natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Endvidere optog Kommissionen forskellige private lån i DM, SFR og ECU til en modværdi af 103,2 mio ECU.
In June the Commission made a number of private placings in marks for the equivalent of 78.2 million ECU.
Der blev i juni 1985 undertegnet to lån til et samlet beløb af 85,7 mio ECU.
Two loan contracts were signed in June for a total of 85.7 million ECU, both under the second tranche of NCI III. '
Kommissionen optog i juni måned for skellige private lån i DM til en modværdi af 78,2 mio ECU.
Industrial loans (Article 54) total­ling 7.6 million ECU were made in connec­tion with the extension of the maturity of a number of loans made in Germany.
Det drejer sig om den anden tranche af det fjerde globallån til fremme af investeringerne i små og mellemstore industrivirksomheder. strivirksomheder.
This is the second tran­che of the fourth global loan to promote small and medium-scale industrial invest­ments.
De i den nævnte periode udbetalte in dustrilån (EKSF-traktatens artikel 54) andrager 7,60 mio ECU. De blev anvendt til udsættelse af forfaldstidspunktet for forskellige lån i For bundsrepublikken Tyskland.
Loans for the building of subsidized housing amounted to 5.38 million ECU, of which 440 000 ECU was for steelworkers and 4.94 million ECU for mineworkers.
Lån til socialt boligbyggeri
Conversion loans
Le Crédit d'équipement des PME (CEPME) modtog et globallån på 73,2 mio ECU til finansiering af realinvesteringer i små og mellemstore virksomheder inden for industrien og de erhverv, som har direkte tilknytning hertil, hovedsagelig i de områder, hvor PAT (Prime dAménagement du Territoire) ikke finder anvendelse.
A global loan of 73.2 million ECU was made to Credit d'équipement des petites et moyennes entreprises (CEPME) to finance productive investment projects in small manufacturing and service firms, mainly in areas not eligible for regional premiums ('prime d'aménagement du terri­toire').
For CEPME er det den første tranche af det tredje globallån bevilget inden for rammerne af NIC.
This is the first tranche of the third global loan to CEPME from NCI resources.
Det europæiske politiske samarbejde anerkender ikke »Den tyrkiske republik Nordcypern« og anerkender derfor ikke nogen såkaldt konstitutionel udvikling i den nordlige del af Cypern.
Political cooperation the basis of the UN resolutions.
De Ti finder det ønskeligt, at der gennem generalsekretæren for De forenede Nationer på grundlag af De forenede Nationers resolutioner findes en retfærdig og holdbar løsning på Cyperns problemer.
They call upon the parties to respond positively to the Secretary-General's initiative, which the Ten continue strongly to support, and to avoid any action which could undermine the dialogue.'
De Ti offentliggjorde i juni flere erklæringer om henholdsvis det sydlige Afrika, angrebet i Botswana og indsættelsen af en overgangsregering i Namibia, om Cypern og om Ottawa mødet (CSCE) om menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder ').
In June the Ten issued statements on southern Africa, the incursion into Bot­swana and the installation of a transitional government in Namibia, Cyprus, and the Ottawa CSCE meeting on human rights and fundamental freedoms.1
Erklæring om det sydlige Afrika
Southern Africa
Erklæring om CSCE-mødet i Ottawa om menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder
'At the meeting of experts on human rights and fundamental freedoms held in Ottawa from 7 May to 17 June, the Ten spared no efforts to reach agreement on a number of recommendations to be put to their governments.
»Det europæiske Fællesskabs ti medlemsstater erindrer om, at de i februar 1984 med tilfredshed noterede sig de initiativer, som Angola og Den sydafrikanske Republik tog med henblik på at øge sikkerheden og stabiliteten i det sydlige Afrika.
'The 10 Member States of the European Com­munity recall that in February 1984 they welcomed the initiatives taken by Angola and the Republic of South Africa to bring about security and stability in southern Africa.
