natgillin/translations-raw huggingface dataset:
- blev 1 projekt ændret, og det blev derefter godkendt i den ønskede lokalisering (i Syditalien);
(c) One was modified and subsequently gained approval in the desired location (in the South);
- blev 1 projekt opgivet, men dette kan ikke fuldt ud tilskrives styringen;
(d) One was abandoned, but this cannot be fully attributed to the control;
- påklagede 5 virksomheder (2 i Syditalien og 3 i Norditalien) afgørelsen, og alle projekterne blev derefter godkendt.
(e) Five (two in the South and three in the North) appealed against the deci sion and all were subsequently approved.
Der findes ingen specifik klageprocedure vedrørende Autorisationen, men det er muligt at påklage alle den offentlige administrations afgørelser til TAR (Den regionale Forvaltningsdomstol). Det var denne procedure, som de appellerende virksomheder fulgte.
There is no specific Authorization appeal procedure, but it is possible to ap peal against any decision of the public administration to the TAR (Regional Administrative Court).
I almindelighed var begrundelsen for at give virksomheden medhold, at retten fandt, at CIPE havde overskredet sine beføjelser, idet der ikke bestod nogen overenstemmelse mellem målene for Den samfundsøkonomiske Plan og de afgørende momenter, som CIPE havde lagt til grund for sin afgørelse i disse sager, fordi der ikke kunne skabes en logisk sammenhæng mellem de vagt formulerede målsætninger for den fysiske struktur, der var opstillet i Planen for den nationale Økonomi, og den motivering, som CIPE havde lagt til grund for sin afgørelse.
In general, the reason for upholding the firm's appeal was that the Court felt that CIPE had exceeded its powers in that there was no consistency between the goals of the National Economic Plan and the indicators used by CIPE in reach ing a decision on these cases, because no logical connection could be made be tween the poorly specified territorial objectives of the National Economic Plan and the reasons given by CIPE for refusal.
Der forelå faktisk ikke tilstrækkelige statistiske data, til at der kunne foretages en klar evaluering af virkningen af investeringen på grundlag af de anvendte afgørelseskriterier.
Indeed, there was an insufficiency of data available to allow any clear cut evaluation of the impact of the investment in terms of the decision criteria applied. We have already noted these two points concerning the decisions criteria.
Den kendsgerning, at retten omstødte CIPE's afgørelse af disse grunde, afspejler de betydelige forskelle mellem den langt mere specifikke tilsigtede styring og den styring, som faktisk blev indført. Som vi senere vil vise, har det forhold, at ingen projekter er blevet udflyttet, efter at der var givet afslag, samt at kun to blev "afværget" på en eller anden måde, konsekvenser for styringsmidlets både "direkte" og "indirekte" evne til at opfylde sine målsætninger.
The fact that the Court overruled the CIPE on these grounds reflects the major differences be tween the much more specific intended control and that which was actually introduced.
Den lave afslagsprocent for styringsmidlet kan betyde, at projekterne har "stor overensstemmelse" med politikkens målsætninger, men der findes to indbyrdes modstridende hypoteser vedrørende Autorisationens rolle:
The low refusal rate of the control can imply a 'high conformity' of projects, but two polar hypotheses exis~ concerning the role of the Authorization:
Dette kræver, at styringsmidlet på en eller anden måde har været i stand til at påvirke projekterne på en sådan måde, at de blev bragt i overensstemmelse med Den Samfundsøkonomiske Plan.
This requires that the control, in some way or other, was able to influence projects in such a way as to make them conform with the National Economic Plan.
- For det andet: Styringsmidlet har ikke haft nogen indvirkning på den iagttagne projektadfærd - dvs, fiasko-hypotesen.
(b) Secondly, the control had no impact on the observed behaviour of projects - i.e. the failure hypothesis.
I dette tilfælde har de frie markedskræfter og erhvervslivets strategier bestemt de iagttagne adfærdsmønstre upåvirket af Autorisationen.
In this case, market forces and business strategies determined the observed patterns of behaviour, uninfluenced by the Authorization.
Man kunne i så hold simpelthen anse godkendte projekter for at være "stemplet" som værende i overensstemmelse med Planens målsætninger, uden at de havde været udsat for nogen reel indflydelse eller påvirkning.
Approved projects could therefore be regarded simply as 'labelling' them as conforming without any real influence or impact.
- For det første: Styringen er unødvendig, eftersom alle projekter er i "spontan overensstemmelse" af en eller anden grund, der ikke har noget at gøre med styringen;
(a) Firstly, the control is unnecessary, since all projects, for some reason or other, unrelated to the control, 'spontaneously conform', or,
Vor evaluering tyder på, at det er mest sandsynligt, at sandheden ligger nær mere ved fiasko-hypotesen end ved succes-hypotesen.
