natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det var tænkeligt, at med en sådan ordning kunne man holde produktionen inden for de garanterede begrænsninger.
Over the period 1966-85, however, the areas sown to beet showed a sharp increase, rising from 1 000 000 ha to 1 375 000 ha in the Community of Six.
Alligevel er de tilsåede arealer i tiden 1966­1985 steget væsentligt, således at de for De Seks øgedes med 1 mia ha til 1 375 000 ha, og for De Ti tilsammen øgedes arealet med 6,2% mellem 1973 og 1985.
In the Community of Ten the area under sugarbeet increased by 6.2% between 1973 and 1985.
Sagt med andre ord er der sket en stor forskydning i roearealet mellem 1966 og nu, afgrøden var især givtig i 1975 og 1976 og så igen i 1981.11975 var der en kvotaforhø­jelse på 15% og meget gunstige konjunkturer.
In other words, the areas under sugarbeet have varied considerably between 1966 and the present day; peaks were reached in 1975, 1976 and then again in 1981. In 1975 this was in response to a 15% increase in the quota and very favourable economic circumstances.
Højdepunktet i 1981 skyldtes dels en tilskyndelse til produktion, som var en kombination af en garantiforøgelse og de gode vejrforhold og dels et stabilt marked.
The 1981 peak was attributable to a production incentive due to a combination of guarantee reinforcements, favourable weather conditions and to a buoyant market.
Roedyrkerne, som stort set er etableret på de frugtbare jorder i Nordeuropa, accepterer undertiden med den rygdækning, som A­kvoterne giver dem, at producere mere med henblik på driftsøkonomien under hensyntagen til den gennemsnitspris, de modtager.
Beet growers, who are mostly to be found in the fertile plains of northern Europe, can rely on the guarantee covering their A quota and sometimes take the risk of producing additional quantities, since they think in terms of the farm economy and the average price which they will receive.
Det må konstateres, at den regulerende faktor, som det er at indskrænke roearealerne, virker med en vis forsinkelse og ikke tilstrækkeligt til at sikre en god markedsligevægt.
It should be pointed out that, as a means of regulating supplies to the market, reductions in the areas sown have a delayed effect and are insufficient to ensure any proper market balance.
Dertil må føjes, at der er andre faktorer end de økonomiske, som kan forklare dyrkernes indstilling: interesse i at bevare en roemark, overgangslager­politik, klimaforhold osv. En sådan holdning er dog kun mulig på grund af det indførte garantisystem.
It must also be said that certain non-economic factors influence the behaviour of growers: advantages of retaining sugarbeet in the rotation of crops, carry-over policy, weather considerations.
Hvad angår sukkerproduktionen pr. ha, er der en meget regelmæssig stigning, for EF-gennemsnittet er gået fra en ydelse på 55,4 hkg/ha hvidt sukker i 1966 til 70,5 hkg/ha i 1985.
The quantity of sugar produced per hectare has been rising very steadily, the average Community yield having risen from 55.4 q/ha in 1966 to 70.5 q/ha in 1985.
Endelig kan det om sukkerroeproduktionen siges, at arealudvidelserne hovedsagelig er foretaget i de traditionelle egne, medens de sydlige egne som f.eks. Italien generelt har en nedgang i sådanne roearealer, hvilket må ses i sammenhæng med problemerne i forbindelse med omstrukturering inden for den italienske sukkerindustri.
Lastly, it may be mentioned that the areas sown have increased mainly in the traditional beet-growing regions, whilst in the southern parts of the Community (e.g. Italy) the areas under beet have tended to decrease and the Italian sugar industry has encountered restructuring problems.
Svinebrug hører til den kategori, der betegnes som »jordløse« brug, da der ikke kræves meget jordtilliggende; der er snarere tale om en form for forarbejdning, idet der fremstilles kød på grundlag af en ernæring (stivelse og proteiner), der kan købes uden for bedriften.
Pig-farming is generally described as an 'intensive' type of farming since it does not require large areas of land and is in effect a form of processing, the meat being produced from the feed (starches and proteins) which the farm can buy elsewhere.
Selv om svinekød vægtmæssigt er den største kødproduktion i EF, kommer den værdimæssigt efter oksekødsproduktionen ; der udgør 11% af landbrugets bruttoprodukt.
In terms of weight, more pigmeat is produced in the Community than any other type of meat but in terms of value pigmeat takes second place behind beef/veal and represents 11% of the gross agricultural product.