»De Ti's regeringer har udfoldet stærke bestræbelser for, at deltagerne i ekspertmødet om menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder, der blev afholdt fra den 7. maj til den 17. juni i Ottawa, kunne nå til enighed om en række henstillinger, der kunne forelægges regeringerne.
They regret that no progress was made at the Ottawa meeting towards strengthening the pro­visions on human rights and fundamental free­doms adopted by the 35 States which signed the Helsinki Final Act, provisions which represent commitments to both East and West.
De understreger deres dybe bekymring på grund af det sydafrikanske militærs seneste aktion i Angola, som krænkede dette lands suverænitet og lagde yderligere hindringer for den dialog, der var indledt i et forsøg på at finde fredelige løsninger på problemerne i området.«
They emphasize their deep concern over the recent action in Angola by South African military forces, which violates Angolan sovereignty and introduces further obstacles in the process of dialogue, intended to achieve peaceful solutions to the prob­lems of the region.'
De beklager, at det på mødet i Ottawa ikke var muligt at gøre fremskridt mod en styrkelse af de bestemmeiser, der blev vedtaget af de 35 signatarstater til slutakten Helsingfors vedrørende menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder, bestemmelser, der udgør en fælles forpligtelse i Øst såvel som i Vest.
Because of the fundamental importance of this commitment, they nevertheless consider that the Ottawa meeting was necessary and useful. It pro­vided an opportunity for a frank and open ex­change on each participant's respect for human rights, as defined by the Final Act and the Madrid Concluding Document.
Erklæring om angrebet i Botswana og indsættelsen af en overgangsregering i Namibia
Incursion into Botswana and setting up of a transitional government in Namibia
I betragtning af den grundlæggende betydning af denne forpligtelse mener de, at mødet i Ottawa alligevel var nødvendigt og nyttigt. Det har muliggjort en ærlig og åben gennemgang af hver af deltagernes overholdelse af deres forpligtelser i forbindelse med menneskerettighederne, som de fremgår af bestemmelserne i slutakten og afslutningsdokumentet fra Madrid.
The Governments hope that the value of the rec­ommendations which they proposed or supported at the Ottawa meeting will gradually be recog­nized, particularly during other meetings of the CSCE dealing with these matters.
»De Ti fordømmer kraftigt de sydafrikanske militære styrkers indtrængen i Botswanas hovedstad, hvorved dette lands suverænitet blev alvorligt krænket, og som forårsagede talrige ofre blandt befolkningen.
'The Ten firmly condemn the incursion of South African military forces into the capital of Bot­swana, which seriously violated the country's sov­ereignty and caused many casualties.
De finder, at denne uacceptable handling er i modstrid med ønsket om at søge en dialog med henblik på en fredelig løsning af problemerne i området og i selve Sydafrika, som De Ti går kraftigt ind for.
They con­sider that this unacceptable act runs counter to the pursuit of a dialogue aimed at a peaceful solution to the problems of the region and of South Africa itself, which the Ten fervently desire.
I øvrigt er De Ti af den opfattelse, at gennemførelsen i de seneste dage af beslutninger vedrørende overførsel af beføjelser i Namibia er af en sådan art, at de senere kan forsinke den umiddelbare gennemførelse af Sikkerhedsrådets resolution 435, som er det eneste acceptable grundlag for en endelig løsning på det namibiske spørgs mål.
They consider that the recent decisions on the transfer of power in Namibia are such as will further delay the unconditional implementation of Security Council Resolution 435, still the only acceptable basis for a settlement of the Namibia question.
I denne forbindelse ønsker de at bekræfte den betydning, de tillægger den proces, der blev indledt i Helsingfors for snart ti år siden.
In this context, they would confirm the importance which they attach to the process which began at Helsinki almost 10 years ago.
Ti års jubilæet for slutakten den 30. og 31. juli og 1. august vil være en anledning til at minde om det nødvendige i, at alle enkeltheder i dette dokument (sikkerhed, økonomisk og videnskabeligt samarbejde, samarbejde på det humanitære og andre områder) finder anvendelse på ensartet måde.«
The celebrations on 30 and 31 July and 1 August to mark the 10th anniversary of the signing of the Final Act will provide an opportunity for stressing the need for all the elements of this document (security, econ­omic and scientific cooperation, cooperation in the humanitarian field and others) to be applied with equal force.'
