natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Gruppen, der er imod omvæltninger, fik ved undersøgelsen tilslutning fra mindre end en tredjedel i Europa som helhed, men fik blandt tyskere og danskere tilslutning fra to femtedele.
The 'revolutionary' path is only supported by 7% of Europeans, though its popular­ity is on the rise in Belgium and the United Kingdom, where 10% of the population
Den fik tilslutning af ni procent i Grækenland, men kun seks procent italienere og fem procent franskmænd ønsker revolutionære omvæltninger (mod ni til 11 procent i gennemsnit af de seks un­dersøgelser i 1977 til 1979).
favour it. 9% of the Greek population also prefer it, but only 6% of Italians and 5% of the French (compared to 9% and 11% respectively during the six polls undertaken between 1977 and 1979).
Hvem er disse »revolutionære«? 60 procent af dem erklærer sig forholdsvis tilfredse med det liv, de fører, men kun 36 procent er tilfredse med det demokratiske system i det pågældende land.
Who are the revolutionaries? 60% of them state that they are quite satisfied with the life they lead, whilst only 36% are happy with the functioning of democracy in their country.
1 Frankrig og Italien findes de fortrinsvis på venstrefløjen, i Tyskland hører de fortrinsvis til det ekstreme højre, mens de i andre lande hævder at være lige langt fra højre og venstre eller nægter at placere sig til venstre, til højre eller i midten.
In France and Italy they tend to represent the political left whilst in Germany they are more frequently, from the extreme political right. In other countries they are equally placed from these extremes or refuse to choose between the left, right or the centre.
På spørgsmål om, hvorvidt man er tilhænger eller modstander af visse foranstaltninger, svarer euro­pæerne: ja nej
Faced with the question whether they were for or against certain measures, Europeans responded as follows:
25 48 17 øgede statsindgreb i erhvervslivet flere nationaliseringer indkomstudjævning miljøbeskyttelse og forureningsbekæmpelse øget hjælp til udviklingslandene øgede forsvarsinvesteringer strengere straf for terrorister udvikling af atomkraften øget regionalt selvstyre
Extension of government intervention in the economy Extension of nationalization Redistribution of income Environmental action against pollution Increasing aid to the Third World Increasing defence spending Increasing penalties for terrorism The development of nuclear energy Increasing regional autonomy
Disse svar er ikke synderligt forskellige fra svarene på de samme spørgsmål i 1979, men en sammenligning viser dog en let stigning i sympatien for offentlige indgreb i erhvervslivet, for atomenergi, for hjælp til udviklingslandene og for forsvaret.
These responses do not differ greatly from those recorded in 1979.
Deri­mod er der en mindre nedgang i sympatien for indkomstudjævning.
But a slight increase in the popularity of public intervention in the economy can be seen.
Blandt de mest sigende forskelle kan nævnes:
Some of the main differences are:
I 1979 gav kandidaterne til valget til Europa­Parlamentet i en særlig rundspørge udtryk for dette synspunkt).
In 1979, the candidates for the European Parliament gave similar replies.
• De unge føler mere for udviklingslandene end deres forældre, men modsætter sig oftere militærinvesteringer, strengere straffe for terrorister og atomkraft.
• Young people tend to be more sensitive than their elders to the problems of the Third World, they are also more hostile to increasing military spending, stiffening the penalties for terrorism, and developing nuclear energy.
• Endelig er det et karakteristisk træk i forbindelse med den ideologiske opdeling af de udspurgte, at de, der angiver at høre til på venstre fløj, føler mere for
• From an ideological point of view, finally, those who say they are on the political left tend to be more sensitive to the problems of the Third World, income redistribution and the environment, whilst those of the political right generally favour nuclear energy, anti-terrorist measures and greater defence spending.
Mere uventet er det, at der hverken på venstrefløjen eller på højrefløjen er den samme ensartethed i svarene, når det drejer sig om yderligere statsindblanding i erhvervslivet og nationaliseringer.
Unexpectedly, the questions of State intervention in the economy and nationaliza­tion produce much less homogeneous responses from those of the left and right.
Begge fløje er her stærkt delte.
Both camps are equally divided for and against.
Den europæiske union?
Towards European union?
Uden forståelse og aktiv støtte i den offentlige mening vil sammentømringen af Europa ikke skride frem.
The construction of Europe will only make progress if it can count on the consent and active support of public opinion.
Hvilken holdning har Fællesskabets borgere hertil?
What are the current attitudes of European citizens?
□ Det første spørgsmål, man her kan stille, er, om borgerne generelt er velvilligt eller modvilligt indstillede til bestræbelserne for at samle Vesteuropa?