I EF's produktion af svinekød gør fire væsentlige forhold sig gældende, nemlig
Four trends are discernible in Community pig-farming:
- en konstant og regelmæssig produktionsforøgelse, der mere eller mindre følger udviklingen i forbruget - en nedgang i antallet af svinebrug og en stigning i det gennemsnitlige antal dyr pr. brug - en mindre forøgelse af antallet af avlssvin - en helt klar forbedring af ydelsen pr. avlssvin og forarbejdningstallet (dvs. foder/ kødproduktion).
(i) a steady increase in production, closely following the upward trend in consumption; (ii) a decrease in the number of farms and an increase in the number of pigs per farm ; (iii) a slight increase in the number of breeding pigs; (iv) a very substantial improvement in the average yield per breeding pig and in the conversion ratio (feed/meat production).
Disse forhold er gengivet i en figur, som således kan muliggøre en bedømmelse af hele svinebruget i EF.
These various trends have been brought together on the same diagram to give an overall view of Community pig-farming.
Det må bemærkes, at i 1985 var 65% af de svin, der blev holdt af 32% af svinebrugerne, koncentreret i fire medlemsstater, nemlig Tyskland, Nederlandene, Danmark og Belgien.
In 1985 some 32% of pig-farmers held 65% of the total headage (this being the pig population of four Member States: Germany, the Netherlands, Denmark and Belgium). gium).
Svinehold er på grund af den hurtige omsætning af de faktorer, der indgår (investeringer, besætning, foder mv.) et godt eksempel på en stærkt speicaliseret driftsgren.
Pig-farming provides a good example of a highly-specialized type of farming, given the rapid rotation of the factors involved (investments, livestock, feed, etc.).
Udviklingen i denne sektor har taget form af en gradvis afvikling af alle de utilstrækkeligt tilpassede driftssystemer og oprettelse af en stadig mindre række produktionsenheder, der er afhængige af tilførsler udefra, men driver et høj teknisk svinebrug.
Practically all outmoded farming structures have been gradually eliminated from this sector and the number of production units has been steadily reduced. These remaining
Bedrifter med 5 søer og derover1
Number of holders with five sows or more (
< BUR β Χ BUR ΙΌ ) Bedrifter med 5 søer og derover tegner sig for 95% af sobestanden. 2) Udbytte beregnet ved at dele kødproduktionen med det samlede antal søer.
) Sows owned by holders with five sows or more account for 95% of the total. (2) Pigmeat production divided by the total number of sows.
EF-undersøgelser viser dog, at der endnu er mange svinebrugere, der i dag holder en meget lille procentdel avlssvin, så denne udvikling, der ikke sker ensartet i samtlige EF's områder, er altså stadig ikke afsluttet.
Nevertheless, Community surveys indicate that a large number of farmers still hold a very small percentage of the breeding stock, which is evidence that the trend towards larger units, which has not been uniform throughout the Community, is not yet completed. pleted.
Der er tilsyneladende tale om en vis selvregulering af markedet, idet produktionskurven kun fjerner sig lidt fra forbrugskurven.
The pigmeat market appears to be relatively self-regulating, since the production curve never strays far from the consumption curve.
Gentagne gange har det kunnet konstateres, at en svag stigning over efterspørgselsniveauet har medført et udsving i forøgelsen af avisbestanden.
On several occasions production has slightly exceeded demand, but the effect of this has been to halt the increase in breeding stock.
Dette forhold kan kun ses i sammenhæng med, at EF-for-valtningen ikke åbner mulighed for opkøb og offentlig oplagring, men blot støtter privat oplagring, når markedet er overfyldt; en nedgang i noteringerne tilskynder derfor svinebrugerne til at nedsætte produktionen for at undgå krisen, og indtil nu er det lykkedes dem at undgå alvorlige kriser.
Community management of the market does not involve buying in or public storage but simply encourages private storage if the market is sluggish, with the result that farmers react to falling prices by reducing their output and have so far succeeded in avoiding any serious crisis.
Produktionen af mælk og mejeriprodukter repræsenterer i værdi 18-19% af den samlede landbrugsproduktion i EF.
Dairy production represents between 18% and 19% of the value of total agricultural production in Europe.
Denne produktion har altid været betragtet som en af de traditionelle landbrugsproduktioner, for selv om den ikke er lige udbredt i alle lande, har det i en snes år drejet sig om én bedrift ud af tre.
It has always been considered as one of the traditional forms of farming because, although it was not spread uniformly throughout the Community, it was an activity pursued by one farm in three some 20 years ago.
Der har i løbet af den sidste snes år været fire væsentlige forhold, der har bestemt udviklingen, nemlig
Over the past 20 years, four main trends have been discernible in the dairy sector:
- den regelmæssigt øgede produktion og navnlig indvejningerne af mælk - den næsten samme bestand af malkekøer indtil 1984 - den hurtige nedgang i antallet af besætninger - den generelle opgang i ydelsen for malkekøers vedkommende.
