natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Komiteens medlemmer anmoder indtrængende de kompetente institutioner om at gennemføre den ufortøvet og målbevidst.
Special edition of Eurobarometer for the 30th anniversary of the signing of the Treaties of Rome
Efter dette korte, men opmuntrende kig over skulderen, bad vi borgerne se frem i tiden.
After this short but encouraging glance over their shoulders, we invited the respondents to look ahead.
Vi gav dem ti scenarier om, hvordan vi og vore børn måske vil live i januar 2000 og bad dem fortælle os, om de mente, disse scenarier »ville være blevet til virkelighed til den tid eller ikke«.
We presented them 10 scenarios about how we or our children might live in January of the year 2000 and invited them to tell whether they believe that these scenarios 'will have actually come about by then or not'.
Man kan, når man taler om en årrække, der svarer mindst til en mands eller kvindes normale levetid, drage visse sammenligninger mellem en persons fødselsdage og en politisk organisations årsdage.
At least during a period corresponding to the normal life span of a man or woman, there are analogies between a person's birthdays and a political institution's anniversaries.
Når en peson fejrer sin 75-års fødselsdag, ser han eller hun primært tilbage på sit liv, erindrer, sammen ligner og drager konklusioner.
When a person celebrates her or his 75th birthday, one mainly looks back, remembers, strikes balances, sums up.
Når man fejrer sin 30-års fødselsdag, er det ikke helt det samme.
When a per son celebrates a 30th birthday this is different.
Man ser nok kort tilbage.
Surely, one also does look back, briefly.
Ikke alle de drømme, man havde, da man var 13 eller 18, er blevet opfyldt, men man er blevet mere moden, mere voksen.
After all, not every dream one had had at the age of 13 or of 18 has come true : one has become mature and adult.
Når man bliver 30, ser man først og fremmest fremad.
But, at 30, one looks ahead, before all.
Man er fyldt med energi, ideer, nye projekter og planer, og man ved, at de planer, der ikke er blevt til virkelighed, når man er fyldt 50 eller 60, aldrig vil blive til noget.
One is full of energies, full of ideas, full of projects and plans. And one knows: those projects which will not have become true by the time one is 50 or 60, never will.
I den specielle Eurobarometer-undersøgelse, der er blevet foretaget i anledning af Rom traktaternes 30-årsdag, har vi indtaget den samme holdning: vi ser kort tilbage og drager visse konklusioner.
In our special Eurobarometer survey carried out at the occasion of the 30th anniversary of the Treaties of Rome, we have adopted the same approach : we do look back, briefly, in order to sum up and strike a balance.
Men først og frem mest ser vi fremad!
But we look ahead, before all!
Vi benytter lejligheden til at udspørge de europæiske borgere om deres forventninger, projekter, planer, ønsker og drømme.
We seize the occasion of asking the citizens of Europe about their expectations and their projects, about their plans and their desires, about their dreams.
Det bør først og fremmest understreges, at en meget lille del af de udspurgte (én ud af hver tyve) mener, at ingen af scenarierne vil være gennemført ved begyndelsen af næste årundrede, og at mindst én ud af to europæere mener, at næsten alle muligvis vil være blevet til virkelighed om tretten år.
In very concrete terms, the subject matters evoked dealt with everyday life (money, television, languages spoken, the freedom of movement across European Community in ternal borders), with common European action to increase security (fighting ecological catastrophes, fighting terrorism, common defence against possible external threats), the rank and status of Europe in intercontinental relations (e.g. vis-à-vis the USA or the USSR); and, finally, the possibility of voting in a referendum on a European constitution or in an election for the head of the government of Europe.
En opgørelse efter tredive år
Striking a balance of 30 years
Et stort flertal af borgerne i Det europæiske Fællesskab (EF) anser deres lands medlem skab for at »være en god ting«: 62% (67% af dem, der udtrykte en mening, 72% i de oprindelige seks medlemsstater).
A large majority of the citizens of the European Community consider their country's membership in this Community to be 'a good thing': 62% (67% of those who indicated an opinion, 72% in the original six Member States).
Ni ud af ti briter forventer, at kampen mod terrorismen i januar 2000 vil foregå på europæisk regeringsniveau. Og, som det vil ses senere, stiller de sig positivt over for ideen om en europæisk regering med de nødvendige beføjelser i Europas forenede Stater.
It should be underlined, first of all, that the number of those who think that none of the scenarios offered would have come true by the beginning of the next century is tiny (one in 30 interviewed) and that almost all scenarios are considered as probably realized, 13 years from now, by at least one European in two.