Our evaluation suggests that the truth is likely to be closer to the failure hypothesis than to the success hypothesis.
Succes—hypotesen kræver en meget stor "indirekte" rolle for styringen, fordi den kun har haft en ringe effekt ved hjælp af afslag, og hvis alle andre projekter har været i "spontan" overensstemmelse, må succes-hypotesen forkastes.
The success hypothesis requires a very high 'indirect' role of the control because it had little effect via re fusal and if all others were 'spontaneously' conforming this rejects the success hypothesis.
For IDG's vedkommende i Det forenede Kongerige påviste vi, at styringsmidlet var i stand til at opnå en spredning ved andre midler end formelt afslag (f.eks. uformelt afslag, aftaler om en pakkeløsning, "advarsler", forventet afslag og vejledning).
In the UK (IDC) case we showed the control to be able to achieve diversion by means other than formal refusal (e.g. informal refusal, •package deals, 'warning letters', expected refusal and information provision).
På samme måde kan det tænkes, at Autorisationens blotte eksistens eller uformelle samtaler inden ansøgningen har medført, at virksomhederne ændrede deres projekter på en sådan måde, at de blev "bragt i overensstemmelse" med Planens mål sætninger og derfor opnåede godkendelse i "første runde". Den følgende dokumentation viser, at Autorisationen kun har ringe "indirekte" effekt.
Similarly, it could be that the existence of the Authorization or informal discussions prior to application caused firms to modify their project in some way to cause them to be 'conforming' and gain 'first time' approval.
- Den uformelle ansøgningsprocedure (dvs. den praksis, som virksomhederne har med at.rette henvendelse til embedsmændene på et uformelt plan med henblik på at vurdere deres chancer for at få bevilget en Autorisation) er praktisk talt blevet ignoreret af virksomhederne.
(a) The informal application procedure (i.e. the practice among firms of ap proaching civil servants on an informal level in order to evaluate their chances of being granted an Authorization) has been virtually ignored by the firms.
- En yderligere bevæggrund for virksomhederne til at forelægge deres projekter i ubegrænset omfang er den totale mangel på en styring før eller efter in vesteringen (dvs. med hensyn til ulovlig gennemførelse).
(b) A further element encouraging firms to submit their projects without re straint is the total absence of any control before or after investment (e.g. in terms of illegal realization).
Man kan fremføre endnu to argumenter til støtte for antagelsen om en lav "indirekte effekt" i det mindste efter en vis "indlæringseffekt" for virksomhe derne vedrørende styringen:
Two additional arguments can be used to support evidence for a low 'indirect effect' at least after some 'learning effect' by firms concerning the control:
- Virksomhederne kan være tilbøjelige til at opgive deres projekter, når de sammenligner dem med andre projekter af samme karakter (med hensyn til sek tor, størreise, lokalisering eller lignende),som allerede har modtaget af slag, eller når de simpelthen tager politikkens generelle stramhed i betragtning.
(a) Firms could feel discouraged when comparing their projects to similar ones (in sector, size, location and so forth) which have already been refused, or merely by considering the general stringency of the policy.
Denne hypotese om "opgiven på grund af sammenligning" forekommer imidlertid ikke meget sandsynlig når man tager i betragtning, hvor få projekter, der er blevet afslået,
However, this hypothesis of 'deterrence by comparison' seems rather unlikely when one considers the very small number of cases refused.
- Muligheden for at klage til domstolene med udmærkede chancer for at få med hold på grundlag af de tidligere afsagte domme (med 100% succes) medvirker stærkt til, at virksomhederne indgiver ansøgning om en Autorisation uden i forvejen at ændre deres projekter.
(b) The possibility of appealing to the courts, with very good chances of success on the basis of the previous judgments (the rate of success is 100%), acts positively to encourage firms to apply for an Authorization without modifying their projects in advance.
Vi kan faktisk forvente, at disse "indlæringseffekter" er af betydning, idet de 256 ansøgninger blev indgivet af ca. 200 virksomheder - dvs. mange virksomheder indgav ansøgninger om mere end et projekt.
Indeed, we can expect these 'learning effects' to be important in that the 256 applications were made by approximately 200 firms - i.e. many firms made applications for more than one project.
I virkeligheden indgav et stort antal virksomheder tre eller flere ansøgninger om forskellige projekter.
In fact, a considerable number of firms applied three or more times for different projects.
