natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ændringen i sygeforsikringens dækningsgrad i de ni lande er vist i tabel 4.
The change in the coverage of health insurance in the nine countries is shown in Table 4.
- det at være dækket af en sygeforsikringsordning betyder ikke, at ydelserne nødvendigvis ydes uden vederlag på det tidspunkt, de ydes.
At first sight it may seem obvious that the extension of the coverage of health insurance will increase costs.
Patientens egenandel af udgiften kan være blevet forøget i en periode, hvor syge forsikringen er blevet udvidet;
The relationship is more complex than appears at first sight for the following reasons:
Sygeforsikringens eller sygesikringens dækningsgrad 1966 og 1975 (inkl. frivillige medlemmer af den almindelige sygeforsikringsordning)
The coverage of health insurance or health services 1966 and 1975 (including voluntary members of the main health insurance scheme) country
+) Dækningsgraden varierer for de forskellige ydelser.
Only about three quarters of the insured population were entitled to pharmaceutical benefits.
De anførte tal gælder for sygehusbehandling, hvor dækningsgraden er højest. ++) Kun ca. tre fjerdedele af den forsikrede befolkning var berettiget til tilskud til lægemidler. f++) I 1975 var hele befolkningen dækket i tilfælde af langvarigt sygehus ophold .
By 1975 the whole population was covered for long stay hospital care .
Derfor er det, skønt udgifterne er blevet overført fra den private til den offentlige sektor, ikke nødvendigvis sikkert, at de nuværende udgifter er blevet større.
(a) The extension of coverage for services which are 'supply limited' such as hospital services may not lead to greater costs unless supply is increased in response to potential demand.
Faktisk kan udgifterne pr. forsikret person være lavere for sygekasserne end for den private forsikring, fordi f.eks. læger og sygehuse tager mere for behandling af private patienter.
(b) Being covered for health insurance does not mean that services are necessarily provided free at time of use. Moreover, such countries as Belgium, France and Luxembourg reimburse the patients for part or the whole of the cost.
b) I nogle lande, hvor hele befolkningen ikke er dækket af sygekasser, eller hvor det overlades til patienterne at betale væsentlige udgifter (f.eks.
Thus, while costs have been shifted from the private sector to the public sector, it is not necessarily the case that the actual costs are greater. Indeed the cost per person covered
Frankrig), kan omfanget af den frivillige private sygeforsikring være blevet forøget, eller der kan være sket en omlægning fra privat kontant forsikring til privat ydelsesforsikring som i Nederlandene.
(ii) In some countries where the whole population is not covered by health insurance funds or where substantial costs are left to be paid by patients (for example, France) the extent of voluntary private insurance may have increased or there may have been a shift from private cash insurance to private service insurance as in the Netherlands.
Man ved ikke, hvilken virkning sådanne ændringer har på de samlede udgifter til sundhedsog sygepleje.
It is known what effect such changes have on the total cost of health care.
c) Der er i nogle lande sket en udvidelse af, hvad der er dækket af de forskellige ordninger.
(iii) What is covered by the different schemes has been extended in some countries.
F.eks. blev der i 1974 indført en gratis familieplanlægningsservice i Det forenede Kongerige, og i 1972 blev ophold på psykiatriske institutioner føjet til sygeforsikringsordningen i Belgien.
For example, from 1974 a free family planning service was introduced in the United Kingdom, from 1972 care in psychiatric institutions was added to the health insurance scheme in Belgium.
I Nederlandene er hele befolkningen blevet forsikret mod udgifter til langvarigt ophold på sygehuse og andre institutioner.
In the Netherlands the whole population has become insured against the cost of long term care in hospitals and other institutions.
I Italien iiar selv stændige erhvervsdrivende siden 1972 været berettigede til tilskud til lægemidler, hvilket de ikke tidligere var.
In Italy the selfemployed were made eligible for pharma ceutical benefits from 1972 onwards, for which they were not previously covered.
Ill d) Befolkningsvandring, ændringer i familiestrukturen og en tendens til, at en større procentdel af kvinderne bliver erhvervsaktive, har sandsynligvis bevirket, at syge mennesker i mindre omfang bliver plejet i deres eget hjem af familiemedlemmer.
(iv) Population migration, changes in family structure and the trend towards a higher proportion of women in paid employment have probably reduced the extent to which families care for sick persons at home.
e) Der er en almindelig tendens til, at folk er mindre villige til at finde sig i smerter eller ubehag og derfor søger hjælp hos sundhedsvæsenet for lidelser og problemer, som de ikke tidligere ville have henvendt sig til sundhedsvæsenet om.
