natgillin/translations-raw huggingface dataset:
En række gallerier forsøger i dag at modvirke krisen på markedet ved at slutte sig sammen.
A certain number of galleries today are trying to combat recession by forming associations.
Den landsomfattende fagforening for forhandlere af moderne Kunst begrænser sin intervention til spørgsmål af politisk eller lovmæssig art. Toldvæsenet lægger faktisk told på indførslen og udførslen af kunstværker.
The National Syndicate of Modern Art Dealers only deals with political and legal matters. The customs authorities put a heavy tax on imported and exported works of art.
Staten opkræver desuden en betydelig moms af salg i gallerier: 35% af salgsprisen for afdøde kunstneres værker - satsen for afgifter på luksusgenstande - og 14% for nulevende kunstneres værker, betalt af køberen.
The State also levies VAT - 35% of the sales price in the case of works by artists who are no longer living (this is the same rate as on luxury goods) and 14% in the case of living artists, to be paid by the purchaser.
Ifølge vedtægterne er dens formål:
It concentrates on avantgarde artists.
- fremme og udbredelse af nutidskunst gennem enhver form for kunstneriske, kulturelle og tekniske initiativer såvel som samarbejde med offentlige el ler private organer;
Its aims, as set out in the statutes, are to: promote and distribute contemporary art by all artistic, cultural and technical means and by collaborating with public and private organizations; study and solve the specific problems of its members and the problems they share with museums, collectors and art historians; qualify and develop the role of the art dealers;
Foreningen er "kulturel, upolitisk, arbejder ikke med gevinst for øje og mod virker ikke de faglige organisationer".
The association is 'cultural, apolitical, nonprofit making and is not opposed to unions'.
Foreningen indleder sine aktiviteter med projektet "Museo Vivo": En storslået udstilling af de kunstnere, som har arbejdet sammen med de 42 gallerier, holdes i 1980, samtidig med at en konference samler galleridirektører, museumsledere, repræsentanter for de regionale offentlige myndigheder, kunstkritikere og kunstnere.
The association began by running the 'Museo Vivo' project, a vast exhibition of the work of artists who had been involved with the 42 galleries, in 1980. At the same time a conference of heads of galleries and museums, representatives of local authorities, art critics and artists, was held.
Et sammenfattende dokument skal redegøre for gallerier nes og de kommunale museers aktiviteter og for de lokale og regionale myndigheders initiativer til gavn for nutidig skabende kunst.
There will be a document outlining the activity of the various galleries and municipal mu seums and the schemes which local and regional authorities are running to en courage the creation of contemporary works of art.
- Italienske billeanunstneres faglige Union, tilsluttet UIL, der kontrolleres af socialdemokraterne.
The Italian artists' unions are more concerned with political affiliation than with specific professional claims and activities.
Fire andre fagforeninger er af mindre betydning: - Malernes, billedhuggernes og gravørernes italienske Fagforening; - Landsforbundet af den bildende kunsts autonome Fagforeninger;
Within the limits imposed by their few active members, their few leaders and their few resources, the three main unions of plastic artists belong to the three main confederations of unions: the National Federation of Workers in the Visual Arts, a member of the CGIL, the powerful union controlled by the communists and the socialists; the Italian Federation of Artists, a member of the christian-democrat con trolled CISL; the Italian Artists' Fine Arts Union, a member of the UIL, which is con trolled by the social-democrats.
- Den landsomfattende fagforening for italienske professionelle Kunstnere, hovedsæde i Palermo;
There are four smaller unions: the Italian Union of Painters, Sculptors and Engravers; the National Federation of Independent Unions for Figurative Arts; the National Union of Professional Italian Artists, which has its head quarters in Palermo; the National Independent Union of Aesthetic Workers.
Vigtigst af alle er Landsforbundet af arbejdende i visuel Kunst, der tæller ca. 1 500 medlemmer.
The most important of them all is the National Federation of Workers in the Visual Arts, which has something like 1 500 members.
Kunstnerne optages på to måder: Efter dokumenteret an søgning, idet de over for provins-fagforeningsudvalget aflægger bevis på de res kunstneriske virke (arbejder, udstillinger, kritikker....) eller ved proponering fra to kunstnere, der er medlemmer af forbundet.
Artists may join in one of two ways - either by submitting a dossier to give the union committee proof of their artistic activity (works, exhibitions, critical comment, etc.) or by being sponsored by two of the existing members.
Landsforbundet har været inddraget i udarbejdelsen af reformer vedrørende institutioner for nutidskunst: Reform af Biennalen i Venezia 1973, reformplaner for Kvadriennalen og Triennalen.
