natgillin/translations-raw huggingface dataset:
'■ Grønsager og planter til konsum ■
Vegetables and food crops
BEDRIFTERNES ANTAL OG ULA EFTER STØRRELSESKATEGORI
NUMBERS AND UAA OF FARMS CLASSIFIED BY SIZE
TIL I960 I EUR 9, PORTUGAL, SPANIEN OG GRÆKENLAND
SPAIN AND GREECE
ANTAL LØNMODTAGERE I LANDBRUGET I PORTUGAL
TRENDS IN THE NUMBER OF WORKERS EMPLOYED IN AGRICULTURE IN PORTUGAL in thousands
Samlet antal lønmodtagere
Agricultural emcloyees/total no. of employees
Lønmodtagere i landbruget (1)
Total number of employees
9,8 l) Landbrug, skovbrug og fiskeri,
(1) "Agriculture, forestry and fisheries" sector
188 Mekanismer i de fælles markedsordninger for landbruget : - Animalske produkter
188 Mechanisms of the common organization of agricultural markets - Livestock products
189 Mekanismer i de fælles markedsordninger for landbruget : - Vegetabilske produkter
189 Mechanisms of the common organization of agricultural markets - Crop products
DEN FÆLLES LANDBRUGSPOLITIK OG SAMHANDELEN MED LANDBRUGSPRODUKTER MELLEM EF OG UDVIKLINGSLANDENE
THE COMMON AGRICULTURAL POLICY AND AGRICULTURAL TRADE WITH THE DEVELOPING COUNTRIES
Udgivet af landbrugslnformatlonen under Generaldirektoratet for landbrug Kommissionen for De europæiske Fællesskaber 200, rue de la Loi, 1049 Bruxelles
Published by the Agricultural Information Service of the Directorate-General for Agriculture European Community Commission — 200, rue de la Loi, 1049 Bruxelles
Manuskript afsluttet i november 1982
Manuscript finished in November 1982
Den fælles landbrugspolitik og samhandelen med landbrugsprodukter mellem EF og udviklingslandene (*)
The common agricultural policy and agricultural trade with the developing countries
Ulandene og Fællesskabet har altid haft et stort handelssamkvem, hvor landbrugsprodukter indtager en vigtig plads.
The developing countries have always had important trade relations with the Community and agricultural products have played a major role in those relations.
Det er en følge af de mange handelspolitiske foranstaltninger, der er blevet iværksat. Den rolle, som den fælles land brugspolitik har spillet i så henseende, fortjener derfor en særlig opmærksomhed.
This result has been achieved via the application of numerous specific measures of commercial policy.
Fællesskabets import
Imports into the Community
Før de specifikke virkninger for ulandene gennemgås nærmere, bør det understreges, at Fællesskabet er langt den største importør af landbrugsprodukter på verdensplan — Fællesskabet tegner sig for ikke mindre end 26 % af verdens samlede landbrugsimport — og at handelsbalancen for landbrugsprodukter (2) over for tredjelandene udviste et nettounderskud på omkring 23 mia ECU i 1980.
Before examining the specific effects on the developing countries, it should be pointed out that the Community is by far the world's top importer of agricul tural products—it alone absorbs not less than 26% of total world agricultural imports—and that in its trade with other countries in agricultural producisi1) it had a net deficit of the order of 23 000 million ECU in 1980.
(2) SITC: Levnedsmidler og levende dyr; Drikkevarer og tobak; Huder og skind, ubehandlede; Oliefrø, -nødder og -kerner; Rå naturgummi; Træ, tømmer og kork; Naturlige tekstilfibre; Animalske og vegetabilske materialer, rå; Animalske og vegetabilske olier og fedtstoffer; Stivelse, inulin, gluten.
(') SITC: food and live animals, beverages and tobacco, hides, skins, furskins (undressed), oil seeds, nuts and kernels, natural rubber, wood, lumber, cork, natural textile fibres, crude animal and vegetable materials, animal and vegetable oils and fats, starch, inulin, gluten and gluten flour.
Det er bemærkelsesværdigt, at denne import steg hurtigere end Fællesskabets samlede import af landbrugsprodukter, der i samme periode kun steg med 75 %.
is interesting to note that those imports increased more rapidly than the Community's total imports of agricultural products, which, over the same period, rose by only 75%.
