natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Forbundsrepublikken Tyskland indgav den 2. marts en klage til Domstolen med henblik på at få annulleret anmodningerne fra Kommissionens tjenestegrene om overdragelse til Kommissionen af de skyldige egne momsindtægter i henhold til de to omstridte budgetter.
The Commission considered that both budgets existed from the legal point of view and that they were therefore enforceable.
Sammen med klagen fremsatte den imidlertid en anmodning om suspension sine die af proceduren, hvilket Kommissionen erklærede sig indforstået med, og som Domstolen tiltrådte.
It instituted infringement proceedings against the Member States concerned and sent to them on 5 May the reasoned opinions provided for in Article 169 of the EEC Treaty. On 2 March the Federal
Sag 230/81 - dom endnu ikke afsagt.
Case 230/81: judgment not yet given.
GENERELLE SPØRGSMÅL
GENERAL MATTERS 291
Med vedtagelsen af tillægsbudget nr. 1 /1981 den 17. september blev der fundet en politisk løsning på stridsspørgsmålet1)
The adoption of the first supplementary budget for 1981 on 17 September provided a political solution to the dispute.1
Nationale retsafgørelser
National decisions
I to domme vedrørende anvendelsen af momsdirektiverne2) afslog det franske Conseil d'Etat, som det havde gjort det i sin dom vedrørende Cohn­Bendit3), at anerkende de påberåbte direktivers direkte virkning.
In two judgments concerning the application of VAT directives,2the French Conseil d'Etat refused, as it had previously done in its judgment in the Cohn-Bendit case,3to recognize the direct effect of the directives relied on.
Det fastslog nemlig, at det klart fremgår af traktatens artikel 189, at Rådets direktiver (EØF) er bindende for medlemsstaterne med hensyn til de resultater, der skal nås, men at de nationale myndigheder alene har kom­petence til at bestemme, hvilke midler der skal tages i anvendelse, for at direktiverne kan få virkning i intern ret.
It considered that it was clear from Article 189 of the Treaty that while Council directives are binding on the Member States as to the result to be achieved, the national authorities alone remain competent to decide on the appropriate methods by which directives are to have effect in national law.
Det konkluderede derfor, at de pågældende direktiver er uden indflydelse på anvendelsen af de tidligere lovbestemmelser.
It concluded therefore that the directive in question had no effect on the application of existing legal provisions.
Også Bundesfinanzhof indtog denne holdning i sin afgørelse af 16. juli 19814), hvori den erklærede, at der ikke kan herske nogen tvivl om, at et direktiv ikke kan skabe rettigheder, der gælder umiddelbart i medlemsstaterne.
The like view was taken by the Bundesfinanzhof in its judgment of 16 July 1981,4 in which it held that there was no doubt that a directive cannot create rights which are directly applicable within the Member States.
Bundesfinanzhof afviste derfor at anvende sjette momsdirektiv, inden det blev gennemført i intern ret.
The Bundesfinanzhof consequently refused to apply the Sixth VAT Directive before it had been incorporated into national law.
Mens der for Domstolen verserede en sag mod Frankrig for traktatovertrædelse på grand af en reklame for alkoholholdige drikkevarer, udtalte denfranske kassationsret i en dom af 1. oktober 19795), at reglen i EØF­traktatens artikel 185, hvorefter indbringelse af klager for Domstolen ikke har opsættende virkning, hverken forhindrer dommeren i at fortsætte retssagen på grundlag af den ved Domstolen omtvistede straffebestemmelse, eller i at søge klarlagt, om der ikke af retsplejehensyn er grund til at udsætte sagen, indtil Domstolen har truffet sin afgørelse.