Mere end tre ud af fire danskere er enige, hvad kampen mod terrorismen angår, men de er bange for at miste deres nationale identitet i en politisk union.
The Europeans have greatly assessed their country's membership in the European Community as important or even very important.
Størstedelen af europæerne mener, at deres lands medlemskab af EF er vigtigt, eller end da meget vigtigt: 74% (80af svarene) og endog 80% (86% af svarene) fra de oprindelige seks medlemslande.
74% say so (80% of those who re plied) and even 80% (86% of those who replied) in the six founding member countries. tries.
Den franske Nationalforsamling satte i august 1954 en stopper for ideen om et fælles europæisk forsvar (for de seks medlemmer af Den europæiske Kul- og Stålunion) og et tilsvarende europæisk politisk fællesskab.
Nine out of 10 British expect the fight against terrorism in January 2000 to be fought at the European level of government. And, as we shall see below, they are in favour of a full grown European government, endowed with the necessary powers, in a United States of Europe.
I januar 1987 forventer 51% af franskmændene (59% af dem, der svarer), at et europæisk forsvarsfællesskab vil være blevet til virkelighed i januar 2000.
More than three in four Danes think alike as to fighting terrorism but are afraid of a loss of national identity with respect to political union.
På europæisk niveau ender opgørelsen med et absolut positivt resultat (53% mener, at det har været til fordel for deres land; to ud af tre svar).
Striking the balance ends up with a definitely positive result, at the European level (53% say that their country has benefited; two in three of those who replied).
Blandt borgerne i de oprindelige seks medlemslande, dvs. dem, der har været med i samtlige 30 år, er procentdelen endnu større : 65 (tre ud af fire svar).
Among the citizens of the original six Member States, i.e. those who have actually gone through 30 years of experience, this score is even higher: 65% (three in four of those who answered the question).
Men endnu flere briter svarer bekræftende på dette scenario: 58% mener, at »vore soldater inden for EF alle vil have samme slags våben og udstyr, og at de sammen vil for svare EF mod trusler udefra« i begyndelsen
The French National Assembly broke the dynamism of European political unification of the early 1950s, in August 1954, by rejecting the idea of a European Defence Community (among the six members of the Euro-
Disse 58% af de adspurgte svarer til 66% af dem, der svarede specielt på dette spørgsmål (kun 13% undlod at svare her).
pean Coal and Steel Community) and a corresponding European Political Community.
»Er De personligt for eller imod, at Europa udvikler sig i retning af 'Europas forenede Stater'?«
In January 1987, 51% of the French (59% of those who replied) expect a European De fence Community to have come about by January 2000.
På grund af pladsmangel vil det ikke være muligt her at gengive en lang række meget interessante detaljer, der fremkom som re sultat af dette scenario.
In recent years, few were the occasions where one could hear somebody speak or read somebody having written about the 'United States of Europe'. Those who were interested in furthering European integration took particular care to avoid this formula.
Andre kræver mere dybtgående analyser, og en rapport herom vil blive udsendt senere.
It was considered to be unfashionable, archaic, representing a way of looking at things that was anything but up-to-date.
En måde at opsummere resultaterne på er at sammenligne antallet af bekræftende svar på de ti scenarier for hvert medlemsland.
At the occasion of the 30th anniversary of the Treaty of Rome, we nevertheless thought it interesting to test these assumptions by presenting this 'formula' to the European public of 198687. The result was rather surprising.
To ud af tre europæerne er personligt »for« eller »noget for« »Europas forenede Stater« (tre ud af fire af alle svarene).
Two in three Europeans are personally 'for' or 'rather for' the United States of Europe (three in four of those who replied).
Blandt borger ne i de seks oprindelige medlemslande er de respektive tal endnu højere: 70% er for EFS (83% afalle svar).
Among the peoples of the original six Community member countries, the respective figures are even higher: 70% are in favour of a USE (83% of those who replied).
Belgien Grækenland Forbundsrepublikken Tyskland
Many also deserve additional, more sophisticated analyses, about which we shall report later.
»Hvor lang tid skulle der gå, før De ville betro Europas regering ansvaret for økonomi, udenrigsanliggender og forsvar: straks, i løbet af de næste 10 år, 10-20 år, 20-30 år, i løbet af nogle generationer, aldrig?«
One way of sum ming up the global result of this series of scenarios is to compare the number of affirmative answers to the 10 scenarios presented, by member country.
47% af EG-borgerne ville »betro Europas regering ansvaret« for disse vigtige anliggender (65% afalle svar) inden for de næste 20 år.
