natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Som i andre lande er der oftest tale om en bibeskæftigelse som lærer (i folkeskolen og dennes overbygning).
As in the other countries studied, this is usually in teaching (in primary or secondary schools).
Antallet af kunstnere, bedømt efter mængden af udstillere over en treårig pe riode, skulle kunne anslås til 600 personer, hvoraf kun en meget lille del lever af deres virksomhed som kunstnere.
The artistic population, es timated on the basis of the number of exhibitors over a three-year period, is around 600 and only a very small minority live from artistic activity alone.
Indtil nu har den luxembourgske stat ikke iværksat nogen aktion for udvikling af kunstneratelierer. Den har dog et atelier i Paris, i Cité des Arts, som den kan benytte seks måneder om året.
The Luxembourg State authorities have done nothing to develop artists' studios so far.
143 for eller afskrivningen på et atelier kan fratrækkes i den skattepligtige indkomst.
It should be remembered, however, that rent or mortgage on a studio is tax deductible.
Kunstnersammenslutningerne har fremsat tanken om "kunstnerhuse" in den for programmer for Luxembourgs gamle by.
The artists associations have launched the idea of artists' houses as part of the programme for the old part of Luxembourg city.
I 1979 blev der af 400 indleverede værker antaget 130 af bedømmelsesudvalget, som består af syv medlemmer af Cercle artistique's komité.
In 1979, the judges (seven mombers of the circle committee) chose 130 of the 400 works submitted.
Ophængningen sker mod betaling, mellem 150 og 200 LFR, (900 LFR, hvis kunstneren ønsker et foto i katal get).
The hanging fee is LFR 150 to 200 and LFR 900 if the artist wants a photograph of his work in the catalogue.
Ved udstillingens afslutning uddeles Hertug Adolphes Grand Prix (10 000 LFR).
The Duc Adolphe prize (LFR 10 000) is awarded at the end of the salon.
I Esch-sur-Alzette holdes hvert andet år en Biennale des jeunes, der er forbeholdt kunstnere under 35 år, som er bosat i landet.
Every two years, the 'Biennale des jeunes' is held in Esch-sur-Alzette. It is open to residents of under 35.
To nationale juryer ud vælger kandidaterne: En jury for biennalen, bestående af kritikere, repræsentanter for museet og etablerede kunstnere (ni medlemmer) og en kritikerjury, der udelukkende består af luxembourgske kunstkritikere (5-6 medlemmer).
Candidates are selected by two national boards of judges - 9 'biennale' judges (critics, representatives of the mu seum and established artists) and 5 or 6 critics (Luxembourg art critics only).
I 1979 blev der af 300 indsendte værker antaget 50.
In 1979, 50 of the 300 works submitted were chosen.
Priserne, hvortil midlerne indsamles hos private og hos det offentlige, tildeles adskilt af de to juryer: En kritikerpris og to biennalepriser (skulptur og maleri) med et samlet beløb af 80 000 LFR.
Both sets of judges award prizes (obtained from private sources and from the ministry) -a critics prize and two 'biennale' prizes, totalling LFR 80 000.
Alle kunstnere, hvis værker udvælges til denne biennale, har derefter mulighed for at udstille i det kommunale galleri (se 5.3).
All the art ists selected for this 'biennale' then have the opportunity of displaying their works in the municipal gallery (5.3).
Hvert femte år arrangerer den samme by en Quinquennale de l'art moderne luxembourgeoise , der henvender sig til ældre bildende kunstnere, som har skaffet sig et vist ry. Juryen, som er international, består af overkonservatorer fra et fransk, et belgisk og et tysk museum, to ansvarlige fra det luxembourgske statsmuseum og lederen af det kommunale galleri.
Every five years, Esch-sur-Alzette also runs a Luxembourg modern art show for plastic artists who are older and better known.
De udvalgte kan ligeledes udstille på det kommunale galleri.
Artists selected for this show may also hang their works in the municipal gallery.
Igennem nogle år har der været arrangeret "kulturuger", som på skift finder sted i alle landets egne.
