natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Coca Cola Export lovede desuden at afstå fra andre restriktive foranstaltninger, der kunne have samme virkning som de under punkt a), b), c) og d) nævnte bestemmelser.
In addition, Coca Cola Export undertook not to engage in any restrictivepractices having an effect equivalent to the clauses mentioned above in pointsa, b, c and d.
Med dette tilsagn opnåede Kommissionen, at konkurrencen på markederne for læskedrikke i EF blev styrket til gavn for såvel Coca Cola Exports konkurrenter som for alle forbrugere.
The undertaking will have the effect of ensuring that competition on the softdrinks market in the European Community will be strengthened to the benefitboth of Coca Cola Export's competitors and consumers as a whole.
Coca Cola Exports konkurrenter får nu bedre muligheder for at få adgang til forhandlernettene og lancere nye produkter, samtidig med at forbrugerne får mulighed for at vælge mellem et større udbud af drikkevarer.
Coca Cola Export's competitors will have greater access to distribution networks and can launch new products, thus enabling consumers to choose amonga wider range of drinks.
§3 - Aftaler i servicesektoren
§ 3 — Agreements in the service sector
Kommissionen har ved en beslutning vedtaget den 12. juli 1989 indrømmet fri tagelse i fem år for en række aftaler mellem Paramount Pictures Corporation, MCA Inc. og MGM/UA Communication Co. om oprettelse af et fælles datterselskab, United International Pictures (UIP).
By Decision of 12 July 1989, the Commission granted a fiveyear exemptionto a series of agreements entered into between Paramount Pictures Corporation,MCA Inc., and MGA/UA Communications Co. regarding the creation of ajoint venture, United International Pictures (UIP).
UIP skal inden for EF varetage distributionen og udlejningen af de film. der produceres af moderselskaberne.
Within the Community, UIPdistributes and licenses feature films produced by its parent companies forshowing in cinemas.
Før UIP blev oprettet, distribuerede Paramount, MCA, Metro Goldwyn Mayer og United Artists deres film i EF via deres egne distributionsnet.
Before UIP was set up, Paramount, MCA, Metro-Goldwyn-Mayer and United Artists distributed their films within the Community through their own separateorganizations.
Af effektivitetshensyn og ud fra ønsket om at undgå dobbeltadministration har moderselskaberne sluttet de res distributionsaktiviteter inden for EF sammen og givet UIP eneret på distribution af deres produktioner.
So as to gain efficiencies by avoiding administrative duplication,the parent companies pooled their distribution activities in the Community andgranted UIP exclusive rights to their respective productions.
Parterne har på foranledning af Kommissionen foretaget væsentlige ændringer i de anmeldte aftaler.
The agreements notified were substantially amended at the Commission'srequest.
Disse ændringer tager sigte på at sikre moderselskaberne størst mulig autonomi i deres forretninger og i distributionen af deres produktioner, under samtidig hensyntagen til de særlige forhold, der gør sig gældende i denne branche.
The amendments made were designed to ensure the highest possibledegree of autonomy for the parent companies in the conduct of their businessand the marketing of their products, taking into account the specific characteristics of the industry.
Ændringerne vil give bedre muligheder for at få filmene ud også til små biografer og biografer i tyndt befolkede områder.
The changes should allow wider distribution of films,especially to smaller cinemas and cinemas away from the main populationcentres.
Ændringerne har til formål at begrænse UIP-komitéernes indflydelse på moderselskabernes planlægning af, hvornår deres film skal sendes ud på markedet. Kommissionen anmodede om og opnåede desuden, at der blev foretaget en ændring i copro-duktion-aftalerne, således at det sikres, at moderselskaberne fortsat er uafhængige så vel indbyrdes som over for UIP og kan producere film sammen med udenforstående producenter i EF.
The changes affected UIP's operating committees by limiting their powers inthe preparation of release plans for the individual films of the parent companies.The Commission also required, and obtained, an amendement to the provisionsregarding coproduction agreements to ensure that the parent companiesremained independent from each other and from UIP and could enter into coproduction agreements with third parties in the Community.
Desuden er rækkevidden af UIP's eneret blevet begrænset, således at UIP nu udelukkende har en fortrinsret til moderselskabernes film.
The exclusivity provisions were limited in their effect by allowing UIP only tohave the right of first refusal to the parent companies' films.
Dette betyder, at moderselskaberne forst skal tilbyde UIP deres film til fremvisning i EF.
This means thatthe parent company concerned must offer its product for distribution in the Community first to UIP.
Nægter UIP at udleje en film. kan moderselskabet enten give UIP pålæg herom, selv distribuere filmen eller lade den distribuere af tredjemand.
