natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Fra et integrationspolitisk synspunkt og under hensyntagen til demokratiseringsprocessen inden for Fællesskabet er en sådan praksis ikke blot anbefalelsesværdig, men nødvendig.
From the stand­point of integration policy and the democratization of the Community, this practice is not only desirable but necessary.
I øvrigt gøres der i vidt omfang brug af denne mulighed, og navnlig offentliggøres direktiver og beslutninger, der er rettet til medlemsstaterne, i EF­Tidende.
Considerable use is, in fact, made of this facility and, in particular, directives and decisions addressed to the Member States are published in the Official Journal.
Dette bestemmes endog udtrykkeligt i artikel 15, stk. 3, i Rådets foreløbige forretningsorden såvel som i artikel 4, stk. 2, i Den Høje Myndigheds afgørelse 22/60Λ > ).
This is expressly provided for in Article 15(3) of the Council's provi­sional Rules of Procedure and in Article 4(2) of Decision No 22­60 of the High Author­ity.
Offentliggørelsen af disse akter kan dog ikke erstatte deres meddelelse, thi alene denne gør det muligt at fastslå identiteten af den. som den kompetente institution vil tillægge rettigheder eller pålægge forpligtelser4 < 1).
45However, publication of such acts is no substitute for their notification, since the latter alone makes it possible to identify the parties upon whom the institution respon­sible intends to confer rights or impose obligations.46
F. Forbud mod analog anvendelse
Case 185/73 König [1974] ECR 607.
') Dom af 25.1.1979. sag 98/78 (Racke). Sml.
Case 98/78 Racke [1979] ECR 69.
4) Dom af 29.5.1974. sag 185/73 (König). Sml.
Case 185/73 König [1974] ECR 607.
1974. s. 607. særligt s. 617. I5) Den Høje Myndigheds afgørelse nr. 22/60.
Decision No 22­60 of the High Authority of 7 September 1960 (OJ 61, 29.9.1960, p. 1248).
Ved en retsakts ikrafttrædelse bør forstås, at den begynder at få virkning.
'Entry into force' means the creation of normative effects.
Først fra dette øjeblik opstår de rettigheder og pligter, som følger af retsakten.
It is at that moment that legal acts give rise to rights and obligations.
Traktaterne vedrørende Fællesskaberne drager i denne henseende en sondring mellem på den ene side forordninger. EKSF's generelle beslutninger og EKSF's generelle henstillinger og på den anden side direktiver, beslutninger.
In this connection, the Community Treaties draw a distinction between, on the one hand, regulations, ECSC general decisions and ECSC general recommendations and, on the other, directives, decisions.
EKSF's individuelle beslutninger og EKSF's individuelle henstillinger.
ECSC individual decisions and ECSC individual recommendations.
Forordninger og EKSF's generelle beslutninger
Regulations and ECSC general decisions
For så vidt angår forordningerne bestemmer EØFT artikel 191. stk. 1, andet punktum, og Euratomt artikel 163. stk. 1. andet punktum, at »De træder i kraft på det i forordningerne fastsatte tidspunkt eller, hvis et sådant ikke er angivet, den tyvende dag efter offentliggørelsen«.
With respect to regulations, Article 191 EEC, first paragraph, second sentence, and Article 163 EAEC, first paragraph, second sentence, provide as follows: 'They shall enter into force on the date specified in them or, in the absence thereof, on the 20th day following their publication.'
Derimod indeholder EKSFT ikke nogen bestemmelse vedrørende tidspunktet for ikrafttrædelse af generelle beslutninger og henstillinger.
On the other hand, the ECSC Treaty contains no provision relating to the date on which general decisions and recommendations shall enter into force.
I overensstemmelse med EKSFT art. 15. stk. 4. må dette spørgsmål løses inden for rammerne af de nærmere bestemmelser for gennemførelsen, som fastsættes af Den Høje Myndighed.