For the last few years, cultural weeks have been run across the country, in a different region each time.
Tanken med disse er at fremme den lokale kunstne riske virksomhed, samtidig med at der gives et bredere tilbud af kulturelle arrangementer af national interesse.
The idea is to encourage artistic expression at local level and to organize cultural events of national interest.
Programmerne omfatter forskellige discipliner: Musik, fotografi, teater, maleri, foredrag osv. I 1979 fandt dette sted i fire regioner med ca.200 arrangementer i 27 lokaliteter.
The pro grammes cover many different subjects - music, photography, painting, drama, lectures, etc. In 1979, four regions were involved and a total of 200 events run in 27 different places.
Alene i kan tonen Wiltz afholdtes 12 udstillinger af lokale kunstnere, i Moselle-egnen 20 udstillinger, i kantonen Mersch 11 udstillinger, og 14 i sydregionen.
In the canton of Wiltz alone, there were 12 local art shows. There were 20 in the Moselle area, 11 in Mersch and 14 in the south.
I almindelighed er alle tekniske grene af den bildende kunst repræsenteret, og der tages initiativer til at vise publikum, hvorledes kunstværker frembringes: I Annelange vistes et dybtryksatelier, i Troisvierges et silketryksatelier (i disse tilfælde modtager kunstneren et dagligt honorar på 1 500 LFR).
All aspects of plastic art tend to be represented and there is a drive to show the public how works of art are actually created - in Annelange, for example, an engraver's workshop was on display and silk-screening was done in Troisvierges (in these cases, the artist is paid LFR 1 500 per day).
Arrangementer af denne art, som er ved at vinde udbredelse, henvender sig især til de lokale kunstnere (der arrangeres forskellige konkurrencer), men etablerede kunstnere kan også deltage.
This type of event, which will no doubt become more common, is particularly aimed at the local population (various competitions are organized), but established artists may also be involved.
Betingelserne for ophængning er de samme som i de andre, idet de af gallerierne opkrævede procentsatser varierer mellem 30 og 50% alt efter de afholdte omkostninger.
The arrangements for displaying works are similar to those in other countries, the galleries deducting 30 to 50% according to the costs involved.
Staten bestræber sig på at udvikle passende socio-økonomiske vilkår for kunst nerisk kreativitet.
The State is trying to develop the sort of socio-economic conditions that are conducive to artistic activity.
Kunstpolitikken udmunder i en støttepolitik for kunstnere.
Its art policy has led to a policy of encour aging artists.
Der kan skelnes mellem to typer af centrale institutioner: Ministerierne og Kunstrådet.
There are two types of central institutions - the ministries and the Arts Council.
Afdelingen for "bildende kunst og arkitektur" bistås af en række rådgivende udvalg: rådgivende udvalg for "den bildende kunsts stilstræbelse" i forbindelse med arkitektur og bebyggelse, det rådgivende udvalg for kunstværker i skolerne, programmeringsudvalget for interne udstillinger, udvalget for til skud og rejsestipendier til bildende kunstnere og arkitekter, koordineringsudvalget for udstillinger i udlandet.
The plastic art and architecture division is assisted by a certain number of advisory committees - on plastic stylism as related to architecture and town and country planning, on works of art in schools, on programming international exhibitions, on grants and travel allowances for plastic artists and on the coordination of exhibitions abroad.
Kontoret for bildende kunst i udlandet bistås af et rådgivende udvalg for bildende kunst i udlandet.
The Office for Plastic Arts Abroad is assisted by an advisory committee.
Socialministeriet (Ministerie van Sociale Zaken) : Anvendelsen af forordningen til fordel for bildende kunstnere, BKR (Beeldende Kunstenaars Regeling) hører under Direktoratet for supplerende sociale foranstaltninger, der igen er underlagt Generaldirektoratet for sociale foranstaltninger (se 3.1.3).
The Ministry for Social Affairs. Implementation of the regulations for plastic artists (BKR) is the responsibility of the Directorate for Additional Social Measures - which itself comes under the Directorate-General for Social Measures (3.1.3).
