RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — af hensyn til den offentlige sundhed bør man inden for Fællesskabet sigte mod en fælles definition af de pågældende erhvervsudøveres virkefelt; dette direktiv gør det ikke muligt på nuværende stadium at nå frem til en fuldstændig samordning af virkefeltet for tandlæger i de forskellige medlemsstater; under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 49, 57, 66 og 235, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ('), medlemsstaterne sikrer straks efter iværksættelsen af dette direktiv, at tandlægeuddannelsen sætter den på gældende i stand til at udøve virksomhed, der indebærer forebyggelse, diagnose og behandling af misdannelser og sygdomme i tænderne, munden, kæberne og det omgivende væv; under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg (2), og ud fra følgende betragtninger: den samordning af udøvelsesbetingelserne, der fastsættes i dette direktiv, udelukker for så vidt ikke en senere samordning; ved gennemførelsen af den gensidige anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser som foreskrevet i Rådets direktiv 78/686/EØF af 25. juli 1978 om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for tandlæger og om foranstaltninger, der skal lette den faktiske udøvelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser (3), gør ensartetheden inden for uddannelserne i medlemsstaterne det muligt at begrænse samordningen på dette område til at omfatte et krav om overholdelse af minimumsnormcr og i øvrigt overlade det til medlemsstaterne frit at tilrettelægge deres under visning; den samordning, der fastsættes i dette direktiv, vedrører tandlægers erhvervsmæssige uddannelse; hvad angår uddannelsen sondres der for tiden i størstedelen af medlemsstaterne ikke mellem de tandlæger, der udøver deres virksomhed som lønmodtagere, og uddannelsen af dem, der arbejder som selvstændige; som følge heraf og for i fuldt omfang at fremme den frie bevægelighed for erhvervets udøvere i Fællesskabet forekommer det der for nødvendigt at udstrække anvendelsen af dette direk tiv til tandlæger, der er lønmodtagere; med henblik på gensidig anerkendelse af eksamensbevi ser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for specialtandlæger og for at sætte samtlige udøvere af erhvervet, som er statsborgere i medlemsstaterne, på nogen lunde lige fod inden for Fællesskabet, har en vis samordning af uddannclseshetingelscrne for specialtandlæger vist sig at være nødvendig; der bør derfor fastsættes visse minimumskriterier både for adgangen ril ud dannelse til specialtandlæge, dennes minimumsvarighed, undervisningsformen og stedet, hvor den skal finde sted, samt for det tilsyn, deri skal undergives; disse kriterier vedrører kun specialer, der er fælles for flere medlems stater;
Whereas, with a view to mutual recognition of diplomas, certificates and other evidence of formal qual ifications of a practitioner of specialized dentistry and in order to put all members of the profession who are nationals of the Member States on an equal footing within the Community, some coordination of the re quirements for training as a practitioner of specialized dentistry is necessary; whereas certain minimum criteria should be laid down for this purpose concerning the right to take up specialized training, the minimum training period, the method by which such training is given and the place where it is to be carried out, as well as the supervision to which it should be subject; whereas these criteria only concern the specializations common to several Member States;