natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Forskellene mellem regionerne i de kommende 25 år vil komme til at svinge mellem en naturlig tilvækst på indtil en tredjedel og en tilbagegang på indtil en femtedel af den nuværende befolkning (uden hensyntagen til vandringer).
Over the coming twentyfive years, differences between the regions will range from natural population increases of up to one third to declines of up to one fifth of the present population (excluding migration).
De deraf felgende tilpasningsbehov og problemer vil melde sig på forskellige tidspunkter i de enkelte regioner.
The resulting adjustment requirements and problems will materialize at differing times in the regions.
En række analyser af arbejdspladsbehovet i de kommende ti år, som Kommissionen har ladet foretage, viser felgende: det samlede behov i Fællesskabet er for to tredjedeles vekommende bestemt af det nuværende arbejdsleshedsniveau og for den sidste tredjedels vedkommende af tilvæksten i antallet af erhvervsaktive.
Estimates - made on behalf of the Commission - of job requirements in the coming ten years reveal that two thirds of total requirements in the Community are determined by the present level of unemployment and one third by the growth in the labour force.
Antallet af erhvervsaktive vil i de fire svageste stater og Syditalien vokse med ca. 1% om året; det er rundt regnet dobbelt så hurtigt som fællesskabsgennemsnittet og næsten fire gange så hurtigt som i de evrige områder.
The labour force in the four weaker Member States and southern Italy will grow by some 1% a year, or around twice as fast as the Community average and almost four times as fast as in the other regions.
I alt vil halvdelen af de nytilkomne arbejdssegende optræde i de nævnte svagere områder, der hidtil kun har tegnet sig for en fjerdedel af de erhvervsaktive, men for en tredjedel af de arbejdslese.
Overall, half of the new entries into the labour market will be in these weaker areas, which hitherto have accounted for only one quarter of the labour force but for one third of the unemployed.
Ifelge præamblen til traktaten om oprettelse af Det europæiske ekonomiske Fællesskab og artikel 130 A i den fælles akt gælder det om at fremme en harmonisk udvikling i Fællesskabet som helhed og at styrke dets ekonomiske og sociale samherighed.
Pursuant to the Preamble to the Treaty establishing the European Economic Community and to Article 130 A of the Single European Act, the objective is to promote the overall harmonious development of the Community and to strengthen its economic and social cohesion.
Et væsentligt element i denne målsætning er at opnå en sterre konvergens i medlemsstaternes og regionernes ekonomiske udvikling.
An essential aspect of this objective is a higher degree of convergence of the economic performances of Member States and their regions.
Forskellene mellem Fællesskabets regioner understreger betydningen og nedvendigheden af en langfristet strategi, der skal differentieres efter problemregionernes udgangssituation og type.
The disparities between the Commmunity's regions underscore the importance of, and need for, a long-term strategy which will need to be differentiated according to the particular situation of each type of region.
De i denne beretning påviste regionale forskelle viser klart, at Fællesskabet endnu er langt fra at have virkeliggjort dette mål.FæLLesskabet stetter virkeliggerelsen af dette mål ved hjælp af sine strukturfonde.'
The regional disparities identified in this report show that the Community is still a long way from having achieved these objectives. The Community shall support the achievement of these objectives by the actions it takes through the structural funds.
Der er fren for alt behov for en energisk og målrettet EF-regionalpolitik. - I så fald kan EF-regionalpolitikken yde et vigtigt bidrag til den nedvendige indhentnings- og konvergensproces, men en sådan politik er ikke i sig selv nok.
A vigorous and targeted Community regional policy is required, which can make an important contribution to the necessary catching-up and convergence process but cannot bring it about on its own.
Foruden udformningen af en målrettet og effektiv EF-regionalpolitik er det nedvendigt at tilvejebringe tilsvarende gunstige makroekonomiske rammebetingelser og en bedre koordinering af de enkelte staters og Fællesskabets regionalpolitik.
Accordingly, apart from a targeted and effective Community regional policy, a favourable macroeconomic environment and closer coordination of national and Community regional policy are needed.
Der skal også tages hensyn til eventuelle regionale virkninger af andre fællesskabspolitikker.
In addition, account has to be taken of the possible regional effects of other Community policies.
