natgillin/translations-raw huggingface dataset:
En nærmere undersøgelse viser dog, at disse vanskeligheder ikke er uovervindelige.
Even these difficulties nevertheless appear upon closer inspection to be surmountable.
Man bemærker nemlig, at der, selv om menneskerettighedsdomstolens dommere beklæder dommer sædet individuelt og ikke som repræsentanter for deres stater, skal være en national dommer, dvs. en dommer fra det pågældende land, til stede.
One can observe, in fact, that although the judges of the Court of Human Rights sit in their individual capacity and not as representatives of their States, a national judge, that is to say a judge of the country concerned, must sit as a member of the Chamber.
Det forekommer derfor ikke acceptabelt, at Fælles skabet som sådant ikke »repræsenteres« i kommissionen og domstolen.
It would therefore seem unacceptable to opt for a solution whereby the Community as such is not represented within the Commission and the Court.
Man må ikke glemme, at medlemmerne af organerne i Strasbourg ikke nødvendigvis har kendskab til Fællesskabets retsorden. orden.
It must be remembered that the members of the organs in Strasbourg are not necessarily familiar with the Community legal system.
Den anden løsning vil derfor være den eneste acceptable, hvorefter der for Fællesskabet skal udpeges et kommissionsmedlem og en dommer, som skal være medlemmer af henholdsvis menneskerettighedskommissionen og -domstolen.
The only acceptable solution is therefore the second one, whereby a commissioner and a judge, both appointed in the name of the Community, would respectively be part of the Commission and the Court of Human Rights.
Deres tilstedeværelse vil understrege Fællesskabets autonomi.
Their presence would underline the autonomy of the Community.
Den vil være berettiget ud fra samme betragtning, som ligger til grund for tilstedeværelsen af en statsborger for hvert land, der har tiltrådt MRK, nemlig, at det er absolut nødvendigt, at hvert retssystem repræsenteres i de to organer.
It would be justified on the same grounds as the presence of a national from each country party to the ECHR.
De kan heller ikke anklage Fællesskabet for at være overrepræsenteret, såfremt man nøjes med at udpege et kommissionsmedlem og en dommer som repræsentanter for Fællesskabet som sådant.
It is essential that every legal system be represented within the two organs.
Da medlemmerne af menneskerettighedskommissionen og menneskerettighedsdomstolen er uafhængige i udøvelse af deres embede, skal de perso-
As the members of the Commission and the Court of Human Rights act in a purely personal capacity,
For så vidt angår menneskerettighedskommissionen og menneskerettighedsdomstolen er der derfor to mulige løsninger:
There are therefore two possible solutions which may be envisaged for the Commission and the Court of Human Rights.
1) De Ni er i dag blandt de nitten stater, der har ratificeret konventionen; ved afslutningen af de nuværende forhandlinger med henblik på udvidelse af Fællesskabet samt ved afslutningen af de igangværende procedurer for ratifikation af MRK, vil for holdet være tolv til enogtyve.
1The Nine figure today among the nineteen States which have ratified the Convention; on the completion of the present negotiations on the enlargement of the Community as well as the ratification procedures to the ECHR in progress, the relation would be twelve to twenty-one.
Det kan til fordel for denne løsning anføres, at det ikke er absolut nødvendigt at
It can be argued in favour of
retligt forpligtede til ikke at deltage i behandlingen af sådanne spørgsmål.
This solution would, however, reduce to an abnormal extent the participation of the Member States.
Denne løsning vil dog have den ulempe, at den i unormalt omfang begrænser medlemsstaternes deltagelse, og vil desuden danne farlig præcedens for udøvelse af blandet kompetence i andre internationale organisationer.
It would also set a dangerous precedent for the exercise of mixed powers within other international organizations.
Under disse omstændigheder ville det forekomme hensigtsmæssigt, om fællesskabsspørgsmål slet ikke kunne indbringes for ministerudvalget.
In these circumstances, it would seem appropriate to exclude totally the Committee of Ministers from proceedings relating to Community matters.
Selv om denne løsning ved en overfladisk betragtning kan synes radikal, vil den på ingen måde skade målsætningen for tiltrædelsen.
This solution may appear radical at first sight, but it would in no way prejudice the objective pursued by means of accession.
ner, der udpeges til disse to organer for Fællesskabet, principielt deltage ved behandlingen af samt lige spørgsmål.
the participation of the personalities, appointed to the two organs in the name of the Community, in the work of those organs should in principle extend to all cases before them.