The fourth paragraph of Article 15 ECSC declares that the High Authority shall determine the manner in which the question should be resolved.
Disse er kommet til udtryk i Den Høje Myndigheds afgørelse 22/604S). hvis artikel 6 indeholder en tilsvarende ordning som i EØFT artikel 191. stk. 1. andet punktum, og Euratomt artikel 163. stk. 1. andet punktum.
This was done in Decision No 22-60 of the High Authority,48Article 6 of which provided for an arrangement corresponding to that laid down in Article 191 EEC, first paragraph, second sentence, and Article 163 EAEC, first paragraph, second sentence.
Af disse regler i traktaterne fremgår, at Fællesskabets institutioner, bortset fra de meget sjældne tilfælde hvor retsakten ikke selv angiver tidspunktet for ikrafttrædelsen, har frie hænder med hensyn til fastsættelsen heraf.
Under the rules laid down in the Treaties, it is clear that, apart from those very rare cases where the act itself does not lay down the date on which it shall enter into force, the Community institutions are at liberty to determine that date themselves.
Denne vidtgående frihed begrænses dog ved forbudet mod egentlig og uegentlig tilbagevirkende kraft såvel som princippet om et rimeligt forhold mellem mål og midler49). Overholdelsen af disse grænser er i øvrigt underkastet Domstolens kontrol °).
This wide liberty is, however, restricted by the prohibition of a true or quasi retroactive effect and by the principle of proportionality.49Moreover, the observance of these restrictions is sub ject to review by the Court of Justice.50
Selv om fastsættelse af retsaktens ikrafttrædelsestidspunkt til datoen for dens offentlig gørelse ikke strider mod reglerne i traktaten, er en sådan fastsættelse til skade for retssikkerheden og bør således anses for utilladelig, når den ikke er grundet i tvingende fællesskabsinteresser M ).
Although, under these conditions, to make the date of its publication the date on which an act comes into force does not contravene the provisions of the Treaty, the fact remains that to do so runs contrary to legal certainty and must, accordingly, be regarded as inadmissible in the absence of overriding considerations to the contrary dictated by the interests of the Communities.51Furthermore, if the date of entrv into force is set at a
4S) Afgørelse nr. 22/60, se note 45. '") Ehìe. Inkrafttreten von EWG-Vcrordnungen und Ruckwirkungsverbol. DVBL. 1970. s. 6(10-602. '")
Decision No 22-60, cited at footnote 45 above. Ehle, 'Inkrafttreten von EWG-Verordnungen und Rückwirkungsverbot'. DVBl., 1970. pp. 600-602. Case 17/67 Neumann v Hauptzollamt Hof [1967] ECR 441. Case 17/67 Neumann v Hauptzollamt Hof [1967] ECR 441.
Fra et retsstatssynspunkt bør Fællesskabets institutioner med støtte i EØFT artikel 191, stk. 1, andet punktum in fine, i almindelighed holde sig til reglen om ikrafttrædelse på den tyvende dag efter offentliggørelsen, når de skal afgøre spørgsmålet om ikrafttrædelsen af deres retsakter, og således iagttage princippet om retssikkerhed og om beskyttelse af den berettigede forventning.
On the basis of the principle of a constitutional State, in accordance with the rule embodied in the first paragraph of Article 191 EEC, end of second sentence, the Com­munity institutions ought as a rule to adhere to the 20th day following publication in deciding the date on which their acts are to enter into force and thus satisfy the principles of legal certainty and the protection of expectations.
Undtagelser fra denne regel bør kun forekomme i absolut påtrængende tilfælde.
Exceptions to this rule should be allowed only in emergencies.
Den Høje Myndigheds afgørelse vedrørende form og kundgørelse af dens retsakter52) indeholder hertil svarende bestemmelser.
The decision of the High Authority relating to the form and notification of its legal acts52provides for a similar system.
Andre retsakter
Other legal acts
EØFT's og Euratomt's direktiver og beslutninger får virkning ved meddelelsen (EØFT artikel 191, stk. 2, og EKSFT artikel 163, stk. 2).