De Ti betragter indsættelsen den 17. juni af en over gangsregering i Namibia som ugyldig.«
The Ten regard as null and void the setting up of an interim government in Namibia on 17 June.'
Udenrigsministrene afholdt et uformelt møde af »Gymnich«-typen i Stresa den 8. og 9. juni.
The Ministers of Foreign Affairs held an informal Gymnich-type meeting in Stresa on 8 and 9 June.
»De Ti har noteret sig, at der den 9. juni fandt såkaldte »præsidentvalg« sted i den nordlige del af Cypern. De
The Ten wish to see a just and viable solution to the Cyprus problem, through the good offices of the UN Secretary-General and on
Drøftelserne drejede sig hovedsagelig om forberedelsen af Det europæiske Råds møde i Milano (punkt 1.2.1 ff.).
Israeli conflict, the situation in Lebanon and the Contadora initiative.
Det europæiske Råd vedtog på mødet den 28. og 29. juni i Milano nogle konklusioner vedrørende en skrivelse om fornyet optagelse af gensidige forbindelser EØF-Comecon. (punkt 1.2.9).
At its Milan meeting on 28 and 29 June the European Council adopted con­clusions on a resumption of EEC-CMEA relations (—» point 1.2.9).
Europa-Parlamentet vedtog den 12. juni to beslutninger om resultaterne af arbejdet i det halvår, hvor Italien har haft formandskabet (punkt 2.5.12) 2).
On 12 June Parliament adopted two resolutions concerning Italy's sixmonth term as Council President (- > point 2.5.12). · 2.5.4.
Plenarmøde i Strasbourg fra 10.-14. juni
Strasbourg: 10 to 14 June
Dagsordenen for Parlamentets møde række i juni var meget stram med punkter af høj politisk prioritet for Parlamentet: budgettet, det interne marked, borgernes Europa, debatten om forberedelse af Det europæiske Råd i Milano, de integrerede middelhavsprogrammer, La tinamerika.
The agenda for the June part-ses­sion carried a great many items to which Parliament attaches high political priority: the budget, the internal market, a people's Europe, preparations for the Milan Euro­pean Council, the integrated Mediterranean programmes and Latin America.
Det europæiske Råd, som mødtes i Milano den 28. og 29. juni, besluttede at holde en regeringskonference, som dels skulle udarbejde en traktat for udenrigspolitikken og den fælles sikkerhed, dels i henhold til EØF-traktatens artikel 236 foretage de ændringer af EØF-traktaten, som er nødvendige for tilpasningen af institutionerne, for så vidt angår beslutningsprocessen i Rådet, Kommissionens udøvende beføjelser, Parlamentets samt udvidelsen til nye virksomhedsområder (punkt 1.2.2).
The European Council meeting in Milan on 28 and 29 June decided to hold an intergovernmental conference with the task of working our a common security and foreign policy treaty and, in accordance with Article 236, the amendments to the EEC Treaty required for institutional changes with regard to the Council's decision-making procedure, the Com­mission's executive power, Parliament's powers and extension of the Treaty to new fields of activity (-* point 1.2.2).
Flere skyer hvilede over møderækken: tragedien på Heysel stadion for hvis ofre Parlamentet iagttog et minuts stilhed, og det negative resultat af Rådets møde om landbrugsspørgsmål. mål.
A high spot of the sittings was the address by President Pertini of Italy. The House gave him a standing ovation for his personal commitment and for his vision of Europe.
Syv medlemsstater stemte for afholdelsen af denne konference, tre stemte imod. Bettino Craxi, formand for Det europæiske Råd, fast slog, at der var det i henhold til EØF-traktatens artikel 236 nødvendige flertal, så denne konference kunne indkaldes.