(v) There is a general trend for people to be less willing to tolerate pain or discomfort and seek help from the health services for conditions and problems which they would not have taken to the health services in the past.
f) Det antages, at patienterne som følge af en bedre uddannelse og påvirket af omtale i massemedierne vælger, hvad de opfatter som en bedre eller mere avanceret sundheds- og sygepleje.
(vi) It is believed that with improved education and in response to media pressure patients seek out what they perceive as better or more sophisticated health care.
I lande, hvor patienten kan gå direkte til enten en alment praktiserende læge eller en speciallæge, udføres en stadig større del af den lægelige behandling af speciallæger.
In countries where the patient can go directly either to a general practitioner or a specialist, an increasing proportion of medical acts are being performed by specialists.
Patienterne forventer også en bedre service og rådgivning. Som en reaktion på denne efterspørgsel ansættes der flere klinikdamer, lægesekretærer og socialrådgivere.
Patients also expect a higher standard of personal and counselling services.
Med hensyn til de psykiatriske sygehuse øves der pression fra offentlighedens side med det formål at forøge antallet af ansatte i forhold til patienterne, således at der kan ydes en mere individualiseret behandling.
In the psychiatric hospitals there is public pressure to improve staff ratios and provide more individualized services.
I nogle lande har pressionsgrupper ført kampagner for at opnå en forbedring og udvidelse af ydelserne.
In some countries pressure groups have been campaigning for the improvement and extension of services.
Antallet af lægekonsultationer er ikke udtryk for ændringer i patienternes efterspørgsel efter lægebehandling, idet dette tal omfatter helbredsundersøgelser, efterkontrol og andre konsultationer, der er blevet anbefalet eller foreslået af lægen.
The doctor consultation rate does not indicate changes in the extent to which patients seek health care as it includes health examinations, follow-up and other consultations which were recommended or suggested by the doctor.
Der foreligger ikke fuldstændige oplysninger om antallet af lægekonsultationer for alle lande inden for Fællesskabet.
Comprehensive information on the doctor consultation rate is not available for all countries in the Community.
I Det forenede Kongerige viser den nyeste statistik, at antallet af konsultationer hos alment praktiserende læger er lavere end i begyndelsen af halvtredserne.
In the United Kingdom the most recent data indicates a consultation rate for general
I andre lande inden for Fællesskabet som f.eks.
118 - practitioners lower than in the early nineteen fifties.
Belgien og Frankrig har der derimod været en opadgående tendens.
In other countries in the Community such as Belgium and France the trend has been upwards.
En mulig forklaring på de store forskelle i antallet af konsultationer i de forskellige lande inden for Fællesskabet er, at dette antal har en tendens til at være højere og at stige, hvor lægerne bliver betalt pr. ydelse.
One possible explanation for the large differences in the consultation rates of the different countries of the Community is that they tend to be higher and to increase where doctors are paid on a fee-for-service basis.
BEHOVET FOR SUNDHEDS- OG SYGEPLEJE
THE NEED FOR HEALTH CARE
Blandt de faktorer, der kan have forøget behovet for sundheds- og sygepleje er der følgende: a) Faldet i fødselstallet i perioden fra 1966 til 1976 i mange fællesskabslande har gjort det muligt at bruge mindre til svangerskabshygiejne og småbørn.
(i) The decline in the birth rate over the period 1966 to 1976 in many countries of the Community has made it possible to spend less on maternity services and young children.
Men denne potentielle besparelse er i høj grad blevet modvirket af, at de ældre aldersgrupper i alle fællesskabslande undtagen Irland udgør en stadig stigende procentdel af befolkningen.
But this potential saving has been greatly counteracted by the increasing proportion of the population in the older age groups in all countries in the Community except Ireland.
I nedenstående tabel 5 vises for årene 1965, 1970 og 1975, hvilken procentdel af befolkningen, der er over 65 år.
The proportion of the population over 65 in the years 1965, 1970 and 1975 is shown in Table 5 below.
Procentdel af befolkningen, der er fyldt 65 år - (EØF 1965-1980)
The proportion of population 65 and over
1980 ekstrapoleret
1980 projected
Det forenede Kongerige
1 Source : Social Report 1976
I Forbundsrepublikken Tyskland har man konstateret, at pensionister koster den lovpligtige sygeforsikring 1,7 gange så meget som de øvrige forsikrede og i Frankrig 1,76 gange så meget.
In Germany it is found that pensioners cost h ealth insurance 1.7 times more than the remainder o f the insured and in France 1.76 more.