Det ville ganske vist være muligt at begrænse denne deltagelse til drøftelser og afgørelser vedrørende klager mod Fællesskabet.
It would, of course, also be possible to restria such participation to proceedings relating to complaints directed at the Community.
Men dette ville skabe to kategorier af medlemmer ved menneskerettighedskommissionen og menneskerettighedsdomstolen, hvilket utvivlsomt ville frem byde personlige og administrative problemer, og tillige ødelægge kontinuiteten i retspraksis.
This would be tantamount, however, to creating two categories of members of the Commission and the Court of Human Rights, which would, no doubt, not only pose personnel and administrative problems but might also jeopardize the continuity of the case-law.
Det må under alle omstændigheder sikres, at »repræsentanter« for Fællesskabet medvirker ved behandlingen af klager over retsakter, som medlemsstaterne udsteder til gennemførelse af bindende fællesskabsret. lesskabsret.
At all events, the participation of the 'representatives' of the Community must be ensured in the case of applications directed at measures taken by Member States to implement binding Community rules.
Udnævnelse af disse personer ville kræve fravigelse af konventionens artikler 20 og 38, i hvilke det er fastsat, at der ikke må være mere end et kommissionsmedlem og én dommer fra hver stat.
The appointment of these personalities would require a derogation from Articles 20 and 38 of the Convention, which lay down that no two members of the Commission or the Court of Human Rights may be nationals of the same State.
Ministerudvalget
The Committee of Ministers
Opmærksomheden må desuden henledes på, at sager kun kan indbringes for ministerudvalget, når den pågældende stat ikke har anerkendt Strasbourg-domstolens kompetence.
It should be remembered, also, that the proceedings before the Committee of Ministers were conceived for the case of a Member State which has not recognized the jurisdiction of the Strasbourg Court.
Problemet vedrørende Fællesskabets repræsentation i ministerudvalget har derfor ikke længere praktisk betydning, så snart Fællesskabet anerkender menneskerettighedsdomstolens obligatoriske kompetence.
The problem of the representation of the Community within the Committee of Ministers loses all practical importance the moment the Community recognizes the compulsory jurisdiction of the Court of Human Rights.
Kom missionen er af den opfattelse, at denne anerkendelse er en selvfølge.
Such recognition will, in the view of the Commission, be a matter of course.
Den ønsker endog, at menneskerettighedskommissionen i alle de tilfælde, hvor den antager en klage mod en fællesskabsretsakt til realitetsbehandling, selv indbringer sagen for domstolen i henhold til MRK's artikel 48 a).
It would even welcome it if the Commission of Human Rights, in every case where it declares admissible an application against a Community act, always referred the case to the Court on the basis of Article 48(a) of the ECHR.
Selv om ministerudvalget delvist udøver domsmyndighed, er det også et politisk organ, hvis medlemmer er bundet af instrukser fra deres respektive regeringer.
Although its functions are quasi-judicial, the Committee of Ministers is a political body whose members are bound by instructions from their respective Governments.
På grund af medlemsstaternes afhængighed og pligt til loyalitet over for Fælles skabet, kan man næppe forestille sig, at Fællesskabets og medlemsstaternes synspunkter kan divergere i ministerudvalget, hverken ved behandlingen af en retsakt fra Rådet eller ved behandlingen af samtlige fællesskabsretsakter.
In view of this dependence and the allegiance owed by the Member States to the Community, it is hardly conceivable that the Community and the Member States would hold divergent viewpoints within the Committee of Ministers, not only when the lawfulness of an act of the Council is at issue, but also in respect of all acts of the Community.
MRK er ikke en af Europarådets akter i formel forstand.
The ECHR is in the formal sense not a legal act of the Council of Europe.
Konventionens ordlyd er ganske vist blevet udarbejdet i Europarådet, og i konventionen refereres også til nogle af Rådets organer; men retligt set er den en autonom ordning.
It was, of course, drafted within the Council of Europe, and it is also true that the Convention makes use of some of the organs of the Council. From the legal point of view, however, it is an independent mechanism.
Det skulle derfor være muligt at afvige fra MRK's artikel 66, hvorefter konventionen kun er åben for undertegnelse af Europarådets medlemmer.
It ought therefore to be possible to agree tò a derogation from Article 66 of the ECHR, which provides that the Convention is open only to members of the Council of Europe.