Directives and decisions of the EEC and EAEC take effect on notification (Article 191 EEC, second paragraph, and Article 163 EAEC, second paragraph).
EKSF's individuelle beslutninger og henstillinger får ligeledes virkning ved meddelelse til dem de er rettet til.
Similarly, indiv­idual decisions and individual recommendations of the ECSC also take effect upon their notification to the addressees.
Den forskellige terminologi, der benyttes i den tyske udgave af EØFT og Euratomt (»Bekanntgegeben«) samt i den tyske udgave af EKSFT (»Zustellung«), indebærer ikke nogen realitetsforskel. hvilket fremgår af brugen af de samme vendinger i de øvrige udgaver af traktaterne (der ligeledes er autentiske).
The difference of wording in the German version of, on the one hand, the EEC and EAEC Treaties and, on the other, the ECSC Treaty (bekanntgegeben and Zustellung res­pectively) has no material significance, as is demonstrated by the use of uniform terms in the other versions of the Treaties.
Således benyttes i den franske udgave i begge bestemmelser »notification« (meddelelse).
The French version employs the word notification in both provisions.
Retsakten anses for meddelt, når den på sædvanlig måde er nået frem til den. som den er rettet til53), således at han kan gøre sig bekendt med den.
A legal act is considered to have been notified when it has duly come into the possession of the addressee53so that he may take notice of it.
Indtil da har akten ikke retsvirkning.
Until this happens, the act is without effect.
Sker meddelelse kun til en af dem, som den angiver at være rettet til, har den kun retsvirkning for den. som man på korrekt vis har gjort bekendt med retsakten.
If some only of the intended addressees have received notification, the act takes effect only in respect of those persons to whose attention it has been duly drawn.
B. Generelle retsakters tilbagevirkende kraft
B. Retroactive effect of legislative acts
Forbud mod egentlig tilbagevirkende kraft
Prohibition of true retroactivity
Når der er tale om retsakter, der skal offentliggøres, er dette tilfældet, når en fællesskabsinstitution som ikrafttrædelsestidspunkt vælger en dato. der ligger forud for retsaktens offentliggørelse, eller når bestemmelserne i retsakten, hvis de træder i kraft efter offentliggørelsen, finder anvendelse på forhold, som allerede er ophørt på ikrafttrædelsesdagen.
In the case of acts the publi­cation of which is obligatory, this always occurs when a Community institution makes the date of entry into force a date prior to the publication of the instrument or, again, when, on entering into force after their publication, the provisions of an act apply to a course of events which had already ceased on that date.
Om det er lovligt at give retsregler tilbagevirkende kraft, afhænger af hensynet til retssikkerheden og beskyttelsen af den berettigede forventning.
The validity of the retroactive effect in that case is subject to the assurance of legal certainty and the protection of legitimate expectation.
Man kan mene, at denne betingelse er opfyldt, hvis retsakten medfører en forbedring ex tune af retstilstanden for den, som retsakten er rettet til, eller at der med andre ord er tale om en begunstigende foranstaltning.
This condition can be regarded as satisfied in circumstances where the result of the act is to improve ex tunc the legal position of the addressee and the
) Afgørelse nr. 22/60/EKSF. se note 45.
Decision No 22-60, cited at footnote 45 above.
") Dom af 10.12.1957. sag 8/56 (ALMA/Den Høje Myndighed). Sml.
Case 8/56 A.L.M.A. ν High Authority [1957 and 1958] ECR 95.
Derimod er tilbagevirkende kraft i egentlig forstand af en bebyrdende retsakt ikke forenelig med kravet om sikkerhed og beskyttelse af den berettigede forventning, hvorfor sådanne akter principielt ikke kan udstedes med tilbagevirkende kraft.
On the other hand, the formal back-dating of a disadvantageous legal act is not compat­ible with the requirement of legal certainty and the protection of legitimate expectation: in consequence, such acts cannot have retroactive effect.
