natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I begge disse lande førte et kraftigt fald i den lange rente til en forskydning i investorernes præferencer i retning af visse former for bankindskud, som falder ind under pengemængdedefinitionen i bred forstand.
In both countries a sharp fall in longterm interest rates led to a shift in investor preference towards certain forms of bank deposit included in the broad definition of the money supply.
I dette omfang svarede accelerationen i pengemængden til en engangsforskydning i pengeefterspørgslen og nødvendiggjorde ikke særlige indgreb, men i Danmark gik udvidelsen af banklångivningen i 1983 og 1984 langt ud over, hvad man kunne forklare på denne måde, og har ført til korrigerende foranstaltninger fra myndighedernes side.
To that extent the acceleration of the money supply corresponded to a once-off shift in the demand for money and did not call for special action, but in Denmark the expansion of bank lending in 1983 and 1984 went way beyond what could be explained in this way and has led to corrective action on the part of the authorities.
Under alle omstændigheder er pengemængden som tidligere nævnt af mindre betydning i de små lande, hvor den først og fremmest afspejler virkningen af internationale kræfter, som reagerer meget hurtigt på inflationsforskelle, og er ikke i så høj grad et direkte udtryk for pengepolitikken.
In any event, as already emphasized, the money stock is of lesssignficance in the smaller countries, where it reflects primarily the influence of international forces which respond very quickly to inflation differentials, rather than being a direct expression of the stance of monet ary policy.
Afdæmpningen i pengemængdevæksten i de seneste år faldt sammen med en faldende inflation, og Fællesskabet har opnået en langt højere grad af konvergens i denne henseende.
The deceleration of the money stock over recent years went together with falling inflation and the Community has achieved a much greater degree of convergence in this respect.
Denne gradvise reduktion af inflationen er et resultat af mange enkeltbeslutninger, der har været påvirket af samtlige elementer i den økonomiske politik, men processen har uden tvivl været understøttet af den udbredte opfattelse, at pengepolitikken var fastsat for det mellemlange sigt med henblik på en gradvis reduktion af stigningstakten i penge mængden.
This gradual reduction of inflation is the result of countless individual decisions influenced by the whole range of economic policies, but the process has undoubtedly been encouraged by the widespread perception that monetary policy was set on a medium term course envisaging the gradual reduction of rates of money growth.
I denne situation var den kvantitative pengepoli tiks inflationsdæmpende virkninger et vigtigt element, som understøttede et holdbart opsving.
In this environment the disinflationary stance of quantitative monetary policy was an important element underpinning a sustainable recovery.
Samtidig med at denne politik bidrog til at dæmpe inflationen, gav den også et tilstrækkeligt råderum foren realvækst.
While serving its essential purpose of restraining inflation it has also left sufficient room for real growth.
Pengemængden voksede faktisk noget hurtigere end det nominelle BNP i Fællesskabet sidste år, således at likviditetsgraden steg noget (jf. tabel 7.3).
Indeed, money grew somewhat faster than nominal GDP in the Community last year so that the liquidity ratio rose somewhat (see Table 7.3).
Med den nuværende politik, og med et tiltagende opsving i 1985, vil likviditetsgraden ikke falde, således at pengepolitikken fortsat vil støtte vækstopsvinget.
On present policies, with the recovery gathering pace in 1985. the liquidity ratio will not fall, so that monetary policy will continue to support the resumption of growth.
Over treårsperioden frem til 1985 anslås den reale pengeforsyning i Fællesskabet at vokse med 2 \ % pr. år, og hvis man deflaterer de nominelle pengeforsyningstal ikke blot med BNP-priserne (M/P) men også med indekset for enhedslønomkostningerne (M/ULC: tabel 7.3, del c), forventes indika toren at stige med 3,6 % om året i gennemsnit over de tre betragtede år, hvilket viser en endnu mere gunstig situation, end hvad den reale pengeforsyning alene indicerer. Denne sammensatte indikator kombinerer et mål for den reale pengeforsyning med et mål for indkomstforskydningen til fordel for kapital2) — to elementer, der fremmer økonomisk
Indeed, over the three years to 1985. the real money supply in the Community is expected to grow by 2\% per year and if one deflates the nominal money supply figures not only by GDP prices (/P) but also by the index of unit labour costs (/ULC: Table 7.3 part c) the indicator is expected to rise by 3.6% a year on average over the three years, revealing an even more favourable situation than is indicated by the real money supply alone.
') De nationale pengepolitiske myndigheders foranstaltninger i den betragtede periode gennemgås mere detaljeret i den indrammede artikel.
The actions of national monetary authorities during the period under review are examined in more detail in the box.
