natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I juli 1983 anbefalede Kommissionen i en meddelelse til Rådet om medlemsstaternes budgetpolitik for 1984') at
In its July 1983 communication to the Council on fiscal policy in the Member States in 1984.' the Commission advocated that 'efforts to reduce the public finance deficit in the medium term must not be relaxed and a particular aim should now be closer control over expenditure', although it did not rule out the need for some flexibility in taking counter­cyclical measures if world economic conditions and the international financial situation developed less favour­ably than forecast.
Styrkelsen af det økonomiske opsving i Fællesskabet har gjort det muligt for medlemsstaterne at koncentrere sig om foranstaltninger, der fører til genoprettelse af ligevægten på de offentlige budgetter. I sin meddelelse til Rådet om
The strengthening recovery in the Com­munity has enabled Member States to focus on measures to restore order to government budgets.
DIAGRAM 6.1 : De offentlige indtægter og udgifter i procent af BNP ­ EF 8 ') 1970­1985
GRAPH 6.1 : General government revenue and expenditure, Community
Indtægter i % af BNP
, as a % of GDP, 1970-85
Lobende indtægter i alt
Total current resources
Grækenland og Irland: 1984: skøn; 1985: prognose. Kilde: Kommissionens tjenestegrene.
1984: estimates; 1985: forecasts.
Økonomisk årsoversigt 1984­1985
Annual Economic Review 1984-85 ductive expenditure, remain valid for 1985.
De offentlige indtægter og udgifter i medlemsstaterne1
Member States' general government revenue and expenditure,1
Andre løbende indtægter
Total current revenue
Lobende indtægter i alt
Other current revenue
Udgifter i alt
Net capital
Løbende overførsler
Government consumption transfers and gros: cap ilal formation
Offentligt forbrug
Total expenditure
') Nationalregnskabsdefinitioner, ekskl. lån . forskud og kapitalinteresser.
National accounts definition, excluding 1 oans. adv anees and pari icipations. Estimates.
Finanspolitik hensyn til udgifterne bemærkes det, at stigningstakten atter øgedes i Belgien og i Forbundsrepublikken Tyskland samt i Grækenland og i Irland, hvor det offentlige forbrug og overførslerne fortsat er præget af en betydelig stivhed.
Budgetary policy registered an increase in their current budget revenue in 1984 which was attributable principally to the effect of fiscal drag. On the expenditure front, these two countries likewise recorded increases, as did Greece and Ireland, where sub­stantial rigidities still affect public consumption and transfer payments.
Mere interessant er det dog at iagttage udviklingen i de vigtigste indtægts­ og udgiftsposter, udtrykt i procent af BNP (tabel 6.3).
The rate of growth in budget revenue slackened in six out of the ten Member States in 1984, the two exceptions being Belgium and Germany.
I de tre nævnte medlemsstater
Germany and Ireland also
Det bemærkes, at væksten i budgetindtægterne i 1984 var aftagende i seks ud af ti medlemsstater.
More significant though are the lessons to be drawn from the trend in the main items of revenue and expenditure expressed as a percentage of GDP (Table 6.3). In 1984, three
Bidrag til sociale sikr ingsordninger
Member States' general government revenue and expenditure, as % of GDP, 1983-85
Andre lobende indtægter
Soc al security contributions
Løbende indtægter i alt
Io tal current revenue
Udgifter i all
Government consumption
Løbende overførsler
Net capital transfers and gross capital formation
') Nationalregnskabsdefinitioncr, ekskl. lår l, forskud og kapitalinteresser.
National accounts definition . excluding loans, adv anees and pa rticipalions.
Økonomisk årsoversigt 1984-1985 som helhed. Ved strukturelle saldi forstås sådanne saldi, som ville fremkomme, hvis den økonomiske vækst fulgte en referencetrend på mellemlang sigt; for at beregne disse saldi er det derfor nødvendigt at korrigere de faktiske underskud eller overskud for virkningerne af konjunkturforløbet.
Annual Economic Review 1984-85
Man finder således frem til saldi, der er repræsentative for den grundlæggende budgetpolitiske kurs.
A balance that is representative of the fundamental stance of budgetary policy is thereby established.
Analysen suppleres med en beregning af inflationens virkninger på den offentlige gælds reale værdi.
The analysis is completed by taking account of the effects of inflation on the real value of public debt.
skyldes denne nedadgående tendens hovedsagelig en lettelse af det direkte skattetryk og en formindskelse af socialsikringsbidragene.
The main factors contributing to the decline observed in the three Member States mentioned were a reduction in the direct tax burden and a fall in social security contributions.
