natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Økonomisk-politiske problemer vedvaren til syvende og sidst afhænger af den måde, hvorpå EF-landene kan tilpasse deres økonomiske strukturer.
Economie policy problems hanced : first, by the elimination of the labour market rigidities the major effect of which at the moment is a tendency to hamper the sectoral differentiation of production costs; secondly, by the simplification of the rules governing firms' activities; and thirdly, by a decline in interest rates that would reduce the cost of borrowing.
mia dollars), udsigten til, at der vil være tale om underskud af denne størrelsesorden indtil udgangen af det indeværende årti, og mangelen — indtil videre — på garanti for, at dette strukturelle underskud vil blive korrigeret.
The Community's present economic problems are structural, and cannot at present be solved by a fiscal boost.
Årsberetningen og årsoversigten for 1983-1984 (jf. Europæisk Økonomi nr. 18) indeholder en fyldestgørende redegørelse for denne problematik, og det er derfor tilstrækkeligt at betone, hvilke aktioner der forekommer hastende og højtprioriterede.
The share of taxes and social contributions in national income is already considered excessive, a large part of the expansion of expenditure is determined automatically and, as a consequence, budget deficits are mounting.
De fleste analyser er enige om, at dette underskud — i sammenhæng med drejningen af den amerikanske pengepolitik i mere restriktiv retning — er årsagen til, at realrenten er så høj i De forenede Stater og indirekte i de fleste andre industrilande.
In most Community countries, the ratio of public debt to national income is rising more or less rapidly, engendering inflationary expectations or the anticipation of a lasting rise in interest rates.
Den potentielle fare for verdensøkonomien, som i øjeblikket modtager kraftige impulser fra det amerikanske opsving, ligger i dollarens ustabilitet; denne ustabilitet kunne under visse omstændigheder forvandles til et hurtigt fald for denne valuta. Den stadige forringelse af den amerikanske betalingsbalance kunne i realiteten på et tidspunkt, som det er vanskeligt at forudsige, påvirke valutahandlernes forventninger og foranledige dem, der ligger inde med dollars, til at ændre sammensætningen af deres finansielle aktiver.
The development of each member country's overall production potential will depend on how far the industrial fabric can be restructured by reducing capacity in ageing sectors while creating viable undertakings in the areas of more recent technological advance whilst avoiding too stringent social consequences.
Øverst blandt disse betingelse finder man produktionsapparatets fleksibilitet og evne til at tilpasse sig de hyppige for skydninger i den eksterne og interne efterspørgsel.
There is no question of reconsidering the function of automatic stabilizers in public finance, but expenditure plans should be drawn up with due allowance for the margin of manoeuvre genuinely available in the public sector—a margin which has clearly been very narrow during the past four years of recession.
Denne tilpasningsevne kunne forøges ved at fjerne visse fleksibilitetsmodvirkende elementer på arbejdsmarkedet, som bl. a. forhindrer en bedre sektordifferentiering af produktionsomkostningerne, ved at forenkle de regler, som berører virksomhedernes aktivitet, og ved at åbne adgang for billigere finansiering gennem en rentesænkning.
In view of the excessive expansion of debt servicing costs, still a threat to stability in certain countries, it may be necessary to rethink some particularly expensive programmes so as to gain time until lasting and more balanced growth can bring about an improvement in the public finance situation.
Om kostnings- og prisudviklingen inden for Fællesskabet ville givetvis blive påvirket i gunstig retning af en faldende dollar kurs, men den kombinerede virkning af en mindre dynamisk eksportudvikling, faldende priskonkurrenceevne og en mulig rentestigning ') på de interne markeder ville hæmme det spæde opsving i Fællesskabet.
Another important contribution to supporting the export drive will be improved competitiveness on non-members' markets, especially in view of the prospects that the dollar and other non-Community currencies associated with it may not long remain overvalued.
Et gunstigt klima for investeringer og placering af risiko villig kapital, et virkelig integreret internt marked og et skattesystem, som er tilpasset dynamiske virksomheders behov, vil være lige så undværlige i dette øjemed.
Not only must the range of products exported be transformed, which is possible if selffinancing margins are adequate to ensure new investment, but also and especially, costs must be restrained.
Dette gør det blot endnu vigtigere, at fortidens akkumulerede skævheder — særlig hvad angår de offentlige finanser og produktionsfaktorernes aflønning — korrigeres så hurtigt og i så høj grad som muligt i de medlemslande, hvor de fortsat består.