(i) a steady increase in production and, more particularly, in the quantities of milk collected; (ii) fairly constant dairy-cattle numbers until 1984; (iii) a rapid decrease in the number of dairy buildings; (iv) an all-round increase in yields from dairy cows.
Statistikken over indvejningerne, der kan anvendes med større fordel end produktionsstatistikken, viser, at indvejningerne steg fra 1973 til 1983 fra 80,4 mio t til 103,2 mio t (den græske produktion ikke medregnet), dvs. en stigning på 28,3% i ti år efter en årlig gennemsnitsstigning på 2,5%.
Statistics on the quantities collected (rather than the quantities actually produced) show that between 1973 and 1983 deliveries to dairies rose from 80.4 million tonnes to 103.2 million tonnes (excluding Greece). This was equivalent to a 28.3% increase in milk deliveries in 10 years, or an average annual increase of 2.5%.
Denne udvikling må ses som et resultat af konkurrencen på et indre marked, hvor udbudet af mejeriprodukter næsten altid har været større end efter spørgslen.
This increase has been accompanied by a definite improvement in the quality of milk and by the rationalization of production, collection and processing. These develop-
Til KAC ICDICD _ ■ ■■_ muuL-itiuit
> — Consumpti on ­
Bestand af malkekøer
26 million) Dairy cows (numbers)
Forbruget er beregnet på grundlag af en samlet opgørelse i mælkeækvivalenter (på basis af smørfedt).
Consumption is calculated on the basis of the overall supply balance for milk (expressed as milk equivalent, based on the butterfat content).
Den regelmæssige vækst i produktionen kan forklares ved de prisgarantier, der har været givet i tyve år i kraft af de stadige interventionsforanstaltninger på markedet.
The steady increase in production may be explained by the price guarantees provided over the past 20 years by means of permanent intervention on the market.
Da EF-bestemmelserne blev indført, var det meningen blot at tage hensyn til priserne på smørfedt ved direkte opkøb på smørmarkedet, men de medlemsstater, der var vant til også at inddrage mælkens proteinindhold, ønskede også, at der blev intervention med hensyn til skummetmælkspulver.
When the Community rules were introduced, it was planned to support only the price of milk fats through direct purchases on the butter market, but the Member States accustomed to providing support for milk proteins felt that skimmed-milk powder should also be bought in.
Stillet over for denne situation og over for den markedsuligevægt den fremkaldte, måtte Kommissionen i flere tilfælde gøre Fællesskabets myndigheder opmærksom på det nødvendige i at søge at opnå markedsbalance ved fastfrysning af priserne og indførelse af programmer for omstilling fra mælk til kød.
Given this situation and the resulting market imbalance, the Commission has on several occasions drawn the attention of other Community institutions to the need to restore balance to the market by freezing prices and converting dairy herds to beef production.
Resultaterne af disse foranstaltninger er forblevet meget begrænsede, og de er derfor blevet fulgt op med indførelse af en medansvarsafgift for mælk.
Since these measures have had only a limited effect, they have been supplemented by the introduction of a co-responsibility levy charged on the quantities collected and determined in the light of the quantities produced.
Det drejede sig om en afgift alt efter de tilførte mængder, hvorved Kommissionen troede at kunne forbedre markedsbalancen, men da der ikke blev sat lige kraftigt ind i iværksættelsen af lovgivningen af dette program, skete der ikke nogen synlig forbedring; derfor blev det i 1984 nødvendigt at indføre en kvotaordning, der begrænsede indvejningerne til 98 mio t mælk.
Although the Commission had hoped to restore balance to the market by this means, the legal setting of this measure was not rigorous and no improvement was achieved. In 1984, there fore, a quota system had to be introduced under which the quantities of milk collected may not exceed 98 million tonnes.
Det var først efter dette seneste tiltag, at producenterne iværksatte en tilpasning af produktionsapparatet, hvilket kan ses af nedgangen i malkekvægsbestanden i 1985.
Only when this scheme was started did producers begin to adjust their herds as the decrease in numbers in 1985 would indicate.
Problemet med mælk og mejeriprodukter har givet lejlighed til at vise, hvor vanskeligt det inden for Fællesskabet er at opretholde en ligevægt på et marked, som der i kraft af de garanterede priser og indkomster for producenterne er en permanent intervention for.
The milk problem has shown how difficult it is for the Community to maintain the balance of a market to which permanent intervention arrangements are applied in order to guarantee prices and farmers' incomes.