Samtidig kunne der i Luxembourg og i Nederlandene konstateres en formindskelse af de samlede budgetudgifter i forhold til BNP, forårsaget af den klart aftagende vækst i udgifterne til løbende overførsler og of fentligt forbrug.
At the same time, total budget expenditure as a proportion of GDP declined in Luxembourg and the Netherlands as a result of a marked slowdown in the rate of growth of expenditure on current transfers and public consumption.
I Luxembourg mindskedes de løbende over førsler og kapitaloverførslerne til virksomhederne, som havde været meget omfattende i 1983 på grund af struktur omlægningen inden for jern- og stålindustrien; i Nederlandene mindskedes forbruget som følge af det spareprogram, der blev iværksat for 1984, og som bl.a. førte til en lønreduktion på 3 % inden for den offentlige sektor og begrænsede stigningen i de løbende overførsler.
In Luxembourg, current and capital transfers to the business sector, which had soared in 1983 under the impact of the steel plan, fell. In the Netherlands, consumption declined in response to the pro gramme of economy measures introduced under the 1984 budget, which included a 3% cut in public-service salaries and the imposition of a ceiling on current transfers.
I Italien ledsagedes for mindskelsen af skatternes og socialsikringsbidragenes andel af BNP af en forøgelse af de samlede udgifters andel.
In Italy, the fall in the share of receipts in GDP was accompanied by a rise in total expenditure.
Den britiske regering besluttede i overensstemmelse med den finansielle strategi på mellemlang sigt at fastholde niveauet for de offentlige udgifter i faste priser; dette har givet sig udslag i en formindskelse af udgifternes procentuelle andel af BNP.
The budgetary authorities in the United Kingdom, as part of the mediumterm financial strategy, decided to keep public expenditure constant in real terms, and this has resulted in a fall in its share of GDP
Ændringer i konjunkturforløbet indvirker på skatteindtægterne og på overførselsudgifterne, særlig udgifterne til ar bejdsløshedsunderstøttelse.
A fluctuation in the business cycle affects tax receipts and expenditure on transfer payments, especially unemployment benefits.
Hvis et lands økonomiske aktivitet ligger under eller over trenden, afviger den faktiske budgetsaldo fra trendens budgetsaldo med en konjunkturkomponent, som bestemmes af den virkning, som forskellen mellem BNP-trenden og det faktiske BNP udøver på budget indtægterne og -udgifterne.
If activity in a particular country is above or below the trend level, the effective budget balance differs from the trend budget balance by a cyclical component that reflects the influence of the gap between trend GDP and actual GDP on budget revenue and expenditure.
Formålet med at opløse budget saldoen i to komponenter, nemlig en komponent, der er uafhængig af konjunkturforløbet, og en konjunkturbestemt komponent, er således at udskille konjunkturkomponenten i budgetsaldoen og dermed afdække den komponent, der er et resultat af den økonomiske politik.
The purpose of breaking down the budget deficit into two components (one that is independent of the business cycle and the other cyclical) is. therefore, to remove from the budget balance the cyclically induced component, so as to leave only the component that is a function of economic policy decisions.
Man får derved en bedre indikator for den egentlige budgetpolitiske kurs.
This adjusted balance is a better indicator of the budgetary policy stance proper.
For de seks medlemsstater, hvis løbende budgetindtægter steg i 1984 i forhold til BNP, er situationen ikke ensartet med hensyn til udgifterne, idet de samlede udgifter i forhold til den økonomiske aktivitet mindskedes i tre af disse lande — nemlig Danmark, Forbundsrepublikken Tyskland og Ir land.
In the six Member States whose current budget revenue expressed as a proportion of GDP rose in 1984, the overall pattern of expenditure was not uniform, with the share of total expenditure falling in Denmark Germany, and Ireland.
I de to førstnævnte medlemsstater omfattede af dæmpningen af udgiftsstigningen de fleste udgiftsposter.
In Denmark and Germany, the clamp-down affected most items of expenditure while, in Ireland, it bore most heavily on public consumption and capital expenditure. In Belgium.
I Belgien, Frankrig og Grækenland øgedes de offentlige udgifters vægt en smule.
France and Greece, the share of public expenditure showed a further slight increase.
Fremhævelsen af konjunkturforløbets betydning for ud viklingen i en del af budgetsaldoen tager sigte på at undgå konjunkturforstærkende budgetinterventioner som f.eks. en reduktion af budgetudgifterne og/eller en forøgelse af budgetindtægterne i en recessionsfase.
The responsibility of the business cycle for part of the budget deficit is highlighted in order to prevent the adoption of pro-cyclical budgetary measures, such as cuts in expenditure and,or increases in revenue during a recession.