While proceedings were pending in the Court of Justice against France for failure to fulfil its obligations concerning the advertising of alcoholic beverages, the French Court of Cassation held, in ajudgment given on 1 October 1979, that the rule contained in Article 185 of the EEC Treaty, to the effect that actions brought before the Court of Justice do not have suspensory effect, does not preclude a national court either from proceeding on the basis of the criminal law in dispute before the
4) Femte afdeling (VB 51/80). ') Rossi di Montalera ­ La semaine juridique ­ Jurisprudence 19554 (1981). *) EF­Domstolen. 10.7.1980 (Kommissionen/Frankrig, sag 152/78). Sml. 1980, s. 2299.
4Fifth Chamber (VB 51/80).
FÆLLESSKABSRETTEN
292 COMMUNITY LAW
De tiltalte er alt efter de forskellige domstoles vurdering af de faktiske omstændigheder enten blevet dømt eller frifundet.
Depending on the view the various courts took on the facts of the cases, the accused were convicted or were discharged.
I en afgørelse vedrørende den internationale organisation Eurocontrols beføjelser og deres forenelighed med den tyske grundlovJ) har den tyske forfatningsdomstol givet en detaljeret argumentation vedrørende de grænser, der i henhold til grundlovens artikel 24 gælder for overførsel af beføjelser fra den nationale myndighed til internationale organisationer.
In a judgment concerning the powers of the international organization Eurocontrol and their compatibility with the German Basic Law, the German Constitutional Court further elaborated on the reasoning already formulated on the limits imposed by Article 24 of the Basic Law on the transfer of powers by the federal authorities to international organizations.
Den høje tyske retsinstans har fastslået, at bestemmelsen i artikel 24 ikke tillader nogen anfægtelse af grundlovens basisstruktur. Ifølge forfatningsdomstolen gælder dette blandt andet for de grundlæggende rettigheder, som ikke kan relativeres uden forbehold.
The German superior court observed that Article 24 does not permit the fundamental structure of the Basic Law to be undermined.4 In the court's view this applies particularly in the case of fundamental rights, which cannot, without reservations, be reduced to an inferior status.
Domstolen anerkender på den anden side, at domstolsordningen for en international organisation, som Forbundsrepublikken Tyskland deltager i, ikke nødvendigvis med hen syn til rækkevidde og effektivitet skal modsvare den nationale retsbeskyttelse.
The court acknowledged, however, that the scope and effectiveness of the legal system of an international organization of which the Federal Republic of Germany is a member need not necessarily be equivalent to national legal protection.
Et sådant krav vil være i modstrid med den i grundloven udtrykkeligt hjemlede adgang til at indlede et internationalt samarbejde og indebærer fare for i praksis at forhindre Forbundsrepublikken Tyskland i at forpligte sig i internationale anliggender.
Such a requirement would be at variance with the opportunity for international coopera tion made available expressly by the Basic Law and might prevent the Federal Republic from assuming any binding international obligations.
Det franske forfatningsråd2) har endvidere fået forelagt en sag om, hvorvidt visse bestemmelser i finansloven for 1981 vedrørende alkoholholdige drikkevarer, der er truffet i medfør af EF-forskrifter, er forenelige med grundlovens artikel 55.
The French Constitutional Council was asked whether the provisions of the 1981 Finance Act concerning measures relating to alcoholic beverages adopted pursuant to Community rules are compatible with Article 55 of the Constitution.5
Med udgangspunkt i fransk ret udtalte forfatningsrådet, at princippet om gensidighed er et forbehold over for princippet om, at traktaten går forud for loven.
The Constitutional Council held, on the basis of French law, that the rule of reciprocity constituted an exception to the principle that the Treaty takes precedence over the statute.
Artikel 55 er endvidere ikke til hinder for, at loven foreskriver foranstaltninger, der tilsigter en harmonisering af den franske lovgivning med traktaten, og endelig, at reglen om gensidighed, såfremt den anfægter traktatens fortrinsstilling i forhold til love, ikke er nogen betingelse for, at love er i overensstemmelse med forfatningen.