Samhandelen med landbrugsprodukter mellem EF og n-landene
The EEC's agricultural trade with the developing countries
EPs landbnigsimport fra ulandene — i mia ECU — i % af EFs samlede landbnigsimport
The EEC's agricultural imports from the developing countries - in 1 000 million ECU — as % of total agricultural imports from outside the EEC
EFs landbrugseksport til ulandene — i mia ECU — i % af EFs samlede eksport
EEC's exports to the developing countries - in 1 000 million ECU — as % of total exports to non-EEC countries
EFs andel af u-landenes landbrugseksport (')
% of agricultural exports from the developing countries (') taken by the EEC
(') Inkl. u-landenes interne omhandel.
(') Not excluding trade among the developing countries.
Næsten halvdelen af Fællesskabets import af landbrugsprodukter stammer fra ulandene (45% i 1980).
Almost half the Community's agricultural imports come from the developing countries (45% in 1980).
Fællesskabet er således et meget vigtigt marked for udviklingslandenes eksport af landbrugsprodukter.
The Community is therefore a very import market for exports of agricultural products from the developing countries.
Fællesskabet aftog i 1980 omkring en tredjedel af u-landenes samlede eksport af landbrugsprodukter.
In 1980 the Community took approximately one-third of their total exports of agricultural products.
Til sammenligning med de øvrige industrilande importerer Fællesskabet pr. indbygger for 100 USD landbrugsprodukter fra udviklingslandene, dvs. ca. det dobbelte af USA (49 USD) og Japan (56 USD).
Per head of population the Community imported USD 100 of agricultural products from the developing countries, about twice the corresponding figure for the USA (USD 49) or Japan (USD 56).
En analyse af toldordningen for landbrugsimporten fra udviklingslandene viser, at 60% af den samlede landbrugseksport (udtrykt i værdi) indføres toldfrit til Fællesskabet, at over 30% er belagt med forholdsvis ringe told, og at kun 7% virkelig pålægges afgifter.
An analysis of the tariff arrangements applicable to agricultural imports from the developing countries shows that, in terms of their total value, 60% enter the Community duty-free, over 30% face only a relatively low level of duty and 7% are in fact subject to levies.
Dette er ikke tilfældet.
This has not been the case.
Det ser i virkeligheden ud til, at indførelsen af den fælles landbrugspolitik næsten ikke har påvirket udviklingslandenes andel i Fællesskabets landbnigsimport.
It would seem that the introduction of the CAP machinery has in fact had little effect on the developing countries' share of the Community's agricultural imports.
Udviklingslandenes andel i Fællesskabets landbnigsimport var således praktisk talt uændret i 1980 (45 %) i forhold til 1962 (43 %), hvor den fælles landbrugspolitik blev indført.
Indeed, the proportion of the EEC's imports of agricul tural products coming from the developing countries was practically the same in 1980 (45%) as in 1962 (43%), the year the CAP came into being.
Forklaringen på dette forhold skal søges i den utilstrækkelige vækst i udviklingslandenes landbrugsproduktion i forhold til stigningen i deres efterspørgsel.
This phenomenon reflects a fundamental problem, namely insufficient expansion of agricultural production in the developing countries to keep pace with the growth in their demand.
Dette kan illustreres ved, at markedsandelen svingede mellem 1962 og 1979, men disse svingninger fulgte temmelig slavisk svingningerne i udviklingslandenes andel af verdensmarkedet for landbrugsprodukter, hvilket snarere afspejler udviklingen i udviklingslandenes udbud af disse produkter end ændringer i Fællesskabets import politik.
This is illustrated by the fact that between 1962 and 1979 their market share did indeed fluctuate but those fluctuations followed fairly closely the fluctuations in the developing countries' share of the world agricultural products market, which in turn reflected changes in the supply of these products from the developing countries rather than changes in the Community's import policy.
Udviklingen er ikke identisk for de forskellige grupper u-lande.
The trend has not been the same for the various groups of developing countries.
Fra 1963 til 1978 faldt Afrikas andel af verdensmarkedet for landbrugsprodukter fra 9% til 6%, Latinamerikas andel steg fra 15% til 16%, Mellemøstens fra 1 % til 12%, medens Sydasiens og Sydøstasiens andel forblev konstant.
Between 1963 and 1978 Africa's share of the world market in agricultural products fell from 9% to 6%, Latin America's rose from 15% to 16%, the Middle East's from 1% to 12%, and southern and south-east Asia's share remained constant.
Samtidig har de u-lande, der har oplevet en betydelig udvidelse af deres samlede eksport (Latinamerika — Mellemøsten), også forøget deres andel af EF-markedet på bekostning af andre u-lande, hvis samlede landbrugseksportstigning har været ringe (Afrika især).
At the same time, those developing regions which succeeded in considerably increasing their total exports (Latin America and the Middle East) also increased their share of the Community market, to the detriment of other regions which had achieved little or no increase in their total agricultural exports (particularly Africa).