EF-landbruget og landbrugspriserne
Community agriculture and agricultural prices
Ordningen med fælles landbrugspriser har været anvendt siden 1967 for næsten hele produktionen i De Seks og derefter siden 1973 for produktionen i Det forenede Kongerige, Irland, Danmark og siden 1981 i Grækenland og fra 1986 i Spanien og Portugal.
Since 1967 the system of common agricultural prices has applied to almost all farm produce in the six original Member States. Beginning in 1973, it was gradually extended to cover production in the United Kingdom, Ireland, Denmark, Greece (from 1981) and, most recently, Spain and Portugal (from 1986).
En undersøgelse af de institutionelle priser, dvs. de priser, der er truffet afgørelse om på EF-plan i europæisk valuta (i første omgang i regningsenheder og derefter i ECU) viser at stigningen generelt ligger under den gennemsnitlige inflation for hele Det europæiske Fællesskab.
The trends in institutional prices (i.e. the prices decided at Community level and fixed in European monetary units, originally in units of account and then in ECU) indicate that the increases in such prices have usually been kept below the average level of inflation for the Community as a whole.
Priserne i europæiske monetære enheder kan dog ikke helt give et billede af landbrugspriserne.
The prices expressed in European currency units do not tell the whole story of agricultural prices, however.
De gælder jo først efter at være overført til national valuta til dagskurs, og kursændringerne har givet langt større forskelle end dem, der er fulgt af prisfastsættelsen i europæiske monetære enheder.
These prices have to be converted into national currencies at certain exchange rates and the changes in the latter have caused wider variations than those resulting from the fixing of prices in European currency units.
Gennemsnitsforhøjelse af landbrugspriserne (indikatorpriser osv.) som fastsat af Ministerrådet
Average increase in the agricultural prices (target or equivalent prices fixed by the Council of Ministers
Årlig forskydning i %
Annual rate of change (%)
Kilde: GD VI.
Source: DG VI.
> ) Det drejer sig om gennemsnit udregnet efter den faktiske forhøjelse for de enkelte landbrugsprodukter og deres vægt i landbrugets samlede produktionsværdi for EUR 6, dernæst EUR 9 og endelig EUR 10.
(') This is an average rate calculated on the basis of the actual increase in each agricultural price and the relative importance of each product in the final agricultural production of the Six, then the Nine and lastly the Ten. (2) Estimate.
De monetære bevægelser, der kan variere alt efter medlemsstaterne, må betragtes som en af følgerne af de inflationsforhold, der særligt har gjort sig gældende i årene 1971-1981.
The way in which the currencies of the various Member States have fluctuated in relation to each other must be seen as a consequence of substantial differences in inflation rates throughout the period 1971-81.
Ved anvendelse af grønne kurser - dvs. en særlig kursordning, der hvert år indføres samtidig med landbrugspriserne, således at priserne kan anvendes i samtlige medlemsstater - er det muligt at afværge, at konsekvenserne af valutaændringerne straks gør sig gældende i fuldt omfang for landbrugerne i de berørte medlemsstater.
The use of the 'green' rates (i.e. a specific set of rates adopted each year at the same time as the agricultural prices so that the latter can apply in the various Member States) cushions farmers against the immediate impact of fluctuations of exchange rates.
Generelt har medlemsstaterne i vidt omfang gjort brug af denne mulighed og derved over en periode dæmpet de direkte virkninger af devalueringer og revalueringer; derved har de fælles priser også mistet noget af deres betydning og af deres værdi som styringsmiddel. del.
Generally speaking, the Member States have made wide use of this facility to delay the direct effects of devaluations or revaluations, thus depriving the common prices of some of their meaning and guidance value.
Produktionspriser
Producer prices
Tallene for de reale produktionspriser viser samme tendens omend mere eller mindre faldende alt efter medlemsstat.
The indices for actual producer prices reflect the same trends, with variations from one Member State to another.
Man kan heraf udlede virkningerne af f.eks. prisforhøjelsen i Irland efter tiltrædelsen af EF, virkningerne af DM's revaluering for Forbundsrepublikken Tyskland, men også, at der ikke nødvendigvis er en snæver samklang mellem de institutionelt fastsatte priser og stigningerne i markedspriserne.
They make it possible to trace the impact of certain factors (e.g. price increases in Ireland as a result of its accession to the EEC, the effect of successive revaluations of the DM in the Federal Republic of Germany) but they also show that there are not necessarily any strict parallels between the increases in the institutional prices and the rises in market prices.
F.eks. giver de forholdsvis store forhøjelser fra 1974 til 1975 sig kun svage udslag i prisstigningerne på landbrugsprodukter.
In 1974 and 1975, for example, the institutional prices were increased by fairly substantial amounts but the indices for producer prices showed only a slight upturn.
Det samme gælder i 1981 og 1982.
The same applies to 1981 and 1982.
Det skyldes, at landbrugspriserne ikke altid understøttes så kraftigt, og når det drejer sig om overfyldte markeder har støtteforanstaltningerne på grund af de leverede mængder ikke altid tilstrækkelig virkning til, at de besluttede prisforhøjelser slår igennem i fuldt omfang helt til produktionsleddet (se tabel E).
This is because agricultural prices do not all receive the same degree of support and, when plentiful supplies produce a glut on the market, support measures are not always sufficient to ensure that the price increases adopted are fully reflected in producer prices (see Table E).
Generelt kan det som konklusion på en samlet betragtning af landbrugspriserne siges, at anvendelsen af EF-priserne, hvis der ses bort fra nogle tilfælde mellem 1973 og 1977, ikke har medført prisstigninger, som har været højere end stigningen i de gennemsnitlige prisindekser i EF-landene.
Generally speaking, given the overall trend in agricultural prices, the application of Community prices has made it possible to keep the increases in agricultural prices at a lower level than the increase in prices as a whole.
Udviklingen i bytteforholdet, en sammenligning mellem produktionspriserne og priserne for rå- og hjælpestoffer angiver, når det drejer sig om EF-gennemsnittet, at situationen var gunstig for landbruget i årene 1973-1979 (bortset fra 1974), men at den gradvis er forværret siden.
When a comparison is made between producer prices and input costs, the trends in the farmers' 'terms of trade' show that, whereas the situation was on average favourable to Community agriculture over the period 1973-79 (excluding 1974), it has been deteriorating steadily ever since.
TABEL E Udvikling i landbrugspriserne i reale termer »indekstal« ')
TABLEE Indices showing the trend in agricultural prices in real terms (')
Den samtidige udvikling af produktionspriser og ­mængder og diverse omkost­ninger for landbruget har resulteret i, at værditilvæksten i faktorpriser pr. arbejds­enhed i 1985 var på samme niveau som i 1973 trods et betydeligt fald i årene 1979­1981. Referensen til 1973 indebærer imidlertid, at der ses bort fra en tidligere udvikling, som betød, at der i landbruget i tidsrummet 1965­1975 kunne noteres en nettoværdi­tilvækst, der var mere udtalt end i sektorerne uden for landbruget.
The overall effect of the trends in prices, volume of production and input costs was that in 1985 the value­added at factor cost per work unit was the same as in 1973, despite a considerable downturn during the period 1979­81.
Det lader således til, at landbrugsindkomsterne ­ efter en forholdsvis gunstig periode, hvor landbruget har kunnet indhente en del af efterslæbet ­ har holdt sig på et for­holdsvis stabilt niveau, men denne gennemsnitlige EF­udvikling dækker over store forskelle mellem medlemsstaterne, mellem regioner og selv mellem bedrifter.
It would seem, therefore, that after a relatively favourable period during which some leeway has been made up, agricultural incomes have remained relatively stable, although the average Community figures conceal wide differences from one Member State, region or farm to another.
På grund af vejrforholdenes betydning har det samme indtjeningsniveau heller ikke kunnet opretholdes alle årene.
Moreover, because of the importance of the weather factor, the same income level was not attained each year.
En sammenligning mellem nettoværditilvæksten i land­bruget pr. mandsarbejdsenhed og nettonationalproduktet pr. beskæftiget viser, at situationen var forholdsvis gunstig i landbruget indtil 1979, men at forholdene har
A comparison between the net value­added per agricul­tural work unit and the net domestic product per person in gainful employment reveals
INDKOMSTUDVIKLINGEN I ØKONOMIEN SOM HELHED OG I LANDBRUGET (EUR 10) (0 1979, 80, 81 = 100)
INCOMES IN AGRICULTURE AND IN THE GENERAL ECONOMY EUR 10 (Average for 1979, 80, 81 = 100)
Landbruget : Nettoværditilvækst i faktorpriser, pr. arbejdsenhed, i faste priser. Økonomien som helhed : Bruttonationalproduktet i faktorpriser, pr. beskæftiget, i faste priser.
Agriculture : Real net value-added (at factor cost) per work unit.
Det bør endvidere understreges, at stigningen i nettoværditilvæksten pr. beskæftiget i landbruget først og fremmest skal ses i sammenhæng med nedgangen i antallet af beskæftigede i erhvervet (se figur 7).
It should also be pointed out that the increase in the net value-added per agricultural worker has been mainly the result of the drop in the number of jobs in farming (see Graph 7).