natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ved hjalp af både afgørelseskriterier og gennemførelsesproceduren forfølger Agrément målsætningen "Ville Internationale", dvs. tilstræber at gøre Paris mere konkurrencedygtig som et internationalt center, hvor den almindelige metode med at indgå aftaler ved for handling får os til at forvente en relativ vækst af højt uddannede erhvervs grupper i regionen, især i centret (eftersom "fornemme" projekter som regel vil blive godkendt) og en nedgang for grupper med ringe faglig uddannelse (eftersom proceduren vil forsøge at bevirke, at "activités banales" udflyttes til provinsen),
By way of the decision criteria as well as the implementation procedure, the Agrément pursues the Ville Internationale objective of making Paris more competitive as an international centre where the general approach of reaching agreements by negotiation lead us to expect a relative growth of the highly qualified occupation groups in the region, particularly in the centre (since 'noble' projects will tend to be approved) and a decline of lowskilled groups (since the procedure will attempt to cause activités banales to relocate to the provinces).
I forbindelse med det første emne, udtynding, kan man undersøge Agrément ud fra to synsvinkler: dets evne til at tvinge virksomhederne ud af regionen og dets evne til at tvinge virksomhederne til at flytte fra regionens centrum til dens periferi ("desserrement").
In relation to the first topic, decongestion, the Agrément can be examined from two perspectives, its ability to push firms out of the region and its ability to push firms from the centre to the periphery of the region (desserrement).
Der foreligger ingen kvantitative oplysninger, der angiver, hvilken effekt styringsmidlet har haft med hensyn til at afholde projekter fra at komme ind i regionen.
No quantitative information is available to suggest what effect the control has had on deterring projects from coming into the region.
For så vidt angår den første "udpresnings"-effekt, interregional udflytning, har vi i afsnit 4,2.1.2 vist, at når man kun tager effekten af formelt afslag med i betragtning, har Agrément bevirket en stigning i antallet af udflytninger på 7% til 11% (1959 - 1964) og på fra 3% til 6% (1969 - 1973).
In terms of the first push effect, interregional relocation, we have shown in section 4.2.1.2 that, considering only the effect of formal refusal, the Agrément has added to relocations by_7% to 11% (1959-64) and by 3% to 6% (1969-73).
Hvis vi og så medtager andre metoder til at stimulere udflytningen end formelt afslag og tillægger dem betydning, kan Agrément have bevirket en væsentlig forøgelse af udflytningen.
If we include non-refusal ways of stimulating relocation and regard these as significant, the Agrément addition to relocation.can be substantial.
Ovenstående beskrivelse gælder kun for den potentielle nedgang i beskæftigelsen i regionen, der skyldes udflytning.
The above picture relates to potential employment reduction in the region due to relocation.
Hvis vi imidlertid undersøger alle de måder, hvorpå styringsmidlet kan bevirke en formindskelse af den potentielle oprettelse af nye arbejdspladser (dvs. incl, opgivelse, ændring osv.), har vi skønnet, at når man kun tager effekten af formelt afslag med i betragtning, har Agrément bevirket en formindskelse på indtil 20% (1959 - 1964) og 10% (1969 - 1973) af den potentielle oprettelse af nye arbejdspladser i regionen, dvs. at beskæftigelsen uden denne effekt ville have været så meget højere. Når først vi medtager andre måder, hvorpå styringsmidlet kan forhindre investerin-
However, if we examine all of the ways in which the control can act to reduce potential job creation (i.e. including abandonment, modification etc.) we have estimated that, considering only the effect of formal refusal, the Agrément has caused a reduction of up to 20% (1959-64) and 10% (1969-73) of the potential job creation in the region, i.e. without this effect, employment would have been that much higher.
146 - ger, stiger styringsmidlets effekt for den potentielle oprettelse af nye arbejdspladser til mellem 40% og 50% (1959 - 1964) og mellem 30% og 40% (1969 -1973), forudsat at der er en meget betydelig afværgeeffekt, der ikke skyldes formelt afslag.