Den fælles landbrugspolitik synes i øvrigt ikke at have haft nogen nævneværdig indflydelse på, hvorledes importen af landbrugsprodukter fra ulandene har været sammensat.
The CAP does not seem to have had any significant effect on the breakdown of agricultural imports from the developing countries.
Produkter, som ulandene er nettoeksportører af, og som ved import til EF er underlagt bestemmelser afledt af den fælles landbrugspolitik (det drejer sig især om oksekød og sukker), udgør ca. 17% af u-landenes eksport af landbrugsprodukter til Fællesskabet.
Those products for which the developing countries are net exporters and which are imported into the EEC subject to rules adopted under the CAP (above all bovine meat and sugar) account for some 17% of their agricultural exports to the Community.
Denne andel afviger ikke mærkbart fra den andel, samme produkter udgør af deres eksport til verden som helhed (21 %).
This figure does not differ greatly from the proportion of exports to the world market as a whole accounted for by the same products (21 %).
Ved en sammenligning mellem disse to procentsatser ses det således, at der i praksis ikke er forskel på disse landes stilling over for EF og deres stilling over for resten af verden.
If these two percentages are compared, it is to be seen that there is practically no difference between these countries' sit uation vis-à-vis the EEC and their situation vis-à-vis the rest of the world.
Fællesskabet eksporterede i 1980 landbrugsprodukter til en værdi af henved 20 mia ECU, hvoraf produkter til en værdi af 9 mia ECU gik til ulandene (l), hvilket i 1979 udgjorde henholdsvis 10% af vérdensimporten af landbrugsprodukter og 16% af u-landenes import af landbrugsprodukter.
turai products world-wide, including 9 000 million ECU to the developing countries, 0) representing in 1979 10% of world agricultural imports and 16% of the developing countries' agricultural imports.
Til sammenligning udgør produkter fra USA henholdsvis 20 % af vérdensimporten af landbrugsprodukter og 23 % af u-landenes import.
By comparison, the products supplied by the USA accounted for 20% of world agricultural imports and 23% of developing countries' imports.
På samme måde, som Fællesskabet er et vigtigt marked for u-landene, er disse et vigtigt marked for EF: de aftager henved 47 % af EFs eksport af landbrugsprodukter.
Just as the Community is an important market for the developing countries, they are an important market for the Community, taking 47% of its agricultural exports.
Dette tal er stigende, selv om Fællesskabets andel af verdenshandelen er forblevet konstant på omkring 10% efter en mindre stigning, da den fælles land brugspolitik blev indført.
This percentage is on the increase, even though the EEC's share in world trade has remained constant, at around 10%, after a slight increase when the CAP machinery was set up.
Ved analyse af stigningen i u-landenes relative andel i EFs landbrugseksport bør der skelnes mellem to perioder: dels perioden fra 1963 til 1972, hvor stigningen skyldtes en forøgelse af EFs udbud og berørte samtlige u-lande, dels perioden fra 1972 til 1978, hvor stigningen skyldtes en forøget efterspørgsel fra visse u-lande, især Mellemøsten.
In analysing the increase in the developing countries' relative share of Community agricultural exports two separate periods can be distinguished: firstly, from 1963 to 1972, when the increase was the result of increased Community supply and affected all the developing countries; and secondly, from 1972 to 1978, when the increase resulted from greater demand in certain developing countries, particularly in the Middle East.
Denne stigning i udviklingslandenes relative andel (') i Fællesskabets eksport skyldes :
This increase in the developing countries' relative share of Community exports can be explained by:
— stigningen i u-landenes samlede import af landbrugsprodukter.
(i) the increase in the developing countries' total agricultural imports.
Det er interes sant at bemærke, at denne stigning indtraf ret pludseligt i 1973 og 1974; den skyldtes denne periodes fødevarekrise og de olieeksporterende u-landes større import af landbrugsprodukter;
It is worth while noting that this increase was fairly sharp in 1973 and 1974 as a result of the food crisis at that time and the rise in the agricultural imports of oilexporting developing countries;
— en forholdsmæssig hurtigere stigning i u-landenes import fra EF, eller sagt på en anden måde en styrkelse af Fællesskabets stilling som eksportør af landbrugsprodukter til u-landene.
(ii) a proportionally more rapid increase in their imports from the EEC, or, from another viewpoint, the strengthening of the Community's position as an export er of agricultural products to the developing countries.
( > ) Jf. tabel i begyndelsen af dette afsnit.