Ovennævnte vanskeligheder vil kunne overvindes, såfremt Fællesskabets medlemsstater og Fællesskabet som sådant i ministerudvalget kun har én repræsentant (f.eks. den fungerende formand for Rådet) i procedurer vedrørende fællesskabsspørgsmål, det vil sige, såfremt medlemsstaterne er
This procedure could be followed without any particular difficulty for the appointment of a Community judge. A derogation would nevertheless have to be made from Article 39, so that the Community, as soon as it becomes a Contracting Party to the Convention, could propose its candidates without being a member of the Council of Europe.
Det er ikke nødvendigt, at Fællesskabet tiltræder Europarådet.
There is no need for the Community to become a member of the Council of Europe itself.
Samarbejdet mellem de to organisationer er tilfredsstillende og bliver fortsat uddybet.
The cooperation between both organizations is satisfactory and it is becoming increasingly close.
Fællesskabet har allerede tiltrådt flere af Europa rådets konventioner vedrørende fællesskabsspørgsmål, og Europarådets medlemmer har generelt været rede til at tilslutte sig denne tiltrædelse, selv om der har måttet foretages en række ændringer i de eksisterende konventioner.
The Community has already acceded to several conventions of the Council of Europe with a content relevant to the Community. Experience has shown that the members of the Council of Europe are as a rule prepared to facilitate Community participation in such conventions, even if this calls for certain changes to existing conventions.
Udnævnelsesprocedure
The Commission of Human Rights
Forsvar for Fællesskabets synspunkter
The defence of the Community's viewpoint
Dette er ligeledes et internt EF-problem, som EF-institutionerne skal afgøre indbyrdes.
This, too, is an internal matter which the Community institutions must settle among themselves.
Ifølge Kommissionen bør Fællesskabets institutioner i denne henseende basere sig på EOF-traktatens artikel 211.
In the Commission's view, the Community institutions should be guided by Article 211 of the EEC Treaty.
For at Fællesskabets medlemsstater ikke systematisk skal blive enerådende i forhold til de øvrige stater ved dette valg (hvilket kunne blive tilfældet efter udvidelsen af Fællesskabet), forekommer det hensigtsmæssigt efter fælles aftale at udpege en »repræsentant for Fællesskabet« til menneskerettighedskommissionen; valget af medlemmerne til menneskerettighedskommissionen sker faktisk allerede på denne måde.
Special problems systematically overruling the other contracting parties during such elections (which could happen especially after the forthcoming enlargement of the Community), it would appear advisable to provide for unanimous agreement on the appointment to the Commission of Human Rights of the member in the name of the Community ; in fact the elections of members of the Commission of Human Rights already follow that practice.
Blandt de mange problemer, som Fællesskabets tiltrædelse af MRK giver anledning til, er der tre, som kræver særlig omtale, nemlig MRK's stilling i Fællesskabets retsorden, virkningerne af til trædelsen for konventionens anvendelighed i med lemsstaternes interne retsordener og den frem gangsmåde, der skal følges i tilfælde, hvor en national retsinstans ikke har opfyldt sin pligt til at forelægge en sag for De europæiske Fællesskabers Domstol.
Of the numerous problems to which accession by the Community to the ECHR gives rise, three deserve special mention : the status of the ECHR within the Community legal order, the effects of accession on the operation of the ECHR within the legal orders of the Member States, and the question of how to proceed in cases in which national courts have failed to fulfil their obligations to make a reference to the Court of Justice of the European Communities.
Hvad angår opstillingen af den i konventionens artikel 21 nævnte liste, kan man rejse spørgsmålet, om denne opgave bør overdrages Europarådets rådgivende forsamling, eller om man bør søge en anden fremgangsmåde samtidig med principielt at opretholde gældende procedurer sikrer Europa-Parlamentet en passende indflydelse ved opstillingen af listen over »Fællesskabets kandidater«.
As regards the preparation of the list of candidates provided for in Article 21 of the ECHR, it should be considered whether this should be left to the Consultative Assembly of the Council of Europe or whether a formula should be sought which, while maintaining by and large the existing procedures, guarantees an appropriate degree of participation by the European Parliament in the nomination of the 'Community candidates'.
Ifølge EOF-traktatens artikel 228, stk. 2, får Fællesskabets tiltrædelse af menneskerettigheds konventionen til følge, at forpligtelserne i denne konvention bliver direkte bindende for Fællesskabets institutioner.
Under Article 228(2) of the EEC Treaty, accession by the Community to the ECHR would mean that the obligations contained in the ECHR would be directly binding on the Community institutions.