2) Forholdet mellem BNP-deflatoren (P) og indekset for enhedslønomkostningerne (ULC) er et direkte mål for kapitalandelen, og
The ratio of the GDP deflator (P) to the unit labour cost index (ULC) is a direct measure of the share of capital; and
Den generelt acceptable mellemfristede trend i de monetære størrelser er ikke tilvejebragt uden videre, idet den har været understøttet af omhyggelige og veltilrettelagte foranstaltninger fra de pengepolitiske myndigheders side.
The generally acceptable mediumterm trend of the monet ary aggregates was not achieved smoothly and went together with careful and timely action by monetary authorities.
På EF-plan blev rentesatserne i afgørende grad påvirket af renteniveauet i USA — som var fortsat stigende (jf. afsnit 7.5
At Community level, interest rates were decisively influenced by levels in the USA, the world reserve currency country, and those levels continued to rise (see section 7.5 below).
(a) Likviditet i økonomien (M : BNP) (årlige ændringer i "ol
(a) Liquidity of the economy (M: GDP) (annual % changes)
(c) Forholdet mellem pengemængden oj ; det reale BNP (årlige Endringer i %)
(c) Ratio of money supply to real GDP (annual % changes)
(d) Pengemængde deflateret med enhedslønomkostninger (årlige ændringer i %] 1
(d) Money supply deflated by unii labour costs (annual % changes)
(e) Langfris lede realremesalser (gennemsnit) % p.a.­1)
(e) Real longterm interest rate (averages) % p.a.1
(0 Nominelle effektive valutakurser 1970 = 1 0(1 i forhold til resten af verden 4)
(0 Nominal cITeclivc exchange rati : 1970 = 100 against rest of world*
Pengepolitik og Det europæiske monetære System en periode, hvor de offentlige udgifter havde toppet, og som et resultat af en mindre budgetkorrektion; det viste sig muligt at effektuere et væsentligt obligationssalg, mens de kort fristede rentesatser faldt med omkring 2 points til omkring 9,5 % mellem januar og december i 1983.
Monetary policy and the European Monetary System sales while short­term interest rates fell by about two points between January and December of last year, to about 9^%.
nedenfor).
conditions permit.
Inden for EMS-samarbejdet er det af afgørende betydning, at justeringen af rentesatserne finder sted i rette tid, hvis man skal opnå stabilitet i systemet.
Within the EMS the timely adjustment of interest rates is an important instrument in the achieve­ment of stability in that system.
Det generelle renteniveau og rentestrukturen inden for Fællesskabet i de sidste to år har imidlertid ikke været uforenelige med behovet for at holde de monetære størrelser på et spor, som kan sikre en ikke-inflationær vækst, eller bringe dem tilbage hertil.
Nevertheless, the general level and the pattern of interest rates within the Community in the last two years has not been inconsistent with the need to keep the monetary aggregates on a path appropriate to non­inflationary growth, or to bring them back towards such a path.
Hvis den eksterne binding på den europæiske politik havde været mindre, ville rentesatserne formodentlig have været noget lavere, og det skabte et vist dilemma for pengepolitikken.
However, with less external constraint on European policy interest rates would presumably have been at a some­what lower level and this resulted in a certain dilemma for monetary policy.
I 1984 viste pengemarkedsrenten en svag tendens til fald i Tyskland og Nederlandene i månederne frem til april, men processen standsede, da US-dollaren styrkedes i andet kvartal (jf. 7.5 nedenfor), selv om pengemængdevæksten var meget moderat.
In 1984 money market rates showed a slight tendency to ease in 'Germany and the Netherlands in the months up to April, but the process halted as the US dollar regained strength in the second quarter (see 7.5 below) even though money supply growth was very moderate.
Sammenholdet i EMS-samarbejdet og en øget tillid til den franske franc og liraen gav de italienske og franske myndigheder mulighed for at foretage rentenedsættelser på 1 point og 1 j point i seksmånedersperioden frem til juni 1984, henholdsvis til 17,1% og 11,9%.
The 'continu­ing cohesion of the EMS and improving sentiment about the "French franc and the lira allowed the Italian and French authorities to permit interest rate reductions of one point and one half­point respectively over the six months to June 1984, to 17,1% and 11,9% 'respectively.
De belgiske rentesatser lempedes også i andet kvartal 1984, men lå i juni næsten 2 \ points over niveauet i det foregående år.
Belgian rates were also easier in the second quarter of this year but in June remained nearly 2^ points above their level of a year previously.
I Frankrig og Belgien gav udviklingen i pengemængden anledning til en vis forsigtighed.