Som følge heraf forekommer det usandsynligt, at Autorisationen har haft nogen mærkbar indflydelse på virksomhedernes adfærd, især efter en vis "indlæringstid". tid".
Accordingly, it seems unlikely that the Authorization had any significant in fluence in the behaviour of firms, particularly after some 'learning period'.
- Statslige selskabers investeringer. Det er at forvente, at Autorisationen kun vil have ringe indflydelse på lokaliseringerne i dette tilfælde, fordi den offentlige sektor efter loven er forpligtet til at gennemføre største delen af sine investeringer (udtrykt ved værdi) i Syditalien.
(a) Investment by public companies.
- Private investeringer, der foretages af selskaber, der har alle deres virksonthedsfilialer i Syditalien.
(b) Private investment by companies which have all their establishments in the South.
Det kan forventes, at andre faktorer end sty ringen vil udøve størst indflydelse på deres beslutning.
It can be expected that factors other than the control will have the major influence on their decision.
- Den sidste kategori omfatter andre private virksomheder såsom nye (italienske eller udenlandske) virksomheder, virksomheder, der tidligere kun har haft filialer i Norditalien, eller virksomheder, der har filialer overalt i lan-r det.
(c) The residual category is that of other private firms such as new (Italian or foreign) firms, firms previously with establishments only in the North or those with establishments throughout the country.
Dette er derfor den eneste kategori, hvor om man med rimelighed vil kun ne hævde, at styringen har haft nogen mærkbar effekt.
This is therefore the only category where it could be reasonably argued that the control had any significant effect.
Denne kategori repræsenterede ca. 30% af de godkendelser til Autorisationen, som har fundet sted i Syditalien.
This category represented approximately 30% of the Authorizations approved in the South.
Vor konstatering af, at styringsmidlet kun har haft en ringe spredningseffekt, hviler på følgende punkter:
Our finding that the control had little diversion effect arises from the following points:
- For det første var den direkte spredningseffekt (dvs. ved hjælp af afslag) lig nul.
(a) Firstly, the direct diversion effect (i.e. via refusal) was zero.
- For det andet sås det, at der kun var ringe sandsynlighed for en "indirekte" spredningseffekt.
(b) Secondly, the probability of an 'indirect' diversion effect was found to be low.
- Endelig må denne ringe sandsynlighed gælde for et lavt "potentiel" - dvs, de 30% af projekterne, der blev godkendt i Syditalien.
(c) Finally, this low probability must be applied to a low 'potential' - i.e. the 30% of projects approved in the South.
Desuden bekræftes styringsmidlets manglende evne til at opnå nogen mærkbar effekt af et stort antal ulovlige gennemførelser af projekter i Norditalien, der foretages af både statslige og private selskaber.
Furthermore, the inability of the control to achieve any significant effect is evidenced by a large number of illegal realizations, by both public and private companies, in the North.
Hvis man kun betragter det ud fra Autorisationens synsvinkel, lader det til, at vigtige sektorer i den italienske økonomi overhovedet ikke har foretaget investeringer i perioden 1972 - 1975, eftersom der kun blev indgivet 256 ansøgninger. Betydningen heraf er, at styringsmidlet er omfattende med hensyn til sin dækning, idet den er baseret på virksomheder og derfor "vedvarende" og kommer til anvendelse på landsbasis.
If examined only from the Authorization point of view, it would seem that major sectors of the Italian economy made no in vestment whatsoever in the period 1972-75, since only 256 applications were made.
I sammenligning hermed var der 2.242 IDC-ansøgninger i den samme periode for den sydøstlige region alene (IDC dækker en stor del af landet), skønt IDC har mange "smuthuller", der ikke findes ved Autorisationen, og som gør det muligt at gennemføre projekterne, uden at de bliver godkendt ved ud stedelsen af en tilladelse.
In comparison, there were 2 242 IDC applications in the same period for the South-East region alone (the IDC covering a large part of the country) while the IDC has many 'loopholes', not found in the Authorization, to allow projects to be realized without permit approval.
Disse argumenter tyder på, at tilladelsessystemet kun i ringe grad har været i stand til at øve indflydelse på erhvervslivets adfærd, enten direkte eller in.direkte.
These arguments suggest that the permit system has had little ability to in fluence business behaviour, either directly or indirectly.
På samme måde har vi hævdet, at det skattemæssige element må formodes at have en lignende begrænset indvirkning i betragtning af, at virksomhederne kan vælge at betale afgiften enten for helt at undgå systemet eller for at omgå afslag, således at erhvervslivets mest sandsynlige strategi ville være først og fremmest at ansøge om en tilladelse.