The development of the 'own-product' real wage since the first oil shock in some of the member countries shows that, in relation to the USA and Japan in particular, large imbalances have accumulated; if they are not corrected, the result will be either undesirable currency depreciation or a lasting loss of competitiveness.
Spørgsmålet om at genskabe en vækst, som med sikkerhed gør det muligt at forøge beskæftigelsen på ny — en vækst på 2^-3 % om året synes i denne henseende at være et rimeligt mål — er ikke først og fremmest et spørgsmål om at sikre et opsving i efterspørgslen, idet dette opsvings
Experience in recent years has shown that a fundamental change is required in the authorities' approach to the economic recovery process: they can no longer see their role exclusively as that of a stabilizer offsetting cyclical fluctuations, as they often did until quite recently.
') Afhængigt af bl.a. dollarsænkningens omfang og virkningerne på terminsmarkedet.
Finally the efforts of Member States must be consistent at Community level in order to overcome the economic crisis.
Desuden vil forbedringen af konkurrenceevnen på tredjelandes markeder fortsat have stor betydning for muligheden for at opretholde en dynamisk eksport, især hvis man tager muligheden for en korrektion af dollarens og de dertil sluttede tredjelandes valutaers overvurdering i betragtning.
It is encouraging to note, as the country analyses in the following pages show, that economic policies in the Com munity countries were tending to converge in 1983.
I denne henseende viser reallønudviklingen siden det første olieprischok i nogle medlemsstater sammenlignet med De forenede Stater og Japan, at krisen medførte store skævheder, hvis fortsatte beståen førte til uønskede deprecieringer eller en vedvarende ringe konkurrenceevne.
In particular the improving situation should not be used as an excuse to relax earlier efforts but should be turned to advantage to resolve structural disequilibria, modernize capacity and im prove competitivity so as to help fight the problem of unemployment. ployment.
For øvrigt viser de seneste års erfaringer, at de offentlige myndigheders rolle i den proces, som tager sigte på økono misk genopretning, i bund og grund skal være en anden end den rolle som stabilisator for konjunkturudsving, man anså for selvfølgelig indtil for ganske nylig.
The excessive increase in interest payments also shows up equally clearly through the ratio (average of several years) of the annual increase in interest payments to the increase in current revenue; in the last few years, the ratio ranged from one quarter to one third in six countries out of 10.
sektors råderum, som rent faktisk under de sidste fire års lavkonjunktur har vist sig at være overordentlig begrænset.
It is very striking to see that the 'real effective interest rates' have become positive in all Member States except Greece and Italy and have become high in those countries where inflation rates have been the lowest.
Kun på disse betingelser — ved at eliminere underskuddets strukturelle del — kan budgettet atter blive en effektivt virkende stabilisator (jf. den indrammede artikel).
Moreover, in parallel with the disinflation which came about almost everywhere in Europe, notably as a result of more strict monetary policies, real interest rates have increased to a degree where they have often become strongly positive, whereas they were negative in the past.
Eftersom de økonomiske problemer, der hjemsøger Fællesskabet, er af strukturel art, er det ikke i øjeblikket muligt at sikre et opsving ved hjælp af et ekspansivt budget.
These facts call for a number of observations regarding the preeminent role played by the interest rate burden in relation to action to improve the budget balance and its limitations.
Skatters og socialsikringsbidrags andel af nationalindkomsten anses allerede for at være for store, men udgifterne stiger — i vid udstrækning som følge af automatiske mekanismer — og budgetunderskuddene har tendens til at vokse.
The interest burden is, by definition, a function of the accumulation of public deficits and it becomes more onerous as nominal interest rates increase; similarly, a close link is established be tween higher interest rates and higher deficits once the public debt assumes large proportions, and monetary financing is at a relatively low level.
I de fleste EF-lande vokser den offentlige gæld — sine steder kraftigt — i forhold til nationalindkomsten og skaber forventninger om en inflatorisk udvikling eller om konstant stigende rente satser.
The question is under what conditions can we break the vicious circle in which interest payments fuel the deficit, which then swells the public debt and, in a second phase, forces up interest payments, without raising substantially the burden of taxation and social contributions.
Renteudgifterne i forbindelse med denne gæld for trænger andre udgifter, som i nogle tilfælde har stor betydning for produktions- og produktivitetsudviklingen.
As stressed in the opinion of the Economic Policy Committee published in the current number of European Economy on the 'problem of mediumterm budgetary balance and the public debt', a rapid increase in the public debt relative to the national revenue (or to gross domestic product) should be considered as unhealthy.
I et sådant klima er det på forhånd næppe troværdigt, at konjunkturstimulerende foranstaltninger over budgettet har nogen positiv indvirkning på den økonomiske vækst.
If it persists, there is the danger that it will induce among investors an assessment of risk which can only be offset by a corresponding increase in real interest rates.
Der kan ikke sættes spørgsmålstegn ved de offentlige finansers betydning som automatisk stabilisator, men budgetterne skal som helhed give et realistisk billede af den offentlige
In a country where the public debt was equivalent to 100% of GDP and where GDP was growing at 8% in nominal terms, the debt/GDP ratio would not increase if the public deficit ( = increase in the public debt) did not exceed 8% of GDP.
Endelig skal medlemsstaternes indsats indpasses i Fællesskabets samlede bestræbelser for at overvinde den økono miske krise.
It seems virtually impossible to make such deep cuts in the short term.
Forbedringen af konjunkturerne må således ikke bruges som påskud til at lempe de iværksatte foranstaltninger, men skal udnyttes til at formindske de strukturelle skævheder, styrke evnen til innovation og forbedre konkurrenceevnen med henblik på at imødegå beskæftigelsesproblemerne bedre.
As the information on the public debt is not altogether homogeneous, the reader should pay special attention to the notes at the bottom of the table in order to interpret the statistics correctly.
I samtlige medlemslande med undtagelse af Det forenede Kongerige har den offentlige gæld bestandig udgjort en stigende del af bruttonationalprodukten; i halvdelen (Belgien, Danmark, Ir land, Italien og Nederlandene) er der tale om en endog meget høj stigningstakt, og man er ved at bevæge sig op imod eller har endog passeret 100 % af BNP.
operation of this kind, we cannot however lose sight of the fact that any falling behind with the reform causes interest payments to climb rapidly.
Renteudgifterne på den offentlige gæld vokser derfor i forhold til driftsudgifterne og andrager nu i seks lande ud af ti mellem 10 og 20 % af driftsudgifterne.
Following our example we see that if the debt/ GDP ratio is 120%, interest payments would represent 12% of GDP.
Den overdrevent kraftige forøgelse af renteudgifterne kan ligeledes illustreres ved hjælp af forholdet (gennemsnit over flere år) mellem den årlige vækst i renteudgifterne og stigningen i de løbende indtægter : i de seneste år er dette forhold blevet ændret fra 1:4 til 1:3.
Now, as Table 5 below shows, an increase of 20 points is not exceptional as this has actually happened over a period of four years in several Community countries.
I 1980'erne ligger den gennemsnitlige effektive rente på et klart højere niveau end i 1975, hvilket især kan tilskrives rentestigningen på kapitalmarkederne, men også til dels en relativ nedgang i optagelsen af meget langfristede lån til særlig lave rentesatser.
If, on the contrary, fiscal and monetary policies are directed towards greater stability, a fundamental change appears as the burden of interest to be paid on debt incurred during periods of high inflation becomes particularly heavy.
Det er slående, at den »effektive real rente« er blevet positiv i samtlige EF-lande med undtagelse af Grækenland og Italien og er steget i de lande, hvor inflationsbekæmpelsen har været mest vellykket.
If the government aims at stabilizing or reducing the fiscal deficit in relation to GDP, without raising substantially the burden of taxation and social charges, interest on the public debt will crowd out other public expenditure, and very often that of the most productive kind.
Siden 1970'ernes afslutning er den offentlige gæld vokset i for uroligende omfang i mange af Fællesskabets medlemsstater; desuden tegner renteudgifterne sig for en unormalt stor del af de offentlige udgifter.
In addition, a high level of interest payments will induce instability in market behaviour once public debt becomes excessive.
Der er to årsager til denne udvikling. Som følge af den langsommere økonomiske vækst og en række strukturelle faktorer har de offentlige underskud, som tidligere svingede på grundlag af konjunkturudviklingen, næsten uafbrudt fulgt en opadgående tendens.
In such a case it will become unlikely that the totality of interest payments, as well as amortization, made to other sectors of the economy and abroad will easily flow back to the domestic capital market, or that holders of public debt will not change their inflationary expectations.
Selv ved konstante rentesatser ville denne udvikling have været tilstrækkelig til i sig selv at føre til stærkt voksende renteudgifter. Siden tiårets begyndelse er de langfristede rentesatser imidlertid vokset kraftigt i forhold til det niveau, de lå på gennem det meste af 1970'erne.