Det bistås af et rådgivende centraludvalg.
It is assisted by a central advisory committee.
Statens tilskud beløb sig til 64 000 000 HFL i 1979 (80 000 000 HFL i 1980). De samlede offentlige udgifter var på 85 000 000 HFL i 1979.
The State subsidy in 1979 was HFL 64 million (HFL 80 million in 1980) and the total public outlay in the same year HFL 85 million.
Ministeriet for undervisning og videnskaber (Ministerie van Onderwijs en Wetenschappen): 1%-ordningen og kunstundervisningen hører under Ministeriet for undervisning og videnskaber (se 4.3.1).
The Ministry for Education and Science. The 1% regulation and art education come under this ministry (4.3.1).
Bolig- og planlægningsministeriet (Ministerie van Volkshuisvesting en Ruimlijke Ordening): Dette ministerium er ansvarlig for gennemførelsen af forord ningen om 1,5% (statens bygningstjeneste), (se 4.3.1).
The Ministry for Housing and Town and Country Planning. This is responsible for implementing the 1.5% system - State buildings (4.3.1).
Det giver råd på alle kunstneriske områder.
This is an advisory body, distinct from the Ministry of Cultural Affairs, which advises on the various branches of artistic activity.
Afdelingen for "bildende kunst og arkitektur" har 14 medlemmer (kunstnere og kunsteksperter: konservatorer, kunsthistorikere osv.); to udvalg (udvalget for forsøg og projekter, udvalget for kunstarrangementer).
The Plastic Art and Architecture Division has 14 members (artists, art specialists, curators, art historians, etc.) and there are two committees - on experiments and projects and on events.
Kulturministeriet skal indhente udtalelse fra Kunstrådet om alle vigtige spørgsmål i kulturpolitikken.
The Ministry for Cultural Affairs has to ask for the Arts Council's opinion on all major questions of art policy.
Provinserne giver mindre ud til de bildende kunster end kommunerne.
The provinces spend less than the communes on the plastic arts.
Kommunerne: De 850 kommuner har ofret 14 mio HFL på de skabende kunster i 1977.
The communes. The 850 communes in The Netherlands spent HFL 14 million on creative art in 1977.
De store kommuner (især dem i den store byzone i landets vestlige del) prioriterer de skabende kunstarter, mens de små kommuner giver mere ud til de udøvende kunstarter.
The big communes, particularly those in the vast builtup areas of the west, put priority on creative art, whereas the smaller ones spend more on the more practical branches.
Bevillingerne går især til indkøb af og bestillinger på kunstværker.
Funds mainly go to purchases and commissions.
Byen Amsterdam ligger i spidsen med hensyn til bevillinger til de bildende kunster,
Amsterdam is the biggest of the spenders on the plastic arts.
Byerne bistås af kunstråd.
The towns are assisted in their work here by advisory committees.
Statstilskuddet andrager 310% af kunstnernes bidrag, kommunernes tilskud 200%.
The State subsidy is 310% of the artists' contributions and the commune subsidy 200%.
Medlemmernes bidrag bliver således mere end seksdoblet: De samlede midler, som kassen disponerede over i 1976, beløb sig til 940 000 HFL (se 3.1.2).
So members' contributions are multiplied more than sixfold and, in 1976, for example, the fund had an amount of HFL 940 000 to work with (3.1.2).
Kassen råder desuden over to supplerende fonde: Fond til særlige formål (Fonds voor bijzondere doeleinden) og Mr. J.F, van Royen's Fond (Mr. J.F. van Royenfonds).
The fund also has two additional amounts - the Exceptional Purposes Fund and the Me J.F. van Royan Fund, which are not constituted from artists' contributions, but by the Prince Bernhard Foundation, the Ministry for Cultural Af fairs, legacies, etc. (3.1.2).
Kassen råder over en kapital på 1 000 000 HFL (100 000 HFL årligt fra 1969 til 1978).
This fund has capital of HFL 1 million (HFL (HFL 100 000 p.a. between 1969 and 1978).