I denne forbindelse for modes det, at recessionen vil blive afløst af en ekspansionsfase, som netop vil gøre det muligt at reducere underskuddet; denne ekspansion ville blive bragt i fare ved alt for hastige interventioner med henblik på at reducere underskuddet.
In this con nection, it is assumed that the recessionary phase will be followed by an expansionary phase that will make it possible to reduce the deficits. The expansionary phase would be jeopardized if action were taken at too early a stage to reduce the deficit.
Det er derfor berettiget, at der er et underskud i en del af konjunkturforløbet.
This provides justification, therefore, for the existence, and continued acceptance, of budget deficits during part of the business cycle.
Kommissionens overslag for 1985 ') viser, at tendensen til en mere begrænset stigning i budgetindtægterne og -udgifterne skulle blive mere udbredt i Fællesskabet.
The Commission's forecasts for 1985' reflect the fact that measures to limit the growth of budget revenue and expenditure should be more widely applied in the Community.
Tabel 6.5, del a), bekræfter, at budgetsituationen er blevet forbedret for så vidt angår finansieringsbehovet: i 1984 forbedredes budgetsaldoen overalt undtagen i Grækenland, Frankrig og Italien.
Table 6.5 (part (a)) provides confirmation of the improve ment in the budgetary situation as regards Member States' net borrowing. In 1984. there was a return to a more bal anced budget position in virtually all Member States, the exceptions being Greece.
Overslagene peger i retning af en reduktion af underskuddet i seks medlemsstater i 1985.
France, and Italy. The forecasts point to a reduction in deficits in 1985 in six Member States.
Det er nødvendigt at knytte nogle bemærkninger til begrebet »cyklisk korrektion«.
Firstly, this line of reasoning, which is fundamentally straightforward, implies that, in terms of their impact on aggregate demand, cyclical budget deficits are invariably beneficial.
For det første forudsætter ræsonnementet, som er enkelt i sit princip, at konjunkturelle budgetunderskud altid har en gavnlig virkning på den samlede efterspørgsel.
While this may have been the case in the 1950s and 1960s and even in the first half of the 1970s, it is nowadays a moot point whether an increase in the budget deficit is not accompanied by contractionary effects on private-sector demand, the extent of which will not be the same in every case.
Medens dette var tilfældet i 50'erne og 60'erne og endog i første halvdel af 70'erne, kan man i dag stille det spørgsmål, om en forøgelse af budgetunderskuddet ikke samtidig modsvares af et større eller mindre fald i efterspørgslen fra den private sektor (i afsnit 3 foretages en mere detaljeret analyse af den voksende betydning, som gældens størrelse har for den samlede efterspørgsel).
(Section 3 discusses in greater detail the growing influence of debt-stock phenomena on aggregate demand.)
Endvidere tager denne anskuelsesmåde slet ikke stilling til finansieringen af underskuddene og deres eventuelle følge virkninger med hensyn til rentesatser og »crowding-out«.
Secondly, this approach is quite independent of considerations as to the way in which repeated deficits are
') Baseret på de finanspolitiske mål, man havde kendskab til i begyndelsen af oktober 1984.
Based on budgetary policy proposals or intentions known al the beginning of October 1984.
Finanspolitik kunnet noteres i Fællesskabet i adskillige år, er uden tvivl snarere af strukturel end af konjunkturel art.
However, the slowdown of growth in the Community in recent years has. without doubt, had more to do with structural than with cyclical factors.
realværdi, således at der kan fastsættes en strukturel saldo, som er mere repræsentativ for udviklingen i budgetaggregaterne på mellemlang sigt og for budgetsaldoens indvirkning på efterspørgslen.
In the same trend context, an evaluation of the effects of inflation on the real value of public debt enables a more representative definition of the medium term development of budget aggregates, and their impact on demand, to be established.
Med henblik herpå kan man korrigere budgetsaldoen for inflationens virkning på værdien af den offentlige gæld ved at foretage en ex post-beregning af hus holdningernes tab på deres offentlige aktiver og ved at trække dette beløb, som er en nettogevinst for staten, fra budgetunderskuddet.
For this purpose, the budget deficit can be corrected for the effects of inflation on the value of public debt by calculating, ex post, the loss suffered by households on their holdings of public assets and by deducting from the budget deficit this amount, which corresponds to a net gain to the State.