I Det forenede Kongerige har man beregnet, at udgifterne pr. indbygger til sundhedsvæsenet er seks gange så store for en person over 75 år som for en person i alderen fra 16 til 64 år år: i perioden fra 1966 til 1975 var det nødvendigt at lade udgifterne til sundhedsvæsenet vokse med knap 1% om året i realpriser, for at man kunne yde den samme servicestandard til en befolkning med ændret alders- og kønsfordeling.
In the United Kingdo m, it is calculated that the cost per head of the Nati onal Health Service is six times greater for a person ove r the age of 75 than for a person aged 16 to 64: over the period 1966 to 1975, expenditure on the National Health S ervice needed to grow at nearly 1% a year in real terms to provide the same standard of service to the changing age and sex groups of the population.
Den ændrede aldersfordeling er en vigtig grund til befolkningens ændrede sygelighed - især den stigende hyppighed af kroniske sygdomme i de ældre aldersgrupper.
The changing age structure is an important cause of the changing morbidity of the population - particularly the greater incidence of the c hronic diseases of the older age groups.
Det er imidlertid af interesse at bemærke, at der ikke kan konstateres en klar sammenhæng mellem den del af befolkningen, der er over 65 år, og den procentdel af BNP, der bruges til sundhedsvæsenet i de forskellige lande inden for Fællesskabet (jf. tabel 6).
It is, howe ver, of interest to note that no clear relationship c an be found between the proportion of population over the age of 65 and the percentage of GNP devoted to health s ervices in the different countries of the Community (see Tab le 6) .
Procentdel af befolkningen, der er fyldt 65 år, og skøn over udgifterne til sundhedsvæsenet i procent af BNP i 1975
Proportion of population aged 65 and over and estimates of the cost of health services as a percentage of GNP in 1975
Udgifter til sundhedsvæsenet i % af BNP
Cost of health services as % of GNP
Det forenede Kongerige
It is also suggested that greater urbanization results in a greater need for health care.
Følgende hovedfaktorer på udbudssiden kan have ført til højere udgifter: a) I mange lande inden for Fællesskabet har sundhedsvæsenets personale forbedret sin relative lønmæssige stilling som følge af fagbevægelsens vækst, lovgivning om lige løn for mænd og kvinder samt nødvendigheden af at tilbyde mere atraktive lønninger for at kunne ansætte og holde på personale til arbejde på sygehuse, der er nødt til at yde service døgnet rundt.
(i) In many of the countries of the Community staff working in the health services have improved their relative position in the wage and salary markets as a result of the growth of trade-unionism, legislation concerning equal pay for men and women and the need to offer more attractive remuneration to recruit and hold staff for work in hospitals which need to provide 24 hour services.
b) Endvider er arbejdstiden blevet forkortet, således at der kræves mere personale for at kunne yde service døgnet rundt.
(ii) Hours of work have also been reduced so that more staff are required to provide a 24 hour service.
I Forbundsrepublikken er arbejdstiden f.eks. blevet nedsat fra 60 timer om ugen i 1955 til 40 timer om ugen i 1975.
In Germany, for example, working hours have fallen from 60 a week in 1955 to 40 a week in 1975.
Indførelsen af nye diagnosemetoder og nye behandlinger har som regel krævet mere arbejdstid og udstyr pr. patient.
(iii) The introduction of new techniques of diagnosis and new treatments have generally recquired more staff time and equipment per patient.
Mens en del nyt lægeligt udstyr (f.eks. autoanalysatorer) sparer udgifter til arbejdskraft pr. enhed, forøger det i høj grad den efterspørgsel, som kan opfyldes.
While some new medical equipment (e.g. autoanalysers) saves labour costs per unit of output, it greatly increases the demands which can be met.
Andet nyt udstyr (som f.eks. scannere) øger behovet for personale.
Other new equipment (such as scanners) adds to manpower requirements.
Dyrere og i mange tilfælde mere effektive lægemidler har efterhånden afløst billigere produkter i behandlingen af bestemte lidelser.
More expensive and, in many cases more effective pharmaceuticals have been replacing less expensive products in the treatment of particular conditions.
Brugen af dem kan overflødiggøre sygehusophold og operationer eller forkorte opholdets varighed.
Their use may make hospital stays and surgery unnecessary or shorten their duration.
I nogle tilfælde kan sygehusophold imidlertid blive forlænget på grund af bivirkninger.
In some cases, how ever, hospital stays may be lengthened because of sideeffects.
Antal læger pr. 10 000 indbyggere
Physicians per 10 000 population
Det forenede Kongerige (England og i/ales)
United Kingdom (England and Wales)
+) Inkl. læger, der driver tandlægepraksis, eller som er specialister i odontologi.
Including doctors practising dentistry or specialists in odontology.
