natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den luxembourgske rapport fremhæver klart, at hensynet til folkesundheden gør, at den, der gør krav på frihed til at ordinere lægemidler, også bør være i stand til fuldt ud at påtage sig det ansvar, der følger med dette privilegium. Hvis
The Luxembourg report put the responsibility for safeguarding the general interest fairly and squarely on those who demand the right to clinical freedom, since it is a responsibility that springs directly from that privilege.
dette ikke er tilfældet - og det gælder for visse lægemidler, som er vanskelige at have med at gøre - er det rimeligt, at lovgivningen udtrykkeligt begrænser retten til frit at ordinere.
When this responsibility is too great - for example for drugs which are especially difficult to prescribe - then it is quite understandable that legislation must intervene to limit that freedom in such cases.
I den tyske rapport lagdes der vægt på oplysning og direkte indgriben fra de offentlige myndigheder, og den indeholdt forskellige forslag, som vil kunne begrænse patientens risiko uden at begrænse retten til frit at ordinere medicin. Disse risici kunne reduceres ved, at der indførtes et standardoplysningssystem om bivirkninger, der ville kunne fungere hurtigt og øjeblikkeligt viderebringe advarsler til alle læger.
In the German report stress was laid on information and direct action by the public authorities and it contained various proposals that would limit the risks to the patient but would not curb clinical freedom.
Det synes også at være nødvendigt at underkaste recepternes indhold en vis kor4-^' .
It would also seem necessary to subject the content of prescriptions to some control.
Endvidere vil det være tilrådeligt at tilbagetrække præparater, der ikke har nogen helbredende virkning,fra markedet (dvi. medicin, der indeholder forskellige aktive stoffer).
It would be advisable to withdraw from the market preparations that can have no healing effect (medication which combines different active substances).
Endelig kan det tilføjes, at selv når der foreligger en recept, er det eventuelt apotekeren, der har et moralsk omend ikke juridisk ansvar for at indberette forhold, som han finder unormale, b) Frihed_til_at_kgbe_læ2emidler_uden_recept
In the last analysis, even when a prescription is presented, it is up to the dispensing chemist, who has a moral if not legal responsibility, to notify anything abnormal.
I de fleste lande anerkender man, at selvmedicinering indebærer sundhedsmæssige risici, der kræver betydelig opmærksomhed.
In general it is recognized that self-medication is liable to induce dangers which require considerable caution.
Kun i den belgiske rapport anføres det, at publikums frihed til at købe medicin uden recept ikke volder større problemer, som ville kunne løses ved et forbud mod salg uden recept.
Only the Belgian report seems to indicate that the freedom which the public has to purchase drugs without prescription does not pose major problems that could be solved by prohibiting sales without prescription.
I henhold til loven må lægemidler kun udleveres af en kvalificeret fagmand, der har et vist fagligt og etisk ansvar .
Regulations ensure that drugs shall be delivered only by people holding professional qualifications, bound by their professional obligations and code of ethics.
Desuden er antallet af lægemidler, som må udleveres uden recept, temmelig begrænsede.
Furthermore, the number of drugs which may be delivered without prescription is fairly limited.
I Danmark anerkender man, at der eksisterer sundhedsmæssige problemer, men de anses for at være små.
In Denmark threats to health are known to exist, but are seen as being minor ones .
I Italien, Irland, Det forenede Kongerige og Luxembourg synes problemet derimod at være ret alvorligt.
In Italy, Ireland, the United Kingdom and Luxembourg, on the other hand, the problem is seen as more serious.
Visse produkter, der kan fås i håndkøb, kan under visse omstændigheder være farlige, selv om de er uskadelige i små mængder. I den britiske rapport fremfører man som eksempel visse smertestillende midler som aspirin og paracetamol.
Certain products on free sale can be dangerous in some circumstances, though harmless if taken in moderation.
"Hvis de tages i overdoser, hvad enten det er med vilje eller ej, udgør disse lægemidler en fare for sundheden.
"When taken in large doses, whether intentionally or not, these medicaments present a health hazard. Aspirin and Paracetamol occupy
Aspirin og paracetamol optager henholdsvis femte- og sjettepladsen på listen over lægemidler, hvis forsætlige misbrug nødvendiggør hospitalsindlæggelse.
the fifth and sixth places respectively on the list of drugs whose intentional use necessitates hospitalization.
