natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den anden almindeligt anvendte kommunikationsform mellem skolen som en institution og familierne som en gruppe er skolemødet Man kan sondre mellem dette og klassemødet og det individuelle møde, der begge vedrører det enkelte barns specifikke undervisningsstituation.
The second common method of communication between the school as an institution and families as a group is the school meeting, This may be distinguished from the class meeting and the individual meeting, both of which concern the specific educational experience of the child.
Det adskiller sig også fra rådsmøder for for ældrerepræsentanter derved, at alle forældre kan deltage i et skolemøde.
It is also different from council meetings of representatives in that all parents may attend a school meeting.
Nogle skoler afholder ikke skolemøder, fordi de ikke har sale, der er store nok til at rumme så mange mennesker.
Some schools do not hold school meetings because they have no room large enough to contain so many people.
Andre skoler undgår dem bevidst, fordi der ikke er de bedste muligheder for diskussion på sådanne møder.
Others avoid them since there can be little discussion at such 'gatherings.
Nogle skolemøder er af ceremoniel og rituel karakter, men vi så bort fra disse, da vi spurgte skolelederne i vor spørgeskemaundersøgelse: "Hvor ofte afholdes der på Deres skole et generelt møde, hvortil alle forældre til børn i Deres skole har adgang, og hvor der drøftes undervisningsmæssige spørgsmål?
Some school meetings are ceremonial and ritual but we excluded these when we asked our sample of headteachers, "How often does your school have a general meeting open to all parents with children at your school to discuss educational matters ?
Ca. ...gange om året".
About times a year."
Der var en betydelig lighed i den praksis, der blev anvendt, således som det fremgår af følgende tabel.
There was considerable similarity of practice as the following table shows.
Gennemsnitligt antal skolemøder for forældre hvert år
Average number of school meetings for parents each year
Belgien Danmark Frankrig Forbundsrepublikken Tyskland Italien Luxembourg Nederlandene Irland Det forenede Kongerige
Belgium Denmark France F.R. Germany Italy Luxembourg Netherlands Republic of Ireland United Kingdom
Gennemsnit for EF
EEC Average
Der var også en betydelig lighed i den anvendte praksis mellem primærskoler (gennemsnit:1,6 møder om året) og sekundærskoler (gennemsnit:1,8 møder om året).
There was also considerable similarity of practice between primary (average : 1.6 meetings a year) and secondary (average : 1.8 meetings a year) schools.
Den vigtigste undtagelse bestod i, at der i Nederlandene var et modsætningsforhold mellem det årlige gennemsnit på 2,5 møder i primærskolerne og det årlige gennemsnit på 1,3 møder i sekundærskolerne.
The main exception was that in the Netherlands primary schools recorded 2.5 meetings a year contrasted with the Dutch secondary school average of 1.3.
Lærere, der har beskyldt forældrene for at være apatiske, har ofte anført det forhold, at kun få forældre deltager i de møder, der omfatter hele skolen.
Teachers who have accused parents of apathy have often cited poor attendance at all-school meetings.
Det er dog muligt, at den apati, som forældrene udviser, skyldes disse møders karakter, og at den ikke gælder deres eget barns undervisning.
Yet it might be apathy about the nature of those meetings, not about their child's education, which is being exhibited.
Det kan ikke und gås, at diskussionsemnerne er af generel karakter, og klasse mødet kan vise sig at være en mere personlig og mindre formel sammenkomst og derved forekomme forældrene at være mere relevant for dem.
Inevitably topics of discussion are bound to be broad issues, and the class meeting may prove to be a more personal, less formal gathering and so seem to be more relevant to families.
Uvæsentligt og slidsomt arbejde
THE TRIVIAL AND THE MENIAL
Nogle skoler bruger forældre, der har meldt sig frivilligt, til at hjælpe med ved at konstruere udstyr til legepladsen, maskinskrive stencils, arbejde i skolebiblioteket, organisere skolefester, arrangere basarer eller loppemarkeder og en række andre mere eller mindre slidsomme arbejdsopgaver, der kun har periferisk berøring med skoleundervisningen. Man kan diskutere, om de er umagen værd.
Some schools use volunteer parents to assist in constructing playground equipment, typing stencils, running the school library, organising fêtes, holding fundraising events, and a variety of other more or less menial tasks which are peripheral to education.