Seven Member States voted in favour of holding the conference, and three voted against.
I henhold til nævnte artikel vil Rådet indkalde og tilrettelægge konferencen efter at have hørt Parlamentet og eventuelt Kommissionen.
In accordance with this Article, the Council would convene and organize the conference after consulting Parliament and, where appropriate, the Commission.
3) Den fulde ordlyd af de af Europa-Parlamentet vedtagne beslutninger findes i EFT C 175 af 15.7.1985 og det fuldstændige
3The complete texts of the resolutions adopted by Parlia­ment are reproduced in OJ C 175, 15.7.1985, and the report of the proceedings is contained in OJ Annex 2-324.
De i debatten deltagende medlemmers politiske gruppe og nationalitet er angivet i parentes efter deres navn: de dertil svarende symboler og forkortelser findes i EF-Bull. 7/8-1984, punkt 1.2.5 og 2.4.6, fodnote 1).
The political groups and nationalities of membets speaking in the debates arc shown in brackets after their names; the key to the abbreviations can be found in Bull.
For første gang påkaldte Forbundsrepublikken Tyskland sig »Luxembourg-kompromis
For the first time the Federal Repub­lic of Germany invoked the 'Luxembourg compromise' to obstruct certain decisions in agriculture — in particular paragraph 2, which states that 'where very important
Landbrugsfiaskoen forholdet mellem prispolitikken og indkomstpo­litikken.
Parliament lem of the relationship between prices pol­icy and incomes policy.
Frans Andriessen håbede dog, at det ville blive muligt for Rådet at komme videre med prisspørgsmålet for 1985/1986.
The ensuing debate would be long, but Mr Andriessen hoped that it would enable the Council to find a solution for the 1985/86 prices.
Formanden, Jacques Delors, understregede for sin del, at Landbrugsrådets fiasko overskred rammen for den fælles landbrugspolitik og i øvrigt ikke vedrørte et enkelt land, »som jeg nødigt ser, udtalte han, at de gør til syndebuk«.
Mr Delors stressed that the failure to reach an agreement had implications that ex­tended beyond agricultural policy and involved more than just one country, which he did not want to see made the scapegoat.
Det, der er tale om, erklærede Jacques Delors, er en generel adfærd, det er ikke et specielt land.
The fault lay, he said, in general attitudes, not with a particular country.
Tyskland har påberåbt sig en vital interes­se, andre har nægtet at stemme.
Germany had pleaded a vital interest; others had declined to vote.
Følgelig er det, som det drejer sig om, »afstanden mellem ord og handling (...). Det er den ringeagt, som disse Excellencer har for Parlamentet og Kommissio­nen«.
So, the fault lay in the gap between words and deeds, in the contempt in which their Excellencies held Parliament and the Commission.
Frans Andriessen beklagede Rådets udprægede passivitet efter den afstemning, som det italien­ske formandskab så dristigt havde ladet foreta­ge.
Mr Andriessen deplored the Council's inability to act, which was there for all to see after the vote bravely called by the Chair.
Hvad der skuffer mig meget, føjede han til, er, at flertallet af medlemsstaterne ikke tog del i afstemningen, da én medlemsstat påberåbte sig Luxembourg­kompromiset.
What was most disheartening, he added, was that the majority of the Member States had not taken part in the vote when one Member State had pleaded the Luxem­bourg compromise.
Således god­kendte flertallet af Rådet udtrykkeligt veto­retten og erklærede, at det tilkom vedkommen­de medlemsstat at afgøre, om en vital interesse stod på spil.
The majority of the Council had thus recognized the right of veto and declared that it would be for the Member State concerned to determine whether a vital interest was at stake.
Jacques Delors sluttede således: »... Rejs Dem ikke op for at pege fingre ad et enkelt land.
In conclusion, Mr Delors told the House not to point the finger at any one country.
De er alle skyldige, med en enkelt undtagelse, thi det italienske formandskab er ikke skyldigt i dette tilfælde... det italienske formandskab kun­ne meget vel have undladt afstemningen i går med støtte i det falske Luxembourg­kompro­mis.
