natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Endelig bør også nævnesfødevarehjælpen fra EF, som er på ca. 500 mio. ECU om året, og hvis betydning som udviklingshjælp navnlig inden for rammerne af fødevarestrategier og »food for work« -projekter bliver stadig større.
Not until the early 1970s was the impetus renewed. Taking up the call for progress on economic and political union made at the Hague Summit in December 1969, the political leaders of the Community at the Paris Summits of 1972 and 1974 proclaimed as their goal the attainment of European union by the end of the decade.
Efter at de første forsøg på at oprette et europæisk politisk fællesskab i begyndelsen af 50'erne var slået fejl, og det europæiske forsvarsfællesskab i 1954 var brudt sammen i utide, tog stats- og regeringscheferne for de seks oprindelige EF-stater i 1961 et nyt tilløb til tilvejebringelse af en politisk union.
The proposed Treaty provides for the transfer to the union of new powers which reach right to the heart of the national domain, covering such areas as economic and monetary policy, social policy including welfare and health, and — in foreign policy — security, peace and disarmament.
På deres topmøde i Bonn pålagde de en kommission under ledelse af den franske ambassadør Christian Fouchet, at fremsætte forslag til en politisk statut for en »sammenslutning mellem de europæiske folk«.
Union legislation would be enacted under a bicameral arrangement very similar to a federal system, the aim being to achieve a balance between the European Parliament and the Council of the Union (comprising representatives of the member governments).
I to omgange for søgte kommissionen forgæves at nå frem til et traktatudkast, som alle medlemsstater kun ne godkende (Fouchet-planerne I og II).
The draft Treaty marks the high point so far in the reform discussion surrounding the future course of European integration.
Forhandlingerne om Fouchet-planerne blev præget af talrige anmodninger om ændringer og alternative forslag, hvori partnerlandenes forskellige indstillinger til form og indhold af en politisk sammenslutning genspejledes.
Although the draft Treaty has no chance of being ratified by the national parliaments and thus becoming law, it presents a major challenge to the Member States, a public test of the seriousness of their commitment to real progress towards integration, forcing them to show their true colours.
Disse interessemodsætninger viste sig så hårdnakkede, at det på udenrigsministerkonferencen den 17. april 1962 i Paris blev besluttet ikke for øjeblikket at fortsætte forhandlingerne om en politisk sammenslutning.
It is a challenge which they have taken up. At the Stuttgart European Council of June 1983, the Heads of State or Government were able to agree only on 'broad action to en sure the relaunch of the Community'.
I EF's opbygningsår var der kun få initiativer til at komme målet om en europæisk samling nærmere, »og således at skabe grundlaget for en stadig snævrere sammenslutning mellem de europæiske folk«.
At the Fontainebleau and Milan Summits in June 1984 and 1985 they took up Parliament's initiative and, following their previous declarations of intent, decided on concrete action on two parallel fronts in order to lend a new dimension to European integration.
Nye impulser til den politiske samling udgik først igen fra forskellige topmøder mellem EF's stats- og regeringschefer i slutningen af 60'erne.
The first area of action was institutional reform.
På topmødet i Haag i december 1969 besluttedes det, at der skulle gøres fremskridt med hensyn til den økonomiske og politiske sammenslutning, og på Paris-konferencerne i 1972 og 1974 erklæredes oprettelsen af den europæiske sammenslutning som ny målsætning for den europæiske samling.
An ad hoc Committee on Institutional Affairs (the Dooge Committee) was set up under the chairmanship of the Irish Senator, James Dooge.
Den belgiske premierminister Leo Tindemans fik af sine kolleger til opgave at sammenfatte de forskellige tanker, som Kommissionen, Europa-Parlamentet, EF-Domstolen og Det økonomiske og sociale Udvalg, tidligere havde nedfældet i deres beretninger, i en samlet plan for en europæisk sammenslutning.
Rather like the Spaak Committee, which had prepared the basic texts for the negotiations on the establishment of the EEC and Euratom, it was composed of per sonal representatives of the Heads of State or Government.
Virkeliggørelsen af den sammenslutning skulle ifølge Tindemans-beretningen være afsluttet inden 1980, og der skulle indføres følgende foranstaltninger:
The Committee's mandate was to make suggestions to improve European cooperation in both the Community field and European political cooperation and to consider possible areas for progress towards European union.