France 6.47 Germany Luxembourg 6.44 Spain Italy 6.23 Netherlands United Kingdom 6.15 Ireland Belgium 6.08 Denmark Greece 5.89 Portugal
Blandt de større medlemslande forventer Frankrig, Det forenede Kongerige og Italien et forenet Europa i år 2000.
Among the bigger member countries, it is France, Italy and the United Kingdom who expect Europe to be truly united, by 2000.
Frankrig står i spidsen for alle tolv medlemslande.
Of all 12, France takes the lead.
Europas borgere ønsker en politisk union
The citizens of Europe want political union
»I tilfælde af valg af en leder af en europæisk regering er det så muligt, at De ville stemme på en, der ikke er dansker (franskmand osv.), eller er det udelukket?«
Forty-seven per cent of the citizens of the European Community 'would entrust the government of Europe' with the responsibility in these important policy areas (65% of those who replied) within the next 20 years; 58% (78% of those who answered the question) would do so within 30 years, i.e. before the 60th anniversary of the Treaty of Rome ; 16% are against it, at least for the time of their own life span; 26% chose not to re ply.
66% af franskmændene udtaler, at de ville være villige til at stemme for en ikke fransk kandidat. Det er 70% af alle svar — et imponerende tal i betragtning af dette lands holdning i tidligere år.
'In the case of an election for the head of government of Europe, is it possible that you would vote for a candidate who was not of your nationality or would you rule this out?'
I forbindelse med spørgsmålet om betydningen af EF-medlemskabet og den fordel, de respektive lande kunne drage deraf, bad vi svarpersonerne give os deres vurdering af situationen nu og før i tiden.
Asking about the importance of EC membership and about the benefit of it for their country, we invited our respondents to give us an assessment of what they perceive to be present and past reality.
Angående spørgsmålet om, hvorvidt de mente, at de opstillede scenarier ville være en realitet i januar 2000, bad vi dem fortælle os om de res forventninger.
Asking them whether they think that the various scenarios we had drawn up would have come about by January 2000, we invited them to tell us their expectations.
I de senere år har det været sjældent at høre nogen, der har talt eller skrevet om »Europas forenede Stater«.
Sixty-six per cent of the French say they could vote for a non-French candidate, that
De borgere, der nærmede sig 24-årsalderen, da traktaten blev underskrevet i 1957, er klart mere »europæiske« end de unge!
is 70% ofthose who gave an answer to this question. An impressive figure in view of this country's position in former years.
Dette er så meget mere betænkeligt, som de unge af i dag får en bedre uddannelse, end deres forældre fik.
differences between the nationalities, we find a number of insights confirmed that have been found in many Eurobarometer surveys before.
Og da det er en fastslået kendsgerning, at de bedst uddannede borgere er de mest »europæiske«, må vi se så meget mere alvorligt på, hvad de i denne undersøgelse indsamlede data afslører (tabel side 25).
For the young, 'Europe'—though seen as more important and more beneficial for their respective country—is less inspiring and appears to of­fer a lower potential for protection than for the older age groups.
Luxembourgerne støtter f.eks. stærkt ideen om et mere forenet Europa.
Luxembourgers, for instance, are strongly in favour of more European unity.
Danskerne er tydeligvis skeptiske, og nogle er endda fjendtlige over for ideen.
And the Danes are clearly sceptical, many of them even hostile to the idea.
Alle de nye med lemmer er stadig lidt mindre entusiastiske end »De gamle Seks«.
All new members are still somewhat less enthusiastic than ' the old Six'.
Men Spanien og Portugal er mere »europæisk-sindede« end Grækenland og — især i de sidste år — Irland.
But Spain and Portugal show more 'European orientation' than Greece and— particularly in the more recent years—Ire­land.
Italienerne har i længere tid været ubetingede tilhængere af europæisk integration. on.
For quite some time, the Italians have been true partisans of European integra­tion.
Mere overraskende er imidlertid briterne og franskmændene på den ene side, og nederlænderne og tyskerne på den anden side.
This is all the more disquieting as today's young receive more formal education than their parents did.
For at få et billede af svarpersonernes generelle holdning til tanken om en forening af de europæiske lande, bad vi dem definere deres holdning i forhold til yderpunkterne på en skala fra 1 til 7 (se diagram s. 26).
And as it is a well­established finding that the more educated are more 'European', we must take even more seri­ously what the data collected in this survey reveal (see table on p. 23).
Briterne viser en imponerende støt udvikling i retning af mere pro-europæiske hold ninger.