Atelierer_og forsøgscentre for bildende kunst
Studios and experimental centres_for_the plastic arts
Staten yder tilskud til atelier'er og forsøgscentre for bildende kunst, som oprindeligt oprettedes af kunstnergrupper (se 2.2 og 4.1.1). Det drejer sig om :
The State subsidizes studios and experimental centres for the plastic arts, which were originally set up by groups of artists (2.2. and 4.1.1):
Staten bestræber sig på at gøre kunsten tilgængelig for alle, idet der lægges vægt dels på udbredelse af kunsten, dels på befolkningens deltagelse. Der findes flere organer:
The State is doing its best to make art available to everyone by stressing distribution and involving the population.
- Den nederlandske Fond for bildende Kunst (De Nederlandse Kunststichting) arrangerer vandreudstillinger i hele landet.
The Netherlands Plastic Arts Foundation. This organizes exhibitions which tour the whole country.
Statens tilskud beløb sig til 1 500 000 HFL i 1980 (se 5.2).
The State grant in 1980 was HFL 1.5 million (5.2).
Fonden har et kartotek på 14 000 kunstner navne (se 4.2.2).
This organization has an index of 14 000 artists' names (4.2.2).
Den udgiver et informationsblad bestemt for bildende kunst nere (B.K. Informatie);
It brings out an information bulletin (BK Informatie) for plastic artists.
De modtager statsstøtte, som beløb sig til 3 500 000 HFL i 1980. Pro vinserne og kommunerne afholder driftsomkostningerne (se 5.3).
They get State subsidies (HFL 3.5 million in 1980) and the provinces and communes cover the running costs (5.3).
Til private initiativer ydes der nu tilskud fra det offentlige (se 1.2).
Public subsidies are now available for private schemes (1.2).
De vigtigste fonde er:
The most important foundations are:
- Artec-Fonden (Stichting Artec), som arbejder for en udvikling af forbindelserne mellem kunst, videnskab og teknologi.
The Artec Foundation, which aims to develop relations between art, science and technology.
Den modtager statstilskud på 40 000 HFL om året (se 4.1.2);
It receives a State grant of HFL 40 000 p.a. (4.1.2).
- Kunst- og Industrifonden (Stichting kunst en bedrijf) optræder som mellemled mellem kunstnerne og virksomhederne. Den formidler ca. 200 bestillinger om året svarende til et beløb af 2 500 000-3 000 000 HFL.
The Art and Industry Foundation, which acts as an intermediary between art ists and firms, negotiating something like 200 commissions, worth HFL 2.5 to 3 million, each year.
Den finansieres af ca. 250 virksomheder, af staten (700 000 HFL om året) og af 30-40 kommuner (se 4.2.5 og 4.3.4).
It is financed by about 250 firms, by the State (HFL 700 000 p.a.) and 30 to 40 communes (4.2.5. and 4.3.4).
Fonden har et kartotek på 5 000 navne på "professionel-
The foundation has 5 000 names of professional artists (defined as producing regularly, having the relevant equipment, a studio, etc.) on its books.
Staten søger at tilskynde til køb af kunstværker og dannelsen af en private jet kunstarv.
The State is trying to encourage people to buy works of art and to get a private heritage built up.
I 1965 indførte Kulturministeriet en forordning om tilskud til indkøb af kunstværker, ASK (Aankoopsubsidieregeling Kunstwerken), efter hvilken der blev givet private indkøbere af kunstværker et tilskud på 20% af værkets pris. I visse tilfælde blev der, udover det af staten ydede tilskud, givet tilskud fra byerne (Amsterdam, Dclftm Hilversum osv.).
In 1965, the Ministry of Cultural Affairs introduced a 'grants for art purchases' regulation (ASK), whereby private buyers received 20% of the price of any work they bought and, in some cases, municipal authorities (Amsterdam, Hilversum, Delft, etc.) gave an additional grant.
Men en undersøgelse foretaget af Boekman-Stichting (en stiftelse for socio-kulturel forskning) viste, at denne subvention kom de mest begunstigede sociale klasser til gode, og ASK blev derefter ophævet i 1978.