— der skulle oprettes en sammenslutning på det økonomiske og valutamæssige område — EF-institutionerne skulle reformeres — der skulle føres en fælles politik over for tredjelande — regional- og socialpolitikken skulle være fælles.
Again the task of draw ing up concrete proposals was entrusted to an ad hoc committee, which started work on 7 November 1984 under the chairmanship of Pietro Adonnino. Its conclusions are dealt with in the final section of this booklet.
Dette ambitiøse mål kunne ikke virkeliggøres inden for det hertil afsatte tidsrum.
The Dooge Committee offered the most likely prospect of immediate progress on political integration.
Dette skyldtes først og fremmest, at der mellem medlemsstaterne var tydelige meningsforskelle vedrørende den europæiske sammenslutnings forfatningsstruktur og de nødvendige re former af det institutionelle system.
The Committee's final report, which served as a basis for discussion by the Heads of State or Government at their meeting in Milan in June 1985, pointed the way
Alligevel bragte 70'erne vigtige begivenheder i integrationsprocessen.
towards European union through the creation of an economic area without internal frontiers, the strengthening of European political cooperation by including security and defence, and the improvement of decision-making by extending the rights of Parliament.
Således har Fællesskabet udviklet nye politiske instrumenter, som udvider grundlaget for en samordning af de nationale politikker.
After a rather strained discussion of these and a number of other proposals submitted by various Member States and the Commission, the Milan European Council decided to convene an Intergovernmental Conference to negotiate a treaty on foreign and security policy and to work out amendments to the EEC Treaty before the next European Council meeting in Luxembourg on 2 December 1985.
Med det Europæiske Politiske Samarbejde (EPS) skabte EF-medlemsstaterne i 1970 et instrument for en frivillig udenrigspolitisk harmonisering, der i den efterfølgende tid stadig er blevet forbedret og udbygget.
The Conference, conducted in an atmosphere of feverish activity and often rather heated discussion, focused principally on extending the common market, incorporating monetary cooperation into the EEC Treaty and strengthening the powers of Parliament.
Det i EPS tilstræbte samarbejde mellem udenrigsministrene og medlemsstaternes udenrigstjenester har form af relativt hyppige, regelmæssige og om nødvendigt supplerende konsultationer og samråd.
The negotiations demonstrate very clearly how difficult it still is to reconcile national in terests with the demands of European integration.
Målet er i alle vigtige uden rigspolitiske spørgsmål at skabe en bedre gensidig forståelse mellem medlemsstaterne, at harmonisere standpunkterne, tilpasse holdningerne og — så vidt muligt — nå frem til en fælles politik for dermed samtidig at konsolidere solidariteten mellem medlemsstater ne.
All the Member States agreed in principle on the Commission's proposal for completion of the European internal market by 1992 — but only if what they regarded as their essential interests were safeguarded.
EPS foregår i denne sammenhæng udenfor EF-Traktaten, hvis gyldighed er begrænset til økonomiske spørgsmål, herunder også den økonomiske politik overfor tredjelande.
In concrete terms this meant that none of them was prepared to sacrifice sovereignty in the key area of taxation by agreeing to majority voting in the Council on measures to harmonize tax systems (measures which are vital for the establishment of the internal market); any changes to tax systems were to be decided, as in the past, by unanimous vote.
Målsætningen for EPS er imidlertid ligesom for EF et samlet Europa, der skal opbygges på disse to fundamenter.
On the question of approximating national legislation to liberalize trade, Britain and Ireland entered reservations about majority voting on the harmonization of animal and plant health regulations, claiming that their existing health controls were needed to keep infections such as rabies and foot-and-mouth disease out of the islands.
Som særlige resultater af EPS må man fremhæve medlemsstaternes harmoniserede optræden på konferencerne for sikkerhed og samarbejde i Europa i Helsingfors og Madrid samt den fælles holdning over for de problemer, som behandles i De Forenede Nationer.
Denmark and Germany saw harmonization by majority voting as a threat to their strict rules on environmental protection, safety at work and food hygiene and quality, since it would inevitably lead to a drop in standards.
I de første år af 80'erne påbegyndte man en reformdrøftelse, som endnu ikke er tilendebragt, under stikordene »anden generations Europa«, »Relance Européenne« eller »europæisk sammenslutning«.
The incorporation of the EMS into the EEC Treaty — vigorously advocated by Jacques Delors, the current President of the Commission — was supported only by the French, Belgian and Italian delegations.