The British disclose an impressive, steady evolution towards clearly 'pro­European' positions.
De har endnu ikke nået gennemsnit tet af de lande, der underkrev taktaterne i Rom for 30 år siden. Men de har helt ændret den grundlæggende tendens i deres offentlige mening til fordel for EF.
They have not yet reached the average of the countries that signed the Treaties in Rome, 30 years ago, but they have totally reversed the basic trend in their public opinion towards the Community.
15 % placerer sig selv i rubrik 4 i midten, dvs. vælger ikke side.
European unity and national identity
En af grundene til, at nederlænderne og tyskerne i højere grad end før viser en skeptisk og tøvende holdning over for EF og planerne om en udvikling henimod en Europæisk Union, kan være det faktum, at nederlænderne og tyskerne er dybt skuffede over den langsomme fremgang.
If we compare their answers to the ' United States of Europe' question of 17 years ago to their present­day replies, a dramatic change comes to the fore.
Ved en fornyet undersøgelse af svarene på undersøgelsens spørgsmål med henblik på at beskrive forskellene mellem de enkelte nationaliteter, blev visse oplysninger, der før er fremkommet i Eurobarometer-meningsundersøgelser, bekræftet.
In order to measure the basic attitudes of our respondents towards the idea of Euro­pean unification we asked them to define their position on a scale relating two 'ex­treme' opinions (see graph on p. 24).
Europa for de unge: vigtigere, mere fordelagtig, men mindre inspirerende, mindre beskyttende
Europe for the young: more important, more beneficial, but less inspiring, less protecting
Skolesøgende søgende
Still at school
EF- medlemskab
EC membership
Vigtigt Ikke vigtigt Ved ikke
Important Not important Don't know
Fordel Ingen fordel Ved ikke
Beneficial Not beneficial Don't know
Europæisk regering
European government
Inden for de næste 30 år Senere, aldrig Intet svar
Before 30 years Later, never No answer
Europas forenede
United States of Europe
For Mod Ved ikke
For Against Don't know
Europæisk enhed og national identitet
European unity and national identity
Uforligelig Ubeslutsom Komplementær Ved ikke
Contradictory Undecided Complementary Don't know
»Europa 2000 < alle 10 scenarier gennemsnit »ja« 57
'Europe 2000' all 10 scenarios average 'yes'
Kronologi om Det europæiske Fællesskab 1957-1987
Chronology of the European Community 1957-87
1957 25. marts
1957 25 March
Traktaterne om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab (EØF) og Det europæiske Atomenergifællesskab (Euratom) undertegnes på Capitol i Rom.
The Treaties establishing the European Economic Community (EEC) and the European Atomic Energy Community (Euratom) are signed at the Capitol in Rome.
De ratificeres af de seks parlamenter i løbet af året. De får større flertal end EKSF-traktaten.
Both Treaties are ratified before the year's end by the Parliaments of all six member countries, with even larger majorities than when the ECSC Treaty was ratified.
EØF-traktaten og Euratom-traktaten træder i kraft.
The EEC and Euratom Treaties enter into force.
Medlemmerne af EØF-Kommissionen og Euratom-Kommissionen ud nævnes af medlemsstaternes regeringer.
The Members of the EEC and Euratom Commissions are appointed by the governments of the Member States.
Walter Hallstein bliver for mand for EØF-Kommissionen og Louis Armand for Euratom-Kommissionen. missionen.
Walter Hallstein becomes President of the EEC Commission and Louis Armand President of the Euratom Commission.
Robert Schuman vælges til formand for Europa-Parlamentet.
Robert Schuman is elected President of the European Parliament.
19. marts 3.-11. juli
19 March 3 to 11 July
På landbrugskonferencen i Stresa lægges fundamentet for den fælles landbrugspolitik.
The Agriculture Conference in Stresa lays the foundations for the common agricultural policy.
Den gradvise afskaffelse af told og toldkontingenter inden for EØF påbegyndes.
The first steps are taken in the progressive elimination of customs duties and quotas within the EEC.
Konventionen om oprettelse af Den europæiske Frihandelssammenslutning (EFTA) træder i kraft.
The Convention establishing the European Free Trade Association (EFTA) enters into force.
Rådet for EØF beslutter at fremskynde gennemførelse af det fælles marked.
The EEC Council decides to speed up the implementation of the Treaty.
Europa-Parlamentet fremlægger et forslag til konvention om afholdelse af direkte almindelige valg til Europa-Parlamentet (på grundlag af en betænkning fra Dehousse).
