natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I et landbrug efter europæisk model, hvor familiebedriften er fremherskende, er produktion og udbud nødvendigvis fordelt på et stort antal relativt små producenter.
In Europe, yvhere the family farm predominates, production and supply are necessarily spread over a large number of relatively small producers.
Derfor er den enkelte landmands position tilsvarende svag over for den organisatoriske oftest stærkt koncentrerede efterspørgsel efter landbrugsprodukter (f. eks. fra mejerier eller slagterier), og over for de virksomheder, der leverer hjælpeprodukter og anlægsaktiver som gødnings- eller landbrugsmaskinindustrien.
The bargaining power of the individual farmer is correspondingly weak in the face of the highly concentrated demand for agricultural products (for example, dairies or slaughterhouses) and the suppliers of in puts and capital goods (for example, the manufacturers of fertilizers or farm machinery).
I årenes løb har landmændene udviklet adskillige former for samarbejde for at forbedre deres markedssituation.
Over the years farmers have developed numerous forms of cooperation in order to strengthen their position on the market.
Således blev der oprettet indkøbscentraler, der kan forhandle sig frem til gunstigere indkøbspriser, end det er muligt for den enkelte køber.
They have established purchasing associations which are able to negotiate more favourable supply prices than could the individual buyer.
På afsætningssiden opstod producentorganisationer, der producerer ensartede kvaliteter, og som samler det opsplittede udbud til større mængder.
On the marketing side, producer groups have been formed to ensure that farm pro ducts meet standard quality requirements and that the quantities supplied by individual farmers can be brought together and sold in bulk.
Disse bestræbelser har bestemt båret frugt ikke mindst på grund af den intensive støtte hertil som led i den fælles landbrugspolitik, der siden begyndelsen af 1970'erne har stillet betydelige midler til rådighed til støtte til producentorganisationer og til forbedring af forarbejdning- og afsætningsstrukturerne.
These endeavours have been highly successful, partly as a result of the generous assistance granted under the common agricultural policy, which has made available since the early 1970s substantial sums to support producer groups and to improve processing and marketing structures.
Som det næste trin skal man nu undersøge, hvordan samarbejdet mellem producenter, men også mellem landbruget og dets markedspartnere kan udbygges yderligere på fællesskabsplan.
The next step will be to investigate ways in yvhich cooperation between farmers, and between farmers and their suppliers or customers, can be further intensified at Community level.
I disse drøftelser spiller forskellige former for vertikal integration af landbrug, handel og forarbejdning en vigtig rolle.
In this context great importance attaches to the various forms of vertical integration linking farmers, traders and processors.
Et så dant samarbejde finder allerede sted med gode resultater i nogle medlemsstater, og det kan eventuelt anvendes som model for en fællesskabsordning.
Such integration already yvorks successfully in some Member States and could possibly be used as a model for Community purposes.
Med reformerne af den fælles landbrugspolitik er der fastsat nye retningslinjer for det eu ropæiske landbrug.
The reform of the common agricultural policy has changed the direction of European farming.
Fejludviklinger inden for pris- og markedspolitikken er blevet rettet, situationen på landbrugsmarkederne begynder at stabilisere sig, nye struktur- og ind komstpolitiske instrumenter støtter de svageste bedrifter eller frembyder alternative muligheder.
The yvrong turnings taken by the policy on prices and markets have been corrected; the situation on agricultural markets is becoming someyvhat easier; neyv measures to improve structures and incomes are providing support for the economically yveakest farms or are guiding them toyvards alternatives.
Vigtige positive begyndelsesresultater, som det gælder om at konsolidere og ud bygge.
These initial successes are significant and they should noyv be consolidated and improved upon.
Men 1990'ernes landbrugspolitik skal ikke nøjes med at fortsætte den indledte »saneringskurs«.
In the 1990s, hoyvever. the CAP must do more than simply continue the process of reorganization.
Nye strategier er nødvendige, hvis der i den fælles landbrugspolitik skal tages hensyn til de ændrede økonomiske betingelser, de strukturmæssige forskelle inden for Fællesskabet, til kravene til miljøbeskyttelse og til forbrugerpolitik.
New strategies are needed if the CAP is to cope with the changing economic climate, even out the structural differences within the Community and meet environmental and consumer requirements.