They were all to blame, save one: for Italy, in the chair, was guiltless here; it could verywell have refrained from calling a vote, simply on the strength of the mistaken Lux­embourg compromise.
Når det alligevel lod afstemningen foreta­ge, var det for at undsige noget, som jeg vil undsige.sammen med det: alle disse bilaterale møder mellem regeringschefer, hvorom vi intet ved, fordi der ikke finder en virkelig demokra­tisk debat sted om det, der skal ske i Milano«.
Its reason for calling the vote was to expose something that Mr Delors felt had to be exposed—all the bilat­eral meetings between Heads of Govern­ment, about which nothing was divulged, and the absence of a genuine democratic discussion about what was going to happen in Milan.
Dette var i skærende modstrid med konklusio­nerne i ad hoc­komiteens betænkning om insti­tutionelle spørgsmål.
This blatantly contradicted the conclusions of the ad hoc Committee on Institutional Affairs.
Dette udeblevne resultat netop på den dag, hvor undertegnelsen af tiltræ­delsestraktaterne fandt sted i Lissabon og i Madrid, gav anledning til overvejelser om insti­tutionernes virkemåde.
Such a debacle on the very day on which the accession instruments were being signed in Madrid and Lisbon gave cause for some hard thinking about the functioning of the institutions.
For så vidt angår hoved­spørgsmålet, dvs. selve landbrugsspørgsmålet, gentog Frans Andriessen, at flertallet af Rådet ligesom Kommissionen for at komme Tysk­lands betænkeligheder i forkøbet havde aflagt vidnesbyrd om vilje til kompromis.
On the substantive issue, meaning the agricultural package itself, Mr Andriessen reiterated that a majority in the Council had followed the Commission in showing a willingness to compromise in order to allay Germany's concern.
Efter oprin­deligt at have foreslået en prisnedsættelse på 3,6 % havde Kommissionen således accepteret en ændring til 1,8 % samtidig" med, at man fastsatte specielle interventionsforanstaltninger, hvilket betød, at tabet i realiteten kun repræsen­terede 0,8 % for de tyske landmænd.
After originally proposing a 3.6% reduction in cereal prices, the Commission had agreed to halve it to 1.8% with special intervention measures, which meant that the loss was then only 0.8% for German farmers.
På dette stadium forblev Tyskland urørligt.
But at this final stage Germany had refused to budge.
Herom erklærede Frans Andriessen: »det er sandsynligt, at såfremt beslutningen var blevet udsat igen, ville usikkerheden kun være vokset uden det mindste håb om at komme ud af dødvandet«.
Mr Andriessen maintained that any further postponement of a decision would probably only have heightened the uncertainty and removed all hope of break­ing the deadlock.
Under den korte forhandling, som dette spørgs­mål gav anledning til, understregede Rudi Arndt (Soc/D) Rådets passivitet, hvilket var en overtrædelse af Rom­traktaten.
During the brief debate Mr Rudi Arndt (Soc/D) stigmatized the Council's failure to act as an offence against the Treaty of Rome.
Reinhold Boc­klet (ΡΡΕΙΌ) understregede, at ansvaret var mangeartet.
Mr Reinhold Bocklet (ΕΡΡ/Ό) said the blame lay everywhere.
Han medgav, at der var forskelle i synspunkter inden for den tyske regering mel­lem landbrugsministeren og økonomi- og finansministeren, og understregede et andet institutionelt problem: hvorfor havde man ikke fulgt Europa-Parlamentets udtalelser om landbrugspriserne?
Conceding that there had been some divergence within the German Government between the Minister for Agriculture and the Finance Minister, he pointed to another institutional problem: why had Parliament's opinion on the farm prices been ignored?
François Musso (RDE/F) spurgte, om brandstifterne råbte »brand«!
Mr François Musso (EDA/F) wondered whether it was not the firebugs who were crying 'Fire!'