Definition: Læger, der arbejder på alle områder inden for medicinen (lægepraksis, undervisning, administration, forskning, laboratoriearbejde) Kilde: WHO, Årsstatistik 1965 og 1977.
Source: WHO Annual Statistical Summaries 1965 and 1977.
Sygehussengepladser pr. 10 000 indbyggere - (EØF 1965 og 1975)
(EEC 1965 and 1975)
Luxembourg Nederlandene Det forenede Kongerige +) (England og Wales)
United Kingdom (England and Wales)
+) Kun sygehuse under det engelske offentlige su ndhedsvæsen Definition: Sengepladser, der regelmæssigt opret holdes og betje nes af per- sonale, i alle arter af sygehuse.
Definition: Beds regularly maintained and staffed in all types of hospitals.
Kilde: WHO, Årsstatistik 1965 og 1977 (s. 193-94 )
Source: WHO Annual Statistical Summaries 1965 and 1977 (p.193-4).
Et iøjnefaldende træk ved denne tabel er de store variationer i antallet af de sengepladser, der er til rådighed pr. 10 000 indbyggere i de for skellige lande inden for Fællesskabet.
What is striking about this table is the large variations in the number of available beds per thousand in the different countries of the Community.
Disse variationer kan ikke forklares ved forskelle i den procentdel af befolkningen, der er over 65 år.
These variations cannot be explained by differences in the proportion of the population over the age of 65.
Procentdel af befolkningen, der er fyldt 65 år, og antallet af sygehussengepladser pr. 10 000 indbyggere
Proportion of population 65 and over and the number of hospital beds per 10 000
Man vil sandsynligvis kunne finde forklaringen blandt følgende faktorer: a) I hvilket omfang, der står andre arter af institutioner til rådighed for pleje af personer, der ellers ville blive plejet på sygehusene.
Both (b) and (c) may be influenced by the extent to which home care services are developed.
(Dette rejser på den anden side spørgsmålet om, hvilke institutionsarter landene klassificerer som sygehuse).
The subject would clearly warrant closer examination.
b) Antallet af indlæggelser.
The number of patients in hospital can be limited by the number of beds available.
c) Indlæggelsestiden.
If more staffed beds are provided they tend to be used.
Både b) og c) kan blive påvirket af, i hvilket omfang der udvikles hjem mesygeplejeordninger. Spørgsmålet trænger tydeligvis til en nærmere under søgelse.
Where hospitals are paid per day of care, there is an incentive on the hospital to extend the length of stay to secure payment for as high a proportion of staffed beds as possible unless patients are waiting to be admitted.
Antallet af sygehuspatienter kan begrænses af det antal sengepladser, der er til rådighed.
Moreover, the cost falling on hospitals tends to be lower for later than earlier, days of stay so that high occupancy is more profitably attained by longer stays than more admissions.
Desuden er der en tendens til, at den udgift, der påføres sygehusene, er lavere for de sidste end for de første indlæggelsesdage, således at en høj belægningsprocent, opnået ved længere indlæggelsestid, er mere fordelagtig end hvis den er opnået ved flere indlæggelser.
It is only in the last ten years that all countries in the Community have introduced controls over hospital construction and many hospitals were under construction when these controls were introduced.
Det er først i de sidste ti år, at alle lande inden for Fællesskabet har indført statslig kontrol med sygehusbyggeri, og mange sygehuse var under opførelse da disse kontrolforholdsregler blev indført.
Of all countries in the Community, France has the highest proportion of beds in profit-making hospitals - most of
117 - erhvervsmæssigt øjemed - de fleste af dem ejes af læger.
124 - them owned by doctors.
I perioden fra 1963 til 1972 steg antallet af sengepladser i sygehuse, der drives i erhvervsmæssige øjemed, med 69%, og i sygehuse, der drives med et almen nyttigt formål, med 11%.
In the period 1963 to 1972 the number of beds in profit-making hospitals rose by 69% and in non-profit-making hospitals by 11%.
f) Der er sket en stigning i sygehusenes realudgifter pr. indlæggelsesdag.
(vi) The cost per day of hospital care has been increasing in real terms.
En af grundene hertil har været fornyelsen og forbedringen af sygehusbygningerne.
One reason for this has been the renewal and upgrading of hospital buildings.
Driftsudgifterne for nye eller moderniserede sygehuse har en tendens til at være væsentligt højere end driftsudgifterne for gamle sygehuse.
The running costs of new or upgraded hospitals tend to be substantially higher than the running costs of old hospitals.
Dette skyldes delvis, at de kan være blevet bygget med en stor procentdel af eneværelser, som kræver mere personale pr. sengeplads.
