natgillin/translations-raw huggingface dataset:
1986 - Sygciom _BAR_ - Invaliditet artejdsl ulykker ¡ - AlderdoiTi efterladte j - f'bderskab familie j - Arbejdløshed erhverj vsuddannelse arbej-j
- invalidity, enploy-_BAR_ ment injuries _BAR_ - old age, survivors j -maternity, family !
- Bidrag fra arbgiver_BAR_ - Bidrag fra de forsikrede personer] - Bidrag fra det
1986 _BAR_ - enployers' contrib I - contrib form pro-
(Beretning udgivet i tilslutning til »Toogtyvende Almindelige Beretning om De Europæi­ske Fællesskabers Virksomhed 1988« i medfør af artikel 122 i EØF­Traktaten)
(Addendum to the Twenty-second General Report on the Activities of the European Communities 1988' in accordance with Article 122 of the EEC Treaty)
Pris i Luxembourg (moms ikke medregnet): ECU 16,50
Price (excluding VAT) in Luxembourg: ECU 16.50
► KONTORET FOR DE EUROPÆISKE ■ \ FÆLLESSKABERS OFFICIELLE PUBLIKATIONER
* * * OFFICE FOR OFFICIAL PUBLICATIONS * Cg ** OF THE EUROPEAN COMMUNITIES
Kommissionen for De Europæiske Il Fællesskaber
^ m Commission ' of the European ¿y tø Communities
Anden reviderede og ajourførte udgave af ET FINANSIELT OMRADE I EUROPA
Second edition, revised and updated
Sidst i denne publikation findes en kortfattet bibliografi.
Cataloguing data can be found at the end of this publication
Forfatteren til denne publikation er en uafhængig person. Det er hensigten hermed at yde bidrag til den offentlige debat om Europas opbygning.
This publication, designed to contribute to public debate on European integration, was prepared outside the Commission of the European Communities.
De synspunkter, der her kommer til udtryk, er forfatterens egne og fremsættes på hans ansvar alene.
The views expressed are those of the author alone, and do not necessarily reflect the opinion of the Commission.
Liberalisering af kapitalbevægelser og finansiel integration
Liberalization of capital movements and financial integration
Fra fællesmarkedet til det store indre marked uden grænser 1.1.1.
From the common market to the single market without frontiers 1.1.1.
Det indre marked og Kommissionens hvidbog - Hvad er det indre marked? - Gennemførelsen - Fremgangsmåder 1.1.2.
The internal market and the Commission's White Paper Idea Implementation Means 1.1.2.
Den Europæiske Fælles Akt (»EF-pakken«) - Det indre marked som traktatfæstet mål - Fremgangsmåder - 1992 som den fastsatte frist 1.1.3. Forventede økonomiske fordele 1.1.4.
The Single European Act Formal consecration of the internal market Means Deadline 1992? 1.1.3.
Status over gennemførelsen af det indre marked 1.2.
Progress made towards the realization of the internal market 1.2.
Det indre markeds finansielle dimension - De enkelte bestanddele - Det indbyrdes samspil 1.3.
The financial dimension of the single market Components Interaction 1.3.
Fordele og risikomomenter 1.3.1.
What is at stake 1.3.1.
Fordelene ved en liberalisering - Fra pengeinstitutternes synspunkt - Fra erhvervslivets, de private investorers og det offentliges synspunkt - Nogle tal 1.3.2.
Advantages of the undertaking From the viewpoint of financial intermediation From the viewpoint of economic agents A few figures
Nødvendigheden af at fastlægge passende rammer
Need for an appropriate framework
Den nødvendige sondring mellem etableringsret, udveksling af tjenesteydelser og
The right of establishment, the provision of services, and capital movements: the necessary distinctions 2.1.1.
Hvorfor må der sondres mellem de tre begreber?
Why is the distinction important? 2.1.2.
Begreberne
Concepts
De retlige rammer 2.2.7.