De virker besparende, de befrier lærerne for for kedeligt arbejde, og de kan bidrage til at skabe goodwill for skolen.
They save money, they take tedious chores away from teachers and they may help to generate good will.
Faren ved dem ligger i, at de kan blive betragtet som en erstatning for undervisningsmæssigt samaarbejde.Det kan vi se sig at være effektivt, dersom forældreforeninger afviser at beskæftige sig med denne slags aktiviteter, medmindre og indtil der først er etableret et reelt samarbejde med hensyn til un dervisningsmæssige spørgsmål.
The danger is that they may be considered to be a substitute for educational liaison. It may be valid for parent organizations to decline to be involved in this sort of activity unless and until partnership in educational matters has been firmly established in the school first.
Der findes en anden måde, hvorpå skolen som en enhed relaterer til hjemmene som en gruppe, nemlig gennem, hvad man i Det for enede Kongerige og Irland betegner som "skolen med åbning mod det omgivende samfund".
Another way in which the school as a unit relates to families as a group is through what is called in the United Kingdom and Ireland 'the community school'.
Dette betyder ikke en skole, der drives af lokalsamfundet, man snarere en erkendelse af, at skolen er et potentielt ressourcecenter for alle, der bor i området, ikke blot for børnene . Den kan derfor anvendes til voksenundervisning, til fritidsaktiviteter for familien, som et center, hvor man kan søge information (især dens bibliotek), og et center i lokal samfundet.
This does not mean a school run by the commune, but rather a recognition that the school is a potential resource centre for everyone living in the area, not just for children.
I nogle tilfælde kan andre faciliteter for borgerne såsom vuggestuer, centre for de eildre, sundhedsklinikker og socialrådgivningskontorer tilknyttes skolen.
In some cases other civic amenities such as creches, centres for the elderly, health clinics and social welfare offices may be attached.
Der er en lang række initiativer, som kan tages, og muligheder for samspil med det omgivende samfund, og landene adskiller sig fra hinanden med hensyn til i hvilket omfang de anvender skolebygninger og -faciliteter til, samfundsformål, ligsom der er forskel på, i hvilket omfang skolerne bruger det omgivende samfund som en undervisningsressource.
The variety of initiatives and possibilities for overlap with the community is considerable and countries differ in the extent to which they use school buildings and facilities for community purposes, just as there is variation in the extent to which schools use the community as a teaching resource.
Holdningen over for skolens åbning mod det omgivende samfund er relevant for hjem/skolesamarbejdet på flere vigtige måder.
The community school approach is relevant to homeschool liaison in several important ways.
For det første, hvis barriererne mellem skolen og det omgivende samfund er blevet nedbrudt, er det ikke så let at opretholde barriererne mellem lærere og forældre.
First, if barriers between school and community have been reduced, those between teachers and parents are less easy to sustain.
For det andet, hvis alle en families medlemmer regelmæssigt kommer på skolen i mange for skellige ærinder,bortvejres den følelse af ærefrygt, som en skole undertiden indgyder (og som kan afholde forældrene fra at besøge almindelige skoler), eftersom forældrene føler, at de er i
Second, if all members of a family are entering the school regularly for a variety of purposes, the sense of awe which a school sometimes generates (and which may deter parents from entering ordinary schools) disappears since parents feel that they are in familiar surroundings.
Der kan opstå administrative problemer ved en mere udstrakt brug af skolens faciliteter i løbet af skoledagen, skoleugen og skoleåret, ligesom der er økonomiske følgevirkninger.
school facilities throughout the day, the week and the year and financial implications.
Det er ikke denne rapports opgave at gøre sig til fortaler for eller argumentere imod selve begrebet: skolen med åbning mod det om givende samfund.
It is not part of this report to argue the case for or against the community school concept.
Man bør dog bemærke, at i de tilfælde, hvor der er en forøget overlapning mellem skolens og lokalsamfundets aktiviteter, øges mulighederne for en følelse af samhørighed mellem skole og hjem.
However it may be noted that where there is increased overlap between school and community activities the potential for a sense of unity between schools and family is increased.
Dette indbefatter et månedsskrift til alle medlemmer, pjecer om sårlige emner og undersøgelser af specialtemaer.
These include a monthly review to all members, topic brochures and studies on particular themes.
Der findes også en månedsbulle.tin for et vist antal foræl- dreudvalg.