Should UIP elect not to distribute a picture, the parent
226 af 3.8.1989.
Decision of 12 July 1989, OJ L 226, 3.8.1989.
Det må bemærkes, at UIP ikke kan sidestilles med en almindelig salgscentral, fordi UIP har til opgave at distribuere uensartede produkter på et meget specielt marked, hvor priser og vilkår fastsættes af de producerende selskaber. Desuden er det de en kelte moderselskaber, der får nettofortjenesten af distributionen af de film, de har produceret.
It should be noted that UIP is not comparable to a traditional sales outlet, sinceit distributes non-homogenous products on a very specific market and since theprices and terms are set by the producer companies; furthermore, each parentcompany receives the net profits resulting from the distribution of its ownfilms.
Tyske tv-selskabers filmindkøb ')
Film purchases by German television stations
I 1984 indgik de tv-selskaber, der er medlemmer af den tyske sammenslutning af offentlige tv-selskaber, ARD, en række aftaler om fjcrnsynsrettighcder med et datterselskab af det amerikanske filmselskab Metro Goldwyn Mayer/United Artists (MGM/UA). Aftalerne omfattede desuden de nye spillefilm, MGM/UA ville producere i årene fra 1984 til 1988.
In 1984, the Association of Public Broacasting Organizations in Germany(ARD) concluded with a subsidiary of the American Company Metro-Goldwyn-Mayer/United Artists (MGM/UA) agreements on television broadcasting rightsand all new feature films to be produced by MGM/UA from 1984 to 1988.
Efter indsigelser fra Kommissionen, der fandt, at ARD's enerettigheder i betragtning af deres omfang og varighed gjorde det urimeligt vanskeligt for andre at få adgang til at vise disse film, gik ARD-selskaberne med til, at andre tv-stationer inden for rammerne af de såkaldte »tomme felter« (windows) kunne få licens på disse film.
The Commission objected to the agreements, considering that the number andduration of the exclusive rights acquired by ARD rendered access for thirdparties unreasonably difficult.
Disse »tomme felter« angiver bestemte perioder for de forskellige film, hvor ARD-sel-skabernes eneret er ophævet, og hvor ARD-selskaberne ikke selv sender filmene.
The ARD organizations agreed to allow thelicensing of the films to other television stations during so-called 'windows'.The windows designate certain periods relating to individual films during whichthe exclusivity granted to the ARD organizations is lifted, and during whichthe ARD organizations themselves will not use the films.
Varigheden af disse »tomme felter« går fra to til otte år.
The windows vary inlength between two and eight years.
I øvrigt tillader ARD-selskaberne nu, at andre tv-stationer på hele aftaleområdet kan få licens til at sende fremmedsprogede film, hvilket de oprindelige aftaler ikke åbnede mulighed for.
In addition, the ARD organizations now allow licensing throughout the contractterritory to other television stations wishing to show non-German versions,which was previously prohibited under the agreements.
I betragtning af de nye adgangsmuligheder, udenforstående selskaber nu har fået, har Kommissionen indrømmet fritagelse for disse aftaler efter artikel 85. stk. 3.
In view of the new scope for third parties to gain access to the films, the Commission exempted the agreements under Article 85(3).
Med den ne beslutning har Kommissionen for første gang fastslået, at aftaler om enerettigheder til tv-transmission kan være i strid med EF's konkurrenceregler på grund af disse ret tigheders omfang og varighed, og at de kun kan fritages, hvis der er skabt rimelige ad gangsmuligheder for tredjemand.
The Decision is thefirst of its kind to make clear that agreements relating to exclusive televisionrights can be contrary to the Community competition rules because of thenumber and duration of the rights and that an exemption is possible only ifsuitable access facilities are available to third parties;
­ ensartede valørdatoer for debet­ og kredittransaktioner
(i) uniform minimum commissions for several banking services between banksand to private and business customers;
­ ensartede valutakurser og gebyrer for valutaforretninger
(ii) uniform value dates for debit and credit operations;(iii) uniform exchange rates and margins for foreign currency transactions;
­ ensartede provisioner og eksklusivklausuler over for visse valutamæglere i for­bindelse med visse finansielle tjenesteydelser.
(iv) uniform commissions and exclusive arrangements for foreign currencybrokers in relation to certain financial services.
De pågældende banker tegner sig tilsammen for over 90% af det nederlandske bank­marked, målt i forhold til de samlede indlån og årsbalancer i alle de banker, der driver virksomhed i Nederlandene.
The banks involved account for more than 90% of total deposits and assets ofbanks operating in the Netherlands.