Hvad angår menneskerettigheds konventionens stilling i Fællesskabets retsorden kan alene De europæiske Fællesskabers Domstol træffe en endelig afgørelse.
Only the Court of Justice can in the last analysis rule on the status of the ECHR within the Community's legal order.
Menneskerettighedsdomstolen
The Court of Human Rights
I medfør af MRK's artikel 39 vælges med lemmerne af domstolen af den rådgivende forsamling ved simpelt flertal på grundlag af en liste over personer, der er opstillet af Europarådets medlemsstater.
Pursuant to Article 39 of the ECHR, the members of the Court are elected by the
Denne procedure vil kunne følges uden særlige vanskeligheder ved udpegelsen af en dommer fra Fællesskabet.
questions to the Court of Justice, it would appear appropriate to introduce a procedure whereby the Community is obliged, in cases where the compatibility of a Community act with the ECHR is in question, to ask the Court of Justice for an opinion before it submits its own conclusions and to transmit this opinion together with its observations to the Strasbourg organs.
Dog skal artikel 39 fraviges, for at Fællesskabet, når det er blevet kontraherende part i konventionen, kan foreslå sine kandidater uden selv at være medlem at Europarådet.
This procedure should be employed both in the case of clear failure by national courts of last instance to comply with the third paragraph of Article 177 of the EEC Treaty and in the case of applications by non-member countries, which, for their part, when they are in doubt as to the conformity of a Community act with fundamental rights do not have the opportunity to make a reference to the Court of Justice.
Da virkningerne af MRK på nationalt plan er meget forskellige (lige fra absolut ubetydelighed til status som lov, der har forrang for en simpel national lov og endog i Ostrigs tilfælde status som forfatningsnorm), må man rejse det spørgsmål, om en formel integrering af MRK i EF-retten vil ændre dennes indflydelse på internt plan i medlemsstaterne.
Since the effects of the ECHR in national law are at present still very varied (they range from the completely insignificant to a position of primacy over national law and even, in the case of Austria to the position of a constitutional norm), one must ask whether the formal incorporation of the ECHR into Community law would involve changes as regards its effect within the national law of the Member States.
Ifølge Kommissionen bør dette spørgsmål besvares benægtende.
In the Commission's opinion, this would not be the case.
Fællesskabets tiltrædelse af MRK får kun indflydelse på EF-retten som sådan.
Accession by the Community to the ECHR can have implications only for Community law as such.
De eventuelt eneste nye begrænsninger vil være i Fællesskabets institutioners handlefrihed og i deres
Additional obligations would arise only with regard to the freedom of action of the Community institutions and their legislative and administrative functions.
Opstillingen af listen over kandidater til posten som Fællesskabets dommer er et internt EF-anlig-gende, således at det ikke vil blive nødvendigt i denne henseende at fastlægge særlige regler i tiltrædelsesprotokollen.
The position of Member States while exercising their own powers would, therefore not be affected by accession, despite the primacy of Community law over national law.
De bestemmelser, der kan tjene som retligt grundlag for Fællesskabets tiltrædelse, er EOF-traktatens artikel 235, Euratom-traktatens artikel 203 og EKSF-traktatens artikel 95, som giver mulighed for at udfærdige passende forskrifter, såfremt en handling fra Fællesskabets side viser sig påkrævet for at virkeliggøre et af dets mål.
The legal basis for accession could be provided by Article 235 of the EEC Treaty, Article 203 of the EuratomTreaty and Article 95 of the ECSC Treaty, which enable appropriate provisions to be adopted if an action appears necessary to achieve one of the objectives of the Community.
Den påtænkte handling tilsigter virkeliggørelse af alle Fællesskabets mål; EF-institutionernes virksomhed inden for rammerne af traktaterne kan — i betragtning af krav fra den offentlige mening, visse øverste domstolsinstanser og fra en vigtig tendens i retsteorien — vanskeligt for fremtiden føres ud i livet uden en effektiv beskyttelse af de grundlæg gende rettigheder på EF-plan, i øvrigt i overensstemmelse med principperne i vore medlemsstaters forfatninger.
It is the objectives of the Community as a whole that the proposed action is intended to achieve ; the activities undertaken by the Community institutions under the Treaties could only with difficulty be brought to a successful conclusion — given the demands made by public opinion, certain supreme courts and leading authorities — without effective protection of fundamental rights at Community level, in conformity with the constitutional principles of all the Member States of the Community.