Once we include other ways in which the control can discourage investments, the effect of the control on potential job creation rises to 40% to 50% (1959-64) and 30% to 40% (1969-73) assuming that non-refusal discouragement is very significant.
For så vidt angår den anden udtyndingsmetode - "desserrement" - måtte vi for vente, at styringsmidlet ved forfølgelsen af denne målsætning ville blive gennemført mere stringent i regionens centrale dele i modsætning til dens perifere dele.
In terms of the second decongestion route - desserrement - we would expect that in pursuing this objective, the control would be implemented more stringently in central as opposed to peripheral parts of the region.
Denne formodning er også berettiget, eftersom der hersker stor sandsynlighed for, at ansøgninger om en perifer lokalisering i regionen, især i de nye byer, vil opnå godkendelse i betragtning af de offentlige myndigheders traditionelle hensyntagen til problemerne i Paris og de vanskeligheder, som de nye byer har haft ved at nå deres beskæftigelsesmål.
This expectation is also justified since applications for a peripheral location in the re gion, particularly in the new towns, have a high likelihood of approval given the traditional consideration given by the government to the problems in Paris and the difficulties the new towns have experienced in reaching their employment targets.
En undersøgelse af afslagsprocentmønstret i regionens centre (Seine) og dens periferi (anden ring) viser, således som det fremgår af tabel 4.7, at for in dustrisektorens vedkommende er ansøgningerne som regel blevet behandlet strengere i regionens centrum end i dens periferi, hvilket fremgår af de gennemsnit lige afslagsprocenter for perioden 1958 - 1975. Der er imidlertid intet gen nemgående mønster i situationen år for år.
Examining the refusal rate pattern in the centre (Seine) and periphery (second ring) of the region, as seen from Table 4.7, it shows that, for the manufac turing sector, applications generally received a stricter treatment in the centre in comparison to the periphery as seen from average refusal rates for the period 1958-75 .
Perioden 1965 - 1966 er af interesse, idet de langt højere afslagsprocenter i centrum indtraf samtidig med ved tagelsen af den fysiske plan for Parisregionen, inden for hvis rammer man især har beskæftiget sig med to vigtige problemer: den voksende fortætning i centrum og etableringen af nye byer og vækstcentre i periferien.
The 1965-66 period is of interest in that the much higher refusal rates in the centre coincided with the adoption of the physical plan for the Paris region, within which two major concerns were the growing congestion in the centre and the establishment of new towns and growth centres in the periphery.
"Desserrement15 -målsætningen for Agrément var derfor nært knyttet til disse træk i planen.
The desserrement objective of the Agrément was therefore closely linked to these features of the plan.
Der foreligger ikke afslagsprocentmønstre for kontorsektoren, men tabel 4.8 viser, at den højeste andel af godkendelser (udtrykt i etageareal) gik til den ydre ring (47%) og kun 10,6% til centret (Ville de Paris).
While refusal rate patterns for the office sector are not available, Table 4.8 shows that in 1973, the largest share of approvals (in terms of floorspace) went to the outer ring (46%) with only 10.6% in the centre (Ville de Paris).
I forbindelse her med finder vi en tilsvarende tendens, som fremgår af tabel 4.9, idet der i centrum var en nedgang i dets andel af det samlede kontoretageareal i regionen, som er faldet fra 85% i 1962 til 81,7% i 1970.
Related to this, we find a corresponding trend, as shown in Table 4.9 that the centre has experienced a reduction in its share of total office floorspace in the region, falling from 85% in 1962 to 81.7% in 1970.
Størst gavn af omfordelingen fik den første ring, idet dens andel steg fra 10% til 13,1% løbet af denne periode. riode.
The major beneficiary of the redistribution was the first ring, its share increasing from 10% to 13.1% over this period.
Disse udviklingstendenser afspejler det skiftende mønster inden for lokaliseringen af aktiviteter i Parisregionen.