Domstolen har kun anerkendt undtagelser, hvor vedkommende borgers tillid til opretholdelsen af en bestemt retstilstand ikke fortjener beskyttelse.
The only exceptions recognized by the Court of Justice occur when the expectation of the party concerned does not warrant protection.
Efter Domstolens opfattelse kan beskyttelse af den berettigede forventning aldrig påberåbes, når de berørte parter selv må bære risikoen for en ændring, eller Fællesskabets overordnede interesser retfærdig gør, at der tillægges en retsakt tilbagevirkende kraft).
According to the reasoning of the Court, the protection of legitimate expectation can never be relied upon in circumstances where the parties concerned ought themselves to bear the risk of a change in the situation or where retroactive effect is justified in the wider interests of the Community.55
Forbud mod uegentlig tilbagevirkende kraft
Prohibition of quasi-retroactivity
Der findes en anden form for tilbagevirkende kraft, som man ofte støder på i praksis i tilfælde, hvor en retsakt, selv om hensigten med den er. at den i fremtiden skal finde anvendelse på en foreliggende faktisk situation, der endnu ikke er ophørt, samtidig har den virkning, at den forringer eller endog efterfølgende ophæver den pågældende retstilstand56).
There is another form of retroactivity, which is frequently met in practice where, although an act is designed for application in the future to a set of circumstances which have not yet ceased to exist, the immediate effect ofthat act is to worsen or even render invalid the legal situation in question ex post facto.56
Det drejer sig navnlig om tilfælde, hvor en almen fællesskabsretsakts ikrafttrædelse er fastsat til en dato, der ligger efter offentliggørelsen, men også kommer til anvendelse på begivenhedsforløb, der er begyndt i perioden før ikrafttrædelsen eller offentliggørelsen, men som endnu ikke er afsluttet.
This occurs most commonly when, although the entry into force of the legislative act of the Community has been set at a date subsequent to publication, it also covers a scries of events which reaches back to the period before its entry into force or its publication and which has not yet come to an end.
C. Tilbagekaldelse og tilbagetagelse af individuelle retsakter
C. Revocation and withdrawal of acts of individual application
Bestemmelserne inden for den originære og afledede fællesskabsret indeholder kun specielle regler angående tilbagekaldelse af retsakter af individuel art. og der kan ikke udledes almene regler heraf.
On the subject of revocation and withdrawal of acts of individual application, the provisions of primary and secondary Community law contain only specific rules which are incapable of generalized application.
Af denne grund må Domstolen med henblik på udvikling af sådanne regler falde tilbage på almindelige principper angående tilbagekaldelse af retsakter.
In order to formulate general rules, the Court of Justice has had recourse to the general principles of law relating to the revocation and withdrawal of acts.
I denne forbindelse sondrer Domstolen ikke klart mellem tilbagekaldelse og tilbagetagelse (révocation og retrait), men anvender udtrykket »tilbagekaldelse« i tilfælde, hvor en ulovlig fællesskabsretsakt ophæves ^'). Man kan dog af Domstolens praksis udlede.
The Court does not draw a clear distinction between revocation and withdrawal but applies the word 'revocation' also in cases where an unlawful Community enactment is
195464. s. 45. dom af 1.6.1961. sag 15/60 (Simon). Sml.
Case 37/70 Rewe-Zentrale [1971] ECR 23; Case 74/74 CNTA ν Commission [1975] ECR 533.
195464. s. 253. og senest dom af 24.6.1976. sag 56/75 (Elz). Sml. 1976. s. 1097.