Kommissionen havde gjort gældende, at disse aftaler virkede konkurrencebegrænsende og ikke ville kunne fritages efter artikel 85, stk. 3, bl.a. fordi de begrænsede de deltagende bankers muligheder for at føre en selvstændig forretningspolitik og indebar forskelsbehandling i kraft af forpligtelsen til i visse til­fælde at anvende forskellige gebyrsatser for samme bankydelser.
The Commission had objected that theagreements restricted competition and could not be exempted under Article85(3), notably because they limited the scope for the banks concerned to developtheir own commercial and financial policy independently and because theywere discriminatory in that they required different charges to be made in certainsituations for similar banking services.
I sin beslutning i denne sag fastslog Kommissionen, at en række aftaler af ren teknisk karakter, som fortsat er gældende, ikke falder ind under artikel 85, stk. 1. enten fordi de ikke eller ikke mærkbart begrænser konkurrencen, eller fordi de ikke mærkbart på­virker samhandelen mellem medlemsstater.
The Commission Decision in this case states that a number of technicalagreements which remained in force did not come under Article 85(1), eitherbecause they do not, or not appreciably, restrict competition, or because theydo not appreciably affect trade between Member States.
Derimod blev der ikke indrømmet fritagelse for de aftaler, der omhandlede bankpro­visioner.
However, the Decision does not provide for any exemption for agreements onbanking commissions.
Med hensyn til aftalerne om provisioner for ydelser til kunderne holdt Kom­missionen i sin beslutning fast ved den holdning, den allerede tidligere havde indtaget i andre beslutninger, og som er, at aftaler om provisioner for bankydclscr kun kan fri­tages i ekstraordinære tilfælde, nemlig når de objektivt set er nodvendige for at sikre, at visse former for samarbejde mellem flere banker kan forløbe gnidningsløst.
As regards agreements on commissions for services toclients, the Decision confirms the Commission's position in earlier Decisions,namely that agreements on commissions for services between banks may beexempted only in exceptional cases where they are really necessary for thesuccessful implementation of certain forms of cooperation between severalbanks.
Dette var ikke tilfældet med de ændrede aftaler, således som de blev fremlagt af parterne.
This was not the case with the amended agreements as proposed by theparties.
BGAG er et holdingselskab ejet af de tyske fagforeninger. AMB.
BGAG is a holding company belonging to the German trade unions.
La Fondiaria og Volksfürsorge er moderselskaber i forsikringskoncerner, der udøver forskellige former for forsikringsvirksomhed på deres respektive nationale markeder.
AMB, La Fondiaria and Volksfiirsorge are the parent companies of insurance groupsoperating in the various branches of their respective national markets.
Aktierne i Volksfürsorge blev overtaget som led i en overordnet samarbejdsplan mel lem AMB og La Fondiaria, der tog sigte på at styrke deres konkurrenceevne og ud vikle nye aktiviteter i andre medlemsstater.
The acquisition of the shares in Volksfiirsorge forms part of a general plan ofcooperation between AMB and La Fondiaria intended to help strengthen theircompetitiveness and to develop new activities in other Member States.
Med henblik herpå har de indgået en samarbejdsaftale, ifølge hvilken hver af parterne skal give den anden part mulighed for at deltage i forskellige aktiviteter, bl.a. nye kommercielle initiativer i andre med lemsstater.
For thispurpose, they concluded a cooperation agreement under which each party offersthe other party the opportunity of participating in its activities, including newbusiness initiatives in other Member States.
De indgik også aftale om at samarbejde om driften af Volksfürsorge, dog således, at AMB skulle stå som den ledende part.
AMB and La Fondiaria also agreedto collaborate in the management of Volksfiirsorge with AMB acting as leadmanager.
Desuden har de indgået en aftale med BGAG om samarbejde om driften af Volksfürsorge.
In addition they concluded an agreement with BGAG providing forcooperation in the management of Volksfiirsorge.
Efter offentliggørelse af en meddelelse, hvori alle interesserede tredjeparter blev op fordret til at fremsætte deres bemærkninger'), fandt Kommissionen, at disse aftaler kunne fritages efter artikel 85. stk. 3. Dette blev meddelt parterne i en administrativ skrivelse, hvori Kommissionen anførte, at sagen med parternes indforståelse var blevet henlagt uden formel beslutning.
After publishing a notice inviting interested parties to submit their observations, 1the Commission decided that the agreements could be exempted under
Kommissionen har meddelt fritagelse efter artikel 85, stk. 3, til en aftale mellem en række italienske forsikringsselskaber om oprettelse af en sammenslutning mellem disse, Concordato Italiano Incendio Rischi Industriali, som ikke skal arbejde med ge vinst for øje.