For at opfylde kravet om tilvejebringelse af gunstige makroekonomiske rammebetingelser foreslog Kommissionen allerede i 1985 en "Kooperativ vækststrategi til fremme af beskæftigelsen" (2), som Rådet afviste i december 1985, men vedtog ved udgangen af 1986.
With a view to establishing a favourable macroeconomic environment, the Commissiong back in 1985, proposed a cooperative growth strategy for more employment that was adopted by the Council in December 1985 and reaffirmed at the end of 1986.
I Kommissionens seneste to ekonomiske årsberetninger geres der i detaljer rede for, hvorledes medlemsstaterne kan bidrage til gennemfereIsen af denne strategi.
More specifically, the Commission's last two Annual Economic Reports have spelt out how all Member States can contribute to this strategy.
Alle medlemsstater, men især de bedre stillede, ber ifelge denne strategi serge for en mere dynamisk vækst, da et dynamisk, vækstorienteret milje i almindelighed er en forudsætning for, at
All the Member States, but especially the better-placed ones, should take steps to generate more dynamic growth since, generally speaking, it is only in a dynamic environment conducive to growth that the hoped-for catching-up process can take place.
(2) jf. EUROPÆISK ØKONOMI, nr. 26, november 1985.
See European Economy, No 26, November 1985.
- den reelle konvergens mellem regionerne og medlemsstaterne. Denne vedrerer tilnærmelsen af levestandard og indkomstdannelse på det hejest mulige niveau og tilnærmelse af arbejdslesheden på det lavest mulige niveau.
In this respect, two aspects r > 9t6 to be properly differentiated: (a) nominal convergence, which is concerned with improved control over monetary developments and nominal incomes and with moves to secure and maintain price stability and overall equilibria in the fields of public finance and balances of payments; (b) real convergence between regions and Member States, which involves bringing living standards and income generation more closely into line at the highest possible level while evening out disparities in unemployment at the lowest possible level.
Den nominelle konvergens er en nedvendig, men ikke tilstrækkelig forudsætning for den reelle konvergens.
Nominal convergence is a necessary but not a sufficient condition for real convergence.
Den er nedvendig for at vækstprocessen ikke skal hæmmes af makroekonomiske uligevægte.
It is necessary in order to ensure that the growth process is not impaired by macroeconomic imbalances.
En forbedring af vækstbetingelserne for indkomst og beskæftigelse i problemregionerne med henblik på sterre reel konvergens er ikke mulig uden et sundt ekonomisk milje i almindelighed. Regionalpolitik alene kan - som de seneste 15 års erfaringer tydeligt har vist - ikke fere til reel konvergens, hvis den nominelle konvergens mangler, men hejst forhindre, at der opstår endnu sterre skævheder.
The improvement in the conditions necessary for growth in income and employment in the problem regions, without which a greater measure of real convergence will prove elusive, is conditional on the existence of a sound macroeconomic environment.
Omvendt gælder det imidlertid også, at sterre konvergens mellem medlemsstaterne i sig selv ikke sikrer, at også de regionale forskelle inden for staterne afhjælpes på den enskede måde, dvs. uden tvungne, uafbalancerede vandringer og urimelig sammenklumpning af befolkningen.
Conversely, it is true that greater convergence between Member States is on its own no guarantee that regional disparities within Member States will be rectified in the desired manner, i.e. without forced, uneven migration and without excessive concentration of population.
Endvidere betyder store regionale skævheder en indskrænkning af handlemulighederne med henblik c' at opnå sterre nominel konvergens.
Moreover, pronounced regional disparities are a constraint on the scope for securing greater nominal convergence.
En styrkelse af ydeevnen og beskæftigelse·'-, i problemregionerne bidrager derved i væsentlig grad til sikring af en sund udvikling af den samlede ekonomi.
Strengthening economic performance and boosting employment in the problem regions will, therefore, make a major contribution to achieving sound, macroeconomic growth.
For at sikre at den reelle konvergens mellem medlemsstaterne ferst og fremmest kommer problemregionerne til gode, må man gennem regionalpolitikken sikre: for det ferste, at de mindre udviklede regioner udviser en udviklings dynamik med hensyn til produktion, beskæftigelse og investering, der ligger tilstrækkeligt langt over gennemsnittet, og for det andet, at de industrielle problemregioner bliver i stand til at klare de uundgåelige strukturelle til pasningsprocesser, uden at den regionale ekonomi stagnerer eller skrumper ind.