This is partly because they may be built with a higher proportion of single rooms which require more staff per bed.
For det andet har man som regel benyttet lejligheden til at indføre forbedringer som f.eks. luftkonditioneringsanlæg, dyrere opvarmingssystemer, iltapparater med ledning til hver seng og moderne kommunikationssystemer.
Secondly, the opportunity has usually been taken to incorporate such improvements as air conditioning, more expensive heating systems, oxygen supplies piped to each bed and modern communication systems.
For det tredje er der skaffet plads til opbevaring af nyt lægeudstyr samt personale til at betjene det.
Thirdly, space has been provided to house new medical equipment and the staff to operate it.
I Frankrig har man konstateret, at modernisering af et sygehus medfører et tab på 30% af sengepladserne og en forøgelse af udgifterne pr. indlæggelsesdag på 35%.
In France it has been found that the modernization of a hospital leads to a loss of 30% of the beds and an increase in the daily rate of 35%.
Der foreligger ikke kvantitative oplysninger, som kan vise, hvilken procentdel af sygehussengepladserne der findes i bygninger, som er opført eller gennemgribende moderniseret i løbet af de sidste ti, tyve eller tredive år i de forskellige lande inden for Fællesskabet.
Quantative information is not available indicating the proportion of hospital beds in accomodation built or radically upgraded in the last ten, twenty or thirty years in the different countries of the Community.
Der foreligger heller ingen oplysninger om anlægsudgifterne til sygehuse for de sidste tredive år i alle lande.
Nor is information available for capital expenditure on hospitals over the past thirty years in all countries.
Dette er emner, der bør underkastes en nærmere undersøgelse.
These are subjects which warrant' further investigation.
D. FORANSTALTNINGER MED HENBLIK PA AT KONTROLLERE UDGIFTERNE TIL SUNDHEDS-VÆSENET I HVERT ENKELT LAND.
D. ACTION TO CONTROL EXPENDITURE ON HEALTH SERVICES IN EACH COUNTRY
I dette afsnit af rapporten gives der et resumé af de foranstaltninger, der er truffet i hvert enkelt land for at kontrollere udgifterne til sundhedsvæsenet. væsenet.
In this section of the report, a summary is presented of the action taken in each country to control expenditure on health services.
Størstedelen af udgifterne til sundhedsvæsenet i Belgien bliver finansieret af sygeforsikringen, der omfatter ca. 99% af befolkningen.
The major part of health service expenditure in Belgium is financed by health insurance which covers about 99% of the population.
Der ydes patienterne hel eller delvis godtgørelse for betalinger til læger, behandlingsinstitutioner m.v.
The patient is partly or wholly reimbursed for payments made to providers.
De seks sygeforsikringsfonde indgår kollektive overenskomster med læger, behandlingsinstitutioner m.v. om disses honorarer (f.eks. læger og tandlæger).
The six health insurance funds make collective agreements with providers on professional fees (e.g. doctors and dentists).
Ministeren har lovhjemmel til at godkende disse over enskomster.
The Minister has the formal power to ratify these agreements with providers.
Både læger og tandlæger modtager betaling pr. ydelse, og med visse undtagelser ydes der patienterne en godtgørelse på 75% af udgifterne til disse tjenesteydelser.
Both doctors and dentists are paid on a fee for service basis and with some exceptions patients are reimbursed for 75% of the cost of these services.
Der gives patienterne fuld godtgørelse for det beløb, der skal betales pr. indlæggelsesdag på flersengsstue for de første dage af opholdet.
Patients are wholly reimbursed for the daily charges of hospitals in general wards for the early days of stay.
I begyndelsen af 1976 fandtes 63% af sygehussengepladserne på private sygehuse, hvoraf de fleste blev drevet med almennyttigt formål.
At the beginning of 1976, 63% of the hospital beds were in private hospitals, most of which were nonprofit making.
Ca. en fjerdedel af udgifterne til sygeforsikringen dækkes af statstilskud.
Although about a quarter of the cost of health insurance is subsidized by the Government.
Ministeren skal godkende den foreslåede sats for sygeforsikringsbidrag, men det ville politisk set være meget vanskeligt for en minister ikke at gå med til det foreslåede beløb.
The Minister has to approve the proposed level of health insurance contribution but it would be politically very difficult for a Minister not to agree to what is proposed.
Regeringen anvender følgende metoder til at begrænse væksten i udgifterne til sygeforsikringen:
The methods which the government uses to limit the growth in the cost of health insurance are:
1. kontrol med antallet af sygehussengepladser og "tungt" sygehusapparatur;
(1) controlling the number of hospital beds and 'heavy' medical equipment;