These trends reflect the changing pattern of the location of activities in the Paris region.
Pendlingen til regionens centrum er også steget i løbet af denne periode.
Table 4.10 shows the centre of the region to have experi-
Agrément­afslagsprocenter for industriprojekter inden for Paris­regionen. 1958 ­ 1975
Table 4.7 Agrément refusal rates for manufacturing projects within the Paris region, 1ϋ58-75
Anden ring2)
Second Ring2
Anden ring
Second Ring
3) Den her anvendte afslagsprocent vedrørende etageareal er nettoafslagsprocenten for byggeri, hvor kun ansøgninger om nybyggeri (og ikke for ombygning af eksisterende forretningslokaler) behandles, og heri er kun fradraget erstatninger for nedrivning (og ikke for det etageareal, som har måttet udbydes til salg). Kilde: 1958 - 1961 Ministère de la Construction, Decentralisation et Localisation Industriel. 1962 - 1975 Ministère de la Construction, Ministère de l'Equipement et du Logement.
The floorspace refusal rate used here is that of the net construction re fusal rate where only applications for new construction (and not for exist ing premises) are considered and from this are subtracted compensations only in the form of demolition (and not for floorspace required to be put on the market). Source: 1958-61 Ministère de la Construction; Décentralisation et Localisation Industrielles. 1962-75 Ministère de la Construction, Ministère de l'Equipement et du Logement.
disse pendlere til centrum kom en stigende del fra den ydre ring, som repræsenterede 35,5% af pendlerne i 1975 i forhold til 29,6% i 1968.i Man kan heraf drage den konklusion, at beskaeftigelsesudflytningen ikke medfører decentralisering af befolkningen i samme grad.
enced the highest rate of decline in manufacturing and the lowest rate of growth for tertiary and total employment of the subdivisions of the region, the reverse being the case for the outer ring.
Således har de virkninger, som Agrement har haft med hensyn til at stimulere
The effect of these differences in rate of employment change on the centre's share of employment are shown in Table 4.11 where it can be seen that its-share of total employment fell from 49.5% in 1962 to 42.3% in 1974.
Tabel 4,8 Kontoretageareal, der fik Agrément­godkendelse, 1973
Table 4.8 Office floorspace receiving Agrément approval, 1973
I alt
Tot al
Vækstrate
Rate of growth
Paris­regionen I ALT
Total Paris region
Kilde: Statistiske data fremskaffet af Préfecturet for Paris­regionen. Områdeafgrænsninger: Paris ­ Ville de Paris samt Banlieue Ouest; 1. ring ­ Banlieues Nord, Est og Sud, 2. ring ­ Grandes Extensions og Zone Rurale.
Source: Data provided by the Préfecture of the Paris region. Area delineation: Paris - Ville de Paris plus Banlieue Ouest 1st ring - Banlieues Nord, Est and Sud.
Det fremgår af tabel 4.12, at man finder et sådant mønster.
2nd ring - Grandes Extensions and Zone Rurale.
Tabel 4.10 Vaksten i beskæftigelsen inden for Parisregionen (i procent af ændringen) 1962, 1968, 1974
Table 4.10 Employment growth within the Paris region (% change) 1962, 1968, 1974
I alt*
Total2
2) I alt-tallet indkluderer beskæftigelse inden for landbrugsvirksomhed, bygge- og anlægsvirksomhed. 3) Hauts de Seine, Val de Marne, Seine St« Denis. 4) Yvelines, Essone, Seine et Marne, Val d'Oise.
1974 figures are estimates. Total includes employment in agriculture, building and public works.
Kilde: De statistiske data er fremskaffet af INSEE.
Source : Data provided by INSEE.
Tabel 4.11 Fordeling af og ændringer i beskæftigelsen inden for Paris—regionen 1962, 1968, 1974
Table 4.11 Employment distribution and change within the Paris region (% shares), 1962, 1968, 1974
Kilde: Beregnet pa grundlag af statistiske data, dei- er fremskaffet af INSEE.