Similarly, we have argued that the fiscal element can be expected to have a similarly limited impact given that firms can pay the tax either to avoid the system or to by pass refusal, so the likely strategy of business would be first of all to apply for a permit.
Det forbliver derfor et spørgsmål, der hænger i luften, om de 249 godkendelser vedrørte projekter, der var i "spontan overensstemmelse" med politikkens målsætninger, eller om man virkelig var i stand til at afgøre dette ved proceduren og ikke blot "automatisk god kendte" disse ansøgninger.
It therefore remains a mute question as to whether the 249 approvals were 'spontaneously conforming' or whether the procedure was
Vi har omtalt, at målsætningerne for ODP­styringen har ændret sig i tidens løb, således at den for øjeblikket søger at virke på nogenlunde samme måde som IDC­styringen ved at identificere og dirigere mobile kontorprojekter til de støttede områder.
We have noted that the objectives of the ODP control have changed over time so that it presently seeks to operate in a similar manner to the IDC control by identifying and steering mobile office projects to the assisted areas.
Vi vil derfor nu gå over til at undersøge styringsmidlets evne til at opfylde sin dirigeringsmålsætning.
We therefore proceed to examine the ability of the control to achieve its steer ing objective.
Ligesom det er tilfældet med IDC, er den "direkte" måde, hvorpå man kan sprede projekterne, at give afslag for dem, der anses for at være mobile.
As with the IDC, the 'direct' way of diverting projects is to refuse those regarded as mobile.
Tabel 4.5 viser, at afslagsprocenten for ODP som regel har været langt højere end for IDC, men vi bør ikke ved forklaringen af denne tilsyneladende større stramhed glemme følgende kendsgerninger:
Table 4.5 shows that the ODP refusal rate has generally been much higher than for the IDC, but in explaining this apparent greater stringency, we should not forget the following facts:
­ Vi bemærkede tidligere, at kun få IDC­ansøgninger afslås på grund af f.eks. den "lokale indvirkning", medens vi derimod kan forvente, at en større pro­centdel af ODP­ansøgningerne vil blive afslået af sådanne grunde (og følge­lig uanset om de er mobile) på grund af den rolle, som styringsmidlet spil­ler ved at nedsætte fortætningsgraden i London­området.
(a) We noted earlier that few IDC applications are refused on 'local impact' grounds, whereas we can expect a larger proportion of ODP applications to be refused for such reasons (and therefore regardless of whether or not they are mobile) given the role of the control in reducing congestion in the London area.
­ 1 sammenligning med IDC drejer en langt højere procentdel af ODP­ansøgninger­ne sig om spekulationsbyggeri, og sådanne ansøgninger afslås som regel.
(b) A much higher proportion of ODP applications are for speculative develop ments, in comparison to the IDC, and such applications are generally re fused.
I betragtning heraf kan vi gå over til at undersøge kontorprojekternes skæbne efter afslag.
Given this, we can proceed to examine the post refusal behaviour of office projects.
Resultaterne af den eneste foreliggende undersøgelse i så hen­seende fremgår af tabel 4.6, hvor 41 tilfælde er blevet undersøgt.
The results of the only study in this respect are shown in Table 4.6 where 41 cases were examined.
Indlednings­vis bør vi bemærke, at i løbet af denne periode (1965 ­ 1972) var der i alt 896 afslag i den sydøstlige region, kun 41 tilfælde blev undersøgt, eftersom de resterende 855 tilfælde enten bestod af:
Initially we should note that over this period (1965-72) there was a total of 896 refusals in the South-East region; only 41 cases were examined since the remaining 855 cases were either:
­ projekter, der ikke drejede sig om spekulationsbyggeri, og hvor etagearealet var mindre end 4,645 m2.
(a) Speculative applications, with no named tenant, or (b) Non-speculative projects below 50 000 sq. ft.
Af de 41 tilfalde, som er blevet undersøgt, er der ikke i noget tilfælde sket det, at projektet er blevet udflyttet fra regionen som følge af afslag. Dette tyder derfer på, at på grundlag af denne dokumentation har ODP haft en "direk­te" dirigeringseffekt, der var lig nul.
Of the 41 cases examined, none relocated outside the region as a result of re fusal.
Ligesom det er tilfældet med de andre styringsmidler, kan ODP imidlertid mu­ligvis stimulere udflytning på "indirekte" måder.
As with the other controls, the ODP may however have 'indirect' ways of stimulating relocation.