Da budgetunderskuddet allerede ind befatter en vis inflationskorrektion, nemlig den anticiperede del, i form af den nominelle komponent i gennemsnitlige renter på gælden, er den »inflationsskat«, der rammer hus holdningerne, lig med forskellen mellem gældens værdiforringelse på grund af inflationen og indkomsterne svarende til den nominelle komponent i rentesatsen.
Since the budget deficit already incorporates some correction for the effects of inflation, namely that part of inflation which is anticipated in the form of the nominal component of the average interest rate on debt, the inflation tax borne by households is equal to the difference between the inflation loss on the debt and income in the form of nominal interest receipts.
Således har den inflationsskat, som tilfalder staten, indtil for nylig ofte været betydelig, hvilket har resulteret i et negativt realafkast af inflationen og indkomsterne svarende til den nominelle kom ponent i rentesatsen.
Thus until recently the inflation tax levied by the State has often been substantial, leading to a negative real rate of return to households from public securities.
Endvidere er det i praksis meget vanskeligt at fastsætte en referencetrend for væksten på mellemlang sigt.
Determining the reference trend for mediumterm growth is, in practice, a very delicate exercise.
Begrebet cyklisk korrektion af underskuddet, der blev udviklet i De forenede Stater, og som blev anvendt for første gang i præsidentens økonomiske rapport i 1962, var kædet sammen med begrebet »full-employment budget«, hvor reference trenden for den økonomiske aktivitet var den potentielle BNI ekstrapoleret på grundlag af de højeste beskæftigelsesog produktivitetstal i konjunkturforløbet.
The concept of cyclical deficit adjustment, which was coined in the United States and used for the first time in the Economic Report of the President in 1962. referred to a 'high-employment budget' in which the mediumterm benchmark for economic activity was potential GNP extrapolated from the highest values for the employment rate and productivity recorded during the business cycle.
OECD's sekretariat har i adskillige år (i diagramform) præsenteret budgetunderskuddet som en størrelse bestående af en diskretionær komponent og en konjunkturel komponent baseret på en potentiel BNP-tendens, som ligeledes er ekstrapoleret på grundlag af BNP-niveauer ved en given kritisk arbejdsløshedsprocent.
For a number of years, the OECD secretariat has published (in the form of graphs) a breakdown of the budget deficit into two components: a discretionary component, and a cyclical component from a trend of potential GDP that itself is also extrapolated from GDP levels corresponding to the lowest tolerableunemployment rate.
I disse to tilfælde beregnes den potentielle BNP-tendens således på grundlag af konjunkturtoppunkterne.
In both cases, the trend for potential GDP is therefore estimated between cyclical peaks.
Fastsættelsen af det næste højdepunkt i konjunkturforløbet må derfor bero på et skøn, hvilket er forbundet med en ikke ubetydelig risiko for fejltagelser.
A choice thus has to be made with a view to predicting the next cyclical peak, an exercise which is fraught with large risks of error.
Men størrelsen af henholdsvis den strukturelle og den konjunkturelle komponent er direkte afhængig af den potentielle vækstrate: jo højere denne er, jo større er skatteprovenuet, og jo mindre er udgifterne til arbejdsløshedsunderstøttelse, således at det autonome underskud mindskes (det autonome overskud for øges), og den konjunkturelle komponent øges ').
The extent of the breakdown of the budget balance into a structural and a cyclical component depends directly on the potential growth rate: the higher this is, the higher the tax revenue and the lower the expenditure on unemployment benefits, with the result that the structural deficit is understated (the structural surplus is overstated) and the cyclical component amplified.1 fied.1
De senere års erfaringer viser imidlertid, at det inflationskorrigerede budgetunderskud kun er repræsentativt for budget virkningen på husholdningernes adfærd, hvis husholdning erne ikke ligger under for pengeillusion, men indretter deres forbrug og opsparing på grundlag af en vurdering af den reale udvikling i deres formue.
The budget deficit, corrected for inflation, is representative of the impact of the budget on the behaviour of households if. as has been the case recently, these are not subject to money illusion and they make consumption and savings decisions on the basis of an assessment of the real value of their wealth.
På denne måde forsøger husholdningerne at undgå inflationsskatten og at få et positivt realafkast af offentlige værdipapirer, således at det i videst muligt omfang svarer til det samlede kapitalafkast.
In doing this, households seek to avoid the inflation tax and obtain a positive real return on public securities which is closest to the overall rate of return on capital.
En tilsvarende metode består under disse omstændigheder i at korrigere budgetunderskuddet for inflationens virkninger ved først at trække de nominelle renter af gælden fra budget saldoen og dernæst lægge realrenterne til.
In these circumstances, an equivalent method of correcting the deficit for the effects of inflation consists of the addition directly to the budget balance, from which nominal interest charges have already been deducted, of real interest charges.