Menneskerettighedskonventionens artikel 26 bestemmer, at menneskerettighedskommissionen først må optage en sag om overtrædelse af konventionen til behandling, når alle hjemlandets retsmidler er udtømt.
Under Article 26 of the ECHR, the Commission of Human Rights may deal with applications concerning an infringement of the ECHR only after all domestic remedies have been exhausted.
Da mulighederne for at forsvare sig mod ulovmæssige EF-retsakter ofte består i en kombination af nationale og fællesskabsretlige retsmidler, bør der findes en løsning på spørgsmålet om, hvilken fremgangsmåde der skal følges, når en national domstol, der er sidste instans, undlader at opfylde sin pligt til at indbringe sagen for EF-Domstolen efter EOF-traktatens artikel 177, stk. 3.
Since the means of defence against unlawful Community acts often consist of a combination of national and Community judicial remedies, the question should be cleared up of how to proceed in cases in which national courts of last instance have failed to fulfil their obligation to refer the matter to the Court of Justice under the third paragraph of Article 177 of the EEC Treaty.
Borgeren kan ikke selv kræve, at sagen indbringes for Domstolen.
The party concerned cannot himself compel the court to make such a reference.
MRK's artikel 26 kan derfor ikke foreholdes ham personligt.
Consequently, Article 26 of the ECHR could not be used against him personally.
Hensigten og målet med artikel 26 er imidlertid at hindre, at domstolen i Strasbourg får forelagt et stridsspørgsmål, som endnu ikke er udtømmende behandlet ved de kompetente nationale instanser.
The essence and purpose of Article 26 is, however, to prevent a matter from being brought before the Strasbourg authorities which has not yet been exhaustively investigated by the competent national courts.
Med andre ord skal det sikres, at Domstolen i Luxembourg får mulighed for fuldt ud at spille sin rolle som kontrolinstans som defineret i traktaterne.
In other words, steps must be taken to ensure that the Court of Justice in Luxembourg is able to perform fully the supervisory functions vested in it by the Treaties.
Forhandlingerne med de stater, der er kontraherende parter i MRK, bør ske på grundlag af direktiver, Ministerrådet skal udstede på forslag af Kommissionen.
The negotiations with the contracting States to the European Convention should take place on the basis of directives laid down by the Council of Ministers on a proposal from the Commission.
Europa-Parlamentet vil naturligvis blive hørt efter afslutningen af forhandlingerne.
The European Parliament would naturally be consulted after the conclusion of the negotiations.
Parlamentet, som altid har vist særlig interesse for dette spørgsmål, bør i betragtning af, hvor vigtigt dette skridt er, også høres ved indledningen af forhandlingerne.
In view of the matter's importance, however, it would be advisable also to consult Parliament at the start of negotiations, since it has shown a particular interest in this question all along.
Som nævnt i det foregående vil forhandlingerne om Fællesskabets tiltrædelse af konventionen sandsynligvis komme til at vare flere år.
As already indicated, the negotiations concerning accession by the Community to the Convention will certainly take several years.
De nødvendige tilpasninger af konventionen vil under alle omstændigheder først få virkning, når de nuværende medlemmer af konventionen har godkendt dem i overensstemmelse med deres egne forfatningsmæssige procedurer.
The necessary amendments to the Convention will at all events become effective only after they have been approved by the current Members of the Convention in accordance with their national constitutional rules.
Fællesskabernes tiltrædelse af Den europæiske Menneskerettighedskonvention — Kommissionens memorandum
Accession of the Communities to the European Convention on Human Rights ■ Commission Memorandum
Supplement 2/79 til Bulletin for De europæiske Fællesskaber
Supplement 2/79 of Bulletin of the EC
Kommissionen, der ønsker at fremkalde en indgående debat med alle interesserede parter, har vedtaget et memorandum vedrørende De europæiske Fællesskabers mulige tiltrædelse af Konventionen til beskyttelse af Menneskerettigheder og grund­læggende Frihedsrettigheder.
The Commission has adopted a Memorandum on the possible accession of the Euro­pean Communities to the European Convention on the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms in the hope that it will provoke wide discussion with all the par­ties concerned.
Dette memorandum er blevet oversendt til de andre institutioner samt til Det økonomiske og sociale Udvalg og Det rådgivende Udvalg for EKSF.
The Memorandum has been forwarded to the other institutions, and to the Economic and Social Committee and the ECSC Consultative Committee.