Imidlertid viser LOB's 1) tal for kontorudflytninger, at i løbet af perioden 1964 ­ 1976 udflyttede kun 6% af de kontorvirksomheder, der forlod London, til de regioner, som stort set. eller fuldt ud er støttede (Skotland, Wales, de nordlige og nordvestlige regioner og Yorkshire­Humberside­regionerne).
However, LOB's1 figures on office relocation show that over the period 1964-76, only 6% of the office firms moving out of London re located to the regions which are largely or fully assisted (Scotland, Wales, the Northern, North-West and Yorkshire-Humberside regions).
Vi har ingen oplysninger om, i hvilket omfang nogle af dem foretog denne disposition på grund af styringsmid­lets "indirekte" virkninger, men det potentiel, som ODP har for at have bety­delige "indirekte" virkninger, er langt mindre, end det er tilfældet med IDC, eftersom ODP kun tillader ringe eller slet ingen brug af "advarsler", uformel­le samtaler og aftaler om en pakkeløsning, som vi har fundet har haft betydning for IDC's vedkommende.
We have no information on the extent to which some of these did so because of the 'indirect' effects of the control, but the potential for the ODP to have significant 'indirect' effects is much lower in comparison to the IDC, since the ODP makes little or no use of the 'warning letters', informal discussion and package deals found to have been important in the IDC case.
Ligeledes foreligger der ingen analyse af de forskellige
Similarly, no analysis of the different roles of the regional office policy package in stimulating move-
Afslagsprocenter for IDC og ODP efter antallet af projekter i den sydøstlige region. 1969-1975 (%)
Table 4.5 IDC and ODP refusal rates, by number of projects, in the South-East region, 1969-75
Kilde: Beregnet på grundlag af officiel statistik.
Source: Calculated from official statistics.
Efterfølgende dispositioner truffet af 41 virksomheder, som har fået afslag om ODP for projekter med "navngiven brugsretindehaver", der oversteg 4 645 m2, i Greater London
Table 4.6 The subsequent action taken by 41 'named-user' ODP refusals (exceeding 50 000 sq.ft) in Greater London, 1965-72
Forhold efter afslag
Postrefusal behaviour
Kilde: Office Location Review, Department of the Environment, 1976 afsnit 6.9 roller, som den regionale kontorpolitiks foranstaltningsbuket spiller med hensyn til at stimulere flytning til de støttede områder, hvilket sandsynligvis skyldes det forholdsvis lille antal af sådanne flytninger.
Source : Office Location Review, Department of the Environment, 1976, para. 6.9.
Det bør imidlertid bemærkes, at medens spredningseffekten af ODP-styringen la-
However, while the diversion effect of ODP control appears to be limited, it should be noted that this is at least in some part due to the role of LOB which pursues a vigorous advertisement campaign on the cost savings and other
- 140 der til at være begrænset, skyldes dette i det mindste i nogen grad den rolle, som LOB spiller, idet det fører en energisk annoncekampagne, der fremhæver de omkostningsbesparelser og andre fordele, som kan opnås ved lokaliseringer uden for London-området.
134 benefits to be obtained in locations outside the London area.
Herved kan LOB muligvis "skumme fløden" af de projekter, der er mest modtagelige for disse argumenter, og som det er muligt at udflytte.
In doing so, LOB may 'cream off' those projects most susceptible to these arguments and for which relocation is feasible.
Det kan derfor forventes, at de virksomheder, der ikke foretager udflytninger på grund af LOB's virksomhed, vil udmærke sig ved en større utilbøjelighed til at udflytte, eller deres projekter anses ikke for at være egnede til ud flytning .
It can therefore be expected that those not relocating via LOB will be characterized by a greater reluctance to move out or for which relocation is no: regarded as feasible.
Omend ODP tilsyneladende kun har ringe evne til at stimulere udflytning, kan man ikke tilskrive den hele ansvaret for den manglende interregionale kontorflytning.
While the ODP appears to have little ability to stimulate relocation, it can not be held fully to blame for the lack of interregional office movement.
Man må også holde sig følgende kendsgerninger for øje:
The following facts must also be borne in mind:
- Et hovedkompleks af grunde til, at kontorer ikke har foretaget udflytning over lange afstande, har at gøre med deres potentiel for decentralisering.
(a) One main set of reasons why offices have not made long distance reloca tion relates to their decentralizable potential.
Faktorer, der ikke vedrører omkostningerne (såsom tilknytninger, nøglemedarbejdere, inerti og prestige) virker enten til at forhindre flytning eller til at begrænse den til flytning over korte afstande.
Non cost factors (such as ties, key staff, inertia and prestige) serve either to prohibit move ment or to restrict it to short distance movement.