The legal background 2.2.1.
Forfatningen - Rom-Traktaten - Den Europæiske Fælles Akt 2.2.2.
Constitution The Treaty of Rome The Single European Act 2.2.2.
Lovgivningen - Nomenklaturen - Direktiverne 2.2.3. EF-Domstolens domme 2.3. Hvor langt er man nået i praksis? 2.3.7.
Legislation Nomenclature The Directives 2.2.3.
EØF-Traktatens begrænsede mål og de økonomiske forhold på daværende tidspunkt 2.3.2.
The limited aims of the Treaty of Rome and the economic context at the time .... 2.3.2.
Segré-rapporten og udviklingen i løbet af 60'erne 2.3.3.
The Segré Report and developments in the 1960s 2.3.3.
De opnåede resultater - Frie kapitalbevægelser, en uafhængig pengepolitik og stabile valutakurser kan ikke forenes - De indgåede kompromiser 2.4. Dynamikken i liberaliseringsprocessen 2.4.7. Internationaliseringen af det økonomiske liv 2.4.2.
Results The incompatibility of free movement of capital, independence of monetary policy and stable exchange rates Trade-offs 2.4.
Kontrollens aftagende effektivitet 2.4.3. De pengepolitiske konsekvenser
The declining effectiveness of controls 2.4.3.
III -SKABELSE AF ET INTEGRERET FINANSIELT MARKED 3.1.
ESTABLISHMENT OF AN INTEGRATED FINANCIAL MARKET 3.1.
Helt frie kapitalbevægelser 3.1.1. Liberaliseringsprincippet og dels konsekvenser - Liberaliseringens omfang - Over for tredjelande 3.1.2.
Complete liberalization of capital movements 3.1.1.
Gennemførelsen - Den pengepolitiske regulering - Beskyttelsesklausuler - Anvendelse af national lovgivning, herunder regler om indberetning - Overgangsperiode 3.1.3. Skattespørgsmål - Diskriminatoriske bestemmelser, som tilskynder til investering i inden landske værdipapirer - Forvridninger i kapitalbevægelser, som hovedsagelig kan tilskrives skatte mæssige motiver 3.2.
Implementation Monetary policy measures Safeguard clauses Application of national legislation and information procedures Transitional arrangements 3.1.3.
Fri udveksling af finansielle tjenesteydelser 3.2.1.
Freedom to provide financial services 3.2.1.
Generelt 3.2.2.
General observations 3.2.2.
Banksektoren - Tilbageblik - Andet bankdirektiv - Yderligere harmonisering - Banktilsyn - Forholdet til tredjelande 3.3.
The scope of the decisions taken The harmonization achieved Supervision Relations with third countries 3.3.
Fra samarbejde til union 3.3.1.
From cooperation to economic and monetary union 3.3.1.
Styrkelsen af det monetære samarbejde i 1988 3.3.2.
Measures taken in 1988 to reinforce monetary cooperation
Nedtælling til unionen
Paving the way for economic and monetary union
Frie kapitalbevægelser er ifølge Rom-Traktaten en af grundpillerne i Det Europæiske Økonomiske Fællesskab på linje med den frie bevægelighed for personer, varer og tjenesteydelser.
The free movement of capital appears in the Treaty of Rome as one of the foundations of the European Economic Community, in the same way as the free movement of persons, goods and services.
Ikke desto mindre skete der i en lang årrække kun ganske beskedne fremskridt på dette felt, til trods for den udvikling de internationale økonomiske relationer har undergået og den sideløbende fremkomst af internationale finansmarkeder af verdensomspændende tilsnit.
Yet progress was for a long time minimal and was in stark contrast to the considerable development in international financial relations and the accompanying emergence of global international financial markets.
