natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Bundesbank bekræftede den 30. juni 1983, efter sin midtvejsanalyse af målperioden, målintervallet på 47 % for den årlige vækst i centralbankens pengemængde indtil udgangen af fjerde kvartal.
On 30 June 1983, after its mid-period review, the Bundesbank reaffirmed its target range of 47% for the growth of the central bank money stock over the year ending in the fourth quarter.
I forventning om en vis overskridelse af målene fik vilkårene på pengemarkedet lov til at udvikle sig sådan, at forretningsbankerne behøvede kortsigtet bistand i årets anden halvdel, og den 8. september blev Lombardrenten, som var blevet nedsat med 1 point i marts for at dæmpe spændingerne inden for EMS, hævet med 1 point til 5,5%.
In view of some overshooting conditions were allowed to de­velop in the money market such that the commercial banks needed shortterm assistance in the second half of the year and on 8 September the Lombard rate, which had been cut one point in March to ease tensions within the EMS, was raised half a point to 53_%.
I december måtte myndighederne for det andet år fastsætte et mål på et niveau, der lå tæt på toppen i målintervallet; under disse omstændigheder kom videreførelsen af en forsigtig politik til udtryk ved vedtagelsen af et lidt reduceret målinterval på 4-6% for 1984.
In December the authorities had, for the second year running, to base a target at a level close to the top of the previous range; in these circumstances the continuation of a cautious policy was expressed in the adoption of a slightly reduced range of 46% for the 1984 target period.
Dette interval ansås ikke for at kunne bringe stabilitetsmålsætningen i fare, men skulle tværtimod åbne mulighed for en væsentlig økonomisk realvækst.
This range was considered not to endanger the aim of stability while allowing substantial real economic growth.
Den førte politik tillod ikke en større reduktion af de nominelle rentesatser på pengemarkedet i første halvår af 1984, og den 29. juni 1984 blev diskontoen hævet et halvt point til 4,5 %, således at den blev bragt mere på linje med pengemarkedsvilkårene.
Policy did not permit a signifi­cant reduction of nominal interest rates in the money market in the first half of 1984 and on 29 June 1984 the discount rate was raised half a point to 43% to bring it more into line with money market conditions.
Pengepolitik og Det europæiske monetære System februar og igen til 15 J% den 4. maj, men blev hævet til 16 J% den 3. september 1984.
Monetary policy and the European Monetary System
for bankerne som helhed. Den kreditgivning, der var omfattet af denne målsætning, voksede imidlertid kun med 8,4% for året som helhed, men accelererede betragteligt i sidste kvartal.
The Netherlands in mid-November 1984 but there will no longer be sanctions for individual banks exceeding the limit.
Renten på centralbankens kortfristede lånefacilitet blev nedskåret med i alt 2 _BAR_ points ti 12 £ % mellem april og december 1983.
The interest rate on the Central Bank's short term facility was cut by a total of 2} points to 12¿% between April and December 1983.
I sidste kvartal lod myndighederne imidlertid pengemarkedsvilkårene blive strammere.
In the last quarter, however, the authorities allowed conditions in the money market to tighten.
Centralbanken lettede situationen ved at nedsætte det primære reservekrav fra 10% til 8% den 6. decmeber, men den 20. januar havde de sæsonmæssige faktorer gjort det muligt, at reservekravet igen blev fastsat til 10%.
The Central Bank relieved the situation by cutting the primary reserve ratio from 10% to 8% on 6 December, but by 20 January seasonal factors had permitted it to be restored to 10%.
Under denne proces skete der en jævn stigning i 3måneders interbankrentesatserne.
During this process three-month inter bank rates rose fairly steadily.
Rediskonteringssatsen, som var blevet sænket til 11 i % i november, blev den 30. marts 1984 hævet til 12%.
The rediscount rate, which had been cut to 113% in November, was raised to 12% on 30 March 1984.
Myndighederne opstillede for den 14-måneders periode, der begyndte i midten af februar 1983, et målinterval på 7% — 11 % på årsbasis for væksten i pengemængden i snæver og bred forstand (Ml og sterling M3) og et bredt mål for likviditeten (PSL2).
For the 14 month period beginning in the middle of February 1983 the authorities set a target range of 7%-l 1% at an annual rate for the growth of narrowly and broadly defined money (M1 and sterling M3) and a broad measure of liquidity (PSL2).
Bankernes og særlig byggeselskabernes långivning til den private sektor voksede hurtigt, og for at begrænse kreditefterspørgslen og sikre en fuldstændig ikke-monetær finansiering af den offentlige sektors lånebehov kunne myndighederne ikke tillade, at det generelle renteniveau faldt lige så hurtigt som inflationsraten.