Af de europapolitiske initiativer og reformforslag, som er blevet fremsat fra forskellig side, fortjener fremfor alt det af Altiero Spinelli fremsatte og af Europa-Parlamentet den 14. februar 1984 med stort flertal vedtagne »Udkast til Traktat om Oprettelse af Den Europæiske Union« særlig opmærksomhed.
The Federal Republic of Germany, the United Kingdom and the Netherlands were unhappy about the idea of allowing the Community institutions any say in the further development of economic and monetary cooperation.
EPS har fra nu af udtryk keligt fået sit retsgrundlag i »Den Europæiske Fælles Akt«. Europa-Parlamentet har med dette traktatudkast taget et kvalitativt skridt hen imod den europæiske sammenslutning.
The German Government in particular was concerned that such a move might affect the stability of the mark and restrict the independence of the Bundesbank.
Hertil hører bl.a. økonomiog valutapolitikken, social- og sundhedspolitikken samt på det udenrigspolitiske område spørgsmålet om sikkerhed, fred og afrustning. Sammenslutningen skulle parlamentarisk opbygges som en slags tokammersystem i lighed med forholdene i en forbundsstat.
Nearly all the governments agreed that Parliament's role in the Community should be enhanced.
For målet hermed er at skabe ligevægt mellem Europa-Parlamentet og sammenslutningens råd, der består af regeringsmedlemmer. Hermed ville også Europa-Parlamentet få de be føjelser til at medvirke i sammenslutningens beslutningsproces, som det kan gøre krav på på baggrund af dets lovmæssige rolle som medudformer af den europæiske politik.
The Danish Parliament, the Folketing, had even forbidden the Government to agree to any such amendments to the Treaties.
Med dette initiativ er man nået til et foreløbigt højdepunkt i reformdrøftelserne i forbindelse med opbygningen af et samlet Europa.
The UK Government in timated that it could not agree to anything that would grant the European Parliament powers which the national parliament did not enjoy.
på virkelige beslutningsbeføjelser i denne forbindelse.
1980 ,981 EUR9 EUR10
Til en vis grad imod r φ
Very much against
Helt ¡mod
No reply
Det drejer sig nu om at lade denne energi indgå i en fortsat og vedvarende proces, så at de høje forventninger, der er knyttet til den lovende fuldendelse af det indre marked, også rent faktisk bliver indfriet.
This brief look behind the scenes clearly shows that none of the Member States is yet willing or able to take the bold step of sacrificing a substantial portion of its national sovereignty and setting out on the road to European union so clearly marked out in Parliament's draft Treaty. It was hardly to be expected, then, that the Luxembourg European Council of 2 December 1985 would mark the birth of the European union.
I denne forbindelse er det på sin plads at citere Jacques Delors, der har betegnet Den Europæiske Fælles Akt som »et fremskridtets kompromis« og hermed samtidig har mindet om, at Europas samling ikke nås ved hjælp af »store spring«, men at integrationen af dets folkeslag på baggrund af udviklingen gennem hundreder af år vil kræve tid, megen tålmodighed og alle fællesskabsborgeres personlige engagement.
Nevertheless, the decisions taken at Luxembourg provide a sound platform for closer cooperation in the important areas of the internal market, the environment, research and technology and foreign policy.
Afsluttende betragtninger — Fællesskabet og dets borgere
The most significant feature is that the concrete steps en visaged were not set out in a final communiqué, as is normally the case after a summit, but were incorporated in the legal framework of a 'Single European Act'.
Den europæiske samling og de hidtil gjorte fremskridt kan kun fortsættes med godt resultat og få deres fulde virkning, såfremt de accepteres af fællesskabsborgerne og bæres af en europæisk bevidsthed.
The Preamble to the Single Act reiterates the broad objective — creation of a European union — which the Community and European political cooperation are meant to help achieve.
Mange af de på fællesskabsplan trufne beslutningerer komplicerede, og dette sammen med svært gennemskuelige EF-strukturer gør det vanskeligt for fællesskabsborgerne at få forståelse for sammenhængen og hindrer den nødvendige følelse af solidaritet og samhørighed mellem dem.
The Act then lays down the detailed legal framework needed for practical progress in the areas agreed, with provisions covering the Community institutions, the internal market, economic and monetary cooperation, social policy, research and technological development, and the environment (these have been dealt with in the relevant chapters).
Fællesskabsborgernes følelser over for den europæiske samlings troværdighed kan tydeligt aflæses af resultaterne af forskellige rundspørger og den ret svage deltagelse i valgene til Europa-Parlamentet, sidste gang i juni 1989.