Π The first question to be asked is whether they are generally in favour of or against the efforts being made to unify western Europe.
Undersøgelsesresul­tatet er klart: 74 procent er for (mod 69 procent i april 1981, og 73 procent i gennemsnit mellem 1975 og 1980), og 13 procent er imod (mod 16 procent i april 1981 og 11 procent i gennemsnit i årene 1975­1980).
The result of the poll is clear: 74% are in favour (against 69% in April 1981, 73% on average between 1975 and 1980), 13% against (compared to 16% in April, 11% on average between 1975 and 1980).
□ Det næste spørgsmål er sammenligningen med fortiden: Seks ud af ti europæere mener, at deres land nu har bedre relationer til sine vesteuropæiske nabolande end for 25 år siden, da Rom­traktaterne blev indgået, mens to ud af ti siger, at de er mindre gode nu end dengang.
D Looking back, six Europeans in every ten think that relations between their country and their neighbours in western Europe are better than they were 25 years ago when the Treaties of Rome were signed. Two out of ten think the reverse is true.
De adspurgtes alder spiller i denne forbindelse ikke nogen synderlig rolle.
The age of the person interviewed has little bearing on these results.
Selv mellem modstanderne af de europæiske enhedsbestræbelser giver lidt mere end halvdelen udtryk for en positiv vurdering af udviklingen.
Even amongst those opposing integration, more than half of those questioned replied positively.
Skeptikerne er kun mange i Storbritannien (34 procent) og Belgien (28 procent).
The sceptics are only to be found in force in the United Kingdom (34%) and in Belgium (28%).
I Grækenland, der netop er indtrådt i Fællesskabet, har man den største kløft mellem positive og negative (69 points).
In Greece, which has just joined the Community, the gap between the positive and negative viewpoints is largest (69 points).
Derefter følger Luxembourg, Tyskland og Irland.
Next come Luxembourg, Germany and Ireland.
Π Er forståelsen mellem medlemslandene øget i løbet af de sidste 12 måneder forud for undersøgelsen?
□ Has the understanding between Community countries progressed during the 12 months preceding the survey?
I slutningen af 1981 svarede 19 procent af europæerne klart ja til dette spørgsmål (mod 15 procent i april 1981), 26 procent svarede nej (mod 33 procent i april).
At the end of 1981, 19% of Europeans clearly replied 'yes' to this question (against 15% in April of the same year), 26% replied 'no' (against 33% in April).
De mest pessimistiske med hensyn til denne udvikling var danskerne og belgierne.
The most pessimistic on this point were the Danes and the Belgians.
I Storbritannien derimod svandt kløften mellem pessimister og opti­mister ind til det halve i løbet af de seks måneder fra april til efterårsundersøgelsen.
But in the United Kingdom, the gap between the pessimists and the optimists has decreased by half in six months, and in Germany, the optimists are making ground on the pessimists.
□ Og fremtiden?
□ And the future?
Vil Fællesskabets medlemslande som modtræk mod krisen i løbet af de kommende ti år styrke deres indbyrdes forbindelser?
Faced with the economic crisis, will Community countries reinforce the links between them over the next ten years?
Eller vil de tværtimod lade dem
Will they let them lapse?
Den positive vurdering har størst tilslutning i Italien og Holland, men den har også overvægt over for den negative holdning i Frankrig, Luxembourg, Irland, Grækenland og ganske svagt også i Tyskland.
also predominant in France, Luxembourg, Ireland, Greece and, by a small margin, in Germany.
Til gengæld anlægger mere end en tredjedel i Danmark og Storbritannien en negativ vurdering af denne udvikling.
By contrast, the more pessimistic assessment is subscribed to by more than a third of the Danes and the British.
Der er generelt en parallellitet mellem svarene på dette spørgsmål og svarene på det første spørgsmål vedrørende støtten til enhedsbestræbelserne.
In general, there is a link between these responses and those given to the first question on the integration process.
Tilhængerne af disse enhedsbestræbelser mener, at båndene vil knyttes fastere mellem medlemslandene, mens modstanderne mener, at de vil smuldre.
Those who support integration believe that links will be strengthened whilst those against it think that links will deteriorate.
D Er medlemskabet af Fællesskabet en god eller en dårlig ting for mit land?
Π Is being a member of the Community a good or bad thing for my country?
Dette spørgsmål besvares stort set kun af de personer, som også besvarede spørgsmålet om støtte til de europæiske enhedsbestræbelser i almindelighed.
This question brought more of a response than the ones on European integration in general.
Der blev afgivet 53 procent positive svar (mod 50 procent i april og 57 procent i årene 1974­1980 — og det er måske det første tegn på, at EF er ved at genvinde popularitet).