The National Federation was involved in drafting the reforms of the contem porary art institutions - the Venice biennale in 1973 and the draft reforms of the quadriennale and the triennale.
Dette instituts vedtægter vil ikke blive fastsat før i slutningen af 1980: Projektet lægger vægt på instituttets kulturelle funktioner - uddannelse, videreuddannelse, fremhjælp af kunstnere og de res værker - og planlægger tilrettelæggelse af kunstarrangementer, uddeling af stipendier til frit arbejde, studier og videreuddannelse, oprettelse af et bibliotek, et diskotek, en samling nutidskunst erhvervet ved. donationer, hjælp til udgivelse af medlemmernes litterære og musikalske værker og stiftelse af en solidarisk socialfond.
The statutes of this organization were due to be ready by end 1980 and the draft concentrated on the cul tural functions of the institution (training, advanced training and the pro motion of artists and their works) and provided for the running of artistic events, the award of grants for work, study and advanced training, the constitution of a library and a record library, the establishment of a collection of contemporary works acquired by donation, the provision of aid with pub lishing literary works and music produced by its members and the institution of a social solidarity fund.
ENAPPS har siden 1978 forestået afviklingen af de løbende sager.
The ENAPPS has dealt with everyday affairs since 1978.
Nyordningen af de selvstændige erhvervsdrivendes sociale beskyttelse, indledt januar 1980, gennemgår en overgangsfase, inden administrationen af syge- og alderdomsforsikring er overført til regionerne.
The reform of social protection for the self-employed, which was begun in January 1980, is currently at a transitional stage pending the introduction of regional management of sickness insurance and old-age pension schemes.
Det er derfor SAUB (grundlæggende sundhedsenheder), der gratis drager omsorg for kunstnere og deres familiemedlemmer, som hidtil har været beskyttet gennem ENAPPS.
It is now the SAUBs (basic health units) which provide free care for artists and their families - who were hitherto covered by the ENAPPS.
ENAPPS udbetalte ikke arbejdsløshedsunderstøttelse og fungerede ikke som pensionskasse.
The ENAPPS paid no unemployment benefits nor ran a pension scheme.
Kunstnererhvervene, der var sidestillet med de liberale erhverv, har hidtil ikke været underkastet obligatorisk syge- og alderdomsforsikring: Tilmeldelse til ENAPPS var frivillig ligesom tilmeldelse til INPS (landsinstituttet for socialforsorg) med henblik på selvstændige kunsteneres alderspension. pension.
Artists are considered as belonging to the professions and have not so far been forced to join a sickness or old-age pension scheme - it was not mandatory for them to become members of the ENAPPS or the INPS (the National Welfare Institute) for retirement pensions for independent artists.
Efter ansøgning fra nødlidende kunstnere ydede ENAPPS efter at have undersøgt deres papirer hvert år en hjælp på ca. 60 000 LIT til onkring halvtreds til sluttede kunstnere.
The ENAPPS received applications from needy artists, examined their dossiers and then granted aid of about LIT 60 000 to some 50 plastic artists on its books every year.
Den solidaritetsfond, der er planlagt i udkastet til ENAPPA's vedtægter, skal opretholde denne form for hjælp.
The solidarity fund, provided for in the draft statutes of the ENAPPA, should maintain this type of aid.
Af de 2'500 kunstnere, der var tilmeldt ENAPPS, havde kun 300 udøvelse af de res kunst som eneste lønnede virksomhed.
Of the 2 500 artists registered with the ENAPPS, only 300 derived the whole of their income from their art work.
Hovedparten af kunstnerne lever af endnu et erhverv, som sikrer dem den væsentligste eller mest stabile del af deres indtægter: Kunstundervisning er så langt det mest efterspurgte erhverv, det, kunstnerne i størst omfang udøver, og som udgør den væsentligste form for offentlig hjælp til skabende kunstnere.
Most artists live from a second job which provides them with the bulk - or the most stable part - of their income. Art teaching is by far the most sought-after and most popular profession among artists and constitutes the main form of public aid to artistic creation.
I egenskab af lærere nyder kunst nerne gavn af funktionærernes sociale beskyttelse (sygeforsikring, alderdomsforsikring) der er mere fordelagtig for dem end alle andre frivillige forsikringsordninger, og af betydelig tryghed i ansættelsen.
Artists with teaching jobs get social security coverage (sickness insurance and old-age pension) in the same way as civil servants and this is much more advantageous than any voluntary insurance scheme to which they might subscribe.