However, a socio-cultural foundation found that the regulation was of most benefit to the better-off socio-professional categories and so it was with drawn in 1978 and the funds involved transferred to the art loan centres.
Staten håber at stimulere efterspørgslen og at demokratisere indkøbet af kunstværker gennem en udvikling af udlånscentrene (se 5.4).
The State hopes to encourage demand and democratize art purchases by developing these loan centres (5.4).
Der findes to slags faglige sammenslutninger: Sammenslutninger af politisk observans og sammenslutninger af faglig art.
There are two types of professional associations - political and corporate ones.
Den største af disse er Bildende kunstneres Fagforening, BBK (Beroepsvereniging Beeldende Kunstenaars), som havde 2 200 medlemmer i 1979.
The most important of these associations is the Professional Plastic Artists Association (BBK), which had 2 200 members in 1979.
Den har et åbenbart politisk sigte og går ind for et socialistisk samfund.
It is openly political in nature and works for a socialist society.
Der er for skellige betingelser for medlemskab: Afgangsbevis fra et kunstakademi, generalieblad for udstilling eller kunstnerisk virksomhed, proponering fra tre kunst nere, som er medlemmer af BBK. Årskontingentet var på 285 HFL i 1979.
There are various ways of joining -having a diploma from an academy of fine art, submitting a dossier of art work or being sponsored by three BBK members.
BBK bistår kunstnerne med løsning af deres problemer (den har 10 forretningsudvalg fordelt over hele landet, hvoraf et i Amsterdam omfattende 10 kunstne re).
The BBK helps artists solve their problems and it has 10 offices across The Netherlands, the one in Amsterdam being staffed by 10 artists.
Den kræver en udvidelse af kunstmarkedet (som for tiden er begrænset til Amsterdam).
It is calling for an extension of the art market which is currently confined to Amsterdam.
Foreningen har i øvrigt bidraget til en udvikling af artotekerne med det formål at stimulere efterspørgslen efter kunstværker.
It has also contributed to the development of art libraries, with a view to stimulating the demand for works of art.
I almindelig hed våger BBK over, at staten ikke mindsker sin støtte til kunstnerne.
Generally speaking, the association guards against the State reducing its aid for artists.
Bildende Kunstneres Fagforening '69 BBK'69 (Beroepsvereniging van Beeldende Kunstenaars '69) er opstået ved en splittelse af BBK, som fandt sted i 1969.
The Plastic Artists Professional Association '69 (BBK '69) was formed when the BBK split in 1969.
Det er en mere elitepræget forening, bestående af mere "etablerede" kunstne re med en mere moderat ideologi.
This is a more elitist body and the members aro moro established artists, having more moderate ideological leanings.
Den havde ca. 500 medlemmer i 1979.
There were 500 members in 1979.
- 151 - at der er tale om en "professionel" kunstner, er det frem for alt kvaliteten af kunstnerens værker, som tages i betragtning ved optagelsen i BBK '69: et udvalg på fem kunstnere (der skifter hvert år) foretager bedømmelsen. Årskontingentet var på 350 HFL i 1979.
As well as being professional artists, applicants for the association must produce work of quality and there is a committee of five artists (which changes every year) to assess this.
Den andre sammenslutninger af politisk observans er: - Kunstnernes Fagorganisation, NVV (Kunstenaarsorganisatie NVV);
Other politically-oriented associations are: The Artists Union (NVV).
- Forbundet af Arbejdere i den Bildende Kunst, BBKA (Bond van Beeldende Kunst Arbeiders);
The Plastic Art Workers' Union (BBKA). The Organization of Women Plastic Artists.
- Foreningen af Kunstsmede og -støbere (Vereniging van Edelsmeden en Sieraadontwerpers) ;
The Association of Decorators and Wrought Iron Workers.
- Kunstnerforeningernes Forbund (Federatie van Kunstenaarsverenigingen): i dette forbund er samlet de fleste af kunstnersammenslutningerne, som repræsenterer de forskellige sektorer af kunstlivet.