Lending by the banks and. more particularly, the building societies to the private sector grew rapidly and, in order to restrain the demand for credit and ensure full non-monetary financing of the public sector borrowing requirement, the authorities could not allow the general level of interest rates to fall as rapidly as the rate of inflation.
Bank of England's rentesatser blev sænket med et halvt point i begyndelsen af juni 1983 og igen den 3. oktober; den følgende dag sænkede hovedbankerne deres basisrente til 9%. Resultatet var, at to målvariable, Ml og PSL2 (14,0% og 13,1%), ikke kunne holdes inden for målene for 1983/1984, hvorimod den tredje målvariabel (sterling M3) med en stigning på 9,4 % holdt sig inden for målintervallet.
The Bank of England's dealing rates were cut half a point at the beginning of June 1983 and again on 3 October: on the following day the major banks reduced their base rates to 9%.
Myndighederne fornyede ikke ordningen med kreditlofter i juli 1983 og bebudede, at de ville lægge mere vægt på rentesatserne i den pengepolitiske styring.
In July 1983 the authorities did not renew the system of credit ceilings and indicated that they would place more reliance on interest rates to guide the monetary system.
Som en overgangsforanstaltning blev der bebudet en vejledende vækstrate for lirebanklån til den private sektor på 14% for året som helhed, men denne foranstaltning blev ikke fornyet for 1984.
As a transitional measure an indicative rate of growth of bank loans in lire to the private sector of 14% over the whole year was announced, but this was not renewed for 1984.
En anden lempelse bestod i at reducere den andel af enhver nettostigning i indskud dene, som bankerne er forpligtet til at placere i specificerede — hovedsagelig offentlige — obligationer, fra 6 { % til 5 £ % den 1. januar 1983 og til 4¿% den 1. juli 1984; kravet om at geninvestere provenuet fra indfriede obligationer, der holdes i henhold til denne regulering, i tilsvarende obligationer blev gradvis ophævet. Konkurrencen mellem bankerne blev øget med de nye regler af 19. juli 1984, som f.eks. betød, at antallet af banker, der har tilladelse til at drive bankvirksomhed overalt i Italien, voksede fra 20 til 100.
A further liberalizing step was the reduction of the proportion of any net increase in deposits which the banks are obliged to put into specified, mainly public sector, bonds from 63% to 53% on 1 January 1983 and to 4_BAR_% on 1 July 1984; the requirement to reinvest the proceeds of maturing bonds held under this regulation in similar bonds was gradually eliminated.The scope for competition between banks was increased by new rules on 19 July 1984 which had the effect, for example, of raising from 20 to 100 the number of banks authorized to do business throughout Italy.
I anden halvdel af 1983 bevirkede den betydelige overskridelse af den offentlige sektors planlagte kreditefterspørgsel, at myndighederne måtte begrænse den private sektors kredit.
In the second half of 1983 a considerable over-run of the public sector's credit demands forced the authorities to restrain private sector credit.
Sidst nævnte steg kun 12,8% i 1983, mens statens voksede 27% og udgjorde 86 000 mia lire mod planlagt 60 000 mia lire, således at den samlede indenlandske kredit steg 20,6% (målet var 18,0%).
Over 1983 this rose only 12,8%, but that to the State sector rose 27% and amounted to LIT 86 000 000 million as against a planned 60 000 000 million, forcing total domestic credit to rise 20,6% (the target was 18,0%).
Den 30. december 1983 bebudedes målene for 1984, som kun gav mulighed for en mindre absolut stigning på 12 J^ % i kreditgivningen til den private sektor, og som praktisk taget ville betyde en uændret långivning til staten.
On 30 December 1983 targets were announced for 1984 which would allow only a slight increase in the absolute amount of credit going to the private sector — its level would rise 12+% on this basis — and would virtually leave credit to the State sector unchanged.
De nye mål ville alt i alt indebære en stigning på 17,4% i den samlede indenlandske kredit. Diskontoen blev sænket med 1 point til 16% den 15.
Overall, the new targets would allow total domestic credit to rise 17,4%.
I forbindelse med budgetfremlæggelsen den 14. marts blev der bebudet mål på henholdsvis 6% — 10% og 4% — 8% for sterling M3 og MO (den brede pengebase); disse intervaller skal reduceres med et point hvert år frem til 1988/1989.
At the time of the budget statement, on 14 March, targets of 6%-10% and 4%-8% respectively were announced for the sterling M3 and MO (the wide monetary base); these ranges are to be cut by one point each year until 1988/89.