Af to årsager var det bydende nødvendigt, at der igen blev sat skub i den finansielle integration inden for EF:
Resumption of financial integration within the Community became imperative for two reasons:
- for det første fordi EF ikke kunne blive ved med at holde sig uden for den betydelige udvikling, der er sket i retning af øget internationalisering og modernisering af det finansielle system
(i) the Community could not remain aloof from the major developments in the process of internationalizing and modernizing the financial system;
- for det andet fordi et åbent, konkurrencedygtigt og stabilt europæisk finansmarked var en af forudsætningerne for det indre marked.
(ii) the creation at European level of a stable, competitive and open financial area was a precondition for completion of the internal market.
Netop fordi liberaliseringen af kapitalbevægelser indgår i et langt videre perspektiv, hastede det så meget desto mere med at få den gennemført.
The fact that the liberalization of capital movements forms part of a much broader framework made its implementation more urgent.
Samtidig indebar etableringen af et virkeligt integreret finansmarked i Europa tillige, at der blev truffet visse foranstaltninger på en række andre omåder (finansielle tjenesteydelser, harmonisering af skattelovgivning, styrkelse af det monetære samarbejde osv.).
The achievement of a true European financial area also meant that measures had to be taken in a number of other areas (freedom to provide financial services, tax harmonization, strengthening of monetary cooperation, etc.).
Alle de forskellige spørsmål, der rejser sig i forbindelse hermed, har jeg her valgt at behandle i tre etaper, nemlig:
To tackle these various questions, we elected to proceed in three stages:
- liberaliseringens formål — skabelse af en integreret finanssektor i Europa, hvilket indebærer frie kapitalbevægelser og fri udveksling af finansielle tjenesteydelser
(i) the aim: the creation of an integrated, European financial area; this requires the free movement of capital and freedom to provide financial services;
- situationen 30 år efter Rom-Traktaten — retligt, i praksis, på markederne
(ii) the situation 30 years after the signing of the Treaty of Rome: the level of liberalization of capital movements that has already been achieved on the markets from the legal point of view and de facto;
- den endelige liberalisering — direktiverne om kapitalbevægelser og finansielle tjenesteydelser og de fornødne ledsageforanstaltninger.
(iii) the completion of the process: the directives adopted to ensure complete liberalization of capital movements and financial services; the progress towards economic and monetary union.
Fra fællesmarkedet til det store indre marked uden grænser
From the common market to the single market without frontiers
»Skal dette store marked (...) forudsætter det, at medlemsstaterne i Fællesskabet enes om at nedbryde alle former for barrierer, harmonisere regler, foretage en indbyrdes tilnærmelse af lovgivning og strukturer på skatteområdet, udbygge deres monetære samarbejde og træffe de nødvendige følgeforanstaltninger, for at de europæiske virksomheder kan føres til at samarbejde.
'Unifying this market [...] presupposes that Member States will agree on the abolition of barriers of all kinds, harmonization of rules, approximation of legislation and tax structures, strengthening of monetary cooperation and the necessary flanking measures to encourage European firms to work together.
Denne ambition ligger inden for vor rækkevidde, forudsat at vi tager ved lære af fortiden, navnlig af de nederlag og tilfælde af langsom udvikling, der har måttet noteres«.
It is a goal that is well within our reach provided we draw the lessons from the setbacks and delays of the past.'
Efter vedtagelsen af »Den Europæiske Fælles Akt« (»EF-pakken«) er dette mål udtrykkeligt nævnt i EØF-Traktaten.
Since the adoption of the Single European Act, this goal forms an integral part of the Treaty of Rome.
Det indre marked og Kommissionens hvidbog
The internal market and the Commission's White Paper
Det har allerede længe stået klart, at de barrierer, der fortsat findes mellem EF-landene i kraft af deres adskilte økonomier og forskellige lovgivninger, stiller Europa svagt i forhold til de vigtigste konkurrenter, hvilket tillige har været en yderligere belastning for de i forvejen underskudsplagede EF-landes statsbudgetter.