Han var forbavset over at høre britterne kritisere andre medlemsstater, fordi de anvendte vetoretten.
He was astounded to hear the British upbraid other Member States for resorting to the veto.
I dag forbereder Kommissionen sig på at træffe bevarende foranstaltninger med hensyn til inter­ventionsprisen og restitutionsniveauet.
The Commission was already preparing to take interim protective measures in respect of intervention prices and refund levels.
I hvert fald, hævdede Frans Andriessen, at landbrugs­politikkens kontinuitet ikke var i fare.
At all events, said Mr Andriessen, the conti­nuity of the agricultural policy was not at risk.
Med hensyn til landbrugspolitikkens fremtid på korn­området vil Kommissionen udsende en »grøn­bog«, hvor man vil behandle spørgsmålet om
As for future policy on cereals, the Commission would be publishing a green paper in which it would appraise the prob­
»Den tyske minister har forsvaret nogle land mænd mod samtlige andre producenter og mod Fællesskabets politiske interesse« påstod Giovanni Cervetti (Com/l).
The German Minister had taken up the position of a few farmers against all the other producers and against the Com­munity's political interest, declared Mr
Europa-Parlamentet europæiske landbrug, dvs. undgå på nogen må de at eliminere de små brug.
Parliament conserve the sociological structure of Euro­pean agriculture, meaning that he would never act in such a way as to imperil the small farmer.
Endelig besvarede han klagen over, at man havde delt forhandlingerne om landbrugspriserne i to ved at behandle kornpriserne for sig.
Finally, in reply to an objec­tion that the price negotiations had been split in two with cereals being dealt with separately, he admitted that a risk had been taken.
Han indrømmede, at det var en risiko. Beviset var blevet givet i går: »Men hvem ville påtage sig ansvaret for at lade de andre landmænd i uvished?«.
It had not paid off in the Council— but would any members want the responsi­bility of leaving all the other farmers uncer­tain about just where they stood?
• meddelelsen om offentlige kontrakter og leverancer — betingelser og retningslinjer (punkt 2.1.25);
(i) the report on public supply contracts —conclusions and perspectives (—» point 2.1.25);
»Hvor er Rådet, udbrød Daniel Ducarme (Lib/B) indigneret, hvor er ministrene? Er Rådet klar over, at Europa-Parlamentet eksisterer?
Where was the Council, roared Mr Daniel Ducarme (Lib/ B)? Where were the Ministers?
Hvis ikke, så kan det godt blive væk!« »Den tyske regering står med ryggen mod muren, erklærede Friedrich Graefe zu Baringdorf (ARC/D).
If so, it had no need to come back there. The German Government had its back to the wall, claimed Friedrich Graefe zu Baringdor-f (Rainbow/D), as farmers were leaving the CDU.
Landmændene forlader nemlig CDU...« Ifølge denne taler ville prisnedsættelsen ikke fjerne overskuddene, men ville snarere fjerne de små landmænd.
But he argued that lower­ing prices would not eliminate surpluses; if anything, it would eliminate the small farmer.
Hvad angår prisnedsættelsen på korn, var den foreslået, for at Fællesskabet kunne opnå en bedre stilling på eksportmarkederne i den tredje verden. løvrigt havde prisnedsættelsen ingen virkning på for brugspriserne.
As for cutting the prices of cereals, this had been proposed in order to secure a better position for the Community on the export markets of the Third World. More­over, lowering prices had no impact on consumer prices.
Hvorfor ikke, sagde han, snarere vedtage ikke-lineære forhøjelser for at ramme de intensive brug, der anvender kemiske produkter? dukter?
He was more in favour of varying increases in order to penalize fac­tory farming that made use of chemicals.
• et direktiv, om fastsættelse af listen over simultatorer, der skal anvendes ved kontrol med migration af'bestanddele fra plastmaterialer og -genstande, der er bestemt til at komme i berøring med levnedsmidler (punkt 2.1.22);
(ii) a Directive on quick-frozen foodstuffs for human consumption (-* point 2.1.21);