Landbrugssektoren som en del af samfundsøkonomien
The agricultural sector as part of the general economy
Som vi har set, har landbruget nu i lang tid ikke længere været en isoleret økonomisk sektor inden for Det Europæiske Fællesskab, men en sektor, der har en snæver tilknytning til den resterende del af samfundsøkonomien. Befolkningsudviklingen og købekraften er afgørende for efterspørgslen efter landbrugsprodukter, indkomstniveau og beskæftigelsesmuligheder uden for landbruget er vigtige faktorer i landbrugets strukturændringer, forskningens og teknikkens udviklingsniveau sætter rammen for produktivitetsforbedringer inden for landbrugssektoren.
As pointed out earlier, agriculture in the European Community has long since come out of its isolation and now has close links with the rest of the economy: the demand for agricultural products is determined by demographic trends and by purchasing power; in come levels and job opportunities in other sectors have an important influence on the pace of structural change in agriculture, whilst improvements in farm productivity are dependent on research and technological progress.
Omvendt er talrige økonomiske sektorer afhængige af udviklingen inden for landbruget, det være sig de industrier, der producerer hjælpestoffer eller anlægsaktiver for landbrugssektoren, eller de råvareforarbejdende industrier.
On the other hand, many nonagricultural sectors are dependent on developments within farming, either because they supply inputs or capital goods to farmers or because they obtain their raw materials from the farmer.
Ganske vist spiller denne indbyrdes afhængighed kun en underordnet rolle set ud fra en samlet økonomisk betragtning i mange velhavende medlemsstater, hvor landbrugets an del af bruttonationalproduktet i mellemtiden er gået stærkt tilbage. Set ud fra en regional og lokal betragtning er forbindelserne mellem landbrug og de øvrige erhvervssektorer imidlertid også i disse lande stadig i høj grad afgørende for den økonomisk strukturelle udvikling.
Although such interdependence plays only a subordinate role within the national economies of the more prosperous Member States where agriculture's contribution to the gross national product has greatly declined, the links between agriculture and industry are still important (even in these Member States) to the structure of the economy at regional and local level.
De mangfoldige indbyrdes forbindelser mellem de forskellige sektorer betyder naturligvis også, at de forskellige områder inden for den økonomiske politik og inden for strukturpolitikken har nær tilknytning til hinanden.
This interlocking of the sectors means, of course, that there is a close connection between the various aspects of economic and structural policy.
Således er det f.eks. af afgørende betydning for udfaldet af strukturforanstaltningerne inden for landbruget, hvordan områdets regional politik er udformet.
The success of measures to improve agricultural structures, for example, depends greatly on the course taken by regional policy·.
Gennemføres der Leks. i den pågældende region en målrettet støtte.
If economic assistance is granted to encourage firms to set up in rural areas, this provides a neyv impetus for structural change within the agricultural sector itself.
En forstærket integration af Fællesskabets politikker — Reformen af strukturfondene
Greater integration of Community policies: the reform of the structural Funds
På denne baggrund vedtog Fællesskabet i 1988 en dybtgående reform af strukturpolitik ken.
In 1988 the Community therefore decided on a far-reaching reform of its structural policy.
Der blev for de tre strukturfonde — dvs. Regional — og Socialfonden samt EUGFL — Udviklingssektionen — fastsat fem prioriterede målsætninger, som alle aktioner skulle være koncentreret om.
Five priority objectives yvere laid down for the three structural Funds (the Regional Fund, the Social Fund and the EAGGF Guidance Section) and all efforts were to be concentrated on the achievement of these objectives.
Også Fællesskabets øvrige finansieringsinstrumenter, f.eks. bevillingerne fra Den Europæiske Investeringsbank, blev inddraget i denne målsætnings- og aktivitetsramme.
The Community's other financing in struments (for example, loans from the European Investment Bank) yvere also to be used within this framework.
Prioriterede målsætninger
Objectives
Mål »nr. 1«. som det kaldes i EF-jargon, vedrører støtte til regioner med et lavt udviklings niveau.
'Objective 1'. as it is known in Community jargon, is to promote the development of those regions whose development is lagging behind.
Disse områder skal ved en fælles indsats fra Social- Udviklings og Landbrugsfondene hjælpes, for således at bidrage til ensartede levevilkår i hele Fællesskabet.
These regions are to receive the combined assistance of the Social. Regional and Agricultural Funds as a step toyvards making living conditions more uniform throughout the Community.