The provisions of the Act take the form of amendments and additions to the existing Treaties. The third part of the Act deals with European foreign policy cooperation, setting out a legal framework for European political cooperation.
Den viste, at fællesskabsborgerne ikke har i sinde uden videre at acceptere afstanden mellem de vidtrækkende proklamationer og hensigtserklæringer og deres manglende gennemførelse i det daglige liv.
With its entry into force on 1 July 1987, the Single European Act became part of the legal bedrock on which the Community rests and on which European union is to be built.
Dette gælder frem for alt de allerede omtalte landbrugsoverskud samt den stadig bestående person-, vare- og valutakontrol ved grænserne mellem EF's medlemsstater.
The task now is to make full use of the new opportunities which it opens up in order to further the cause of integration for the good of everyone in the Community.
Denne nølende holdning hos fællesskabsborgerne bør — som allerede antydet — imødegås med konkrete foranstaltninger, som vil kunne være til gavn for borgerne i deres hverdag.
Taking stock of progress so far towards completing the single market, the results are quite impressive.
Det specielt med dette formål for øje nedsatte udvalg for »Borgernes Europa« foreslog i 1985 i to beretninger en række enkeltforanstaltninger, der også allerede har fået tilslutning fra Det Europæiske Råd, og hvoraf nogle i mellemtiden af Kommissionen er blevet forelagt Rådet til afgørelse.
By the end of 1988,228 proposals (out of the 279 measures envisaged in the Commission's White Paper on completing the internal market) had been presented to the Council for a decision, of which 128 had already been adopted.
Foranstaltningerne rækker fra af skaffelse af den systematiske kontrol ved de indre grænser over forbedring af arbejds- og opholdsmuligheder for fællesskabsborgerne i de andre medlemsstater og forstærket samarbejde inden for kultur, ungdom, uddannelse, sport og sundhed til indførelse af symboler til understregning af EF's identitet.
Moreover these are not merely decisions on side issues but on matters which lie at the heart of the whole venture — notably the mutual recognition of degress and diplomas and the liberalization of capital movements, intra-Community goods traffic, and substantial areas of public procurement.
Særlig ønskværdigt forekommer i denne forbindelse gennemførelsen af virkelige lempelser af kontrollen af fællesskabsborgere ved passage af de indre grænser.
Even though several fundamental decisions still remain to be taken — for example on the harmonization of indirect taxes and on economic and social matters — it is none the less clear that the process is well under way.
Bomme, »told«-skilte og hyppigt lange ventetider ved de indre grænser er for fællesskabsborgeren et symbol på og samtidig et synligt udtryk for manglerne ved Europas samling.
The task now facing the Twelve is to channel this energy into steady, continued progress so that the great expectations awakened by the prospect of the single market are actually fulfilled in practice.
Det må derfor hilses med glæde, at Ministerrådet i november 1986 har besluttet at afskaffee toldskiltene ved de tolv medlemsstaters indre grænser med virkning fra 1. januar 1988.
At this point, however, it is perhaps fitting to recall the phrase used by Jacques Delors to describe the Single European Act: he called it a 'compromise for progress', giving us a sober reminder that Rome was not built in a day.
stående af tolv stjerner på blå bund) og med angivelse af den pågældende medlemsstats landenavn.
Whether the process of European integration and the progress already achieved can be effectively continued to full fruition depends on their being accepted by the people of Europe and sustained by a sense of European identity.
En forbedret adgang til arbejde for fællesskabsborgerne kræver bl.a., at der træffes beslutning om det i årtier drøftede spørgsmål om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser fra højere læreanstalter.
That this is something to which people are very sensitive is clearly reflected in opinion poll findings and in the poor turnout for the June 1989 elections to the European Parliament.
I betragtning af det i alle EF-medlemsstater høje uddannelsesniveau kan kvalifikationer til udøvelse af virksomhed, der kræver uddannelse, opnås overalt, og det ville være absurd at antage, at disse kvalifikationer ikke kan anvendes i alle medlems stater.
It showed that people are not prepared to accept the inconsistency between sweeping declarations and statements of intent and the failure to give substance to them in many areas of daily life.
A ¡mindeligopholdsret bør principielt gives enhver fællesskabsborger i enhver med lemsstat.
As noted earlier this is especially true as regards agricultural surpluses and frontier checks on persons, goods and currency.