To ensure that real convergence between Member States benefits first and foremost the problem regions, regional policy has to work in two directions: (i) the less developed regions have to achieve sufficiently above-average growth of output, employment and investment, and (ti) the industrial problem regions have to be able to carry through the unavoidable structural adjustment processes without any contraction or stagnation of their economies.
Alt i alt viser det sig, at stere konvergens på fællesskabsplan samtidig kræver sterre konvergens mellem medlemsstaterne og deres regioner, og hertil må fællesskabets og de enkelte staters regionalpolitik yde deres bidrag.
Overall, it follows that greater convergence at Community level calls at the same time for greater convergence between Member States and between their regions, an objective to which Community and national regional policy must together contribute.
Betydningen af Fællesskabets og enkeltstaternes regionalpolitik
The weight of Community and national regional policy
De nationale bidrags nuværende betydning for den reelle konvergens sam menlignet med Fællesskabets kan anskueliggeres ved at stille de respektive bidrag over for hinanden.
The present weight of national contributions to real convergence relative to the Community's contribution comes to light in a comparison of the relevant levels of expenditure.
Således beleber Den europæiske Regionalfonds udgifter til infrastrukturinvesteringer i stetteområderne sig til mindre end en tyvendedel af de samlede årlige infrastrukturinvesteringer i disse områder.
Thus, Regional Fund expenditure on infrastructure investment projects is equivalent to less than one twentieth of total annual infrastructure investment in assisted areas.
Hvad angår regionalstette til erhvervsinvesteringer er der et tilsvarende sterrelsesforhold mellem staterne og Fællesskabets udgifter.
Similar proportions for national and Community expenditure were found in the case of regional aids for business investment.
De viser imidlertid også, at det er medlemsstaterne, der har har det primære ansvar for.den reelle konvergens, og at Fællesskabet spiller en supplerende rolle, idet det skal yde en målrettet stette til de nationale bestræbelser inden for specielt udvalgte problem områder.
However, they also point up the prime responsibility of Member States for real convergence and the complementary r6le of the Community in taking specific action to underpin national measures in selected problem areas.
Reel konvergens set i relation til andre fællesskabspolitikker
Real convergence and other Community policies "291 The relative weights of Community and national regional policy are determined in part by the size and expenditure structure of the Community budget.
Fælles skabsbudgettet beleb sig i 1986 til ca. 35 mia ECU, hvilket svarer til 1% af Fællesskabets bruttonationalprodukt.
That same year, regional policy expenditure accounted for around 72 of the Commmunity budget.
Udgifterne til regionalpolitikken tegnede sig samme år for ca. 7% af fællesskabsbudgettet. - Den samlede udgiftsstruktur er bestemt af, at landbrugsudgifterne har så stor vægt og ydermere udviser svingninger, der er vanskelige at styre.
The overall expenditure structure is determined by the high proportion of agricultural spending, which tends to fluctuate and is difficult to control.
De i den forbindelse opståede spændingsforhold giver anledning til at stille spergsmålet: i hvilket omfang bidrager de forskellige fællesskabspolitikker til at virkeliggere samherighedsmålet. hedsmålet.
The strains arising in this connection raise among other things the question as to the contribution made by the different Community policies to attainment of the objective of cohesion.
Det er også på denne baggrund man skal se Den europæiske Socialfond.
The European Social Fund is also to be viewed against this background.
De midler, den har til rådighed, svarer nogenlunde til Regionalfondens.
Its financial allocation broadly matches the Regional Fund's.
Den tager sigte på at fremme erhvervsuddannelsen, ferst og fremmest af de unge, og dette har, sammenholdt med den regionale prioritering ved anvendelsen af midlerne, medfert, at de fem svageste stater, der tegner sig for ca. en tredjedel af de erhvervsaktive i Fællesskabet, modtager 60% af Socialfondens midler.
Its concentration on measures to promote vocational training, especially for young people, together with regional priorities in the deployment of resources, have resulted in the five weakest Member States, which account for around one third of the Community's labour force, receiving 60% of its resources.
Fondens foranstaltninger, der tager sigte på en kvalitativ forbedring af arbejdskraft udbudet, styrker problemregionernes udviklingspotentiel og tilpasningsevne.
Since measures under the Social Fund are directed towards qualitative improvement of the labour supply, they strengthen the development potential and adaptability of the problem regions.