Mål nr. 2 er en erhvervsmæssig omstrukturering af regioner, der lider under en vigende industriel udvikling.
Objective 2 is the economic restructuring of declining industrial areas.
Regional- og Socialfonden deltager i foranstaltninger af denne karakter.
Community assistance is granted through the Regional and Social Funds.
Mål sætning nr. 3 er bekæmpelse af langtidsledighed.
Objective 3 is to combat long-term unemployment and Objective 4 is to facilitate the occupational integration of young people.
Det 4. mål er integrering af unge i arbejdslivet og endelig er målsætning nr. 5 en fremskyndet tilpasning af landbrugsstrukturerne (målsætning nr. 5a), og støtte til udviklingen af landområder (nr. 5b).
Whereas operations designed to achieve Objective 5(a) may receive assistance only from the EAGGF. the development of rural areas qualifies for assistance from all three Funds.
Medens foranstaltninger under målsætning nr. 5a udelukkende medfinansieres af Landbrugsfonden, er udviklingen af landområder en prioriteret opgave, som alle tre fonde deltager i.
Other areas can also receive special assistance as 'Objective 5(b) regions' if they have to cope with certain problems (for example, low density of population, high level of environmental pollution or sensitivity to changes in the common agricultural policy).
Udviklingen i storreisen af den samlede landbrugsproduktion tudlrvkt i indeks: 197} = lOOi
The Member States submit plans yvhich ensure that the various measures are carefully coordinated and achieve the maximum combined effect. This is. of course, particularly important in the
Belgien Danmark TR Tyskland Cirækcnland Frankrig Irland Italien Luxembourg Nederlandene Det Forenede Kongerige LUR 10
Belgium Denmark FR of Germany Greece France Ireland Italy Luxembourg The Netherlands United Kingdom EUR 10
I centrum står landområderne med de største problemer. I første række kommer derfor de områder på tale, hvor en relativ stor del af befolkningen er beskæftiget inden for land bruget, og hvor både landbrugsindkomsten og det socioøkonomiske udviklingsniveau ligger betydeligt under gennemsnittet i Fællesskabet.
most backward regions and in those rural areas yvhere economic and living conditions are to be improved through the coordinated application of the regional, social and farm structures policies.
En fremtid for landområderne
The future of rural society
Fællesskabets landområder — ligesom det er tilfældet i mange andre industrilande — er under dybtgående forandring.
Rural society in the Community (as elsewhere in the industrialized world) is undergoing profound changes.
Udviklingen i mange områder truer i øjeblikket den skrøbelige ligevægt på landet, hvilket gør indgriben fra Fællesskabets side bydende nødvendig.
In many areas developments have taken place which threaten the sensitive balance of the countryside and call for urgent Community action.
Reformen af strukturfondene viser, hvilken betydning Fællesskabet tillægger beskyttelsen og udviklingen af landområderne. I 1988 forelagde Kommissionen Ministerrådet og Europa-Parlamentet en rapport, der afstikker de store linjer for en europæisk model for udvikling af landområderne, og fastsætter Fællesskabets strategier for 1990'erne.
The reform of the structural Funds reflects the importance which the Community attaches to the pro tection and development of rural areas.
Kommissionen går i sin analyse ud fra to grundlæggende tendenser.
The Commission bases its analysis on two fundamental trends.
Først situationen i områder i nærheden af de store befolkningscentre, især i Mellemeuropa, det nordlige Fællesskab og i visse kystområder.
First of all there is the situation in the vicinity of the large conurbations, mainly in central and northern Europe but also in some coastal regions.
Her har landområderne i de senere år oplevet en betydelig befolkningstilvækst.
Here the population of the rural areas has increased con siderably in recent years.
Industri- og servicevirksomheder er flyttet ud til byernes yderkanter eller opland, infrastruktur-, fritids- og boligbebyggelse konkurrerer med et moderne og intensivt landbrug om et stadigt mindre areal.
Industries and services have been moved to the periphery of the cities or into the surrounding countryside: infrastructural, recreational and residential developments compete with modern intensive farming for the use of space, which is in increasingly short supply.
Industrialiseringen, udstykningen af jorden og landbruget har ofte nået grænsen for de økologisk acceptable, eller har allerede
Industrial, housebuilding and agricultural activities have in many cases reached or exceeded the limit of what is ecologically tolerable.
Et ganske anderledes billede viser sig i de mere fjerntliggende områder.