There is also an additional monthly review for numbers of parents' committees.
D. FORÆLDRENES MEDINDFLYDELSE PÃ SKOLENS STYRELSE
D. PARTICIPATORY ADMINISTRATION OF SCHOOLS
Skolerådene kan fremme og føre kontrol med det personlige pædagogiske samarbejde, men de kan ikke erstatte 'det drejer sig om to adskilte, men relaterede forhold.
Councils may stimulate and check upon personal educational partnership but they can not be a substitute for it.
Hvert forhold har sin egen berettigelse og sin egen måde at virke på.
The two are separate but related.
Det ene vedrører en organisation, nemlig skolen, og det andre vedrører det pågældende barn.
One is concerned with an organization, the school, the other is concerned with the particular child.
Nærværende kapitel handler om forældrenes medindflydelse på skolernes styrelse.
The present chapter deals with participation in the management of schools.
Man kan hævde, at af alle de personer, der har en personlig interesse i en skole, må hoveddeltagerne være skolelederen, der er formelt bemyndiget til at tage sig af sko lens styrelse, forældrene, der har en lovfæstet myndighed med hensyn til deres børns undervisning, lærerne, der er ansat til at hjælpe forældrene med at udføre deres pligt, men som tillige er offentlige tjenestemænd, og eleverne på de højere klasse trin, der efterhånden som de nærmer sig den skolepligtige al ders ophør, bliver skolens klienter i stedet for forældrene.
It will be argued that, of all those with a stake in a school, the main participants must be the principal in whom formal authority is vested for school management, parents who have legal authority for the education of their children, teachers who are employed to assist parents in their carrying out their duty but who are also public servants, and senior pupils who, as they approach the end of the age of compulsory education, become the school's clients in place of parents.
I en nyligt udgiven, verdensomspændende undersøgelse (1) har professor Baron drøftet skolerådenes historiske udvikling.
In a recent and world-ranging study [1] Professor Baron has discussed the historical development of school councils.
Han påpeger, at efterhånden som de nationale demokratier ud viklede sig i forrige århundrede, blev herskerens undersåt borger; embedsmanden, der engang var herskerens tjener, blev offentlighedens tjener; og skolegangen blev en samfundsfunktion.
He explains that, with the growth of national democracies in the last century, the ruler's subject became the citizen; the official, once the servant of the ruler, became the servant of the public; and schooling became a function of society.
"Henimod midten af det nuværende århundrede herskede der udstrakt enighed om, hvilken form undervisningssystemerne skulle antage, og i store træk tjente det 19. århundredes model... som den vigtigste referenceramme". (2) Myndighed, der var blevet gjort lovlig gennem stemmeurnen, blev accepteret og re spekteret.
"By the end of the first half of the present century there existed considerable consensus on the form that educational systems should take and in general outline the 19th century model ... served as the major point of reference." [2] Authority, legimated through the ballot box, was accepted and respected.
I løbet af de to sidste årtier er der imidlertid i stigende grad lagt vægt på de borgerlige rettigheder (især minoritetsgruppers og det enkelte individs rettigheder), pluralisme, større indsigt i den offentlige forvaltning, der er skabt ved massemediernes indsats, og en "spredning af den politiske magt som følge af nye fremgangsmåder med hensyn til gruppeaktion, der strækker sig fra hastigt iværksatte kampagner mod upopulære regeringsforslag til strejker og demonstra tioner samt i yderste fald til byterrorisme". (3) Ansvarlighed (et udtryk, som vil blive nærmere defineret under D.4 nedenfor) forventes i stigende grad af offentlige instanser, og i erhvervslivet er spørgsmålet om de ansattes medindflydelse på virksomhedens ledelse blevet aktuelt.
However the last two decades have witnessed new emphases upon rights (especially of minority groups and individuals) , pluralism, increased visibility of government through the mass media and a "diffusion of political power, resulting from new techniques of group action, ranging from quickly mounted campaigns against unpopular government proposals to strikes and demonstrations and, in the most extreme cases, to urban terrorism." [3] Accountability (a term which will be defined more clearly in section D.4 below) has become increasingly expected of public services and employee-involvement in management has appeared in industry.
Medindflydelse er blevet et middel, som politikere og administratorer kan bruge til at give det udseende af, at de er opmærksomme på det lokale behov, medens de samtidig kan benytte lejligheden til at give nogle lokale problemer tilbage til lokalsamfundene.