Desuden har Kommissionen udarbejdet et forslag, der sikrer EF-borgerne kommunal valgret på det sted inden for Fællesskabet, der er centrum for deres tilværelse.
To counteract this discontent a series of measures are to be taken that will have a tangible effect on people's daily lives.
Der er således åbnet mulighed for aktiv deltagelse i skabelsen af den politiske vilje, og dette er en absolut nødvendig forudsætning for borgernes integration og udviklingen og styrkelsen af fællesskabsfølelsen.
In 1985 the ad hoc Committee on a people's Europe presented two reports proposing a package of measures subsequently endorsed by the European Council, some of which the Commission has already submitted to the Council of Ministers for a decision.
Dette forslag har i mellemtiden fået tilslutning fra et usædvanligt stort flertal blandt medlemmerne af Europa-Parlamentet og skal nu kun vedtages af Ministerrådet. nisterrådet.
The proposals cover a broad spectrum including the abolition of systematic checks at internal Community frontiers, wider opportunities for Communi ty citizens to work and live in other Member States, closer cooperation in the fields of culture, youth policy, education, sport and health, and the introduction of symbols to strengthen the Community's image and identity.
Inden for det kulturelle samarbejde er der overvejelser i gang om skabelse af et medieområde, der omfatter hele Fællesskabet.
One of the most urgent tasks is to bring about genuine simplifications in the checks on Community citizens at internal borders, where the continued existence of physical barriers, 'customs' signs and often lengthy waiting times are both symbolic and very visible evidence of the practical shortcomings of European integration.
Fællesskabsborgerne bør ikke blot have den bedst mulige adgang til de nationale programmer i andre medlemsstater, men også i fremtiden kunne modtage et virkeligt eurpæisk flersproget program.
A welcome first step in this direction is the Council's decision of November 1986 to abolish customs signs at in ternal frontiers between the Twelve from 1 January 1988.
Hvert år er man begyndt at vælge en »europæisk kulturby«, og 1988 blev for første gang fejret som det »europæiske film- og fjernsynsår«.
They will be replaced by signs showing the Community symbol (a circle of 12 yellow stars on a blue background) and the name of the Member State.
Et centralt område er også udbygningen af det »europæiske ungdoms- og uddannelsesårbejde,« og her ventes den vigtige opgave at fremme den indbyrdes forståelse mellem fællesskabsborgerne.
A European passport has also been agreed by the Twelve and already introduced by most of them — except the United Kingdom, the Netherlands, Spain and Portugal.
Dertil kræves ved siden af en forbedring af sprogundervisningen i skolerne, at Europa bliver tema i undervisningen, samt at den almindelige ungdomsudveksling (det såkaldte YES-program), studenters mobilitet og samarbejde mellem universiteterne (det såkaldte ERASMUS-program) og den faglige udveksling fremmes.
Besides these measures the main outstanding tasks are to raise the allowances for personal items (at present ECU 350 per person) and postal consignments, to prevent double taxation, to reduce the formalities for domestic removals and to simplify currency controls.
Fremskridt med hensyn til sundhedsvæsen og social sikring skal tilstræbes ved en ubesværet adgang til lægebehandling ved rejser i EF.
Providing wider employment opportunities requires, among other things, a decision on the long-standing unresolved issue of recognition of higher education diplomas.
Med henblik herpå er der allerede forelagt Ministerrådet forskellige forslag fra Kommissionen, bl.a. om indførelse af et helbredsbevis og en sikring af fortsat behandling af dialysepatienter. Endvidere bør handicappedes og socialt dårligt stilledes levevilkår forbedres afgørende, og medicinsk forskning og
Training standards are high in all the Community countries so that it should be possible to obtain qualifications in any Member State — indeed, it would be absurd to argue that a person
teknik styrkes, frem for alt inden for kræftforskning.
In the field of cultural cooperation, consideration is being given to the establishment of a Community-wide 'audiovisual area'.
Også hensigten om at samarbejde med allerede bestående organisationer om narkotikabekæmpelse ved forebyggelse og be handling samt resocialisering af narkotikaafhængige bør nævnes.
Not only are Community citizens to have maximum access to other Member States' national broadcasts but they will also be able in the future to tune in to a truly European multilingual channel.
Endelig bør EF's image og identitet styrkes symbolsk med indførelsen af et flag, et em blem og en nationalsang.
A crucial aspect is the strengthening of European youth work and education, with the major task of fostering understanding between the peoples of the Community.