The situation is totally different in the more remote regions.
Store områder i det sydlige Fællesskab, men også i dele af Vesteuropa, karakteriseres allerede i dag ved afvandring og en stadig stigende gennemsnitsalder for områdets befolkning.
Many areas in the south and west of the Community are now suffering from depopulation and the gradual ageing of their remaining population.
Landbruget spiller her stadig en relativ stor rolle, men lider samtidig under mange naturlige og strukturmæssige handicaps.
In such areas, agriculture is still of major importance but has to contend with many natural and structural handicaps.
Billedet er præget af et stort antal meget små landbrugsbedrifter, og af manglende beskæftigelses- og indkomstmuligheder i industri- og servicesektoren. Skjult arbejdsløshed og underbeskæftigelse er stærkt udbredt, og tvinger mange unge til at forlade deres landsbyer.
Small farms predominate, given the lack of alternative employment or sources of income in the industrial and service sectors; hidden unemployment is on a wide scale, as is underemployment, and many young people are forced to leave the land.
De dårligere jorde opgives efterhånden, og risikerer med tiden at blive ødelagt ved erosion.
Where the soil is of relatively poor quality, farming is gradually abandoned and the threat of erosion raises its head.
På grund af nødvendigheden af yderligere tilpasninger til de faktiske markedsforhold vil omstruktureringsprocessen inden for landbruget formentlig gå endu hurtigere i de kommende år.
As farmers come under increasing pressure to adapt to market requirements, the process of agricultural restructuring is likely to speed up still further over the next feyv years.
Stigende udbytter vil medføre, at behovet for jorde til landbrugsproduktion bliver stadig mindre.
As yields steadily improve, less and less land is needed for agricultural production.
Ved udgangen af dette århundrede kan »overskuddet« af agerjord i Fællesskabet være nået op på 16 mio hektar.
By the end of this century the 'surplus' of agricultural land could amount to as much as 16 million ha in the Community as a yvhole.
Samtidig vil der ske en vækst i antallet af bedrifter, som ikke længere alene ved landbrugsvirksomhed kan opnå en til strækkelig indkomst.
Over the same period there will be an increase in the number of holdings yvhich cannot earn an adequate in come from farming activities alone.
Løsningen — Fremme af områdets iboende udviklingsmuligheder
The cure: the stimulation of indigenous development potential
I disse områder, der er truet af »forfald«, er foranstaltninger inden for landbruget ikke tilstrækkelige.
Measures confined to the agricultural sector will be insufficient in the regions threatened with rural decline.
Det er her nødvendigt at anvende samtlige udviklingsmuligheder, for samtidig at skabe varige og økonomisk sunde arbejdspladser uden for landbrugssektoren.
Action must be taken to enhance each region's overall development potential so that permanent and economically sound jobs can be created outside the agricultural sector.
På baggrund af de svage strukturer i disse regioner og de generelt vanskelige økonomiske be tingelser kan Fællesskabet kun i ringe omfang satse på investeringer »udefra«.
Given the structural shortcomings of such regions and the difficult economic context, the Community cannot place any great reliance on investments 'from outside'.
Et afgørende punkt her er fremme og udnyttelse af de regionale erhvervsmuligheder, for således at bringe en vækst igang, der kan bære sig selv, og som åbner nye muligheder for landområderne. råderne.
It is therefore essential to activate and make full use of regional economic resources, thus setting in motion a growth process which has its own momentum and which can open up neyv prospects for rural areas.
Skovbrug — Markedsniche som et værdifuldt supplement
'Timber: a marketable commodity with beneficial side-effects
Først og fremmest i de mest isolerede egne vil denne indsats først vise sine resultater efter relativ lang tid.
It will take a relatively long time for the measures outlined above to bear fruit, particular ly in the most isolated areas.
Her er det derfor ubetinget nødvendigt med andre former for støtteforanstaltninger til de små og økonomisk svage familiebedrifter, for at bevare landbefolkningen, og for ikke at true de langsigtede udviklingsmuligheder.
In these areas, therefore, further support will be necessary for the small and economically weak family farm if the rural population is to be maintain ed and if the long-term development prospects are not to be jeopardized.
Skovbrug og udbygningen af de forskellige former for træforarbejdningsindustri med tilhorende tjenesteydelser er ganske vist ikke nogen patentløsning, men en markedsniche med gunstige udsigter.