It has been apparent for some time that the cost of the compartmentalization of individual economies and the disparities between national regulations is one reason for Europe's weakness vis-à-vis its foreign competitors.
Det er netop det, man hentyder til, når der tales om omkostningerne ved den manglende integration i Europa.
This is also an extra burden on budgets that are often already in deficit. Hence the use of the term 'the cost of nonEurope'.
I bevidstheden om, at det haster med at få løst dette alvorlige problem, udarbejdede Kommissionen i begyndelsen af 1985 en »Hvidbog om det Indre Marked«, hvori den foreslår et handlingsprogram for dets gennemførelse.
Aware of the urgency and importance of the problem, the Commission prepared a White Paper on the internal market early in 1985, proposing a programme of measures for its realization.
Dette program blev godkendt af Rådet på topmødet i Milano (i juni 1985).
The European Council adopted the programme at the Milan Summit in June 1985.
Gennemførelsen af det indre marked, som efter planerne skal ske ved udgangen af 1992, kan sammenfattes i tre hovedaspekter, idet det går ud på
Completing the internal market, with its 1992 target, involves three aspects:
- at smelte de 12 nationale markeder sammen til ét stort fælles marked
(i) merging the 12 national markets to form a single enlarged market;
- at sikre, at dette marked bliver tilstrækkeligt fleksibelt til, at menneskelige, materielle og økonomiske ressourcer kanaliseres derhen, hvor de kan udnyttes bedst muligt.
(iii) ensuring that such a market is flexible enough to channel human, material and financial resources towards the domains where they will be best used.
Som det fremgår, adskiller begrebet »det indre marked« sig fra det mere klassiske »fællesmarked«.
It can be seen that the idea of 'internal market' is not the same as the classic concept 'common market'.
Man har sagt, at det er mere snævert, fordi det ikke omfatter alle former for fælles politik (navnlig landbrugspolitikken), som i kraft af produktionsfaktorernes frie bevægelighed medvirker til gennemførelsen af et fælles marked.
It is regarded as narrower, since it does not embrace the various common policies — in particular the common agricultural policy (CAP) — which, in conjunction with the free circulation of the factors of production, contribute to the creation of the common market.
I virkeligheden er det indre marked imidlertid et bredere begreb, idet det ikke blot forudsætter fjernelse af hindringer, som i øjeblikket anses for lovlige inden for EF-retten. men tillige tilsigter en positiv integration, hvor der også tages hensyn til økonomiske, sociale og retlige sammenhænge.
However, at the same time the internal market goes deeper, since it not only assumes the elimination of obstacles which were until now considered lawful in Community law but also aims at positive integration, implying that account must be taken of objectives of economic, social and legislative cohesion.
Kommissionen har skønnet, at det bliver nødvendigt at vedtage ca. 300 retsakter (forordninger, direktiver mv.) for at gennemføre det indre marked på så vidt forskellige områder som f.eks. finansielle tjenesteydelser, offentlige indkøbs- og entrepriseaftaler, skatte- og afgiftslovgivning samt frie person- og kapitalbevægelser.
The Commission estimated that some 300 measures (regulations, directives, etc.) would be needed to bring about the single market in a wide range of domains — financial services, public procurement, taxation, free movement of individuals, move ment of capital, etc.
Kommissionen har opdelt de foranstaltninger, der skal træffes, i tre grupper, nemlig:
These measures were grouped by the Commission into three categories.
- Fjernelse af fysiske hindringer
Elimination of physical frontiers
Fjernelse af toldstederne ved grænserne er det første, der melder sig i tankerne.
The elimination of customs posts at frontiers is the first idea which comes to mind.
Foruden at varetage den nationale sikkerhed har disse først og fremmest til opgave at opretholde den tekniske og afgiftsmæssige adskillelse mellem staterne.
Apart from questions of public security, the principal reason for the existence of border posts is the tax and technical barriers between countries.