Participation has become a means by which politicians and administrators may be seen to be sensitive to local needs but at the same time can pass some local problems back to localities.
Man kan sammenfatte de argumenter, der er blevet fremført til fordel for medindflydelse, på følgende måde: (4)
Arguments which have been advanced for participation may be summarised as follows [4] :
1) Borgerne i lokalsamfundet bør have indflydelse på lokale spørgsmål.
There should be local influence over local issues.
2) Man bør skabe modvægt mod følgerne af afstanden til de centrale myndigheder.
The remoteness of government should be counteracted.
3) Beslutningerne (især vedrørende konfliktapø'rgmål) ges på det lavest mulige niveau.
(iii) Decisions (especially resolutions of conflict) should be made at the lowest possible level.
4) De personer, som berøres af en beslutning, bør have lejlighed til at øve indflydelse på (men ikke nødvendigvis tage) denne beslutning.
Those affected by a decision should have an opportunity to influence (but not necessarily to make) that decision,
5) Skævheder med hensyn til indflydelse bør rettes op ved at tillade en repræsentation af de berørte personer i overensstemmelse med størrelsesordenen af deres personlige inter esse i forehavendet.
Imbalances of influence should be corrected by allowing representation of those affected according to the magnitude of their stake in the enterprise.
8) Medindflydelse kan virke stimulerende på nyskabelser.
Participation can reflect different facets of a pluralist community.
9) Medindflydelse muliggør, at offentlige tjenestemænd kan stilles til ansvar for deres handlinger.
(vii) Participation makes use of local expertise. (viii) Participation may stimulate innovation. (ix) Participation enables accountability of public servants.
Hvad angår skolegang, er der yderligere blevet fremført følgende argumenter :
In regard to schooling, additional arguments have been applied :
1) Det juridiske ansvar for barnets undervisning påhviler for ældrene, og de bør derfor være i stand til at øve indflydelse på karakteren af denne undervisning.
Legal responsibility for the child's education is vested in the parents so parents should be able to influence the nature of that schooling.
2) Undervisning er nødvendigvis en fælles proces, og et samarbejde forudsætter koordination.
Education is necessarily a joint process and partner ship requires co-ordination.
3) Tilpasnigen af skolerne til forandringer i samfundet kan styres ved hjælp af medindflydelsesprocedurer.
(iii) Adjustment by schools to changes in society can be guided by participatory procedures.
4) Medindflydelse kan anvendes som en undervisningsressource, der giver eleverne erfaringer med demokrati i aktion.
Participation can be used as a teaching resource, giving pupils experience of democracy in action.
Der er imidlertid fremført argumenter mod medindflydelse, der tilråder forsigtighed og fastlægger de grænser, inden for hvil ke skolerådene kan virke.
However there are arguments against participation which en courage caution and set the limits within which school councils can operate.
Eftersom staten har den endelige myndighed over de offentlige skoler, kan skolerådene kun virke inden for rammerne af de beføjelser, der er tillagt dem, og overdrevne forventninger med hensyn til skolerådenes potentiel le beføjelser har uværgarlijtført til skuffelser.
Since ultimate authority for state school emanates from the state, school councils can only operate within the framework of authority delegated to them and over high expectations about potential powers for school councils have inevitably led to disappointments.
Endvidere kan rådene være ineffektive, være længe om at nå frem til afgørelser, som en velinformeret embedsmand kunne træffe hurtigere og sommetider på en mere tilfredsstillende måde.
Further, councils can be inefficient, taking time to reach decisions which a wellinformed public servant might make more swiftly and, on occasions, more satisfactorily.
Hvad værre er, rådene kan blot bestå af "en samlet sum af uvidenhed", hvilket kan få følger for tilstedeværelsen af sagkyndige personer.
Worse, councils may be no more than a "pooling of ignorance" which has implications for the presence of informed personnel.
Der er også fare for, at aktivisterne får overtaget, hvis forældrene som helhed er apatiske.
There is also the danger of activist take-over in the event of public apathy.
Nogle vil hævde, at medindflydelse betyder overadministration, at systemet bliver uoverskueligt på grund af alt for mange udvalg og et spild af
Some would argue that participation is over-government, a confusion of the system by too many committees and a waste of money, while teachers, anxious to preserve a professional image and their traditional autonomy, may attack it as improper inter ference in professional matters by those who do not have the expertise to comment.
