last 12 months.
Virkningen på omkostningerne opvejes delvis af en fortsat produktivitetsstigning.
The effect on costs has been partly offset by a continued rise in productivity.