Although in the case of cereals the EEC occupies a relatively minor position (6.7% in 1981) on a world market dominated by the North American exporters, it has
EF indtager en forholdsvis beskeden plads (6,7% i 1981) på verdensmarkedet for korn, der domineres af nordamerikanske eksportører, men har til gengæld altid haft en dominerende stilling inden for verdenshandelen med mejeriprodukter (72 % af verdensmarkedet i 1979).
always occupied a dominant position in the world trade in milk products (72% of the world market in 1979).
I denne forbindelse skal også kort nævnes Fællesskabets store indsats inden for fødevarehjælpen (·), hvor EF er den største bidragyder efter USA.
In this context, a brief account should be given of the major contribution made by the Community in the sphere of food aid, (·) as the second largest donor after the USA.
Således har Fællesskabet som led i Konventionen om fødevarehjælp af 1980 forpligtet sig til at yde et årligt bidrag på 1 650 0001 korn, heraf 75 % i form af hvede eller mel.
Under the 1980 Food Aid Convention, the Community undertook to provide an annual contribution of 1 650 000 tonnes of cereals, including 75% in the form of wheat or flour.
Ved en normal høst i Fællesskabet betyder dette tal således, at der for hver 40 sække hvede, der produceres, afsættes en sæk til ulandene som fødevarehjælp.
In terms of a normal harvest in the Community, this means that out of 40 sacks of wheat produced, one sack is reserved as food aid for the developing countries.
Med hensyn til mejeriprodukter ydes der i henhold til de nuværende programmer en årlig fødevarehjælp på 150 0001 skummmetmælkspulver og 45 0001 butteroil.
In the case of milk products, the present programmes provide for annual aid amounting to 150 000 tonnes of skimmed-milk powder and 45 000 tonnes of butteroil.
Disse mængder udgør i realiteten 100% af den fødevarehjælp, der i alt ydes på verdens plan i form af butteroil, og 75 % af fødevarehjælpen i form af mælkepulver.
These quantities represent 100% of total world food aid in the form of butteroil and 75% of the aid in the form of milk powder.
Fællesskabet bidrager således hermed til u-landenes forsyningssikkerhed, og denne rolle får særlig betydning på baggrund af de foruroligende prognoser for, hvorledes verdens fødevareunderskud vil udvikke sig.
The Community thus contributes in this way to the developing countries' security of supply and this role assumes particular significance in the light of the alarming forecasts concerning the world's food shortfall.
Der kan imidlertid være tale om konkurrence mellem EFs eksport af visse varer og u-landenes eksport. Ca.
There are cases, however, where Community exports do compete with developing countries' exports.
Man må imidlertid ikke glemme, at EFs andel af verdens markedet for de to pågældende produktkategorier er forholdsvis lille: 6% for oksekød og 12% for sukker.
It should not be forgotten, however, that the EEC's share of the world market in these two pro ducts is relatively small: 6% for beef and veal and 12% for sugar.
Man bør ligeledes understrege Fællesskabets store bestræbelser for at lette afsætningen af disse to produkter på verdensmarkedet og på EFs eget marked.
There is also the fact that consumer habits in the developing countries have changed and that this has brought about an increase in imports of products which are in many cases difficult to produce locally (wheat, certain types of meat, milk products).
Det er den langsomme udvikling af u-landenes landbrugsproduktion i forhold til den stigende efterspørgsel, der er langt den vigtigste faktor bag denne udvikling.
The growth in the EEC's exports in particular is in any case geared mainly to those developing countries whose domestic demand has outstripped production.
Afslutningsvis kan det anføres, at handelsbalancen for landbrugsprodukter mellem Fællesskabet og ulandene klart er i sidstnævntes favør (9,6 mia ECU i 1980).
To conclude, the agricultural trade balance between the Community and the developing countries is very definitely in the latter's favour (9 600 million ECU in 1980).
Den fælles landbrugspolitik og særlige handelspolitiske foranstaltninger til støtte for ulandene
The common agricultural policy and special commercial policy measures for the benefit of the developing countries
Denne korte analyse af udviklingen inden for samhandelen med landbrugsprodukter viser, hvorledes Fællesskabet har lukket op for landbrugsprodukter på verdensmarkedet og specielt import fra u-landene.
This brief analysis of the development of agricultural trade testifies to the openness of the Community to the world market in agricultural products and in particular to imports from the developing countries.
Med hensyn til disse lande er det indlysende, at dette resultat kun har kunnet nås gennem en lang række foranstaltninger, der er truffet specielt med henblik på de pågældende lande.
It is obvious that such a result as regards these countries would not have been possible without the implementation of a whole series of specific measures adopted for their benefit.