Opretholdelsen af disse kontrolsteder ved grænserne bevirker, at de omkostninger og hindringer (formaliteter, forsinkelser), der er en uundgåelig følge af et opdelt marked, fortsat består.
The continued existence of such frontier checks perpetuates the costs and disadvantages — the red tape and delays — which unfailingly result from a divided market.
- Fjernelse af tekniske hindringer
Elimination of technical frontiers
Det er fjernelsen af disse hindringer, der vil give det store marked dets virkelige økonomiske og erhvervsmæssige dimensioner, idet det herved bliver muligt at udnytte de stordriftsfordele, som kan gøre virksomhederne mere konkurrencedygtige.
This will provide the single market with its true economic and industrial dimension by permitting the economies of scale which make businesses more competitive.
Det mest typiske eksempel er forskellene mellem de normer og standarder, der gælder i de forskellige stater, og som begrundes med sikkerheds- og sundhedsmæssige hensyn eller nødvendigheden af at beskytte forbrugerne eller miljøet, men som alt for ofte virker
The most typical problem is the differing national standards applied within the Community, justified on grounds of safety, health, consumer protection or environmental considerations. All too frequently they represent technical barriers which hinder the free provision of services throughout the Community.
Fjernelse af afgiftsmæssige hindringer
Elimination of tax frontiers
Forskellene mellem de enkelte EF-landes afgiftssystemer er også en af grundene til. at det har været nødvendigt fortsat at opretholde grænsekontrollen, og de har desuden resulteret i prisforskelle og konkurrencefordrejninger.
The discrepancies between tax systems are another reason for the continued existence of frontier checks; they give rise to discrepancies in prices and distort the pattern of competition.
Selv om man allerede er nået et godt stykke videre på dette felt (ophævelse af toldskrankerne, indførelse af det fælles momssystem osv.), består der dog stadig betydelige forskelle i punktafgifter og moms, både med hensyn til hvilke varer der pålægges afgift, og hvilke satser der anvendes.
A great deal has already been accomplished — the abolition of customs duties and the establishment of the system of value-added tax (VAT) — but substantial differences remain with regard to bases of assessment and rates, in the case of both VAT and excise duties.
Afskaffelse af de afgiftsmæssige grænser for såvel erhvervslivet som for private vil indebære yderligere harmonisering af beregningsgrundlagene for moms og punkt afgifter, ligesom det vil kræve en tilnærmelse af de enkelte landes satser.
The work on harmonizing the bases of assessment for VAT and excise duties should be completed and a sufficient approximation of rates should be agreed to permit the abolition of tax frontiers, for firms and individuals alike.
Harmonisering af de nationale lovgivninger har i mange år været betragtet som en naturlig forudsætning for åbning af markederne, idet man mente, at grænserne ville blive lukket op af sig selv, når først lovgivningerne var blevet harmoniseret.
For a long time, the harmonization of national legislation was regarded as a natural prerequisite for the opening-up of markets: once legislation was coordinated, it was argued, frontiers would open up unaided.
Denne fremgangsmåde har givet mange gode resultater, men har dog også vist sig at have sine begrænsninger. I betragtning af de enkelte landes ofte meget forskellige praksis er en egentlig harmonisering vanskelig at gennemføre, og det er tillige tidkrævende og forbundet med mange usikkerhedsmomenter.
This approach had some notable successes, but also revealed its own weaknesses: harmonization is difficult to attain because of the frequently divergent local practices in different countries: it is a lengthy and uncertain undertaking.
Det var derfor klart, at gennemførelsen af det indre marked er så stort et projekt og kræver så mange foranstaltninger, at der var behov for nytænkning.
The scale of the project — completing the internal market — and the number of measures required meant that a different approach was needed.
Den valgte strategi hviler på to principper, nemlig:
The strategy which has been adopted combines two approaches.