Article 55 does not, moreover, preclude the enactment of measures designed to align French law with the Treaty, and the rule of reciprocity
Domstolens afgørelser
Case 152/78 Commission v France [1980] ECR 2299.
GENERELLE SPØRGSMÅL
Decisions of the Court of Justice
Rådets forordning, som var kendt ugyldig, eksisterede en ordning udformet specielt med henblik på en tidsmæssig fordeling af de økonomiske virkninger af de ved forordningen fastlagte forpligtelser, udelukkede, at der var noget grundlag for at rejse tilbagesøgningskrav, for så vidt angår de beløb, der var stillet som sikkerhed og erklæret for fortabte, endog selv om sådanne krav kunne gennemføres alene i medfør af national ret.
In its judgment the Court held that the existence, during the period in which the Council Regulation declared void was applied, of a specially designed scheme whose aim was to spread out the economic effects of the obligations which it imposed destroyed the basis of an action for the recovery of securities which had been provided and forfeited, even if a similar action could be successfully brought under national law alone.
Det er i denne forbindelse uden betydning, om den erhvervsdrivende i virkeligheden har væltet denne byrde over på sine kunder, eller om han har afholdt sig fra at gøre dette af hensyn til den økonomiske politik, hans virksomhed følger.
In this regard it does not matter whether the trader has actually passed on the charge to the buyers or whether he has decided not to do so for reasons connected with his undertaking's financial policy.
Denne dom supplerer den hidtidige retspraksis vedrørende tilbagesøgning af uretmæssigt opkrævede beløb, en retspraksis, der i hovedsagen byggede på anvendelsen af national ret, (da der »beklageligvis« ikke findes ensartede fælleskabsregler herom).
This judgment adds to the existing case-law on the recovery of payments wrongly made, which was based primarily on the application (in the 'regrettable' absence of uniform Community rules) of national law.
I sag 158/80l) fik Domstolen forelagt spørgsmålet om, hvorvidt private, hvis interesser berøres enten af nationale lovbestemmelser, som er uforenelige med fælles skabsretten, eller af anvendelsen af en ulovlig fællesskabsretsakt, i henhold til Fælles skabets retsorden kan rejse sag ved de nationale domstole med henblik på at få nedlagt forbud mod foranstaltninger, som er i strid med fællesskabsretten.
The Court was asked in Case 158/802 whether a person whose rights are adversely affected by national legal provisions which are incompatible with Com munity law or by the implementation of an unlawful Community act could bring an action in the context of the Community legal order before a national court for a ruling prohibiting the application of the measures contravening Community law.
Domstolen bemærkede først, at det — selv om der ved traktaten er skabt en række muligheder for direkte søgsmål, som private i påkommende tilfælde kan rejse for Domstolen — ikke har været meningen at skabe andre søgsmålsmuligheder ved de nationale domstole med henblik på gennemførelsen af fællesskabesretten end dem, som findes i national ret.
The Court observed first that while the Treaty created a certain number of rights which could be exercised directly where appropriate by private individuals before the Court of Justice, it was not its intention to create before national courts, with a view to ensuring the observance of Community law, remedies other than those laid down by national law.
Derimod finder Domstolen, at den retsbeskyttelsesordning, som er gennemført ved traktaten, og som navnlig kommer til udtryk i artikel 177, indebærer, at enhver søgsmålstype, som findes i national ret, skal kunne anvendes til sikring af overholdelsen af de fællesskabsregler, som har direkte virkning, under de samme admitteringsbetingelser og efter de samme regler for sagens videre behandling, som gælder, når der er tale om at sikre overholdelsen af national ret.
The Court considered, however, that the system of legal protection established by the Treaty, as set out in Article 177 in particular, implies that every kind of remedy provided for by national law must be available for the purpose of ensuring observance of Community provisions having direct effect, on the same conditions concerning admissibility and procedure as would apply were it a question of ensuring observance of national law.
Denne dom ligger på linje med den fortolkning, der er skitseret af Domstolen i sag 152/792).