Før man ser på disse særlige foranstaltninger, er det imidlertid vigtigt, at problemet med samhandelen med landbrugsprodukter placeres i en mere generel kontekst, nemlig Europas integration og EFs handelspolitik.
Before outlining these special measures, we should briefly situate the problem of agricultural trade in the wider context of European integration and the Community's commercial policy.
Fællesskabets oprettelse gav sig straks udtryk i en markant liberalisering af Fællesskabets samhandel indadtil og udadtil.
For the Community, the immediate effect of its creation was a very marked increase in the liberalization of intra and extra-Community trade.
Ydermere bestræbte Fællesskabet sig meget hurtigt for at tage hensyn til tredjelandenes interesser i forbindelse med indførelsen af den fælles toldtarif; det er vigtigt at påpege, at toldsatserne i denne i vid udstrækning er lavere end det simple aritmetiske gennemsnit i de nationale tariffer.
Furthermore, when establishing the Common Customs Tariff—which, it should be pointed out, was set at levels well below the simple arithmetic mean of the national tariffs—the EEC very soon set about taking other countries' interests into consideration.
Efter at de oversøiske lande og territorier, der er opregnet i Rom-traktatens fjerde del, var blevet uafhængige, blev der forhandlet og indgået en række associeringsaftaler, først med en gruppe af 18 afrikanske stater og Madagaskar (AASM) og efter 1975 med 46 lande i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS).
After the overseas countries and territories referred to in Part Four of the Treaty of Rome had become independent, a number of association conventions were negotiated and applied, first of all with a group of 18 African States plus Madagascar (AASM) and then, in 1975, with 46 African, Caribbean and Pacific (ACP) countries.
Den anden Lomé-konvention, der omfatter 61 udviklingslande, trådte i kraft den 1. januar 1981.
The second Lomé Convention, which covers 61 developing countries, entered into force on 1 January 1981.
Med hensyn til samhandelen, som denne undersøgelse er begrænset til, er de vigtigste træk ved den nye ordning, den gradvis er blevet indført ved disse forskel lige konventioner, følgende:
From the point of view of trade, with which this study is solely concerned, the main characteristics of the new arrangements gradually introduced by these various conventions are as follows:
— nedbrydelse eller sænkning af toldskrankerne;
(i) removal or easing of tariff barriers;
— undtagelsesbestemmelser vedrørende EFs importafgifter på landbrugsproduk ter
(ii) derogations with regard to the levies on imports of agricultural products into the Community;
— gensidig forpligtelse til køb og levering (sukker) — indførelse af Stabex-ordningen.
(iii) a mutual purchase and supply commitment (sugar); (iv) the establishment of the Stabex system.
Konventionen har muliggjort en generel nedbrydelse af toldskranker mellem EØF og AVS for alle varer; eneste undtagelse herfra er landbrugsprodukter, for hvilke der gælder en fælles markedsordning eller særlige bestemmelser, der er vedtaget som led i den fælles landbrugspolitik (forarbejdede landbrugsprodukter) (!). For
The Convention has made possible the general removal of the tariff barriers between the EEC and the ACP States, with the sole exception of agricultural pro ducts subject to a common market organization or to specific rules adopted pursuant to the CAP (processed agricultural products). (*) The Community has under taken to grant the ACP more favourable treatment than it grants to other nonmember countries for these products.
disse produkter har Fællesskabet forpligtet sig til at indrømme AVS-landene en gunstigere ordning end andre tredjelande.
meat and sugar are two noteworthy examples of specific measures adopted to help agricultural products.
Under den første Lomé-konvention blev der allerede garanteret toldfri import til EF for de fleste produkter fra AVS-staterne, men denne ordning blev yderligere forbedret under Lomé II, idet man har lempet importbestemmelserne for land brugsprodukter fra disse lande (især friske og konserverede frugter og grønsager), og udvidet importordningen til at omfatte oksekød.
Within the limits of an annual quota of 30 000 tonnes, meat is imported duty-free, with a 90% reduction in the Community levy; this reduction is offset by an export tax levied by the exporting country, which means that the Community price level is safeguarded and at the same time a better income is obtained for the supplier countries.
Der gælder således en særlig liberal ordning for landbrugsprodukter fra AVS-landene. Næsten hele importen fra disse lande, der i 1980 androg 5,9 mia ECU, importeres fuldstændig toldfrit i Fællesskabet.
Protocol 3 annexed to the Lomé Convention contains a mutual undertaking on the purchase and supply of sugar within an annual limit fixed in white sugar equivalent, at a guaranteed price negotiated annually with the ACP countries within the range of prices accorded to Community producers.