Budgettet blev godt modtaget af de finansielle markeder, og i månedens første halvdel belv basisbankrenterne nedsat til 8 \ % (én bank forblev på 8J%).
The budget was favourably received by the financial markets and over the first half of the month bank base rates were cut to 8+% (with one bank remaining at 8J%).
Dollarens styrke og de høje amerikanske rentesatser, særlig i maj, forårsagede imidlertid til sidst en ændring af tendenserne i London : den 9. maj hævede de fleste banker deres basisrentesatser til 9%, og den 10. maj hævede Bank of England sine rentesatser.
Renewed strength of the US dollar and US interest rates, however, particularly in the month of May, eventually forced a reversal of trends in London: on 9 May mostbanks raised their base rates to 9% and on 10 May the Bank of England raised its dealing rates.
Myndighederne strammede igen betingelserne i juli, og basisrentesatserne steg til 12% i denne måned, men faldt til 10 \% en måned senere, da tallene for pengevæksten tydede på en mere tilfredsstillende udvikling.
The authorities again tightened conditions in July and base rates rose to 12% in that month but came back to 10+% a month later when data on money growth became more satisfactory.
Privat anvendelse af ECU
Private use of the ECU
ECU indtager fjerdepladsen på dette marked efter dollar, yen og pund sterling, og denne valutaenhed indtager for øvrigt samme plads på euro-obligationsmarkedet.
The main source for funds is in the sizeable ECU deposits of the non-bank sector with Belgian and Luxembourg banks: in particular, the deposits of the Commission, the EIB and the Community central banks provide a substantial supply.
Hvad angår midlernes oprindelse, har ikke-banksektoren foretaget store ECU-indlån hos belgiske og luxembourgske banker: Kommissionens, EIB's og EF-centralbankernes placeringer udgør en særdeles vigtig forsyningskilde til markedet.
In the early stages of the ECU's development, the banks had little scope for using the ECU on deposit; since then the situation has changed: credits outstanding now exceed outstanding de posits, so that the banking system has had to cover its net creditor position by undertaking commitments in the component currencies.
ECU har voksende succes som måleenhed for finanstransaktioner (emissioner) og bankforretninger (indlån og kreditter).
The ECU is becoming increasingly popular as a means of denominating financial and banking transactions: it is being more and more widely used for issuing, and for denominating bank deposits and credits.
Den omsættes ligeledes på valutamarkedet for såvel kontant- som terminsforretninger, særlig fordi de med ovenstående finanstransaktioner forbundne betalinger skal foretages i den benyttede måleenhed.
It is also dealt in on the exchange markets, both spot and forward, in particular because of the need for ECU to settle financial transactions denominated in ECU.
Til gengæld har ECU ikke hidtil i videre omfang været anvendt som enhed i forbindelse med kommercielle transaktioner (fakturering, betaling).
How ever, the ECU has so far been used only rarely for invoicing and settling commercial transactions.
På ECU's oprindelige udviklingsstade kunne bankerne ikke finde anvendelse for indlånene i ECU; siden da er situationen vendt, og indlånsmassen er i øjeblikket lavere end udlånsmassen.
While the private sector must take most of the credit for the vigorous development of private use of the ECU. the attitude of the monetary authorities is not without influence.
Der blev sidst i 1983 gjort et første forsøg på at opgøre de forskellige branchers respektive betydning for anvendelsen af ECU.
Private sector interest in the unit has led to a number of innovations. vations.
Interbankmarkedet (gensidige forpligtelser og fordringer inden for banksystemet) blev anslået til 6,4 mia ECU, og ikkebanksektorens andel blev anslået til 1,7 mia ECU for indlån på anfordring eller kort opsigelse og 3,6 mia ECU for udlån.
A preliminary attempt to assess the importance of the various sectors of ECU activity in late 1983 estimated the interbank market (reciprocal claims and commitments of the banking sector) at 6 400 million ECU, and the share of the non-bank sector at 1 700 million ECU in sight or shortterm deposits and 3 600 million ECU on loan to borrowers.
Saldoen mellem disse to beløb udgør forpligtelser, som bankerne har indgået i forskellige ECU-valutaer for i deres balancer at genskabe ligevægten mellem aktiver og passiver udtrykt i ECU.
The difference between the claims and commitments of non-banks is accounted for by banks' commitments in component currencies, undertaken to balance ECU assets and liabilities.
En sådan udvikling i den private anvendelse af ECU skyldes naturligvis i høj grad den private sektors egne initiativer, men tillige de pengepolitiske myndigheders holdning.
On the shortterm side, the minimum amount acceptable on deposit has been reduced; certificates of deposit have been is sued; an ECU savings book and credit card have been introduced; travellers' cheques in ECU should be available during 1985.