This judgment is in line with the interpretation outlined by the Court in Case 152/79.3
6.5.1980 (Lee/Landbrugsministeren, sag 152/79), Sml. 1980, s. 1495.
3 Lee v Minister for Agriculture [1980] ECR 1495.
FÆLLESSKABSRETTEN
294 COMMUNITY LAW
Antallet af fremsatte begrundede udtalelser og antallet af sager, der er indbragt for Domstolen, er betydeligt højere end i det foregående år : 150 begrundede udtalelser mod 82 i 1980 og 50 sager, der er taget under behandling af Domstolen, mod 28 i 1980.
The number of reasoned opinions sent and the number of cases brought before the Court increased considerably compared with last year. The number of reasoned opinions sent was 150 as against 82 in 1980, and proceedings before the Court of Justice were commenced in 50 cases as against 28 in 1980.
Manglende gennemførelse og ukorrekt anvendelse af direktiver samt undladelse af at give meddelelse om nationale gennemførelsesforanstaltninger var ligesom tidligere årsagen til ca. 75 % af overtrædelsesprocedurerne på de forskellige stadier.
As in the past, the incorrect implementation or non-implementation of directives and failure to notify national implementing measures accounted for approximately 75% of infringement procedures at their various stages.
Dette viser, at medlemsstaterne på trods af en meget strammere kurs fra Kommissionens side ikke altid opfylder de forpligtelser, som de har indgået i Rådet.
This indicates that the Member States, in spite of the much stricter approach taken by the Commission, do not always succeed in honouring the commitments they have given in the Council.
Når der ses bort fra den manglende anvendelse af direktiver, viser overtrædelsernes fordeling på de enkelte områder, såvel for de indledte sagers som for de fremsatte begrundede udtalelsers vedkommende, at der overvejende er tale om overtrædelser ved rørende den frie bevægelighed, tæt fulgt af landbrugssektoren og dernæst miljøanliggender og fiskale bestemmelser.
Apart from cases of failure to implement directives, a breakdown of infringements by subject matter reveals that, with regard both to the institution of procedures and to the delivery of reasoned opinions, the largest number of infringements concerned free movement, followed closely by agriculture, the environment and taxation.
Af de 50 sager, der indbragtes for Domstolen, vedrørte de 35 manglende anvendelse af direktiver.
Of the 50 cases brought before the Court, 35 concerned failure to implement directives.
For første gang vedrørte de ikke kun harmonisering af lovgivningerne på forskellige industrielle områder, men også på miljøbeskyttelsesområdet.
For the first time they were not concerned exclusively with the harmonization of laws in various sectors of industry, but also with the protection of the environment.
Sagerne fordelte sig således på de enkelte lande, at der for Domstolen indbragtes sager mod Italien i 15 tilfælde, Belgien i 9 tilfælde, Nederlandene i 5 tilfælde, Frankrig i 2 tilfælde, Det forenede Kongerige, Irland, Luxembourg og Danmark hver i 1 tilfælde.
The breakdown of procedures by country was as follows : proceed ings were instituted against Italy on 15 occasions, against Belgium on nine, against The Netherlands on five, against France on two, and against the United Kingdom, Ireland, Luxembourg and Denmark on one occasion each.
Størstedelen af de sager, der indbragtes for Domstolen, bortset fra sager om manglende anvendelse af direktiver, vedrørte de frie varebevægelser.
The majority of cases brought before the Court other than those concerned with failure to implement directives concerned the free movement of goods.
De anlagdes mod Irland, Italien, Forbundsrepublikken Tyskland, Det forenede Kongerige og Frankrig og angik så for skelligartede spørgsmål som lukning af toldsteder for indførsel af jem- og stålprodukter1), differentieret beskatning af alkoholholdige drikkevarer2) (Italien), mærkning vedrørende oprindelse og begrænsninger ved indførsel af træ 3), (Irland) samt forbud mod destillation af fragt med oprindelse i andre medlemsstater4) (Frankrig).