The Federation of Artists' Associations, which combines most of the artists' associations representing the various branches of the profession.
Atelierer og forsøgscentre for bildende kunst
Studios and experimental plastic art centres
Grupper af kunstnere har i tresserne oprettet atelierer og forsøgscentre for bildende kunst, hvor kunstnerne kan komme og arbejde (for at gøre forsøg med materialer, udføre bestillinger, forske osv.).
In the 1960s, various groups of artists set up studios and experimental art centres where artists could come and work (try out materials, obtain commissions, carry out research and so on).
Til nogle af disse atelierer ydes der nu statsstøtte. Det drejer sig om følgende :
Some of these studios now get State grants: The Jan van Eyck Academy, Maastricht. Ateliers '63, Haarlem.
Hvor det drejer sig om forsøgscentre for bildende kunst, kan han dog altid søge statsstøtte (se 4.1.1).
However, he can also ask for State aid for the experimental plastic art centres (4.1.1).
Den sociale sikringsordning afhænger af den pågældendes arbejdsretlige og juridiske stilling: Selvstændigt erhverv eller lønmodtager.
Social security arrangements depend on the social and legal status of the in dividual, i.e. on whether he is selfemployed or a wage-earner.
Kunstnerne betragtes som selvstændige erhvervsdrivende. Da den sociale sikringsorden for selv stændige erhvervsdrivende er mindre gunstig end for lønmodtagere, er kunstne ne derfor dårligere stillet (specielt med hensyn til ålderdomspension, som det skal omtales i det følgende).
Artists are considered as selfemployed and, as the social security arrangements for this category are less favourable than for the wage-earners, artists are not as well off, particularly where the old-age pension is concerned, as we shall sec later.
Som selvstændige erhvervsdrivende har kunstnerne ret til de såkaldte "folke"(eller almindelige) sikringsordninger, der gælder for alle, som er bosat i Nederlandene (udlændinge indbefattet).
As selfemployed workers, artists are entitled to the popular or general in surances which are applicable to the whole of the population of The Netherlands, foreigners included.
"Folke"-sikringsordningerne er følgende: de:
These insurances are as follows:
- Almindelig lov om sikring af enker og forældreløse, AWW (Algemene Weduwenen Wezenwet);
The general insurance scheme for widows and orphans (AWW).
- Almindelig lov om ekstraordinære sygdomsudgifter, AWBZ (Algemene Wet Bijzondere Ziektekosten);
The general exceptional medical costs schemes (AWBZ).
- Almindelig lov om børnetilskud, AKW (Algemene Kinderbijslagwet) ; - Almindelig lov om arbejdsudygtighed, AAW (Algemene Arbeidsongeschiktheidswet).
The general family allowances scheme (AKW). The general disability scheme (AAW).
Bidrag hertil opkræves af skattevæsenet samtidig med indkomstskatten.
The tax authorities collect the subscription at the same time as the income tax.
Det be løber sig til 18,16% af indkomsten indtil et bestemt loft. Dette loft var på 41 750 HFL i 1978.
The rate is 18.16% of income up to a given ceiling (which was HFL 41 750 in 1978), so the maximum contribution was HFL 7 582.
Bidraget androg således maksimalt 7 582 HFL.
The economically weak selfemployed are partially or totally exempt from having the contribute.
De økonomiske dårligt stillede selvstændige erhvervsdrivende er fuldstændigt eller delvis fritaget for at yde bidrag: i 1978 skulle således en gift selvstændig erhvervs drivende med en indkomst på under 8 600 HFL ikke betale bidrag; for en ind komst mellem 8 600 og 14 400 HFL skulle der kun betales delvis bidrag.
In 1978, for example, a selfemployed person, married and earning less than HFL 8 600, paid no contributions at all and only reduced contributions were payable on HFL 8 600 to 14 400.
Ydelser ne er imidlertid ens for alle ud fra et solidaritetsprincip.
However, by virtue of the principle of solidarity, all benefits are equal.