Case 1/73 Westzucker [1973] ECR 723; Case 143/73 SOPAD [1973] ECR 1433.
at den har opstillet regler, der er forskellige, alt efter om der er tale om ophævelse af lovlige eller ulovlige retsakter af individuel art. Derfor må man, hvis man benytter tysk terminologi, sondre mellem tilbagekaldelse — der benyttes om ophævelse af lovlige akter — og tilbagetagelse — der benyttes om ophævelse af ulovlige akter.
repealed.5y However, it is clear from the case­law of the Court of Justice that it has established principles which differ according to whether the repeal is concerned with a lawful or an unlawful individual act. This is why, to follow German terminology, it is desirable to distinguish the word 'revocation', which is applied to the repeal of lawful enactments, from the word 'withdrawal', which is applied to the repeal of unlawful en­actments.
Tilbagekaldelse afen lovlig retsakt
Revocation of a lawful act
Tilbagekaldelse af en bebyrdende retsakt er — i overensstemmelse med reglerne i de nationale retsordener — i princippet tilladt, da tilbagekaldelse af en sådan retsakt i almindelighed er i den berørte borgers interesse, hvorimod tredjemand ikke har nogen berettiget interesse i dens opretholdelse.
As is the case in the national legal orders, the revocation of an unfavourable act is in principle admissible, since the revocation of such an act is usually in the interests of the party concerned, while third parties have no justifiable interest in its retention.
Dette er dog ikke tilfældet, hvor en offentlig interesse i det konkrete tilfælde er til hinder herfor ).
This is not so where, in any given case, the public interest dictates otherwise. 60
Derimod anser Domstolen i almindelighed ikke tilbagekaldelse af en begunstigende retsakt for lovlig.
On the other hand, the revocation of a favourable act is usually held by the Court to be unlawful.
På baggrund af grundsætningerne om beskyttelse af den berettigede forventning og retssikkerheden gælder dette i særlig grad retsakter, der tillægger de berørte parter individuelle rettigheder''1). Samme situation foreligger, hvis den. en retsakt er rettet til, allerede har truffet dispositioner af økonomisk art i tillid til, at vedkommende akt ville stå ved magt.
In view of the principles of the protection of legitimate expectation and of legal certainty, this is especially true in the case of acts which confer an individual right on the party concerned.6IThis also applies when the addressee of a measure has conducted his business on the assumption that the act will remain in force.
Bebyrdende retsakter kan i almindelighed tages tilbage, da deres ulovlige karakter ikke er forenelig med legalitetsprincippet for Fællesskabets retsakter, og fordi tilbagetagelsen af dem er i den enkelte borgers interesse.
An act which is unfavourable is usually liable to be withdrawn, since its unlawful character is incompatible with the principle that Community acts must accord with the law and since its withdrawal is in the interest of the individual.
Med hensyn til spørgsmålet om. hvorvidt en begunstigende retsakt kan tilbagetages, må man først og fremmest foretage en afvejning af den interesse, som Fællesskabet har i tilbagetageisen. med den enkelte borgers interesse i. at den står ved magt.
On the other hand, the question whether a favourable act may be withdrawn depends on the balance between the interest which the Community may have in seeing it withdrawn and that which the individual has in seeing it retained.
Under de første år af sin virksomhed tillod Domstolen fri tilbagetagelse af en retsakt, i hvert fald sålænge fristen for at rejse annullationssøgsmål ikke var udløbet6Z). I senere praksis har Domstolen hyldet princippet om interesseafvejning M ).
In the decisions of its early years, the Court of Justice had accepted that an act could be freely withdrawn, at least during the period within which an action for annulment could be brought.62In later decisions, it upheld the principle of the balance of interests.63
Ved denne afvejning må der lægges særlig vægt på. om fejlen er begået inden for EF-institutionernes ansvarsområde, eller om den kan tilregnes den begunstigede (f.eks. svigagtig opnåelse af en ydelse).
In striking this balance, it is of special importance to ascertain whether the wrongful act or omission took place within the sphere of responsibility of the Community institution or whether the irregularity must be attributed to the conduct of the person advantaged (for example, in fraudulently obtaining a benefit).
Fører denne undersøgelse ikke til nogen resultat, må man afveje betydningen af Fællesskabets interesse med de individuelle interesser, som berøres ved tilbagetagelsen.