På den bildende kunsts område omfatter beskyttelsen "værker inden for billedhuggerkunst, maleri, tegning, gravure og beslægtede bildende kunstner, indbefattet sceneværker, selv når disse anvendes i industrien, såfremt deres kunst neriske værdi kan adskilles fra det pågældende produkts industrimæssige karakter". ter".
As far as plastic art is concerned, protection extends to: 'Works of sculpture, paintings, drawings, engravings and similar figurative art, including scenic art, even in industry, provided the artistic worth is distinct from the industrial character of the product to which it is associated'.
Det bør tilføjes, at beskyttelsen af fotografier er blevet styrket og udtrakt til 50 år, som det er tilfældet med værker inden for de tidligere nævnte kunst discipliner.
It should be added that, since 1979, the protection for photographs has been increased and extended to 50 years, in exactly the same way as for the various types of art mentioned above.
Loven garanterer kunstnerens droit moral:Ret til (første) udgivelse, ret til uudgivne skrifter, ret til at trække det udgivne værk tilbage fra handelen, ret til at blive navngivet, ret til værkets ukrænkelighed.
The law guarantees the moral right of the artist to publish his work or to withdraw it once published, to claim authorship and to object to any distortion.
Den garanterer de pekuniære rettigheder, der er knyttet til den økonomiske udnyttelse af værket: Gengivelsesret, udbredelse gennem fjernsyn, ændring af det oprindelige værk og ret til andel i værkernes værdiforøgelse.
It also guarantees copyright in respect of any economic use of the work - royalties, rights in case of works used in television broadcasts, the right to alter a work once created and rights over increases in the value of a work.
Indkassering_af_royalties
The collection of copyright fees
Det er SIAE (Forfatternes og forlæggernes italienske Sammenslutning), der på sine medlemmers vegne giver tilladelse til økonomisk udnyttelse af værkerne, opkræver og fordeler royalties.
The Italian Society of Authors and Publishers (SIAE) authorizes the economic use of its members' work and collects and distributes copyright fees.
Den bildende kunst hører under afdelingen OLAF.
Plastic art is covered by the OLAF section.
SIAE, der sorterer under republikkens præsidentembede og ministerrådet, er et organ af offentlig retslig karakter, der faktisk har monopol på at forhandle om tarifferne for værkernes udnyttelse, opkræve og fordele royalties.
The SIAE is a public body and comes under the office of the President of the Republic. It has a de facto monopoly when it comes to negotiating the rates for use of works and for collecting and distributing the fees.
Det op træder som eneste mellemmand, men kan ikke forbyde en kunstner at forhandle direkte med en hvilken som helst bruger om udnyttelsen af værkerne.
It is the exclusive intermediary, but it is unable to prevent an artist from negotiating with the user direct.
Kun 12 bildende kunstnere (heraf er otte døde) er tilmeldt afdelingen OLAF.
Only 12 plastic artists are registered with the OLAF section and eight of them are dead.
Loven af 22. april 1941 garanterer kunstneren ret til andel i afhændede værkers værdiforøgelse (originalværker inden for maleri, billedhuggerkunst, tegning og stik).
The law of 22 April 1941 guarantees the artist's rights in respect of any in crease in value of works no longer in his possession (original paintings, sculpture, drawings and prints).
Salg på auktion: Såfremt den aftalte pris overstiger et bestemt minimum (1 000 LIT for tegninger og stik, 5 000 LIT for malerier, 10 000 LIT for billedhuggerværker), har ophavsmanden ret til et beløb, der fastsættes afhængigt af, om det drejer sig om et første salg (der finder sted efter det af kunstne ren foretagne salg) eller om et senere salg.
Auctions - Provided that the stipulated price is above a given minimum (LIT 1 000 for prints and drawings, LIT 5 000 for paintings and LIT 10 000 for sculptures), the author is entitled to an amount which is fixed differently according to whether it is a first sale (after the one made by the author himself) or a later sale.
I første tilfælde skal kunstneren have en procentdel beregnet af den samlede pris for det gensolgte værk: 1% af prisen for et værk, når den ikke overstiger 50 000 LIT; 2% af prisen for et værk, når den ligger mellem 50 000 og 100 000 LIT; 5% af prisen for et værk, når den overstiger 100 000 LIT.
In the former case, the artist gets a per centage of the total price of the resold work - i.e. 1% of up to LIT 50 000, 2% of between LIT 50 000 and LIT 100 000 and 5% of any amount above that.