It produced 53% positive responses (57% on average between 1974 and 1980, but 50% in April 1981: this could perhaps be the first indication of increasing popularity).
De negative svar var færre: 14 procent mod 17 procent i april og 13 procent i gennemsnit i årene 1974­1980).
Negative opinions were much less numerous: 14% (against 13% between 1974 and 1980, and 17% in April 1981).
Markedsmodstanderne havde imidlertid i Storbritannien et flertal på 41 procent overfor 27 procent (mod 48­24 i april 1981 og 36­35 i gennemsnit i årene 1974­1980).
But opponents of the Community are ahead in the United Kingdom (by 41 to 27 whilst the score between 1974 and 1980 was 36 to 35 but 48 to 24 in April 1981).
De to lejre var i Danmark næsten lige store (med 30 procent i hver).
The two camps are roughly even in Denmark (around 30%).
I Grækenland var der 21 procent modstandere og 38 procent tilhængere, og i Irland 19 procent modstandere mod 49 procent tilhængere af medlemskabet.
In Greece, the Community has 21% against it compared to 38% who support it, in Ireland 19% are opposed to it, compared to 49% in support.
I de seks oprindelige medlemslande lå modstanderprocenten mellem tre (i Holland) og syv (i Frankrig).
Finally, in the six founding countries, the Community's opponents only amount to 3% (Nether­lands) to 7% (France) of public opinion.
Der var over 70 procent tilhængere i Luxembourg, Italien og Holland, og der var ca. 55 procent i Forbundsrepublikken Tyskland.
Supporters number more than 70% in Luxembourg, Netherlands and Italy.
Belgien og Frankrig — tre lande, hvor antallet af »svarer ikke« lå over 20 procent.
They amount to 55% in Germany, Belgium and France, where 'don't knows' account for more than 20%.
□ Sammenholder man ovenstående svar med svarene på et spørgsmål om, hvorvidt man ved at forlade Fællesskabet vil føle beklagelse, lettelse eller ligegyldighed, kan man udskille de grupper, som har de mest markerede standpunkter i den ene eller den anden retning.
□ If we combine the responses to the question above with those to another question dealing with the level of regret, indifference or relief which leaving the Community would cause them, groups of people can be identified whose commitment is more marked in one direction or the other.
Hovedresultaterne er:
The main results are:
• Kun ni procent af europæerne som helhed er »meget negative« overfor Fællesska­bet, mens 33 procent er »meget positive«.
• Europeans against the Community only represent 9% of public opinion, against 33% in favour.
Man konstaterer også, at de ligegyldige i Belgien er en smule flere end de meget negative, og at der i Storbritannien er to overbeviste markedsmodstandere for hver overbevist markedstilhænger — mens de to lejre i Danmark næsten er i balance.
It is also evident that in Belgium the 'don't knows' are a little more numerous than those opposed, and that in the United Kingdom there are close on two committed opponents for each committed supporter, whilst in Denmark, the two camps are evenly matched.
• I samtlige medlemslande er antallet af »meget positive« gået tilbage siden 1975, da der var 45 procent — en udvikling, der formentlig ikke er uden sammenhæng med.
• In all member countries, strong supporters have seen their numbers decrease since 1975 when they represented 45% of European opinion.
at den økonomiske krise er blevet dybere og dybere.
This trend is inevitably linked to people's perception of the economic crisis.
• Generelt er der ingen større forskel i borgernes holdning til Fællesskabet efter, om de bekender sig til venstrefløjen eller til højrefløjen. Det mest oplagte eksempel er
• Generally speaking, attitudes towards the Community of the political left and right vary only slightly.
Undtagelserne fra reglen er Grækenland og Danmark.
Significant variations are apparent in relation to precise political issues.
Derimod er der tydelige forskelle som følge af bestemte politiske synspunkter.
• A new factor, however, is the extent to which opinion leaders are a determining variable in nine of the countries, particularly in Belgium and in Germany.
For Fællesskabet som helhed er 46 procent af denne gruppe »meget positive«, men denne tendens er endnu mere udpræget i lande som Belgien og Tyskland.
people most involved in politics are more favourably disposed to the Community (46% in favour, on average) than the rest of the population.
Grækenland danner ejendommeligt nok en undtagelse. Opinionsdannerne distancerer sig også her — men med den modsatte tendens.
Curiously, one exception is Greece where there is a close correlation but in the opposite sense.
□ Men hvad venter man af Fællesskabet (eller hvad frygter man)?
O What do people expect (or dread) from the Community?
Spørgsmålene herom blev ikke stillet i oktober, så man må her basere sig på april­undersøgelsen.