Børneaspirin, der også sælges i håndkøb, udgør en af hovedårsagerne til hospitalsindlæggelse som følge af utilsigtet indtagelse af en overdosis."
Junior aspirin tablets, also on free sale, constitute one of the main causes of hospitalization due to unintentional overdose."
Faren opstår ikke alene ved indtagelse af en enkelt overdosis, men også ved gentaget indtagelse, der kan føre til afhængighed.
Dangers arise not only from single massive doses, but from repeated use leading to dependence.
Dette kan ske med antihistaminpræparater eller med præparater, der indeholder små doser opium.
This can occur with antihistamine preparations or those containing small amounts of opium.
Med hensyn til de produkter, der kun sælges fra apoteker (også selv om recept ikke kræves), kan apotekeren sikre en vis kontrol og give råd til brugeren. Men,
For products which are on sale only in pharmacies (even though a prescription is not required) the pharmacist can ensure a degree of control and give advice to the user.
tilføjes det i den britiske rapport, dels er det ikke nemmere for apotekeren end for lægen at forudse alle vekselvirkninger med anden medicin, og dels kan et afslag fra apotekeren føre til, at kunden søger at få lægemidlet udleveret hos en anden apoteker.
But the British report went on to state that it is no easier for the pharmacist than for the doctor to foresee all possible interactions which may occur, and finally, refusal to sell on the part of one pharmacist may only lead to the person obtaining the drug from another.
- faren for vanedannelse, hvikket ikke kun gælder giftige lægemidler;
- the danger of addiction which is not confined to toxic drugs;
- den udbredte tro på kemoterapiens ubegrænsede muligheder, der kraftigt støttes af leverandørernes annoncering;
- the widespread belief in the unlimited possibilities of pharmaco-therapy that is deliberately reinforced by advertising on the part of the supplier;
- faren for at alvorlige sygdomme gennem lang tid ikke bliver opdaget og derfor ikke bliver behandlet.
- the risk that very serious illnesses will not be spotted and no treatment given for a long time.
Problemet kan til en vis grad løses ved at begrænse antallet af produkter, der kan købes i håndkøb, afhængig af hvilken behandlingsmæssig gruppe, de tilhører.
The problem can be solved to some extent by limiting the number of products which can be sold off prescription, according to the therapeutic category into which they fall.
Der seneste udvikling i Italien går i retning af en stigende begrænsning af mulighederne for frit at købe visse former for lægemidler.
Recent trends in Italy have been towards limiting the number of certain categories of drugs.
Patienten beskyttes på denne måde bedre mod sig selv og mod virkningerne af en vis form for pseudovidenskabelig journalistik, som han ikke kan vurdere ordentligt. Men en politik, der går i denne retning, kan ikke kun gennemføres i et enkelt land.
The patient is protected against himself and against a certain type of popular pseudo-scientific journalism, which he may not evaluate correctly.
Den luxembourgske rapport gør med rette opmærksom på, at selv inden for EF er lovgivningen forskellig fra land til land.
The Luxembourg report pointed out that, even within the EEC, legislation varied from one country to another.
For at lovgivningen i et givet land på dette område kan være effektiv, er det nødvendigt, at lovgivningen i nabolandene og især i de tilgrænsende lande er om ikke identisk så i det mindste ligger tæt op ad denne; hvis dette ikke er tilfældet, vil en indbygger i et land med en streng lovgivning ikke behøve at rejse særlig langt for at få den medicin, som han kan misbruge; i så fald vil den beskyttelse, der ligger i, at man i det første land har sat lægemidlet under lægekontrol, blive illusorisk.
For national legislation in this area to be effective, legislation in neighbouring - and especially bordering - countries must be, if not the same, at least very close; unless it is, someone from the country with the stricter laws will not have to travai far to obtain the drug which he whishes to misuse : this would multiply the protection afforded by placing the drug under surveillance in the first country.
Dernæst kan det få alvorlige følger for fremstilleren, hvis et produkt af sundhedsmæssige grunde placeres i gruppen af lægemidler, der ikke kan udleveres uden recept.
Secondly, to place a product - on health grounds - in the category of those which cannot be procured without a medical prescription may have serious economic consequences for manufacturers.
Ifølge rapporten fra Luxembourg vil det medføre en formindskelse af salget med en tredjedel i forhold til, da det frit kunne købes.