For de langfristede mellemværenders vedkommende skal der ud over disse 2,9 mia ECU tages hensyn til virksomhedernes gæld til EIB i forbindelse med denne banks långivning; ved udgangen af 1983 beløb denne gæld sig til 650 mio ECU.
To this total of some 2 900 million ECU should be added, on the longterm borrowing side, the EIB loans granted in ECU to 'undertakings; these loans amounted to 650 million ECU by the end of 1983.
På grundlag af disse overslag, som fremgår af nedenstående tabel, kan fordringer og forpligtelser i ECU opgøres til 6,9 mia ECU.
On the basis of these estimates, summarized in the following table, investment and borrowing in ECU may be supposed to total 6 900 million ECU
Der er planlagt emission af rejsechecks i ECU i løbet af 1985.
Amounts outstanding on the ECU market, end-1983
> andre emittenter end EIB • låntagere hos EIB På markedet for langfristede transaktioner er der foretaget emissioner til lav rente eller nulrente med warrent, med variabel løbetid eller med indløsning til overkurs. Det eksisterende udvalg er imidlertid mindre end for de vigtigste valutaers vedkomende. De institutionelle investorers voksende interesse for ECU kunne imidlertid berede vejen for emissioner til variabel rente.
(ii) Talks recently began between the BIS and representatives of banks active on the ECU market with a view to setting up a system of multilateral ECU clearing to enable participating banks to settle the daily balances of their interbank transfers through the agency of the BIS, which would act as an accounting centre for the system.
Ifølge OECD ') udgjorde konsortialkreditter udtrykt i ECU ved udgangen af 1983 0,9% af samtlige de bankkreditter, der var
According to the OECD.' syndicated bank credits in ECU accounted for 0,9% of all bank credits granted on the Euromarket at the end of 1983, and 2,2% by the end of April 1984.
— Repræsentanter for de banker, som er aktive på ECU-markedet, og BIS har for nylig indledt drøftelser om indførelse af et multilateralt clearingsystem for ECU, således at de deltagende banker kan afregne den daglige saldo for deres interbanktransaktioner i ECU via BIS, der efter alt at dømme kommer til at spille rollen som regnskabsfører for hele markedet. Dette system skal erstatte det eksisterende clearing-system, hvis bilaterale og dermed begrænsede karakter ikke i længden vil kunne forenes med ECU-markedets vækst.
But while the development of the ECU market has been primarily due to private initiative, and to the commercial banks in particular, it is clear that the ECU cannot fulfil the conditions required for it to be treated as a foreign currency in any given country without the active or, at least, the passive consent of the monetary authorities.
Pengepolitik og Det europæiske monetære System missionen og efter høring af Det monetære Udvalg of FECOM's Förvaltningsråd truffet afgørelse om en revision af ECU's sammensætning ').
Monetary policy and the European Monetary System steps that have been taken both by Member States and by nonmember European countries: explicit recognition of the ECU as a foreign currency, and the quotation of the ECU at the fixing.
Denne revision blev foretaget den 15. september 1984 under hensyntagen til de underliggende økonomiske kriterier samt nødvendigheden af at sikre markedernes hensigtsmæssige funktion.
The new composition, which was decided on 15 September 1984, takes account of underlying economic criteria and the need to ensure the smooth functioning of the markets.
Den græske drakme blev optaget i ECU i henhold til tiltrædelsestraktaten for Den hellenske Republik.
The drachma was incorporated in the basket as provided for in the Act of Accession of the Hellenic Republic.The amounts of Member States' currencies making up the ECU basket were determined by reference to two factors:
Beløbene i national valuta for de medlemsstater, der deltager i ECU-samarbejdet, fastsættes på grundlag af:
The first Member State officially to recognize the ECU as a foreign currency was Italy, on 27 August 1981.
Som hovedregel optræder disse myndigheder med velvillig neutralitet; i nogle tilfælde har deres afgjort positive holdning bevirket, at de har truffet foranstaltninger til at sidestille ECU med de øvrige valutaer.
The Belgo-Luxembourg foreign-exchange institute (IBLC) followed suit in March 1982. as did France in May 1982.
Spørgsmålet vil her blive behandlet ved at gennemgå to af disse foranstaltninger, ikke alene inden for EF, men også i andre europæiske lande: anerkendelse af ECU som fremmed valuta og notering ved »fixing«.
All the Member States except Germany now recognize the ECU as a foreign currency..
— dels følgende nye sammenvejningskoefficienter:
(i) first, the new weighting coefficients, which are as follows:(ii)
— dels de ECU-kurser, som kunne udledes af valutakurserne på fællesskabets markeder fredag den 14. september 1984, kl. 14.30.