To answer this we must look at the opinion poll undertaken in April 1981 (this question was not posed in October).
Som væsentlige følger af Fællesskabets eksistens nævner flertallet først og fremmest den nedsatte krigsrisiko og det større vareudvalg i butikkerne.
Amongst the favourable effects of the Community, the majority of Euro­peans mention the reduced risk of war and a better selection of goods in the shops.
Herefter følger det pågæl­dende lands øgede indflydelse i verden, muligheden for at bekæmpe den økonomiske verdenskrise mere effektivt, energiforsyningen, stabiliseringen af demokratiet og de øgede afsætningsmuligheder.
Next comes the role which their country can play in the world, the capacity to counter the world economic crisis more effectively, energy supplies, the functioning of democracy and export opportunities.
Men der er også flertal for at tillægge Fællesskabet en række dårlige virkninger (mindst lige så mange). Man nævner her fødevarepriserne og ledigheden.
By contrast, as for as prices, agriculture and jobs are concerned, the majority of Europeans attribute as many bad effects to the Community as good ones.
Sætter man disse bedømmelser sammen med den almindelige indstilling for eller imod Fællesskabet, viser det sig, at denne holdning især hænger sammen med forestillingen om Fællesskabets evne til at tage den økonomiske krises udfordring op.
If by refining this analysis we relate this trait to general feelings about the Community it is noticeable that this attitude is closely linked to the assessment of the Community's capacity to counter the economic crisis.
Men mens franskmænd og luxembourgere lægger mest vægt på, at deres land kan spille en større rolle på den internationale scene, lægger tyskerne mest vægt på vareudvalget i butikkerne, og grækerne interesserer sig mest for deres landbrugs muligheder og demokratiets funktion.
However, the French and the Luxembourgers give priority to the role of their country in the world, the Germans highlight the choice of goods in their shops, and the Greeks stress the impact on their farming and the functioning of democracy in their country.
Portugiserne og spanierne på trappen
Spain and Portugal at the Community's doorstep
Portugal og Spanien forhandler for tiden om optagelse i Fællesskabet. For første gang har Europa­Kommissionen derfor ladet stille en række spørgsmål til repræsentativt udvalgte grupper af den portugisiske og spanske befolkning.
Negotiations are currently underway for Spain and Portugal to join the Community, and for the first time, the European Commission has questioned a representative sample of the Spanish and Portuguese population.
Hovedresultaterne af denne rundspørge følger her:
Here are the main findings of this survey:
D Interesserer De Dem for Fællesskabets problemer? 51 procent i Spanien og 35 procent i Portugal svarede »ja« hertil, og henholdsvis 31 og 16 procent tilføjede ordet »meget«.
□ Are you interested in the problems of the Community? 51% of Spaniards respond positively to this question (31% say 'greatly') and 35% of the Portuguese (16% say 'greatly').
Da samme spørgsmål i april 1980 blev stillet indenfor Fællesskabet, svarede 75 procent »ja« men kun 22 procent tilføjede ordet »meget«.
A similar question posed in April 1980 to citizens of the Community recorded 75% positive responses but only 22% said they were 'greatly interested'.
De spanske tal er således pæne i sammenligning med Fællesskabets gennemsnit.
The figure for Spain is thus in line with the Community average.
□ Er De positiv overfor bestræbelserne for at forene Vesteuropa? 59 procent i Spanien og 31 procent i Portugal svarede positivt på dette spørgsmål (mod 74 procent indenfor Fællesskabet).
□ Are you in favour of the efforts being made to unify Western Europe? 59% of the Spanish and 31% of the Portuguese respond positively to this question (compared to, we should recall, 74% of Community citizens).
Og antallet af modstandere er ikke stort: 9 procent i Spanien og 4 procent i Portugal.
It is not that the opponents of integration are numerous: they only amount to 9% in Spain and 4% in Portugal.
Derimod udgør antallet af personer, der ikke svarer, en
On this issue as well, there are a lot of 'don't knows'.
tredjedel af befolkningen i Spanien og to tredjedele i Portugal — mod 13 procent indenfor Fællesskabet.
D When the Spaniards and Portuguese are asked about the effect they expect the Community to have in ten specific areas, the positive assessments always exceed the negative but are expressed only by a small proportion of the population (one Spaniard in two and three Portuguese in four do not reply).
Π Er De i almindelighed nærmest positiv eller nærmest negativ overfor tilslutningen til Fællesskabet? Også her er der mange»svarer ikke«.
The Spaniards appear, primarily, to expect the Community to strengthen democracy, to increase exports, to provide a greater choice of goods, advantages for their agriculture, and a greater role for their country in the world.