I det andet tilfælde beregnes den procentdel, der tilkommer kunstneren, alene af forskellen mellem den pris, værket opnår ved den pågældende auktion, og prisen ved det umiddelbart foregående salg, så fremt den første pris er højere end den anden.
In the latter case, the artist's percentage is simply based on the difference between the price of the work at auction and the price obtained at the previous sale, provided the former is greater.
4 000 LIT for tegninger og stik, 30 000 LIT for malerier og 40 000 LIT for billedhuggerværker.
- 126 first selling price and at least LIT 4 000 in the case of prints and drawings, LIT 30 000 in the case of paintings and LIT 40 000 in the case of sculpture.
På disse betingelser har kunstneren ret til at opkræve et beløb svarende til 10% af værdiforøgelsen.
If these two conditions are met, the artist gets an amount equal to 10% of the increase in value.
Vederlag_for_udlån_af_værker
Payment for works loaned
Ingen regel tvinger offentlige institutioner for kunstudbredelse til at honorere en kunstner for udstilling af hans værker: Arbejdsaftaler eller forud aftalte vederlag for kunstnerens ydelser forhandles frit ved sådanne lejligheder. der.
There are no rules to force the public institutions that exhibit works to pay artists for any works displayed. Contracts of employment and lump-sum payments for the artist's services are freely negotiated on these occasions.
Kunstnere sidestilles med udøvere af liberale erhverv og beskattes som de.
For the purposes of taxation, artists are considered to be members of the professions and they are taxed in the same way.
Siden 1975 har det nye skattesystem, som tilsigter en mere præcis vurdering af indkomsten, forpligtet kunstneren til at føre en regnskabsbog med angivelse af, hvad de har tjent i årets løb.
Since 1975, the new tax system, which involves stricter assessment of incomes, has forced artists to keep accounts showing how much profit they have made throughout the year.
Kunstnerne kan, ligesom udøvere af de liberale erhverv, fra deres skattepligtige indkomst trække udgifter til arbejdsmæssige hjælpemidler, hvis enhedsomkostning ikke overstiger 500 000 LIT; arbejdsmæssige hjælpemidler til høje re pris kan, med undtagelse af fast ejendom, fratrækkes efter kvotasystemet for afskrivning.
Artists, like other members of the professions, may deduct the costs of materials, etc., up to a ceiling of LIT 500 000, from their taxable income. Anything above this amount (excluding real estate) can be deducted on a given scale.
Stipendier og individuel understøttelse
Individual grants and subsidies
Der uddeles kun få stipendier til kunstnerne.
Artists receive few grants.
Det er studiestipendier, der ud deles enten (inden for skole- og universitetssystemets rammer) af Undervisningsministeriet eller (inden for rammerne af kulturaftaler sluttet af den italienske regering) af udenrigsministeren i overensstemmelse med undervisningsministeren. Det drejer sig hovedsagelig om studiestipendier til en rejse (et halvt år, et år, til Paris, til New York osv.).
Those that are awarded are study grants (for people in schools and universities) from the Ministry for Education or (under cultural agreements entered into by the Italian Government) from the Ministry for Foreign Affairs, with the agreement of the Ministry for Education, to en able artists to go on trips to Paris, New York, etc. for six months or a year.
Stipendierne tildeles, efter at ansøgningspapirerne er gennemgået af en bedømmelseskomité bestående af kunsthistorikere og kunstnere, udpeget af Undervisningsministeriet.
These grants are awarded, on the basis of a dossier, by a board of art historians appointed by the Ministry for Education.
Efter at Biennalen i Venezia i 1968 er kommet ind i en krise, har den givet afkald på de priser, der tidligere hædrede fortjenstfulde kunstnere og nød ubestridelig international prestige.
Since the Venice biennale began its difficult period, in 1968, it has dropped the prizes it used to offer to established artists - which carried a great deal of international prestige.
Det er især kommunerne, der med regionernes bistand uddeler priser til nutidskunst i forbindelse med store udstillinger, der hvert eller hvert andet år afholdes af nogle kommunale museer for nutidskunst: Oftest består prisen i byens køb af et eller flere af prisvinderens værker til de kommunale samlinger. Visse kommuner, der forkaster princippet med konkurrence og priser, køber i
It is the municipal authorities, with the help of the regions, which are the main awarders of prizes for contemporary art.
129 - forbindelse med de kollektive kunstnere (for den samme beskedne pris).
Page 129
Lokale bank- industri- eller handelsvirksomheder bidrager til regelmæssigt tilbage vendende udstillinger af nutidskunstnere og knytter undertiden deres navn til en pris, der tildeles en lokal kunstner.