In such conditions governments would be obliged to offer high interest rates to encourage market operators to invest in government securities, unless the authorities made greater use of monetary financing, a means which is not used, according to the assumption above.1
Bindinger på finanspolitikken som følge af gælden og renteudgifterne
The last column in the table reveals that debt interest can absorb much of the economy's resources.
Disse konklusioner skal ledsages af nogle bemærkninger om den store betydning, gældsbyrden har for mulighederne og bestræbelserne for at sanere budgetterne.
Where the real interest rate is of the order of 4%, as it is at present in several countries, and where the debt/GDP ratio is between 50 and 100%, the economy must grow by 2 to 4% if the real interest burden is to remain unchanged at a constant level of indebtedness.
Gældsbyrden opstår pr. definition ved akkumulation af offentlige underskud, og den vokser parallelt med stigningen i de nominelle rentesatser; der opstår tillige en snæver sammenhæng mellem rentestigningen og underskuddenes vækst, når den of fentlige gæld når op på et højt niveau, og der ikke er tale om overdreven monetær finansiering.
Since the medium-term projections available suggest that an average growth rate of the order of 2,5% between now and the end of the decade is not a pessimistic assumption, it follows that any country where the debt/GDP ratio exceeds 60-70% should expect to incur a heavier real burden of debt-interest payments, that is to say, a burden that will not become any lighter even if further headway is made in reducing inflation, something which in the normal course of events, would bring down nominal interest rates.
Spørgsmålet er, hvilke mulighder man har for at slippe ud af den onde cirkel, hvor renterne forhøjer underskuddet, som dernæst forøger den offentlige gæld og i næste omgang de renter, som betales herfor, uden at der bliver tale om en kraftig forøgelse af skatter og socialsikringsbidrag, der allerede anses for at være meget høje.
A decline in real interest rates is unlikely if monetary policy is not accommodating and as long as public deficits remain high.
Som understreget af Udvalget for økonomisk Politik i den udtalelse om »spørgsmålet om budgetbalancen på mellemlang sigt og den offentlige gæld«, der er offentliggjort i dette nummer af Europæisk Økonomi, bør en kraftig stigning i den offentlige gæld i forhold til nationalindkomsten (eller bruttonationalproduktet) anses for skadelig.
To sum up, it can be said that in almost all Member States, to varying degrees, the growing public debt and consequent interest burden is a matter of major concern to the budgetary authorities; it raises the problem of the complete re-examination of budget priorities as the interest burden directly depends on any additional accumulation of debt.
Byrderne på betalingsbalancen bliver således fortstærket af både afdrags- og rentebetalinger. Dertil kan tænkes at komme byrderne som følge af en eventuel depreciering af valutaen.
The higher the ratio of public debt to GDP, the heavier the real interest burden, the larger the external debt, and the weaker the economic growth rate—then the more urgently a solution is needed.
I et land, hvor gælden andrager 100 % af BNP, og BNP vokser med 8 % i løbende priser, vokser gældens procentdel af BNP ikke, så længe det offentlige underskud ( = forøgelsen af den offentlige gæld) vokser med maksimalt 8 % af BNP.
As a result, however, their inflation rate became substantially higher than the average for the Community.
Hvis den faktiske rente imidlertid er på 10%, skaber alene renteudgiften et underskud på 10 % af BNP, og det vil — hvis forholdet mellem gæld og BNP skal holdes stabilt, og der ikke skal ske ændringer i skattetrykket — være nødvendigt at ned sætte de øvrige udgifter udtrykt i løbende priser.
The significant reduction in real interest rates which was associated with this policy enabled these countries to finance part of the increase in public expenditure by a reduction in the real value of the outstanding debt, but often only at a cost of a disturbance in financial markets.
Da oplysningerne om den offentlige gæld ikke er helt homogene, henvises der endvidere til fodnoterne til tabellen med henblik på en korrekt fortolkning af disse statistikker.
Evidently these implicit transfers due to inflation which benefit the public sector, at the expense of
Offentlig gæld ')
Public debt '
Samlet
Real
Rentebetalinger (det offentlige)
Average interest rate5
Gennem snitlig
Long term
udi.
As% of GDP
af BNP 3) over skuddet 4)
Share of increase ber int.
2) Belgien, Grækenland, Irland, Luxembourg, Det forenede Kongerige: staten. 3) Grækenland, Irland: staten.