According to the Luxembourg report, it has the effect of reducing by one third the distribution of a product that was previously freely obtainable.
I sådan et tilfælde kan myndighederne stå et dilemma mellem sundhedsmæssige og økonomiske hensyn.
In such a case the authorities may have to decide between conflicting health and economic considerations.
På dette punkt er der fundet en løsning inden for rammerne af Europa-Rådets delaftale, som de ni EF-lande er medunderskrivere af.
On this point a solution was found under the partial agreement of the Council of Europe on which the nine EEC countries are represented.
Man kunne måske overveje at give resolutionen en mere bindende form.
The resolution could perhaps be worded in more restrictive terms.
Det væsentligste problem på dette område er den sundhedsmæssige oplysning af befolkningen.
The essential problem here is the level of education in matters of health among the general public.
I Irland har erkendelsen af dette problem ført til oprettelse af et kontor for sundhedsmæssig oplysning, der står i forbindelse med læge-og apotekerstanden.
In Ireland awareness of this problem has lead to the setting-up of a bureau of health education, in conjunction with members of the medical and pharmaceutical professions.
Dets formål er at give offentligheden oplysning med henblik på at begrænse efterspørgselen efter overflødige produkter.
Its aim is to try and reduce the demand for and use of products of no value.
Måske bør de skridt, der tages, afhænge af, hvor ofte risikoen rent faktisk indtræder.
Perhaps the measures to be taken depend on the extent to which the risks are understood.
I Storbritannien menerman, at man "i betragtning af deh mængde af lægemidler, der sælges i håndkøb og i betragtning af, at visse bivirkninger er undgåelige, ikke behøver at tage problemet så alvorligt".
In Britain it is thought that "given the quantity of pharmaceutical products sold off prescription and the inevitable occurrence of certain side-effects, the problem does not have to be regarded too seriously."
I Irland derimod har selvmedicineringens udvikling "givet sig udslag i en betragtelig sygelighed og i visse tilfælde dødelighed" og ligeledes i talrige hospitalsindlæggelser, der især skyldes "længere tids indtagelse af smertestillende, antibiotiske eller søvndyssende midler".
In Ireland on the other hand the development of self-medication "is leading to a considerable amount of sickness and in some cases to death", as well as to a large number of cases of hospitalization mainly through "prolonged ingestion of some analgesics, antibiotics and hypnotics".
Selv om de oplysninger, der er indsamlet om Fællesskabets lande, hverken er fuldstændige eller helt sammenlignelige, kan man ved hjælp af en statistisk analyse uddrage følgende konklusioner:
Although the data collected for the countries of the Community were not complete or exactly comparable, the following points emerge from the statistical analysis :
I alle landene er udgiften til lægemiddelforbruget i absolutte tal steget fra 1966 - 1975. (Det ser ud til, at dette også gælder Irland, skønt der ikke foreligger tal for dette land).
In all countries of the Community the cost of pharmaceutical consumption has been increasing in absolute terms over the period 1966 to 1975.
Lægemiddelforbrugets andel (ekskl. afgifter) af national indkomsten er i løbet af denne periode steget svagt i de fleste lande, har kun ændret sig ganske lidt i andre og er endog gået lidt ned i Det forenede Kongerige.
As a proportion of national income, pharmaceutical consumption (including tax) has been rising slightly in most countries over this period, has changed little in others and fallen slightly in one country (the United Kingdom).
I alle de lande, hvorfra der foreligger statistikker, er lægemiddelforbruget, udtrykt i procent af de samlede udgifter til sundhedsydelser, gået ned.
In all countries for which information was available, pharmaceutical consumption appears to be falling as a percentage of total current expenditure on health services.
I de lande, som beregner et prisindeks for lægemidler på grundlag af en række kontrolpræparater, er priserne på disse lægemidler steget mindre end detailpriserne.
In countries which maintain price indexes for pharmaceuticals based on baskets of products, prices of pharmaceuticals have risen less than retail prices.
(Dette er ikke tilfældet i Tyskland, men indekset omfatter kun et lille antal produkter og er ikke blevet ændret i lang tid).
(This is not the case in Germany but the index contains few items and has not been recently revised).