In France and Belgium some caution seemed to be called for by the development of the money stock.
Rentesatserne i Det for enede Kongerige har reageret kraftigere på eksterne faktorer i 1984, end tilfældet har været i andre medlemsstater, idet de faldt til gennemsnitlig 8,9 % i april, hvorefter de blev tvunget op med 3 \ points til gennemsnitlig 13,0% i juli, da sterling kom under pres, for derefter at falde igen i august; denne udvikling var i et vist omfang også nødvendig for at bremse pengemængdevæksten.
Rates in the United Kingdom have responded in a more volatile way to external factors this year than has been the case in other member countries, continuing to fall to average 8,9% in April but then being pushed up 3_BAR_ points to average 13,0% in July as sterling came under pressure, before being allowed to fall again in August; to a certain extent this manoeuvre was also necessary in order to restrain monetary growth.
Mens gennemførelsen af en inflationsdæmpende kvantitativ pengepolitik således ikke har resulteret i et fald i de korte rentesatser i de sidste 18 måneder, hverken for Fællesskabet som helhed eller for hovedparten af medlemsstaterne, faldt EF-gennemsnittet af de langfristede nominelle rentesatser^), der kun indirekte påvirkes af udviklingen i USA, med om kring I point frem til august 1984.
While the implementation of disinflationary quantitative monetary policy has thus not resulted in a reduction in short term interest rates over the last 18 months either at the level of the Community as a whole or at the level of most member countries, the Community average for nominal long­term interest rates,1which are only indirectly affected by US developments, came down by about three quarters of a point over the year to August 1984.
Dette var et bemærkelsesværdigt resultat, eftersom rentesatserne i USA steg be tragteligt i samme periode.
This was a remarkable result since rates in the USA rose substantially over the same period.
Der har således været tale om en gradvis afkobling af EF-satserne — hvilket ganske vist er sket på bekostning af et vist fald i de europæiske valutaers værdi i forhold til US-dollar — og denne udvikling var mulig, fordi det lykkedes at nedbringe inflationen her i Europa.
There has thus been a progressive uncoupling of Community rates — admittedly also at the expense of a certain fall in the value of European currencies against the US dollar — and this outcome was made possible by success in the sustained reduction of inflation here.
Den lange rente kan i en vis udstrækning være uafhængig af den indenlandske korte rente, for så vidt der sker en forbedring af investorernes forventninger om den fremtidige inflationstakt.
Long rates can achieve a certain independence of domestic short rates to the extent that investors' expectations about future inflation rates improve.
Dette blev for nylig illustreret, da de lange rentesatser i Tyskland faldt, efter at diskontoen blev hævet ved udgangen af juni 1984.
This was recently illustrated when long­term rates in Germany fell after the discount rate was raised at the end of June 1984.
I begyndelsen af 1983 accelererede væksten i pengemængden i mange lande, bl.a. Tyskland, Det forenede Kongerige, Nederlandene og Danmark.
In early 1983 the growth of the money stock accelerated in many countries, notably Germany, the United Kingdom, the Netherlands and Denmark.
Dette skyldtes til dels midlertidige faktorer og, for de to sidstnævnte landes vedkommende, den særlige situation, der er beskrevet ovenfor, men hen på året viste den vedvarende kraftige stigning i pengemængden og svækkelsen af de europæiske valutaer, at der også fandtes et underliggende problem, som skulle løses.
This was in part attributable to temporary factors and, in the last two countries, to the special situation described above, but as the year advanced the persistence of excessive monetary expansion and the weakness of European currencies showed that there was also an underlying problem to be dealt with.
Desuden blev det stedse vanskeligere at se bort fra udviklingen i New York (jf. afsnit 7.5 nedenfor).
Furthermore, it became more and more difficult to ignore developments in New York (see section 7.5 below).
Renten for tremåneders lån i Frankfurt, der havde ligget på 12,4% i gennemsnit i 1981, og som var faldet til 5_BAR_ % i marts og april 1983, steg derfor igen til 6 i % i december.
The rate on three­month money in Frankfurt, which had been 12,4% on average in 1981 and had declined to 5¿% in March and April 1983, therefore rose again to β\% in December.
Rentesatserne i Nederlandene steg 15% efter EMS-justeringen i marts 1983 og lå fortsat på dette niveau ved årets udgang.
Rates in the Netherlands rose 1_BAR_% after the EMS realignment of March 1983 and remained at that level at the year­end.
I Italien faldt pengemarkedsrenten 1 point efter justeringen, men det stod klart i efteråret, at den omfattende offentlige låntagning ville bryde grænserne for den samlede kreditudvidelse.