Source: Calculated from data provided by INSEE.
Table 4.12 Erhvervsstrukturen i Frankrig og Parisregionen 1969, 1974
Table 4.12 Occupational structure of France and the Paris region 1969, 1974
Les Collections de l'Inséé, 1969 (tabel 1 og 6) og 1974 (tabel 19 og 16), der er baseret på udvalg af 8,2 millioner (1969) og 9,7 millioner (1974) beskæftigede.
Les Collections de l'Inséé, 1969 (Tables 1 and 6) and 1974 (Tables 19 and 16), based on samples of 8.2 million (1969) and 9.7 million (1974) employees.
- Endelig skulle den tilskynde til en intraregional omfordeling, hvilket opnås ved at graduere afgiftssatsen efter fortætningsgraden.
(c) Finally, it should encourage intraregional redistribution, achieved by the congestion differentiation of the rate of tax.
Med hensyn til de to første punkter har vi ingen oplysninger, der kan kaste lys over den rolle, som Redevance spiller, for at stimulere fraflytning, be grænse tilflytning eller tilskynde til projektændringer.
In relation to the -first two points, we have no information to identify the role played by the Redevance in stimulating out-movement, restricting in-move-ment or encouraging project modifications.
I almindelighed ville vi imidlertid forvente, at Redevance's indvirkning i denne henseende er*ringe. Følgende forhold taler herfor:
In general, however, we would ex pect the impact of the Redevance in this respect to be low.
- For det første skal afgiften ikke betales i alle dele af regionen.
(a) Firstly, not all parts of the region are subject to the tax.
For så vidt angår industrisektoren, ligger de afgiftsfri områder i de nordligste og østligste dele af den ydre ring, medens for så vidt angår kontorsektoren, praktisk talt hele den ydre ring er fritaget for afgiften.
For the in dustrial sector, the zero rated areas lie in the most northern and eastern parts of the outer ring, while for the office sector, virtually all of the outer ring is exempted from the tax. Thus, areas exist within the re-
Der findes således områder inden for regionen, hvor der ikke er nogen skattemæssig faktor, der kan afholde virksomhederne fra en lokalisering eller en udvidelse. For de virksomheder, som afholdes fra at foretage en lokalisering eller en eks pansion i de afgiftspligtige dele af regionen, frembyder de afgiftsfri områ der derfor et alternativ til en lokalisering uden for Parisregionen som helhed. hed.
145 gion where there is no fiscal discouragement to location or expansion.
- For det andet må afgiftssatsen for at have nogen mærkbar effekt med hensyn til fremme af udflytning enten til lokaliseringssteder uden for regionen som helhed eller til regionens afgiftsfri dele, forøge udgiften til nyt etagea real i betydelig grad.
(b) Secondly, to have any significant effect on stimulating relocation, either outside the region as a whole or to the zero rated parts of the region, the rate of tax must add significantly to the cost of new floorspace.
152 fra dens fornoldsmæssige forhøjelse af etagearealudgiften, kan den ikke be tragtes som en prohibitiv afgift, i hvert fald for kontorsektorens vedkommende.
The Redevance does add to the cost of floorspace, thereby increasing the floorspace cost savings to be made by more peripheral locations, but, ex amined from the point of view of its proportionate addition to floorspace cost, the Redevance cannot be regarded as a prohibitive tax, at least for the office sector.
For denne sektor viser en beregning, der ligger i overkanten, at Re devance Ikke lægger mere end højst 5% til udgiften til etageareal.!) j sammenligning hermed har hollænderne indført en afgift på 10% på nybyggeri, me dens Autorisationens skattekomponent i Italien udgør 25% af den samlede investeringsudgift.
For this sector, a fairly generous calculation suggests that, at the most, the Redevance adds no more than 5% to floorspace cost.1 By comparison, the Dutch introduced a 10% tax on new building, while in Italy, the fiscal component of the Authorization is 25% of the cost of total investment.