Enkelte aspekter ved de argumenter, der fremføres både for og imod oprettelsen af råd med medindflydelse for skolerne, vil blive behandlet mere udførligt senere i dette kapitel.
Aspects of arguments both for and against participatory councils for schools will be considered in greater detail later in this chapter.
På dette punkt i rapporten vil vi kun fremlægge de ledende tankegange i store træk.
At this point the broad themes only are pre­sented.
Man kan dog bemærke, at man i de hidtidige drøftelser især har koncentreret sig om medindflydelse i "skolen". Forældrene kan imidlertid både inddrages på et lave re niveau, som f.eks. aldersgruppen på samme klassetrin eller klassen, eller de kan inddrages på et højere niveau som f,eks. distriktet, regionen eller landet som helhed.
However it may be noted that discussion so far has concentrated on participation in "the school".
I det følgende vil vi behandle'.disse forskellige niveauer, men der hersker til en vis grad almindelig eniqhed om, at den enkelte skole er den primære enhed for den undervisningsorganisation, som folk har en personlig interesse i (5).
What follows will include these various levels, but there is some consensus that the individual school is the prime unit of educational organization in which people have a stake [5] .
Der er nogle, der rejser tvivl om selve skolens værdi (6), men i denne rapport tages eksistensen af skoler for givet.
There are those who question the value of schooling [6], but this report takes the existence of schools as given.
Jeg vil derfor i dette kapitel konstant, men ikke udelukkende beskæftige mig med forældrenes medinflydelse inden for skoleenheden.
There will therefore be a constant but not exclu­sive concern for participation in the school unit in this chapter.
D.2 Systemerne i medlemsstaterne I det følgende vil der blive givet en kort beskrivelse i grove træk af de systemer for skoledemokrati, der for tiden er etableret i hver af de ni medlemsstater (dvs. med undtagelse af Grækenland).
There follows a brief outline of systems of school democracy in each of the nine Member States (i.e. excluding Greece) as established at present.
Der vil derefter blive fremsat betragtninger over strukturerne, medlemmerne, funktionerne og arbejdsformerne.
Consideration will then be given to structures, membership, functions and modes of operation.
Råd, der giver forældrene medindflydelse på skoleniveau, har ikke for øjeblikket lovhjemmel i den belgiske lovigvning, men det betyder ikke, at myndighederne overhovedet ikke har beskæftiget sig med spørgsmålet om forældrenes rettigheder eller medindflydelse.
Participatory councils involving parents at the school level are not part of the statutory provision in Belgium at present, but this does not mean that either parents or participation has been ignored. It should be remembered that :
Man bør holde sig for øje, at: a) forældre har frit skolevalg i Belgien (se under B.2 ovenfor); b) der er blevet taget nye initiativer med henblik på at frem me den personlige kontakt mellem forældre og lærere på lokalt plan (se under B.7 ovenfor); c) der bliver tilskyndet til oprettelse af landsdækkende og lokale forældreforeninger, at disse har officiel status og modtager statsstøtte (se under E.l, E.3 og E.4 nedenfor); d) der er et "landsdækkende forældreråd", der er oprettet ved kongeligt dekret i 1970 med det formål at rådgive ministeriet vedrørende undervisning på landsplan, og som har både forældre ved statsskoler, kommune- og provinsskoler samt "frie" (hovedsageligt kirkelige) skoler som medlemmer.
(d) there is a "National Council of Parents" established by royal decree in 1970 to give advice on education at natio­nal level with membership drawn from both state school parents, municipal/provincial school parents and 'free'
Desuden er der ved at blive gennemført ordninger for forældres medindflydelse i skolernes styrelse, om end de endnu ikke har hjemmel i lovgivningen.
adoption in primary, secondary and technical schools.
Den katolske kirke, der administrerer størstedelen af de belgiske skoler, er i færd med at udvikle et system med forældreindflydelse, der måske vil vise sig at være det mest gennemgribende og realistiske system inden for Fællesskabet.
Also the Catholic church which administers a majority of Belgian schools is developing a participatory system which may emerge as one of the most thorough and realistic in Europe.
Manglende lovgivning er derfor ikke ensbetydende med manglende interesse.
Lack of legislation, therefore, does not reflect lack of interest.