De regionale virkninger af sektorpolitikkerne er dermimod mere komplekse og mindre gennemskuelige.
The regional effects of sectoral policies are normally more complex and less transparent.
Deres virkninger afhænger af udformningen af foranstaltningerne, der enten overvejende tager sigte på at stette produktion
They depend on the actual measures taken, which may be aimed more at underpinning sectoral output and employment or at facilitating
VIII - og beskæftigelse inden for en sektor eller er udformet med henblik på at fremme tilpasningen af strukturerne.
- VIII - structural adjustment.
Virkningerne er endvidere afhængige af de regionale forskelle med hensyn til sektorens effektivitet og vægt. .
They 9rt also shaped by regional disparities in the efficiency and importance of the sector.
Landbrugspolitikken er den mest udviklede af Fællesskabets sektor politikker og tegner sig for knap to tredjedele af fællesskabsbudgettet; stersteparten af midlerne bliver anvendt til sikring af indkomsterne gennem prisstetteforanstaltninger.
Being the Community's most developed sectoral policy, the common agricultural'policy accounts for almost two thirds of the Community budget, with the bulk of its allocation being used to support prices and markets for agricultural produce.
Disse udgifter beleb sig i 1985 (EUR-10) til knap en fjerdedel af bruttoværditilvæksten i denne sektor (målt på grundlag af det stettede EF-prisniveau) og til 2 7øø ECU pr. beskæftiget ved landbruget (i mandår).
In 1985 (EUR 10), this form of expenditure was equivalent to just under one quarter of gross value added in agriculture (measured on the basis of the level of prices supported by the Community) and worked out at 2 700 ECU per person employed in agriculture (in manyears).
På regionalt plan var der imidlertid en spredning i disse udgifter fra 1 5flø til mere end 5 000 ECU pr. beskæftiget.
At regional level, however, the corresponding figure in the latter case ranged from 1 500 ECU to over 5 000 ECU per person employed.
I den forbindelse lå udgifterne pr. beskæftiget og pr. værditilvækstenhed i de fleste regioner i den sydlige periferi i den nederste ende af skalaen. Grunden hertil er den lavere arbejdsproduktivitet, men det har også en vis betydning, at produkter, der giver anledning til store budgetmæssige udgifter, spiller en mindre rolle i disse regioner. -
Expenditure per person employed and per unit of value added incurred in most of the regions at the Community's southern periphery was at the lower end of this range owing to the low level of labour productivity and, in part, to the.smaller proportion of products with a high cost to the Community budget in those regions.
I betragtning af overskudsproduktionen af en række landbrugsprodukter -især mælk, okseked og korn - og ugunstige afsætningsprognoser på længere sigt, er der i de senere år sket en gradvis omlægning af landbrugspolitikken, virkningerne heraf er koncentreret om regioner, hvis landbrugssektor i særlig hej grad har været specialiseret i overskudsprodukter, og som har været skyld i de hidtil meget heje budgetudgifter og er blevet stettet mere end gen nemsnittet.
In view of surplus production in a number of sectors, especially the milk, beef and cereals sectors, and bearing in mind poor marketing prospects in the longer term, agricultural policy has been gradually refashioned over a number of years. Its effects are currently concentrated mainly on regions in which there is a high degree of specialization in products that are in surplus tnd which have hitherto given rise to particularly high budgetary expenditure and have received above-average support.
Generelt vil omlægningen derfor betyde en formindskelse af de omtalte regionale forskelle med hensyn til stetteniveau (3).
The tendency, therefore, will be, to reduce the aforementioned regional disparities in the level of support .
Men samtidig giver de uundgåelige ændringer, der tager sigte på at afhjælpe overskudsproduktionen, imidlertid anledning til regionalt koncentrerede tilpasningsproblemer. problemer.
At the same time, however, the changes that are essential if agricultural surpluses are to be reduced are giving rise to adjustment problems in specific areas.
De udfordringer, som virkeliggerelsen af det indre marked giver anledning til på regionalt plan
Establishment of the internal market; the challenge at the regional level
Gennemførelsen af det store indre enhedsmarked tager sigte på på mellemlangt sigt at afskaffe de talrige endnu eksisterende handelshindringer af fysisk, teknisk eller afgiftsmæssig art. Virkeliggerelsen af dette mål ville medfere en væsentlig forbedring af de almindelige rammebetingelser for den ekonomiske udvikling.