But it is not easy to use the ECU for settlement outside the Community, except in Japan and Austria, and to some extent in Spain and the Scandinavian countries.
Bortset fra Japan og Østrig og i en vis udstrækning Spanien og de skandinaviske lande kan ECU ikke uden besvær anvendes som betalingsmiddel i landene uden for Fællesskabet; det er derfor nødvendigt at gå via et tredjelands valuta for at afvikle transaktioner opgjort i ECU.
Another currency usually has to be used to settle claims denominated in ECU.
Det må formodes, at der endnu vil gå nogen tid, før ECU finder almindelig anvendelse som betalingsmiddel på det internationale marked: i denne henseende udgør udmålingen af kommercielle aftaler i ECU — på grund af de fremgangsmåder, der af denne årsag må følges af de virksomheder, som introducerer ECU i de lande, hvor denne enhed hidtil har været ukendt — et af de bedste midler til at stimulere anvendelsen af ECU på dette område.
It will probably be some time before the ECU can be widely used as a means of settlement on the international market; but the process will certainly be speeded up by more widespread use of the ECU to denominate trade contracts, because of the steps that must be taken by a firm pioneering this use in countries where the ECU was previously unfamiliar.
Denne afgørelse er i overensstemmelse med resolutionen af 5. december 1978, særlig resoltutionens bestemmelser om opretholdelsen af ECU's værdi.
100.0 secondly, the value of the ECU resulting from the exchange Grates obtaining on the Community exchange markets at 14.30 hours on 14 September 1984.
I den udstrækning ECU anvendes som betalingsmiddel i visse medlemsstater, må den tillige medtages ved noteringen (»fixing«) og behandles som andre valutaer, dvs. at kursen fastsættes af udbud og efterspørgsel.
The ECU is used for settlement in some Member States, it can be quoted (at the fixing) and dealt in just like any other currency, i.e. on the basis of supply and demand.
En sådan precedure, som ikke rejser tekniske og juridiske vanskeligheder, gør det umiddelbart muligt at sikre ligevægt mellem ECU-markedet og markedet for hver enkelt anden valuta.
Such a procedure gives rise to no technical or legal difficulties and enables the ECU to reach its equilibrium level on the market against the other currencies.
Italien (maj 1984) og Frankrig (june 1984) blev de første lande, som foretog denne officielle notering af ECU, og de er siden blevet efterfulgt af Belgien (3.9.) og Danmark (17.9.).
The first two countries to introduce an ECU fixing, Italy and France in May and June 1984, respectively, were rapidly imitated by Belgium (on 3 September) and Denmark (on 17 September).
I1984 havde Fællesskabet stort set balance på de løbende poster.
In 1984 the current account of the Community remained in approximate balance.
Siden 1982 har udviklingen i verdenshandelen og på betalingsbalancens løbende poster været domineret af modsatrettede påvirkninger udgående fra henholdsvis en kraftig finanspolitisk betinget ekspansion i USA og fra fortsatte stabiliseringsbestræbelser i Fællesskabet, Japan og udviklingslandene, sidst nævnte som reaktion på hårde kreditvilkår.
Since 1982, developments in world trade and current account balances have been dominated by the confite ting influences exerted by a strong fiscally induced expansion in the USA and by continued stabilization efforts in the Community, Japan, and in the developing countries, the latter in response to severe credit conditions.
Da den amerikanske kombination af penge- og finanspolitik førte til en høj amerikansk rente og dollarkurs, var det let at tiltrække kapital til finansiering af underskuddet på de amerikanske statsfinanser og på betalingsbalancens løbende poster.
As the US monetary-fiscal policy mix led to high US interest and exchange rates, funds financing the US Government and current account deficits were easily attracted.
Den stigende dollarkurs øgede det amerikanske betalingsbalanceunderskud på trods af et gunstigt bytteforhold.
The appreciation of the dollar worsened the US external current deficit in spite of favourable terms of trade.
11984 ændredes dette grundlæggende mønster gradvis af et begyndende opsving i den økonomiske aktivitet i Fællesskabet ledsaget af en mindre forværring på betalingsbalancens løbende poster.
In 1984, this basic scenario was progressively being altered by a recovery in the economic activity of the Community, accompanied by a slight deterioration in its current account.
Denne forværring skyldtes hovedsagelig en ugunstig udvikling i bytteforholdet samt øget import forårsaget af genopbygning af lagrene.
This deterioration resulted mainly from unfavourable developments in terms of trade and from an acceleration of imports led by a rebuilding of inventories.