The European Parliament approves a draft convention on direct elections (based on a report by Fernand Dehousse).
På grundlag af konklusionerne på konferencen i Stresa og drøftelserne om de »første retningslinjer«, som Kommissionen fremlagde i november 1959, fremsender Kommissionen til Rådet sine forslag om gen nemførelsen af den fælles landbrugspolitik.
On the basis of the conclusions reached by the Stresa Conference and following discussions on the initial guidelines put forward in November 1959, the Commission sends to the Council its proposals for implement ing the common agricultural policy.
Rådet for EØF giver sin tilslutning til grundprincipperne i den fælles landbrugspolitik.
19 and 20 December The EEC Council approves the basic principles governing the common agricultural policy.
På en topkonference mellem medlemsstaternes stats- eller regeringschefer i Paris besluttes det at oprette en politisk union mellem De Seks.
10 and 11 February The Heads of State or Government of the Six decide at a summit meet ing in Paris to work towards political union.
Stats- eller regeringscheferne vedtager på topkonferencen i Bonn en erklæring om kulturelt samarbejde og en erklæring om politisk samarbejde.
The Heads of State or Government at a summit meeting in Bonn issue declarations on cultural and political cooperation.
I erklæringen om politisk samarbejde forpligter de sig til at styrke samarbejdet mellem De Seks på det politiske område og at mødes regelmæssigt til politisk samråd.
They agree to closer political cooperation by the Six and undertake to hold regular meetings to concert their policies.
Slutningen af juli— Irland (31. juli), Det forenede Kongerige (9. august) og Danmark (10. begyndelsen af august august) fremsætter anmodning om tiltrædelse af Det europæiske Fælles skab.
Ireland (31 July), the United Kingdom (9 August) and Denmark (10 August) apply to join the EEC.
Første forordning om fri bevægelighed inden for Fællesskabet for arbejdstagere fra medlemsstaterne træder i kraft.
The first regulation on the free movement of workers within the Community enters into force.
Den franske regering fremlægger et forslag til traktat om oprettelse af en politisk union mellem De Seks (Fouchet-planen).
The French Government submits a draft treaty establishing a political union of the Six (Fouchet Plan).
Indledning af tiltrædelsesforhandlingerne med Det forenede Kongerige (8.-9. november) og Danmark (30. november).
Accession negotiations begin with the United Kingdom (8 and 9 November) and Denmark (30 November).
På en ministerkonference mellem medlemsstaterne og Rådet for EØF på den ene side og De associerede afrikanske Stater og Madagaskar (AASM) på den anden (tidligere lande og oversøiske territorier associeret med EØF, og som siden indgåelsen af Rom-traktaten er blevet uafhængige) fastlægges målsætninger og principper for en associeringsaftale. aftale.
At a ministerial meeting between the EEC Member States and Council, and the Associated African States and Madagascar (AASM: formerly dependent territories associated with the EEC which had gained their independence since the signing of the Treaty of Rome), the objectives and principles of an association convention are defined.
Sverige (12. december), Østrig (12. december) og Schweiz (15. december) anmoder om, at der indledes forhandlinger med henblik på ind gåelse af »økonomiske« aftaler med EØF, som er forenelige med disse landes neutralitet.
Sweden (12 December), Austria (12 December) and Switzerland (15 December) ask that negotiations be started with a view to agreements with the EEC that will be compatible with their neutrality.
Rådet konstaterer, at de væsentligste målsætninger i EØF-traktaten for første etape af gennemførelsen af det fælles marked er nået.
The Council finds that the objectives set out in the EEC Treaty for the first stage in the establishment of the common market have been achieved in the main.
Det besluttes at gå over til anden etape (med virkning fra 1. januar 1962).
The second stage begins with effect from 1 January. uary.
Samtidig vedtager Rådet det fælles markeds grundforordninger om den fælles landbrugspolitik (fælles markedsordninger for en række produkter, oprettelse af Den europæiske Udviklings- og Garantifond for Land bruget).
The Council adopts the basic regulations for a common market in agriculture (common organization of the markets in a number of products, European Agricultural Guidance and Guarantee Fund set up).
Den franske regering fremlægger en ny udgave af Fouchet-planen.
The French Government produces a new version of the Fouchet Plan.
Frankrigs fem partnere fremlægger et alternativt forslag til politisk union.
France's five partners advance an alternative proposal for political union.
Spanien anmoder om indledelse af forhandlinger med henblik på en associering med EØF.
Spain seeks to open negotiations for association with the EEC.