Stigningen i lægemiddelforbruget skyldes altså snarere en stigning i den forbrugte mængde og det forhold, at gamle præparater afløses af nye, end blot en stigning i priserne for de eksisterende præparater.
Thus the increase in consumption is not due simply to increases in the prices of existing products : the volume of consumption has increased and, in addition, old products have been replaced by new products which are generally more expensive.
Optagelse af større og større dele af befolkningen i sygeforsikringens personkreds kan i visse lande have bidraget til en forøgelse af forbruget.
In some countries the extension of health insurance to cover a wider section of the population may have contributed to greater consumption.
Antallet af ordinerede lægemidler pr. person er steget i mange lande, men ikke i alle.
In many, but not all, countries the number of prescription items provided per person has been increasing.
Størrelsen af lægemiddelforbruget i forhold til de samlede udgifter til sundhedsydelser og til nationalindkomsten svinger betydeligt fra land til land.
There are substantial variations between countries in the role of pharmaceutical consumption both in relation to the total cost of health services and in relation to national income.
a) I 1975 udgjorde dette forbrug mere end 1/3 af udgifterne til sundhedsydelser i Italien, ca. 1/4 i Frankrig og mindre end 1/5 i de andre lande, hvor statistiske oplysninger er til rådighed.
a) As a proportion of the current cost of health services it amounted in 1975 to over a third in Italy, about a quarter in France and less than a fifth in the other countries for which data were available.
De laveste procentsatser fandtes i Det forenede Kongerige (under 14%) og i Danmark (under 11% i 1975).
The lowest percentages were in the United Kingdom (under 14 %) and Denmark (under 11 % in 1975).
b) Lægemiddelforbrugets andel i nationalindkomsten i 1975 lå mellem mere end 2% i Italien og mindre end 1% i Danmark og Det forenede Kongerige.
b) As a percentage of national income the variation in 1975 was from over 2 % in Italy to under 1 % in Denmark and the United Kingdom.
Antallet af lægemidler, der bliver ordineret pr. person og pr. år har vist sig at være mindre i de tre lande, hvor de praktiserende læger ikke betales pr. ydelse end i de fire andre lande (for hvilke der findes talmæssige oplysninger), hvor lægerne betales pr. ydelse.
The number of prescription items per person per year was found to be lower in the three countries where general practitioners were not paid on a fee-for-service basis than in the four other countries (for which data were available) where doctors were paid on a fee-for-service basis.
En gennemgang af medlemsstaternes politik og dennes virkninger gør det ikke muligt at drage klare konklusioner med hensyn til denne politiks indflydelse på udgifterne til lægemiddelforbruget i den enkelte stat.
The analysis of the policies pursued by the Member States and the effects of these policies cannot lead to positive conclusions relating to the influence which these policies have on the costs of pharmaceutical consumption in each of the States.
Dette ville kræve meget grundigere undersøgelser og et bedre kendskab til de foreliggende oplysninger end det, eksperterne har været i besiddelse af.
This would require a much more detailed study as well as better factual information than was at the experts' disposal.
Det ser imidlertid ud til, at der på lægemiddelområdet har været to forskellige hensyn, som dels supplerer hinanden, men også modvirker hinanden, der har dannet grundlaget for de trufne foranstaltninger.
Nevertheless, it is evident that in the pharmaceutical sector two different preoccupations inspire the measures which have been taken and these may be both complementary and contradictory.
SUNDHEDSMÆSSIGE HENSYN
A. HEALTH PROBLEMS
Disse spiller ind på forskellige niveauer:
These intervene at several levels :
I alle lande findes der en procedure (godkendelse, visa eller andet), som skal sikre, at præparatets kvalitet, effektivitet og sikkerhed ved den anvendelse, det er bestemt for, er tilfredsstillende (EØF-direktiv 65/65 af januar 1965)(1)
(Directive 65/65/EEC of January 1965) (1);
- man er opmærksom på bivirkninger, som kan opstå under anvendelsen, og drager alle nødvendige konsekvenser, hvis de rent faktisk opstår
- a watch must be kept for side effects which become apparent only with use and appropriate action taken where necessary;
- man lader ikke hvem som helst beskæftige sig med de forskellige niveauer inden for lægemiddelsektoren.
- the different sectors of the pharmaceutical field cannot be left in the hands of just anybody.