- Gensidig anerkendelse
Mutual recognition
Gensidig anerkendelse hviler på den opfattelse, at det må være muligt for hver enkelt medlemsstat at anerkende foranstaltninger truffet af de øvrige medlemsstater som værende ligeværdige med dens egne, også selv om der kan være visse forskelle i forhold til dens egen lovgivning. Grundtanken er her, at de forskellige nationale lovgivninger altid forfølger samme mål.
This is based on the assumption that it should be possible for each Member State to recognize the equivalence of corresponding measures taken in the other Member States, even when there are discrepancies between these measures and its own legislation, the thinking being that each Member State's national legislation has similar aims.
Da det overordnede mål er at få grænserne lukket op, kan man nøjes med at sætte ind på de områder, der har afgørende betydning herfor, og således koncentrere sig om at harmonisere de væsentlige elementer i lovgivningerne.
Since the priority objective is the opening-up of markets, what should be aimed at is no more than the conditions which are indispensable for that purpose, ensuring only the harmonization of essential legislative measures.
- selv om den gensidige anerkendelse kan føre til fjernelse af handelshindringer, kan den dog ikke i sig selv skabe et tilstrækkeligt homogent marked, der kan danne basis for øget konkurrenceevne og ekspansion
(i) Whilst the effect of mutual recognition may be the elimination of barriers to trade, it does not of itself create a sufficiently unified market to generate competitiveness and expansion.
EF-Domstolen har i sine domme gentagne gange fremhævet det nødvendige i at få harmoniseret lovgivningerne2) hvis man generelt kun satser på gensidig anerkendelse uden at søge en harmonisering, vil resultatet kunne komme til at fremstå som en forringelse af sikkerhedsnormer og krav til miljø- og forbrugerbeskyttelse, hvilket de enkelte landes politiske myndigheder nok ville have svært ved at acceptere.
(iii) General application of the principle of mutual recognition with no attempt at harmonization might have appeared to lead to lower standards of protection or safety and would certainly have been hard for the Member States' political authorities to accept.
Den Europæiske Fælles Akt (»EF-pakken«)
The Single European Act
Baggrunden for Den Europæiske Fælles Akt, der blev undertegnet i februar 1986, var ønsket om, at de nødvendige ændringer af Traktaterne om Oprettelse af De Euro pæiske Fællesskaber og foranstaltningerne til styrkelse af det europæiske politiske samarbejde blev samlet i én fælles akt. således at dette samarbejde blev en fast bestanddel af EF-medlemskabet.
Signed in February 1986, the Single European Act owes its name to the fact that it reflects the wish to bring together in a single instrument, firstly, provisions amending the Treaties establishing the European Communities and, secondly, measures to strengthen European political cooperation, making it one of the component elements of membership of the Community.
I Fællesaktens artikel 1 fastslås det, at De Euro pæiske Fællesskaber og det europæiske politiske samarbejde som målsætning har sammen at bidrage til konkrete fremskridt i forbindelse med den europæiske sammen slutning.
Article 1 of the Single Act states that the objective of the European Communities and of European political cooperation is the making of concrete progress towards European unity.
Fællesakten trådte i kraft den 1. juli 1987.
The Single Act came into force on 1 July 1987.
De ændringer, der med Fællesakten blev foretaget i EØF-Traktaten, tog først og fremmest sigte på at forbedre beslutningsprocessen i EF og på at få traktatfæstet hvidbogens grundlæggende idéer.
The amendments to the Treaty of Rome enacted in the Single Act were aimed principally at improving decision-making procedures within the Community and confirming in the Community's basic charter the underlying ideas of the White Paper.
Formålet med Fællesakten var altså at give EF midlerne til at virkeliggøre sit mål.
The Single Act aims in this way to provide the Community with the means to achieve its objective.
Det indre marked som traktatfæstet mål
Formal consecration of the internal market
Dette mål er beskrevet i artikel 8A. der lyder således:
The objective is set out in Article 8a: