natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I Tyskland, Danmark og Luxembourg (og sandsynligvis Belgien) er der kun få brancher og endog kun få virksomheder af en vis størrelse, der unddrages forhandlingsnettet - hvilket betyder at der (i hvert fald for Belgiens vedkommende) kan ses bort fra en del af de små og mellemstore virksomheder.
In the Federal Republic of Germarly, Derunarkr Luxembourg (and probably Belgiun),few branches or even undertakings of any importance are not covered by abargaining system - which can leave out (and this in any case ie true in Belgiutr) some sralf and mediun-sized undertakings.
Til gengæld eksisterer der stadigvæk i Storbritannien, og i endnu højere grad i Frankrig og Italien, "overenskomstørkener", navnlig inden for handel eller erhverv med semi-håndværksmæssige traditioner, men undertiden også i underafdelinger af brancher, som alt i alt ikke er stillet ugunstigt, hele områder, der enten ikke dækkes eller (hvilket er hyppigst i Frankrig og Italien) er dækket af bestemmelser, som kun i ringe grad føjer noget til de lovfæstede for pligtelser, og hvis effektivitet er yderst begrænset, uden dog at være ubetydelig. Hvis man kombinerer kriterierne for brancherne med kriterierne for virksomhedsstørrelse, bliver billedet endnu mere dystert.
Howeverl in the UK ancleven nore in France or ltaly, there are sti11 rcontractuel desertsrl incorl[terce or the branches with a seni-crafts traditionr antl sonetimes ingub-d.ivieions of branches which are not less favoured ae suchr whole s,reasare not covered at all or (nore frequently in France and ltaly) covered byprovieions which adct very 1itt1e to the two gideer tegal obligations ancl theeffectiveness of lrhich, though not insignificant, is strictly lirnited. ffone conbines the criteria of branohes with that of sizeg of untlertalingr thepicture looke even worae.
I Belgien, Storbritannien, Italien og Frankrig er der undertiden en betydelig forskel mellem de s børste, dem der ikke ville kunne slippe uden om forhandling og kontrol, selv om de gerne ville, og de mindste, hvoraf et vist antal slipper uden om.
In Belgiult the UKr Italy a^nd trbancer there issonetimea a coneid.erable gap between the largest unitertakingsr which could t57
De "marginale" grupper i forbindelse med forhandlingerne, hvad enten de er marginale på grund af arten af den branche, hvor de arbejder, størrelsen af deres virksomhed eller deres særlige status (hjemmearbejdere, løsarbejdere og vikarer), udgør en bety delig gruppe, som risikerer at blive endnu større på grund af krisens langvarighed. Den er stor nok til, at konkurrencevilkårene i visse tilfælde kan fordrejes (ikke alene ved "sort arbejde" i egentlig forstand, men af virksomheder uden for overenskomsten).
not avoid. bargaining and control if they wanted, and. the gnallest, aome ofwhon d.o avoicl it. llhe rmarginalst in bargaining, whether they are narginalby the nature of the branch in which they work, size of their. und.ertakingor their partj'cular status (homeworkers, intermittent or temporary workers),fonn a considerable mass which the long cri.sis risks increasing further.rt is so considerable that in sone cases this even affecte oompetition (notonly because tslavet vrages are paitt but because the undertakings are outsid.e any agreeuoents).
Hvis den endelig forøges med alle dem, der i alt for lang tid har søgt arbejde, navnlig de yngste arbejdere, kan denne marginale gruppe uden kurs og uden aktionsmidler, uden tilhørsforhold til en organisation, blive en vigtig årsag til sociale vanskeligheder.
If it is further slrollen by all those lrho have long been searching fora job, especially the youngest unemployed, this narginal raass, withoutdirection or neans of action or ad.herence to an organization, can also becone a major cause of eocial unrest.
Det stigende omfang af forhandlingsområdet må ikke skjule de meget alvorlige farer, hullerne i forhandlingerne udgør.