Hvad enten det drejer sig om fabrikation, ordination eller distribution, så er disse forskellige niveauer normalt i hænderne på folk, der har taget en ofte lang og specialiseret uddannelse, og som derfor i princippet kan påtage sig et vist ansvar.
Whether it be manufacture, prescription, or distribution, all these specialities are normally in the hands of persons who have pursued studies that were often specialized, of a lengthy duration and enabling them - in principle - to assume a certain degree of responsibility.
I visse lande findes der undtagelser inden for distributionen og for lægemidler, som ikke er så farlige som andre
Certain exceptions exist in the distribution sector in some countries and for certain medicines which are less dangerous than others ;
- man lader ikke hvem som helst frit ordinere hvad som helst.
- not everyone can be left to prescribe just anything : for certain medicines, prescriptions are registered.
For visse lægemidlers vedkommende sker der registrering af recepten eller underretning til de offentlige myndigheder, som eventuelt kan intervenere i tilfælde af individuelle brist
This enables public authorities to collect data and also to intervene in individual cases where necessary ;
(1) Som er blevet suppleret med direktiv 75/318/ og 75/319, der trådte i kraft i november 1976.
(1) Completed with the addition of Directives 75/318 and 75/319 which came into effect in November 1976.
- man lader ikke patienten frit købe hvad som helst; almindeligvis begrænser staterne mere eller mindre selvmedicinering
- the patient cannot be left to buy everything freely; in general, countries limit self-medication to a greater or lesser extent;
- man lader ikke konkurrencen frit spille ind på prisen i detailledet, for at patienten ikke skal løbe nogen sundhedsrisiko
- free competition cannot exist between prices at the retailer level, so that the patient does not encounter any danger;
- endelig søger man at fjerne overdrevne geografiske hindringer for borgernes adgang til at kunne skaffe sig lægemidler.
- finally, excessive geographical limitations should not be allowed to remain so that each citizen has access to pharmaceutical products.
I denne forbindelse kan man gøre to bemærkninger.
With respect to the above, two observations can be made :
Endvidere kan der være store forskelle mellem landenes holdning til alle disse punkter.Grænsernes transparente karakter kan imidlertid fratage den nationale lovgivning dens beskyttende egenskaber i henseende til den offentlige sundhed, hvis nabolandets lovgivning er mindre restriktiv. Den fortsatte harmonisering på fællesskabsniveau synes derfor særdeles ønskelig.
It must also be noted that on all these points national opinions can differ appreciably. There is the risk that the transparent nature of frontiers will deprive national legislation of its role of protector in the field of public health if the legislation of the bordering country is less stringent.
Udgifterne til medicinforbrug, for så vidt angår den del, som samfundet betaler, er et spørgsmål, der i de enkelte lande har givet anledning til bekymring.
The burden of cost of pharmaceutical consumption in each country presents a problem as far as concerns that part of the cost which is borne by the community at large.
En gennemgang af den politik, der er ført gennem 10 år (1966-1975), viser, at staterne i større eller mindre grad har forsøgt at øve indflydelse på udgifternes to bestanddele, nemlig pris og mængde.
An examination of the policies which have been pursued during the ten yearperiod (1966-1975) demonstrates that countries have tried to intervene in controlling both of the factors which constitute cost, i.e. price and volume,
Påvirkning af priserne
The action taken with regard to prices
Der er ikke noget land, hvor priserne på lægemidler dannes fuldstændigt frit på ethvert niveau.
In no country are the prices of pharmaceutical products totally free at any of the levels where they arise.
Forholdene er naturligvis forskellige fra land til land.
Naturally, the price control framework varies according to the country.
Man kan først og fremmest øve indflydelse på produktionsniveauet, i det mindste i de fleste lande
The price control framework - in most countries at least - comes into play at the production level :
- enten ved at fastsætte en prisramme, hvad enten det drejer sig om prisen ab fabrik eller prisen for den pakning, præparatet præsenteres i
- by means of price limits which are either based on the price of the product when it leaves the factory or on the presentation size of the products ;
- eller ved at føre en efterfølgende kontrol med den opnåede fortjeneste
- or by means of an a posteriori control on profits;
- eller ved at begrænse visse elementer i kostprisen, som f.eks. udsendelse af vareprøver, eller reklameudgifternes samlede andel.
- or by limiting certain components of the retail price, such as the distribution of samples or the percentage spent on publicity.