The Commission granted exemption under Article 85(3) to an agreementbetween insurance companies in Italy concerning a non-profit-making association of insurance companies known as the 'Concordato Italiano Incendio Rischi Industriali'.
') EFT C 210 af 16.8.1989. :) Beslutningaf20.12.1989. EFT L 15 af 19.1.1990.
OJ C 210, 16.8.1989.Decision of 20 December 1989, OJ L 15, 19.1.1990.
KOMMISSIONENS VIGTIGSTE BESLUTNINGER OG FORANSTALTNINGER
They are provided with a modelfire insurance policy containing definitions and standard general conditions.
TEKO's medlemmer er 20 forsikringsselskaber, der til sammen tegner sig for en markedsandel på ca. 20%. Disse selskaber kan, hvis de ønsker det, indgive deres policer til TEKO med henblik på genforsikring, men har ikke pligt til det.
TEKO consists of 20 insurance companies which together have amarket share of about 20%.The companies may if they wish bring their policiesinto TEKO for reinsurance, but are under no obligation to do so.
TEKO afslutter på selskabernes vegne fælles genforsikringsaftaler, som administreres af TEKO.
TEKOconcludes on behalf of the companies common reinsurance contracts which itadministers itself.
Kommissionen fandt, at disse forsikringsselskabers samarbejde i TEKO kunne bidrage til rationaliseringer og store omkostningsbesparelser.
In the Commission's opinion, the cooperation between the companies concernedwithin the framework of TEKO results in substantial rationalization and costsaving.
Som følge af det ringe an tal forsikringsaftaler, der indgås, og de meget forskelligartede risici, der er tale om, råder de enkelte selskaber ikke selv over den særlige ekspertise, der er nødvendig for at kunne indgå og afvikle direkte tegnede forsikringer, og er heller ikke i stand til selv at forhandle sig frem til gunstige gcnforsikringsvilkår.
Because of the small number of contracts and the diversity of the risks,the individual companies do not have the specialized experience required for
FFT I. 13 af 17.1.1990.
COMP. REP. EC 1989
70 KONKURRENCEPOLITIKKEN OVER FOR VIRKSOMHEDER
MAIN DECISIONS AND MEASURES TAKEN BY THE COMMISSION
Kommissionen besluttede den 16. februar 1989 ikke at rejse indsigelse mod en aftale indgået mellem Eurotunnel og de franske (SNCF) og britiske (British Rail) jern baneselskaber om tunnelen under Kanalen.
On 16 February 1989, the Commission decided not to object to a utilizationagreement concluded between Eurotunnel and the French and British railways SNCF and British Rail, concerning the Channel Tunnel.
Aftalen, som blev indgået den 29. juli 1987, har til formål at fordele transportmarkederne og opstille trafikprognoser og regler for brug af tunnelen.
The Agreement, whichwas concluded on 29 July 1987, is intended to share transport markets and toestablish traffic forecasts and utilization rules for the tunnel.
I overensstemmelse med Rådets forordning (EØF) nr. 1017/ 68 ') af 19. juli 1968 blev aftalen, som var blevet anmeldt den 2. november 1987, fri taget for tre år fra og med 16. november 1988, hvor begæringen om fritagelse blev of fentliggjort i EF-Tidende2). Kommissionen er for øjeblikket i færd med at overveje, om der kan indrømmes fritagelse for et længere tidsrum.
Pursuant to Regulation (EEC) No 1017/68 of 19 July 1968,1the agreement, which wasnotified on 2 November 1987, is exempted for three years as from 16 November1988, when the request was published in the Official Journal.2The grantingof exemption for a longer period is currently being examined.
Kommissionen har gennemgået »IATA Passenger Agency Programme«, som IATA havde anmodet om fritagelse for.
The Commission examined the IATA passenger agency programme inrespect of which IATA had applied for an individual exemption.
Dette program fastlægger nærmere regler for IATA's autorisering af rejseagenter og for forholdet mellem de luftfartsselskaber, der er medlemmer af IATA, og rejseagenterne.
The programme lays down the criteria for IATA accreditation of agents andthe terms on which IATA carriers are to deal with travel agents.
Disse regler pålægger desuden de autoriserede agenter visse forpligtelser.
It also imposesvarious conditions on accredited agents.
Kommissionen har ikke rejst indsigelse mod selve dette »Agency Programme« i det omfang, hvor det har til formål at fastlægge objektive kriterier for udvælgelse af rejse agenter, for sikring af dokumenter og for agenternes uddannelse.