Proceed ings were instituted against Ireland, Italy, the Federal Republic of Germany, the United Kingdom and France in respect of matters as varied as the closure of customs posts to imports of steel products,1differential taxation of alcoholic beverages (Italy),2the affixing of marks of origin and restrictions on imports of wooden furniture (Ireland)3 and a prohibition on the distillation of fruit originating in other Member States (France).4
Sag 107/81.
1 Case 107/81.
Sag 319/81.
2 Case 319/81. 3Case 233/81. 4Case 128/81.
GENERELLE SPØRGSMÅL
GENERAL MATTERS 295
Overtrædelserne vedrørte Det forenede Kongeriges vedtagelse af foranstaltninger til bevarelse af visse fiskearter1), Italiens manglende anvendelse af flere direktiver vedrørende gødning, trykbeholdere, offentlige indkøbsaftaler, farlige stoffer, måleinstrumenter samt miljøbeskyttelse og transport2), Belgiens nægtelse af at fastlægge nærmere vilkår for overførsel af den aktuarmæssige modværdi eller tilbagekøbsværdien af tidligere er hvervede pensionsrettigheder3), de bestemmelser, hvorved Irland krævede mærkning med oprindelseslandet eller med ordet »udenlandsk« på indførte smykker af metal4), samt Italiens forbud mod import og salg af eddike under benævnelsen »aceto«, bortset fra vineddike5
Infringements established included the adoption by the United Kingdom of conservation measures for certain species offish;1the failure by Italy to apply various directives relating to fertilizers, pressure vessels, public supply contracts, danger ous substances, measuring instruments, environmental protection and transport ;2 the refusal by Belgium to establish a procedure for the transfer of the actuarial equivalent or the surrender value of formerly acquired pension rights ;3 the rules laid down by Ireland requiring the country of origin or the word 'foreign' to be marked on imported metaljewellery ;4 and Italy's prohibition of the importation and marketing under the description 'aceto' of vinegar other than wine vinegar.5
Kun i en enkelt sag, mod Frankrig vedrørende betaling af afgifter ved indførsel af reprograf¡maskiner, afviste Domstolen klagen som uberettiget6).
In one case only, concerned with the payment of charges imposed by France on the importation of duplicating equipment, the Court dismissed the action as un founded.6
Det skal understreges, at der i 1981 er blevet forelagt Kommissionen to sager i medfør af artikel 170. Italien forelagde en sag vedrørende de britiske myndigheders opbringeise af trawlere.
It should be noted that on two occasions during 1981 a matter was brought before the Commission under Article 170, in one case by Italy in respect of the seizure of wine in France and in the other by Germany in respect of action taken by the United Kingdom authorities to stop and examine trawlers.
I denne sidste sag fremsatte Kommissionen en begrundet udtalelse til Det forenede Kongerige.
The Commission has delivered a reasoned opinion to the United Kingdom in the latter case.
om, hvorvidt dens præjudicielle domme, hvorved en fællesskabsforordnings ugyldighed fastslås8), har virkning over for tredjemand eller kun mellem sagens parter. Domstolen mindede indledningsvis om, at traktatens artikel 177 har til hovedformål at sikre en ensartet anvendelse af fællesskabsretten ved de nationale retter, både ved fortolkningen af en fællesskabsretlig regel og ved vurderingen af, om en retsakt udstedt af institutionerne er gyldig; dertil kommer, at der, for så vidt angår denne sidste type sager, stilles særdeles strenge krav om retssikkerhed.
In Case 66/80,7 concerning agriculture, the Court was asked to rule on the erga omnes or interpartes effects of its preliminary rulings declaring a Community Regulation to be void.8 The Court pointed out that the main purpose of Article 177 of the Treaty is to ensure the uniform application of Community law by national courts, in respect of both the interpretation of a rule of Community law and the assessment of the validity of an act of the institutions, to which must be added, with regard to the latter type of action, particularly vital requirements of legal certainty.