Der er således ikke nogen sammenhæng på mellemlang sigt mellem de strukturelle saldi og udviklingen i den offentlige gæld.
A theoretical real interest rate charge on public debt has been calculated by taking a mediumterm peak interest rate and by adding this to the budget balance net of nominal interest payments.
For at finde denne sammenhæng skal den potentielle BNP-tendens ikke beregnes på grundlag af konjunkturtoppunkterne, men som et gennemsnit af konjunkturforløbet, således at budget saldoens konjunkturelle komponenter kan udlignes over hele konjunkturforløbet.
By this method, transitory changes in inflationdo not influence the calculation which concentrates only on a trend correction for inflation.
På den måde skabes der sammenhæng mellem de kumulerede strukturelle underskud og væksten i den offentlige gæld.
If one applies this inflation adjustment to the budget balance corrected for cyclical influences, the balance obtained retains all the characteristics of a structural bal ance.
Den inflationskorrektion, der er vist i dette afsnit, er baseret på denne anden metode, idet man har beregnet en teoretisk realomkostning for den offentlige gæld på grundlag af en realrentesats på mellemlang sigt og dernæst lagt den til budgetsaldoen ekskl. de nominelle rentebetalinger. På den måde kan man eliminere forbigående inflationsfænomener, idet man udelukkende baserer korrektionen på inflationstrenden.
What is more, calculating the trend of potential GDP on the basis of cyclical peaks displays a major shortcoming in that the—accumulation of effective budget deficits (hence the increase in the public debt) almost invariably exceeds that of structural deficits. This is because the trend of potential GDP is. in fact, reached only at cyclical peaks.
Hvis man foretager denne inflationskorrektion af en budgetsaldo, der er korrigeret for virkningerne af konjunkturforløbet, vil den således fremkomne saldo have alle de egenskaber, der er karakteristiske for en strukturel saldo.
In order to restore this consistency, the trend of potential GDP has to be estimated not between cyclical peaks but between midpoints in the cycle. The cyclical components of the budget balance thereby cancel over the entire cycle.
Ved beregningen af BNP-tendensen skal der endvidere tages hensyn til inflationens indvirkning på den offentlige gælds
In this way. the accumulation of structural deficits becomes consistent with the growth of public debt.
Ved en dekomponering af variationerne i budgetsaldoen (således som det praktiseres i rapporterne fra OECD's sekretariat samt i Kommissionens økonomiske årsoversigt for 1983) undgår man dette problem, men denne fremgangsmåde åbner ikke mulighed for at vurdere den grundlæggende finanspolitiske linje.
The breakdown on components of changes in lhe budgel balance (as done in the past by lhe OECD secretariat and in past editions of the 'Annual Economic Review') avoids this problem bin in Ihis case lhe basic stance of budgetary policy cannot be assessed.
Selv om der kun er tale om én ud af talrige muligheder for at kvantificere BNP-gapet, frembyder den anvendte metode imidlertid den fordel,
Although this is just one of the many methods of quantifying the GDP gap, it does have the merit of making allowance for the Community's somewhat weaker growth potential in recent years. The
Økonomisk årsoversigt 1984­1985 budgetunderskuddet og tilføje den teoretiske realomkost­ning for gældsen (del e)2), således som det er anført ovenfor.
Annual Economic Review 1984-85
BNP­trenden er beregnet ved »spiine«­regression af trenderne for perioderne 1960­1973 og 1973­1985. dvs. mcd cl brud på trenden i 1973. ­) Gennemsnit af forskellene. Kilde: Kommissionens tjenestegrene.
Only Luxembourg registersa cyclical surplus in 1984 and 1985. Developments in the cyclical profile have differed from one Member State to another, as is shown in parts (a) to (c) of Table 6.6.
Tabel 6.5 (fortsat)
Table 6.5 (continued)
(c) Budgetsaldo korrigeret for virkningerne af konjunkturforløbet (c = a — b)
1 get balance cvclica lly adjuste d (c = a -b)
(betalte renter minus modtagne renter)
3,3 ­0,2 0.7 resented 8% of GDP in 1984 in Ireland, 9,5% in Belgium and 9.1%) in Italy.
Vurdering af den offentlige sektors strukturelle budgetsaldo
General government structural budget balances
(e) Den teoretiske reale byrde af den offentlige gæld
¡cal real interest pa vments on the pubi 'c debt
(f) Budgetsaldo korrigeret for konjunktur­og inflationsvirkninger (f= c + d—e)
(0 Budget balance corrected for cyclical factors and inflation (f= c + d- e)