In Italy, money market rates were allowed to fall one point after the realignment, but it became clear in the autumn that excessive public sector borrowing was leading to a breach of the limit for total credit expansion.
Som følge heraf lå pengemarkedsrentesatserne fortsat på 18% ved udgangen af sidste år.
In consequence money market rates were still 18% at the end of last year.
Den pengepolitiske stramning i Frankrig blev afspejlet i en reduktion af kreditlofterne i midten af 1983.
The tightening of policy in France was reflected in a reduction in credit ceilings in the middle of 1983.
På baggrund af bestræbelserne på at eliminere det løbende betalingsbalanceunderskud indebar det pengepolitiske mål for 1984 en halvering af den indenlandske kreditudvidelse til 7%.
The monetary target for 1984 involved, in view of the determination to eliminate the balance of payments current account deficit, an intention to halve the rate of domestic credit expansion to 7%.
I betragtning af undtagelser og særlige kategorier gav dette ikke mulighed for nogen forhøjelse af det generelle kreditloft for 1984; denne linje blev understøttet af den officielle politik på pengemarkedet, hvor rentesatserne igen nem hele 1983 lå på eller lidt over 12 %.
Given the existence of exceptions and special categories, this did not allow any increase in the general credit ceiling for 1984; this approach was reinforced by the official stance in the money market where rates remained at or slightly above 12% throughout 1983.
Denne politik blev delvis bestemt af den hævdede tendens i de tyske rentesatser og den disciplin, der følger af deltagelse i EMS-samarbejdet: Dette gjaldt i endnu højere grad for Belgien, hvor et stærkt forsøg på at reducere rentesatserne efter valutakursjusteringen (pengemarkedsrenten var nede på 9 i i juli 1983) fuld stændig måtte opgives i sidste del af 1983 og begyndelsen af 1984, således at rentesatserne til sidst nåede op på 12,4% i marts i 1984 (jf. 7.4 nedenfor).
This stance was in part determined by the hardening of German rates and the discipline of the EMS: even more was this true of Belgium, where a strong attempt to reduce interest rates after the realignment (with money market rates down to 9^% in July 1983) had to be put sharply into reverse in late 1983 and early 1984 so that rates eventually reached 12,4% in March this year (see 7.4 below).
I Det forenede Kongerige forbedredes situationen imidlertid i begyndelsen af 1983 efter
In the United Kingdom, however, the situation of early 1983 improved with the passing of a peak period of public expenditure, and as a result of a small budgetary correction; it proved possible to achieve substantial bond
') Repræsenteret ved afkastet på statsobligationer.
As represented by government bond yields.
Anm. : For definitioner, se noterne ti! det statistiske bilag, tabel 39.
Table 39.
Pengepolitik og Det europæiske monetære System
The interest rate policy of the Greek authorities has also developed in a more convergent way.
Kvartalsvis udvikling i den pengepolitiske situation
Quarterly development of the monetary situation
(procenter på årsbasis)
Ípereenlages at annual rates)
(a) Vækst i pengemængde (sæsonkorrigeret)
(a) Growth of money stock (seasonally
2) Ikke sæsonkorrigeret.
Definitions and aggregation method as in Table 7.1 Not seasonally adjusted.
3) Mht. definitioner, se fodnoter til tabel 38 i det statistiske bilag. 4) Se fodnote 3. tabel 7.3.
For definitions sec notes to Table 38 in the statistical annex.
Økonomisk àrsoversigt 1984­1985
They have certainly not prevented a recovery.
Modposter til pengeskabelsen ' )
Annual Economic Review 1984-85
:cd udgangen af den foregående periode)
(as% of money slock at the e nd of the preceding
Indenlandsk pengeskabelse
Domestic money creation
Eksterr ι pengcskabelse ( + log opsugning (­) af likviditet
External creation ( + ) and destruction ( - ) of liquidity
Pengesk abeise = stigningstakt ¡M2/3(l=: 2 + 3+4)
Money creation = rate of growth ο Γ Μ 2 / 3 ( Ι = 2 + 3 + 4)
Ikke ­monetære passiver
Non-monctury liabilities
Indenlandsk pengeskabelse (5 = 2 = 6+7­8)
Domi :stic money creation (5 = 2 = 6+7-8)
)ffentlige sektor
Lcr iding to the private sector
Tallene for modposterne er j 'enerelt vanskelige at sammenligne landen* : imellem til den private sektor — i Det forenede Kongerige særlig forbrugslån mod pant i fast ejendom — bidrager til at fremme det økonomiske opsving. Den private sektor er ved at blive »crowded back«.