Sag 804/79.
Case 804/79.
45/80, 133/80, 171/80, 252/80, 30-34/81, 28/81 og 29/81. -1) Sag 137/80.
Cases 44/80, 45/80, 133/80, 171/80, 252/80, 30 to 34/80, 28 and 29/81.
J) Sag 113/80.
Case 113/80.
5) Sag 193/80.
Case 193/80.
< ·) Sag 90/79. 7) EF-Domstolen. 13.6.1981 (International Chemical Corporation/Amministrazione delle Finanze dello Stato, sag 66/80) - endnu ikke offentliggjort.
Case 90/79.
H) Det drejede sig i det konkrete tilfælde om Domstolens domme af 5.7.1977 (Bcla-Mühle m.fl.. sag 114/76.
The judgments of the Court on 5.7.1977 in Case 114/76 Bela-Mühle v Grows-Farm [1977] ECR 1211,
116/76og 119-120/76), Sml.
Case 116/76 Granaria v Hoofdproduktschap voor Akkerbouwprodukten [1977] ECR 1247, and Joined
1977. s. 1211. hvorved det blev fastslået, at Rådets forordning nr. 563/76 af
Cases 119 and 120/76 Ölmühle andBecher v HZA Hamburg and HZA Bremen-Nord [1977] ECR 1269, declaring Council Regulation No 563/76 of 15 March 1976 to be void.
FÆLLESSKABSRETTEN
296 COMMUNITY LAW
IV-1 derfor disse retter at afgøre, om det har nogen interesse atter at forelægge et spørgsmål, som Domstolen tidligere har taget stilling til, såfremt den allerede har fastslået, at en retsakt fra en af Fællesskabets institutioner er ugyldig.
The Court therefore held that a judgment given under Article 177 declaring a measure adopted by an institution, in particular a Council or Commission Regulation, to be void, although directly addressed only to the national court which referred the matter to the Court, is sufficient reason for any other national court to regard that measure as void for the purposes of ajudgment which it has to give.
En sådan interesse vil navnlig kunne foreligge i tilfælde af tvivlsspørgsmål vedrørende begrundelsen for eller rækkevidden og eventuelt følgerne af den tidligere fastslåede ugyldighed.
There may be grounds for doing so, in particular if questions arise as to the grounds, the scope and possibly the consequences of the nullity previously established.
Domstolen henviste i sin foreløbige kendelse indledningsvis til sin faste retspraksis, hvorefter foreløbige forholdsregler kun kan træffes, såfremt de umiddelbart forekommer berettigede ud fra de påberåbte faktiske og retlige omstændigheder.
In its interlocutory order the Court pointed to its consistent earlier rulings to the effect that interim measures may be considered only where the legal and factual circumstances relied upon for the purpose of obtaining the measures are such as to warrant, prima facie, their being granted.
Desuden skal de være uopsættelige i den forstand, at det er nødvendigt, at de iværksættes, og får virkning inden sagens realitet påkendes, således at det undgås, at den part, der anmoder herom, lider alvorlig og uoprettelig skade.
Such measures must, more over, be urgent in the sense that it is necessary for them to be ordered and to take effect before the Court takes a decision on the merits in order to prevent serious and irreparable damage being caused to the applicant.
FORTOLKNING OG ANVENDELSE AF FÆLLESSKABSRETTENS MATERIELLE REGLER
INTERPRETATION & APPLICATION OF SUBSTANTIVE RULES OF COMMUNITY LAW 297 Section 2
Domstolen har afsagt dom i nogle sager angående nomenklaturen til den fælles toldtarif1
The Court gave judgment in cases concerning the nomenclature1and scope2 of the Common Customs Tariff, Community transit,3and post-clearance recovery of customs duties.4 Case 50/80 presented substantial new elements in regard to the scope of the Common Customs Tariff.