Belgium, Luxembourg, United Kingdom, Ireland, Greece: central government.
4) Renteoverskuddets (t - i-i) andel af indtægtsoverskuddet (t - t-i).
Increase in interest paid (t ­ t ­ ι) as a percentage of the increase in receipts (t ­ t­i).
5) Rentesatsen er beregnet ved at dividere rentebeløbet med den offentlige gælds samlede beløb (t + ti : 2).
The rate is obtained by dividing the interest paid by the total public debt (t + t­i : 2).
Sigtet er især al finde et udtryk for udviklingen i de faktiske renteudgifter, som i sig selv afhænger af flere elementer, bl. a. gældens struktur, de satser, til hvilke de i k ke-a mort ise rede lån er oplaget, markedsrenten for ny gæld osv. 6) Deflator: det afledede prisindeks for privatforbrug.
In essence, this should express the development of the effective interest cost of the debt, which itself depends on several factors, notably the debt structure, the rates at which the outstanding debt was contracted, the market rate for new debt, etc.
7) De kortfristede lån er medregnet i de langfristede lån.
Deflator: implicit price index of private consumption.
8) Statsgæld: ekskl. post- og telegrafvæsenet. 9) Rentebetalinger: statskassen.
Short term included in the long term.
1,11 Gældssituation den 31. marts i det efterfølgende år. Rentebetalinger: finansåret.
Level of public debt at 31 March of the following year.
Den aktuelle virkning stigning i lønomkostningerne pr. lønmodtager, som også påvirkes af øgede arbejdsgiverbidrag til de sociale sikringsordninger.
Trends and prospects ity contribution by employers.
Stigningen i lønomkostningerne pr. produceret enhed er endnu større, når omkostningerne som følge af nedsættelsen af arbejdstiden medregnes.
Unit wage costs will increase even more sharply as a result of the reduction in working hours.
Trods en fortsat betydelig stigning i restindkomsterne vil husholdningernes disponible realindkomster alligevel være svagt faldende ( — 0,5 %) som følge af det øgede direkte og indirekte skattetryk.
Despite a further substantial growth in non-wage incomes, real personal disposable incomes will fall slightly (by 0,5%) as a result of increased taxation and parafiscal charges.
Da det må forventes, at husholdningernes opsparingskvote ikke vil blive ændret i væsentlig grad, vil der sandsynligvis ske et fald i det private konsum, der svarer til faldet i den disponible indkomst.
As it is thought that the personal savings ratio will not vary greatly, private consumption will probably show a similar fall to that of disposable income.
Den økonomiske genopretningspolitik, der er blevet ført i Belgien siden 1982, bevirkede i 1983, at der blev gjort yderligere fremskridt i retning af at skabe ligevægt på betalingsbalancen, samtidig med at virksomhedernes forbedrede konkurrenceevne samt en øget udenlandsk efterspørgsel muliggjorde en forøgelse af eksporten.
As a result of the policy of economic recovery embarked upon in Belgium in 1982, further progress was made in 1983 towards restoring external balance, while export growth was boosted by improved company competitiveness and increased external demand.
Desuden medførte den lave indenlandske efterspørgsel et tydeligt fald i import mængden.
In addition, the low level of domestic demand led to a marked fall in the volume of imports.
På trods af en vis forringelse af bytteforholdet var det muligt at nedbringe underskuddet på betalingsbalancen fra 3,6 % af BNP i 1982 til 1,5 % i 1983.
Despite some deterioration in the terms of trade, the balance of payments deficit was cut from 3,6% of GDP in 1982 to 1,5% in 1983.
Som følge af et mærkbart fald i husholdningernes disponible realindkomster faldt det private forbrug, især for så vidt angår varige forbrugsgoder, samt erhvervsinvesteringerne og boligbyggeriet.
Owing to the appreciable decline in personal disposable income in real terms, private consumption, particularly of durable goods, decreased, as also did business investment and activity in the residential construction sector.
Sammenlagt holdt bruttonationalproduktet sig mængde mæssigt næsten på samme niveau som i det foregående år, medens industriproduktionen for første gang siden 1979 udviste en betydelig stigning.
The draft 1984 budget, tabled with a net borrowing require ment of BFR 507 000 million, should stabilize the general government cash deficit, provided that any overrun of expenditure, particularly because of adjustment of expenditure to prices and of the debt and unemployment burdens, is adequately compensated.