In Germany, the United Kingdom and the Nether­lands, the trend of bank lending to the public sector no longer gives rise to concern, and in the first two of these the result has been that bank lending to the private sector — in the United Kingdom notably consumer credit on the security of real estate — is helping the development of the recovery.
I det forenede Kongerige har den offentlige sektor i virkeligheden støttet denne proces derved, at den har foretaget nettotilbagebetalinger til banksystemet.
In the United Kingdom, indeed, the public sector has aided this process by making net repayments to the banking system.
ske banksystem, indebærer det på den anden side, at lån­givningen til den private sektor indskrænkes, eller at penge­mængden på ny forøges.
long-established practice of the banks of issuing longterm liabilities has continued, although the attractiveness of these instruments in the Netherlands seemed to diminish last year.
På kort sigt kan en del afløsningen bestå i en øget obligationsudstedelse (jf. nedenfor), som klart kan spille en særlig rolle, når man søger at nå en hurtigere afdæmpning af den indenlandske kreditudvidelse end af pengemængden.
In the Netherlands and, even more, the United Kingdom, the direct financing of the public sector by the sale of longterm bonds to the non-bank private sector has continued to be buoyant, and in Ireland it made substantial progress in 1983.
Tallene for den offentlige sektors låntagning i Danmark, Nederlandene og Italien viser en markant forbedring for de seneste år, men denne proces må fortsat betragtes som ufuldkommen i Italien.
In France, the sale of non-monetary instruments by both the government and the banks has broken new ground in terms both of volume and of the techniques used: the banks have added equity-type claims to the range of liabili­ties which they offer, and the development of investment trusts and unit trusts (SICAV) specializing in bonds close to maturity has expanded the market for government bonds.
I Grækenland lettes den private og offentlige sektors efterspørgsel — der imidlertid begge er reduceret betydeligt — af en inflationær udvidelse af penge­mængden.
In Italy the State's demands on the banking system have been reduced by sales of 3.
I Tyskland, Det forenede Kongerige og Nederlan­dene giver tendensen i banklångivningen til den offentlige sektor ikke længere anledning til bekymring, og i de to førstnævnte lande har resultatet været, at banklångivningen
4, 5 and 7 year bonds with a coupon tied to the yield of Treasury bills. Many features of these developments are clearly welcome — it is obviously desirable that public sector deficits should be covered by the
Dannelsen af ikke­monetær finansiel kapital har givet en restriktiv modpost i pengeskabelsesprocessen.
The formation of non-monetary financial capital has pro­vided a restrictive counterpart in the money creation process. In Germany. Belgium.
DIAGRAM 7.4 : Udviklingen i EMS-valutaerne og drakmen i forhold til EMS')
GRAPH 7.4 : Movement of EMS currencies and the drachma against the EMS1
Månedsgennemsnit — marts 1979 = 100 ny udvikling, for så vidt angår den omsatte mængde og de anvendte teknikker: bankerne har forøget deres udbud af papirer med en form for egenkapitalfordringer, og ud viklingen af investeringsforeningen (SICAV), der er specialiseret i obligationer, der er tæt på forfaldstidspunktet, har ekspanderet markedet for statsobligationer.
Monthly averages — March 1979 = 100
Der er helt klart mange positive træk i denne udvikling — det er åbenbart ønskværdigt, at underskuddene i den offentlige sektor dækkes ved emission af langfristede papirer, som købes af investorer i den private ikke-banksektor.
21,3 issue of longterm liabilities which come unequivocally into the hands of willing holders in the non-bank private sector.
I mange lande er det vigtigt at udvikle de finansielle markeder, og man må f.eks. håbe, at udviklingen i Grækenland henimod rentesatser, der kan cleare markedet, vil bane vej for et opsving for obligationsmarkedet.
In many countries it is important to develop the financial markets and it is hoped, for example, that the moves in Greece towards market-clearing interest rates will open the way to a revival of the bond market.
Men man skal nøje følge enhver ny udvikling.
Care must nevertheless be taken in evaluating each new development.
Hvis de nye aktiver er meget likvide (hvilket er tilfældet for en stor del af SICAV-området i Frankrig) eller bærer en variabel rente, kan de efter mange økonomiske agenters vurdering effektivt substituere penge, uden at de medregnes i de officielle definitioner af pengemængden.
If the new assets are highly liquid (as are many of the French SICAV) or carry floating interest rates, they may in the judgement of many economic agents effectively substitute for money without being included in official definitions of the money stock.
Det nuværende franske mål for pengemængdevæksten tager faktisk højde for en sådan udvikling.
The current French money growth target effectively allows for such a development.