Redevance har imidlertid en mere afskrækkende virkning in den for industrisektoren end ingen for kontorsektoren hvad angår den for holdsmæssige forhøjelse af udgiften til etageareal.
However, in comparison to the office sector, the Redevance does represent a more prohibitive tax on the industrial sector, in terms of its proportionate addition to floorspace cost.
I regionens centrum og i den første rings indre områder kan den udgøre et tillæg på fra 50% til 75% af etagearealudgiften2), medens den i resten af den skattemæssige jurisdiktion, kan ligge mellem 37% og 150% til udgifterne.3) Man kan således for vente, at Redevance set ud fra sin forholdsmæssige forhøjelse af etagea realudgiften vil have en større indvirkning på industrivirksomhedernes lokal i seringsad færd .
In the centre and inner parts of the first ring, it can account for an addition of 50% to 75% of floorspace cost2 while in the remainder of the fiscal jurisdiction, it can add between 37% and 150% to costs.3 Thus, taken from the perspective of its proportionate addition to floorspace cost, the Redevance can be expected to have a more substantial impact on industrial firm's locational behaviour.
Den skævhed til ugunst for industrisektoren, som afgiften indebærer, vil imidlertid i nogen grad blive afhjulpet, hvis Redevance ses i forhold til forhøjelsen af de samlede investeringsudgifter.
However, this bias in the tax, against the industrial sector, must be, to some extent, counteracted if we examine the Redevance from the perspective of its addition to total investment costs.
Grunden hertil er, at etagearealudgiften som regel vil repræsentere en mindre procentdel af de samlede investeringsudgifter for industrivirksomheder end for kontorvirksomheder,"*) somheder,"*)
This follows because floorspace cost will generally represent a smaller proportion of total investment costs for industrial firms than for office firms.4
Når man begrænser sig til udelukkende at undersøge Redevance med hensyn til den rolle, den spiller som et tillæg til etagearealudgiften, har den en mere afskrækkende virkning for industrisektoren.
Examined only from the point of view of addition to floorspace cost, the Re devance is more prohibitive to the industrial sector.
Vi kan også drage en lignende konklusion, hvis vi undersøger Redevance med udgangspunkt i muligheden for af giftsfri lokaliseringer inden for Parisregionen. Disse aspekter afspejler både industrisektorens større mobilitetspotentiel og det sigte, som er givet agrément med hensyn til at udflytte "activités banales" til lokaliseringssteder uden for regionen.
A similar conclusion also follows if we examine the Redevance from the perspective of the availability of zero rated locations within the Paris region.
Man når frem til de 5% på basis af en beregning med en etagearealudgift på 10 000 F/m2 og en Redevanceafgift på 400 F/m2.
A 4% figure is reached on the calculation of floorspace cost of 10 000 FF/m2 and a Redevance of 400 FF/m2.
2) Baseret på beregninger med en etagearealudgift på mellem 200 F/n)2 og 300 F/ m2 og en Redevanceafgift på 150 F/m?.
Based on the calculations of a floorspace cost of 200 FF/m2 to 300 FF/m2 and a Redevance of 150 FF/m2.
Oplysningerne om etagearealudgiften er taget fra Ferniot, B.: La Decentralisation Industrielle. IAURIF 1976. )
Floorspace cost information is taken from Ferniot, B. La Décentralisation Industrielle. IAURIF 1976.
Baseret på beregninger med en etagearealudgift på mellem 50 F/m2 og 200 F/ m2 og en Redevanceafgift på 75 F/m2. **) Det er blevet skønnet i Fællesskabets regionalpolitiske koordinationssystem, at byggeomkostningerne i Frankrig udgør ca» 50% af den samlede anlægsudgift for et nyt industriprojekt.
3 Based on the calculations of a floorspace cost of 50 FF/m2 to 200 FF/m2 and a Redevance of 75 FF/m2.
For kontorvirksomheder kan byggeomkostningerne være så høje som 90% af denne samlede anlægsudgift.
For office firms, building costs can be as high as 90% of this total cost.