Der er derfor kun 52 procent af spanierne og 20 procent af portugiserne, der er for, men modstanderprocenterne er 6 og 7. Og selv om antallet af tilhængere siden 1980 er faldet med ca. 6 procent­points i de to lande, er tilslutningen ikke mindre positiv, end den var i Grækenland, da dette land blev medlem (38 procent tilhængere, 21 procent modstandere).
The Portuguese put the accent on energy supplies, the choice of products in the shops, the role of their country in the world, the export situation, and a better capability to combat the economic crisis.
Det var det væsentligste, man kan lære af dette store rundspørge1), hvis formål er at få mere at vide om, hvad europæerne tænker, om deres frygt, deres håb, deres hensigter.
These are the principal results of this major opinion poll' aimed at obtaining a greater understanding of Europeans, their fears, their hopes and their aspirations.
For alle, der interesserer sig for Fællesskabet, giver den anledning til at overveje, hvilket bidrag Fællesskabet kan yde til at forbedre situationen og europæernes fremtidsmulighe­der.
For those who, in one way or another, are interested in the Community, it is also an opportunity to reflect on the contribution that they can make to improve the situation and future opportunities for Europeans.
Dette bidrag vil være mere effektivt, hvis det er baseret på kendskab til og støtte fra den offentlige mening i Europa.
A contribution which will be even more effective if it is based on awareness of European public opinion as well as active support.
Vil De vide mere, kan De følge serien »Eurobarometer«, der udsendes hvert halve år af Europa­Kommissionen ■
If you wish to know more, follow the Eurobarometer series published every six months by the European Commission ■
') Undersøgelsen er gennemført i slutningen af 1981 af Dimarso/Inra i Belgien.
The survey was undertaken at the end of 1981 by Dimarso/Inra for Belgium. Gallup Markedsanalyse for Denmark.
Emnid­Instituttct i Forbundsrepublikken Tyskland. Institut de sondages Lavialle i Frankrig. Icap­Hcllas i Grækenland, Irish Marketing Surveys i Irland, Istituto per le ricerche statistiche e l'analisi dell'opinione pubblica (Doxa) i Italien, Institut luxembourgeois de recherches sociales i Luxembourg, Nederlands Instituut voor de publieke opinie i Holland, Social Surveys (Gallup Poll) i Storbritannien.
EmnidTnstitute for Germany, the Institut de sondages Lavialle for France.
Gallup­Instituttet i Spanien og Norma­Instituttet i Portugal. Koordinering: »Faits et opinions« (Paris).
Gallup for Spain and Norma for Portugal.
Publikation: Eurobarometer nr. 16. hvori man finder alle oplysninger vedrørende metoder, spørgepanelets sammensætning osv. Oplysningerne opbevares i Belgian Archives for the Social Sciences. 1. place Montesquieu. B­1348 Louvain­la­Neuve.
Publication: Eurobarometer No 16 which contains details of sampling methods used etc. The data is stored in the Belgian Archives for the Social Sciences.
* Der findes ligeledes kontorer i andre lande og bí.a. i alle EF-landene.
202-862-9500 - 245 East 47th Street, 1 Dag Hammarskjöld Plaza, New York, N.Y. 10017 - USA - Tel. 212-371-3804
^fc Kontoret for De europæiske Fællesskabers ^W officielle Publikationer L-2985 Luxembourg
Office for Official Publications of the European Communities L-2985 Luxembourg
Europas kamp mod fattigdom
Europe against poverty
Fattigdom findes ikke blot i fjerntliggende udviklingslande.
Poverty is not a phenomenon exclusive to the far-off countries of the Third World.
Den forekommer også i industrilandene, og den forekommer indenfor Det europæiske Fællesskab — selv om der ikke er tale om samme grad af fattigdom.
It is also to be found in industrialized countries including the European Community.
Den er i Fællesskabet ikke så absolut som i visse udviklingslande.
Of course it is not necessarily the same type of poverty, as poverty is not an absolute condition and it is difficult to give the concept a universal definition, to determine where it actually starts.
Dengang opfyldte ca. 10 millioner husstande (11,4 procent af samtlige husstande i EF) dette kriterium.
Based on this definition, in the mid-1970s, there were around 10 million 'poor' homes, about 11.4% of all households.
Mindst 30 millioner var dengang fattige.
In all, the Community of Ten has, at a conservative estimate, 30 million poor people.
I dag er der givetvis flere, fordi den økonomiske situation er forringet væsentligt i de seneste år.
(Maybe more now since the statistical base used is outdated and the economic situation has deteriorated in recent years.)