The Community has in fact a yvide-ranging action programme to promote the afforestation of agricultural land and the development of the timber-processing sector, which could provide an alternative to farming in many rural areas.
En lovende indfaldsvinkel udover det »traditionelle« land- og skovbrug er målrettede for anstaltninger til fordel for mindre og mellemstore bedrifter på landet. Udbredelsen af ny
Apart from the 'traditional' activities of agriculture and forestry, much may be achieved through measures targeted on small and medium-sized rural businesses.
teknologi, netop også inden for de i fremtiden så vigtige informations- og telekommunikationsteknologier, et forbedret tjenesteydelses- og generelt infrastrukturtilbud samt en nemmere adgang til den nødvendige kapitel til investeringer, kan bidrage til at forbedre disse virksomheders konkurrencedygtighed, og til at nye virksomheder nedsætter sig i området.
The spread of new technologies, particularly in the computer and telecommunications industries, im proved services and infrastructures, and easier access to the necessary investment capital could all help to make such businesses more competitive and enable new firms to move into the areas concerned.
Inden for rammerne af regionalpolitikken skal Fællesskabet og medlemsstater ne ikke længere koncentrere sig om nogle centrale økonomiske tyngdepunkter. Opgaven må tværtimod være frem for alt at ophjælpe et større antal mellemstore centre godt for delt over hele området, der som »udviklingspoler« kan få en positiv afsmittende virkning på det omgivne landmiljø.
The regional policy of the Community and its Member States must no longer be focused on a small number of main economic centres but must give priority to the establishment of a larger number of medium-sized centres distributed even ly throughout the regions, to serve as 'poles of development' for the surrounding rural areas.
Landområderne må under ingen omstændigheder teknologisk set blive til »en tredje verden«.
In no circumstances must the countryside become a technological 'Third World' doomed to underdevelopment in the long term.
Dette ville på længere sigt dømme landbruget til underudvikling.
The Commission therefore proposes that the
Kommissionen foreslår derfor i højere grad end hidtil at tilpasse Fællesskabets talrige forsknings- og udviklingsprogrammer til erhvervsstrukturerne i landområderne.
Community's numerous research and development programmes should take fuller account of the needs of rural economic structures.
Således skulle f.eks. mellem videnskab og industri og i disses fælles aktiviteter fortrinsvis de virksomheder og forskningsinstitutioner, der er placeret i landområderne, inddrages i udvekslingsprogrammer.
For example, in exchange programmes and Community activities involving science and industry, preference should be given to firms and research establishments located in rural areas.
I mange attraktive regioner er også en yderligere udbygning af turismen en lovende udviklingsmulighed.
Tourism is another activity which could usefully be expanded in regions with attractive scenery.
Alene af denne grund er det ubetinget nødvendigt, at det naturlige miljø og landområdernes kulturskatte beskyttes.
For this reason alone it is essential to protect the natural environment and the cultural assets of rural areas.
Fællesskabets målsætning er ikke et »miskmask« af land og by. men derimod levedygtige landområder, hvis beboere har andel i den almindelige velstand, uden at Europas regionale og kulturelle mangfoldighed går tabt.
The Community's aim is not a featureless mix of town and country but viable rural areas whose inhabitants share in the general level of prosperity without detriment to the regional and cultural variety of Europe.
Landskabsbevarer eller miljøsvin — Landbrug og miljø
The farmer's role in the environment: custodian or polluter?
Forholdet mellem landbrug og miljø er et toægget sværd.
The effect of farming on the environment is like that of a tyvo-edged sword.
Som vi har set, er landbruget i mange områder nødvendigt for at bevare landskabsbilledet og det naturlige miljø.
In many areas farming is essential to preserve the landscape and the natural environment.
Land bruget yder således en form for samfundstjeneste, som der ikke er noget »marked« for. og derfor ej heller noget vederlag for.
In this sense farmers perform a public service for yvhich there is no 'market' and consequently no remuneration.
Ikke desto mindre kan der inden for rammerne af landbrugspolitikken træffes foranstaltninger, som f.eks. godtgørelsen til bjergområder, som er en kompensation for de yderligere omkostninger, der skyldes de vanskelige natur forhold i disse områder.
Nonetheless, agricultural policy measures are possible, for instance the mountain and hill allowances which compensate for the extra costs resulting from the natural handicaps of such areas.