A small, standard amount is offered in these cases. Local banks, industries and firms help finance periodic exhibitions by contemporary artists and will sometimes give their name to a prize awarded to a local artist.
Den offentlige sektors indkøb af kunstværker
Public purchases
Kun Nationalmuseet for moderne Kunst i Rom tager initiativ til og nyder gavn af statens køb af nutidige værker.
The National Museum of Modern Art, in Rome, is the only one to benefit from the State's contemporary art purchases.
Udvalg bestående af kunstnere, kunsthistorikere og repræsentanter for Ministeriet for Kulturværdier undersøger museumsadminstrationens forslag om køb.
Committees of artists, art historians and ministry representatives examine proposals for purchases put forward by the museum authorities.
I overensstemmelse med definitionen af den offentlige indsats til fordel for kunstarven, der priviligerer værker ældre end et halvt hundrede år, vedrører forslag og køb især etablerede kunstnere fra det 19. og første halvdel af det 20. århundrede.
Both proposals and purchases are in line with the de finition of public action in favour of the artistic heritage, which concentrates on works dating back more than 50 years, and mainly involve established artists of the 19th and the first half of the 20th centuries.
Nationalmuseet lider under at være den eneste statsinstitution, der er viet moderne kunst.
The National Museum is hampered by being the only State establishment devoted to modern art.
Det overvejes at stifte samlinger af nutidskunst i museer for gammel kunst og at åben lokalcentre for moderne kunst, knyttet til Museet for moderne Kunst i Rom gennem decentralisations-systemet eller selvstændige.
There are plans to set up contemporary collections in the mu seums of period art and to open modern art museums at local level, attached to the modern art museum in Rome or completely independent.
Man er ret langt fremme med planen om at indrette et milanesisk palads til kunst værker fra vor tid, underlagt Ministeriet for Kulturværdiers repræsentant, overinspektør for Lombardiets kunstmuseer.
The plan to de velop a Milanese palace to house modern art works, under the authority of the ministry representative (the superintendent for art museums in Lombardy·) is well on its way.
Regionernes_og kommunernes_indkøb
The regi ons an_d_the_communes
De kommunale museers samlinger af moderne kunst omfatter en grundstamme testamenteret eller udlånt af samlere, værker erhvervet på de lokale marked, gaver fra kunstnere ofte i forlængelse af udstillinger af deres værker, eller indkøb te værker, som er blevet præmieret ved afslutningen af betydningsfulde arrangementer (Kvadriennalen i Rom, Biennalen i Venezia, i Torino, i Firenze...).
The modern art collections in municipal museums include items loaned or be queathed by collectors, items obtained on the local market and gifts from artists, often made following exhibitions of their work. Prize-winning works are also purchased at the end of major art events (the Rome quadriennale, the Venice biennale, Turin, Florence, etc.).
Lokale kunstnere foretrækker ved små eller mellemstore provinsmuseers indkøb, men også til udvidelse af de rige samlinger nutidskunst i Milano, Torino, Bologna, Venezia eller Palermo (ganske vist får denne favorisering på grund af kunstnerkoncentrationen i disse regionshovedstæder en mere relativ betydning end i de førstnævnte tilfælde).
Preference goes to local artists as far as the purchases of small and mediumsized provincial museums are concerned and local work also gets priority when extensions are being made to the large municipal collections of contem porary art in Milan, Turin, Bologna, Venice and Palermo (although the concentration of artists in these towns means that the preference is far more relative than in the first case).
De to kataloger over Milano kommunes erhvervelser gennem det sidste tiår nævner således en række køb hos milanesiske kunstnere, men også talrige gaver fra italienske eller udenlandske kunstnere i forlængelse af personlige udstillinger i kommunale institutioner.
Milan's two acquisitions catalogues over the last 10 years mention numerous purchases from Milanese artists and a large number of donations by Italian and foreign artists whose v/orks have been exhibited in the municipal institutions.
Køb hos byens gallerier er langt i mindretal.
Very few purchases are made from galleries .
Med økonomisk bistand fra regionerne påtager kommunerne sig hovedparten af de offentlige invensteringer med henblik på skabelsen af en arv af nutidskunst.
With financial help from the regions, the municipal authorities account for most of the public investments put into building up the national heritage of contemporary works.
Udelukket er industri- eller beboelsesejendomme og bygninger, hvis byggeomkostninger ikke overstiger 50 mio LIT (i 1960). (...)
Buildings to be used for industrial or residential purposes are excluded from this, as are buildings scheduled to cost less than LIT 50 million (in I960)...