153 sandsynligheden for, at dotte sker, begrænses af den kendsgerning, at Rede vance højst lægger 5% til etagearealudgiften.
For the office sector, the zero rating of the whole of the region outside the first ring is compatible with the desire to stimulate desserrement, but the likelihood of this will be limited by the fact that, at most, the Redevance adds 5% to floorspace cost.
Under i øvrigt uændrede omstændigheder (f.eks. etagearealreserven) vil det måske ikke være muligt for Rede vance at øve stærk indflydelse til fordel for "desserrement".
With other things remaining equal (e.g. floorspace availability) the Redevance may not, therefore, act as a strong force encouraging desserrement.
Afgiftens potentiel til at fremme en decentralisering gennem dens geografisk bestemte graduering begrænses derfor af dens relativt lave maksimale værdi.
The potential for the tax to encourage decentralization via its spatial differentiation is therefore limited by its relatively low maximum value.
For industrisektoren når man frem til en helt anden konklusion.
For the industrial sector, the conclusion is quite different.
For det første er en langt mindre del af regionen afgiftsfri.
Firstly, a much smaller part of the region is zero rated.
For det andet kan afgiften ikke blot betragtes som høj, men set ud fra dens forholdsmæssige tillæg til etagearealudgiften, kan den være højere i de mere perifere end i de mere centrale dele af regionen (jfr. det ovenfor beregnede eksempel).
Secondly, not only can the tax be regarded as high, but from the point of view of its proportionate addition to floorspace cost, it can be higher in the more peripheral than in the more central parts of the region (cf. the example calculated above).
Ud fra denne synsvinkel forekommer det, som om Redevance i sig selv gør et temmeligt valent forsøg på at decentratlisere kontorsektoren intraregionalt. Imidlertid kan den generelle styringspolitik have en stærkere virkning i så henseende, for så vidt som Agrément medfører en langt strengere kontrol med kontoretagearealreserven i de mere centrale lokaliseringer.
Given this perspective, it would appear that the Redevance, by itself, makes a rather half-hearted attempt at the desserrement of the office sector.
For industrisektorens vedkommende synes Redevance Ikke blot at fremme en intraregional omlokalisering, men også udflytninger til lokaliseringssteder uden for regionen i al mindelighed.
For the industrial sector, the Redevance appears to foster, not only intraregional relocation, but also movement outside the region in general. In terms of the desserrement trends previously examined (cf.
For så vidt angår de tendenser i retning af en større intraregional decentralisering ("desserrement"), som tidligere er blevet undersøgt (jfr. afsnit 4.2,2.2), er den faldende andel af kontorbeskæftigelsen i centrum nogen lunde ligeligt blevet opsuget af den første og anden ring (henholdsvis 4,2 og 4,9 points), medens den anden ring var det eneste område, der forøgede sin andel af industribeskæftigelsen (med 9,6 points i perioden 1962 - 1974), da den ne sektor som helhed var i tilbagegang.
Section 4.2.2.2) the falling share of office employment in the centre was fairly equally taken up by the first and second rings (4.2 and 4.9 percentage points respectively) whereas the second ring was the only area to increase its share of industrial employment (by 9.6 per centage points, 1962-74) when this sector as a whole was declining.
Dette mønster er i det mindste foreneligt med vor gennemgang af Redevance i betragtning af, at de afgiftsfri områ der for industrisektoren ligger i den ydre ring.
This pattern is at least compatible with our discussion of the Redevance, given that the zero rated areas for the industrial sector lie in the outer ring.
Heller ikke her har vi været i stand til at drage konkrete konklusioner om Re devance* s virkninger.
Again, we have been unable to draw real conclusions on the effects of the Re devance.
Vi har kun været i stand til at opstille hypoteser om de virkninger, den har fået på grund af sin udformning og sit forholdsmæssige tillæg til etagearealudgifterne.
We have only been able to hypothesize its effects from the point of view of its design and the perspective of its proportionate addition to floorspace costs.