The Commission did not object to the purposes of the agency programme insofar as they involve objective selection criteria for travel agents, securitydocuments and professional training.
Dette er helt legitime mål, der kan skabe større tilfredshed hos brugerne og sikre en effektiv service fra rejseagenternes side.
These are legitimate objectives, whichcan certainly contribute to consumer satisfaction by ensuring that travel agentsprovide an efficient service.
Kommissionen var derimod betænkelig ved, at de nuværende ordninger, der hovedsagelig er baseret på IATA-resolutionerne 800, 802 og 808, ville kunne eliminere konkurrencen mellem rejseagenter og mellem luftfartsselskaber på en række væsentlige punkter, og at de kunne være i strid med brugernes interesser, navnlig ved at begrænse antallet af autoriserede rejseagenter urimeligt og afskære dem fra at dele deres provisioner med kunderne.
The Commission was, nevertheless, concerned that the current systems, basically contained in IATA Resolutions 800, 802 and 808, tended to eliminatecompetition between agents and between airlines in a number of importantrespects and were liable to operate against the interests of consumers, especiallyby unduly limiting the number of accredited agents and by prohibiting agentsfrom sharing their commission with their clients.
Kommissionen fandt desuden, at visse restriktioner ikke var nødvendige for at opnå de fordele, programmet skulle give.
Moreover, a number ofrestrictions did not appear to be necessary to achieve the benefits of theprogramme: for example, some accreditation criteria and procedures were
KOMMISSIONENS VIGTIGSTE BESLUTNINGER OG FORANSTALTNINGER
74 COMPETITION POLICY TOWARDS ENTERPRISES unnecessarily strict, and there were restrictions on the carriers' ability to dealwith other agents and on the terms on which they could deal with agents.
Som følge heraf sendte Kommissionen den 15. juni 1989 IATA en meddelelse af klagepunkter. gepunkter.
Accordingly, on 15 June 1989, the Commission sent a statement of objectionsto IATA.
IATA udarbejdede derefter resolution nr. 814, hvorved der blev indført en ny ordning, der skulle gælde inden for EF.
Following this statement of objections, IATA drew up Resolution 814, whichestablishes a new system to operate within the European Community.
Denne nye resolution, som Kommissionen i øjeblikket er i færd med at gennemgå, gør det lettere at blive autoriseret IATA-agent, giver luftfartsselskaberne mulighed for frit at indgå aftaler med både IATA-agenter og andre agenter og forbyder ikke længere rejseagenterne at dele deres provisioner med deres kunder.
The new Resolution, which is currently being examined by the Commission, reduces thebarriers to IATA accreditation, allows carriers to deal with IATA agents andwith other agents on an unrestricted basis and does not prohibit commissionsplitting.
§5 - Aftaler om intellektuelle ejendomsrettigheder
§ 5— Agreements relating to industrial property rights
Efter indgreb fra Kommissionen har det amerikanske selskab, Syntex, der opererer i medicinalvarebranchen, og det franske selskab, Synthelabo, der fremstiller for skellige farmaceutiske og parafarmaceutiske produkter, ændret en aftale om geografisk markedsafgrænsning, som var blevet indgået efter en tvist mellem dem om gyldigheden af deres varemærker i fiere EF-lande.
Following intervention by the Commission, Syntex, a United States healthcare company, and Synthelabo, a French manufacturer of various pharmaceutical and parapharmaceutical products, amended a geographical delimitationagreement concluded in order to end litigation between the two companies onthe validity of their trade marks in a number of Community countries.
Kommissionen fandt, at aftalen var i strid med Traktatens artikel 85, stk. 1.
The Commission had taken the view that the agreement infringed Article 85(1) ofthe EEC Treaty.
Nationale domstole har i princippet ret til at udtale sig om, hvorvidt der består en risiko for forveksling mellem forskellige varemærker.
In principle, national jurisdictions usually have the right to decide regardingthe existence or non-existence of the risk of confusion between differenttrade marks.
Men når der er tale om aftaler om geografisk afgrænsning, som rent faktisk fører til en opsplitning af det fælles marked, må også Kommissionen have ret til at gribe ind.
However, when individuals sign delimitation agreements and inparticular when such agreements effectively divide the common market into anumber of territories, the Commission must have a right to intervene.
Kommissionen er ofte mere tilbøjelig til at skride ind i de tilfælde, hvor alt tyder på, at en af parterne er ude afstand til ad rettens vej at få fastslået, at den anden parts vare mærke er ugyldigt.
The Commission is more often likely to intervene in cases where availableevidence points to the inability of a party to legally enforce its claim of invalidityof the other party's trade mark.