Establishment of a single, large internal market is aimed at removing in the medium term the numerous physical, technical and tax barriers that still exist between Member States. Attainment of this objective would make for a major improvement in the general economic environment.
Der ville blive frigjort nye dynamiske impulser, der ud fra de hidtidige erfaringer vil kunne bidrage væsentligt til fremme af et mere vækstorienteret milje.
New dynamic forces, would be released that, in the light of experience, would be a fundamental factor in creating a climate conducive to growth.
Virkeliggerelsen af det store indre marked vil derfor betyde et afgerende bidrag til skabelsen af den dynamik, der er en forudsætning for på ny at få gang i konvergensprocessen, hvilket i modsat fald vil være vanskeligt. Disse overordnede impulser skal derfor udnyttes til at opnå større reel konvergens.
Completion of a large internal market will, therefore, make a decisive contribution to the establishment of the dynamic conditions without which there will be little prospect of the convergence process being restarted.
For det ferste er der risiko for, at problemregionerne ikke reagerer på den nye udfordring med den fornødne dynamik.
On the one hand, there is the danger that problem regions will not respond to the new challenge with the necessary vigour.
For det andet kan det ikke udelukkes, at det fortrinsvis er de stærke og mere attraktive regioner, der kommer til at drage nytte af den tilstræbte fjernelse af de endnu bestående hindringer for den frie udveksling af varer, tjenesteydelser og kapital. Ingen af disse forhold vil fremme konvergensen .
On the other, it may be that the sought-after removal of existing barriers to the free movement of goods, services and capital will benefit first and foremost the stronger and more attractive regions.
(3) Kommissionen har forelagt Rådet tre forslag til indkomststetteforanstaltninger, der tager sigte på at lindre virkningerne af en restriktiv prispolitik og en mere afdæmpet markedspolitik for de i ekonomisk og strukturel henseende svagere stillede landbrugsbedrifter.
The Commission has proposed to the Council three income support measures aiming to ease the effects of a more restrictive price policy and a more flexible market policy on farms in an economically and structurally weak position.
Gennem en aftrapning efter den ekonomiske og sociale situation begunstiger denne fællesskabsaktion de svagere regioner; den bidrager således til en større samhørighed.
Owing to its variation with respect to the social and economic situation, Community action will favour the weak regions and thus contribute to greater cohesion.
Udfordringer vil især opstå for de set ud fra en fællesskabssynsvinkel tilbagestående regioner, hvis disses afstand til de evrige ikke skal foreges yderligere.
There is in particular an additional challenge in relation to the regions lagging behind the rest of the Community if this gap is not to widen.
Der er her udelukkende tale om perifere områder, der ofte ligger langt fra de sterre efterspergsels- og udbudscentre, og som er langt tyndere befolket end Fællesskabet som helhed.
These are invariably peripheral areas that are, in many cases, quite remote from the major demand and supply centres and are much less densely populated than the Community as a whole.
Deres produktionsstruktur er i uforholdsmæssig grad baseret på landbrug og i mindre grad på industri og servicesektor.
Their production structures are geared, to a disproportionate degree, • to agriculture and, to a lesser degree, to industry and the service sector.
Arbejdslesheden ligger ofte over gennemsnittet.
The level of unemployment in many of those areas is disproportionately high.
Målt ved ind komsten og arbejdsproduktivitetenrfigurerer de imidlertid i den nederste femtedel af den over regionerne opstillede rangfelge. - De særlige problemer beror delvis på den geografiske beliggenhed, der medferer hejrere transport omkostninger, længere transport- og. rejsetider, længere leveringsfrister, større lagerudgifter, ringere muligheder for at opnå stordriftsfordele og sterre vanskeligheder med at få adgang til information.
In terms of income and abour productivity, however, they rank in the bottom fifth of the regional league table. The special problems they face stem in part from their Location, with which are associated higher transport costs, longer transport and travel times, longer delivery periods, higher storage costs, fewer opportunities to achieve size-related cost savings, and more difficult access to information.
De nævnte faktorer ud gør handicaps, der begrænser mulighederne for at udnytte de udviklings muligheder og incitamenter, som gennemførelsen af det indre marked vil give.
These factors hamper exploitation of the development opportunities and incentives arising from the internal market.