If no conclusion can be drawn in either direction, a balance must be struck between the interests of the Community and those of the individuals affected by the withdrawal.
195464. s. 19. og'dom af 22.3.1961. forenede sager 42 og 49/59
21 ; Joined Cases 4 to 13/59 Mannesmann AG ν High Authority [1960] ECR 113.
Dom af 12.7.1957. sag 7/56 og 3-7/57 (Algera) se note 59.
Joined Cases 7/56 and 3 to 7/57, cited at footnote 59 above.
dette tilfælde kan velerhvervede individuelle rettigheder være til hinder for annullation helt ex tune.
However, the Court has held that a comparative assessment of the opposing interests may be carried out only in respect of the withdrawal of an act which, in addition, applies to a period of time in the past, since it is only in such a case that vested interests, lawfully acquired, can be set against the annulment ex tunc of the act.
Derimod er tilbagetagelse med virkning for fremtiden altid tilladt Μ).
On the other hand, with­drawal for the future is always lawful.64
Ændring og berigtigelse
Amendment and correction
Ved ændring skal forstås delvis tilbagetagelse eller annullation af indholdet af en EF­retsakt.
'Amendment' means the partial withdrawal or cancellation of the substantive con­tent of a Community act.
Den nødvendige kompetence til at foretage ændringer følger af den bestemmelse i traktaten, der har givet hjemmel for retsaktens udstedelse. Heraf følger dels. at kun den institution, der har udstedt akten, kan foretage ændringer i denne, og dels. at denne ændring skal være af samme retlige karakter som den oprindelige retsakt.
The requisite power to make an amendment derives from the provision of the Treaty enabling the measure to be enacted.
Således kan eksempelvis en forordning ikke ændres ved en retsakt, der er vedtaget til dens gennemførelse ).
It is. for example, for this reason that a regulation cannot be amended by an instrument adopted for its implementation.65
I praksis forbyder hensynet til borgernes berettigede forventning, at retsregler ændres, uden at der samtidig fastsættes overgangsforanstaltninger.
In practice, the principle that legitimate expectation must be protected makes it unlawful to amend regulations without concomitant transitional measures.
Undtagelse fra denne regel gælder kun, når en væsentlig offentlig interesse er til hinder for fastsættelse af sådanne foranstaltninger6 < 1).
The only exception to this rule occurs when an overriding matter of public interest prevents the adoption of such measures.66
B. Berigtigelse
B. Correction
Berigtigelsen tjener alene til at udbedre fejl i forbindelse med formulering, udregning, fremgangsmåde, form eller en hvilken som helst anden fejl. der er konstateret i den af Fællesskabet udstedte retsakt, og som ikke har virkning på beslutningsplanet.
Correction serves exclusively to make good a clerical or numerical error, a defect of procedure or of form or any other mistake found in a Community act which is not one of substance.
Retsakten ændres således ikke med hensyn til indholdet, således at den berigtigelse, der foretages i den, ikke kan medføre dens ugyldighed.
The substance of the act is, therefore, unchanged and the correction cannot render it invalid.
Derfor kan alle akter, der er udstedt af Fællesskabet, og som er behæftet med åbenbare mangler, berigtiges, selv om der ikke er givet nogen beføjelse hertil ved traktaten, uden at iagttage særlige formkrav, og med tilbagevirkende kraft.
Accordingly, even in the absence of an enabling provision in the Treaty, any Community act containing an error can, with retroactive effect, be corrected without further formal­ity.
Bibestemmelser, frister og forældelse
Ancillary provisions, time-limits and period of limitation
A. Bibestemmelser
A. Ancillary provisions
Traktaterne vedrørende Fællesskaberne indeholder ikke nogen generel beføjelse til at udstede bibestemmelser til Fællesskabets retsakter.
The Community Treaties contain no general provision enabling the institutions to adopt ancillary provisions to supplement Community acts.