Although a growing area is covered. by bargaini.ng, the very grave d.angers caused by its inad-equacies.
For så vidt angår forhandlings emnerne er den vigtigste konstatering den samme: Forhandlingerne har, navnlig inden for de ti år, dækket to nye områder. De er kun delvis lykkedes på det mest traditionelle område, nemlig lønområdet, idet de kun delvis kontrollerer de faktiske lønninger. Imidlertid har de gennem de virksomhedsforhandlinger, som shop steward'erne fører i Storbritannien, og gennem den politik, der føres for at forhøje mindste lønnen, og som flere hovedorganisationer har fulgt, genvundet en del af lønglidningen. Accelerationen i inflationen har gjort dette hverv til et Sisyfos-arbejde.
As regards bargaining subjects, the main finding is the same.
Krisen og indkomstpolitikken for pligter til at rejse problemet på en fuldstændig ny måde, men forskelligt fra land til land.
Ilowever, the crisis and. the incones policy have nadeit necessary to look at the subject afresh, and in a different way according to country.
Den overenskomttsikrede udvikling i tillæggene og er statningerne for social sikring er ligeledes en af de vigtigste tendenser inden for de sidste år, der i høj grad er blevet styrket for nyligt ved udviklingen af dagpengeydelsene i forbindelse med arbejdsløshed og "eksistenssikring".
Another naJor tiend. of the past few. years is the introd.uction inagreements of eupplernents or substitutes to social security, a trenal firmlybacked by the recent establiehnent of unernployment benefits or security of incomes funcls.
Organisation af arbejdet er usikre, de forskellige parters hold ninger er nølende og undertiden tvetydige.
to cLeal of bargalning realism.
Men alt i alt må man især understrege den evne, forhandlingerne har haft til at ind stille sig på de nye problemer, deres evne til fornyelse og deres realisme.
Br"rtwhat must be streesed on the whole is the capacity with new problems, its capacity of innovation anil its
Det er ikke usædvanligt, at forhandlingerne delvis har bevirket, at visse beslutninger unddrager sig markedsvilkårene (og mere generelt, at de ikke kunne træffes på grundlag af rene kriterier for økonomisk rationalitet på kort sigt); at det for eksempel er vanskeligt at træffe beslutning om personalenedskæringer (eller modsat om ansættelser) for at tilpasse sig de aktuelle konjunkturer.
It is not extraordinary that to some ertent bargaining resulted inextricating certain d.eci-sione from the play of market forces (and, moregenerallyr preventing them fron being taken on the basis purely of short- nor is it extraordinary, for exanpler that the(rorecruitment)ismore difficulttotakeifit terrn economic criteria; decisiononstaffcuts nust be adapted to the current economic situation.
Forhandlingerne er en regulering, og der ville ikke være brug for at regulere, hvis markedet gav alle de ønskede resultater.
Bargaining is a kinalof regulatioir and there would be no need to regulate if the narketproduced. all the d.esired reeults.
Det er således selve målet for forhandlingerne at erstatte de regler, der anses for rimelige for de økonomiske kræfters frie spil (og naturligvis lykkes det ikke altid - "kampen" mod uligheder er hverken fuldstændig enstemmig eller ret effektiv).
So the object of bargaining is tosubstitute rules accepteil as more fair for the spontaneous play ofeconomic forces (it certainly cLoes not always succeedl the rbattlelagainst inequalities is neither quite whole-hearted nor very effective).
Men til gengæld er virkningen af disse reguleringer, navnlig når det drejer sig om præstationsløn eller om beskæftigelse, en mildnelse af fjernelse af markedets sanktioner over for de pågældende enkeltpersoner.
Ilowever, these regulations, especially if they concern paJment byresult or employment, also have the effect of anortizing or avoiilingmarket sanctiong for the ind.ivid.uals concerned, An.inflatlon räte nuetrise dangerouely high before its effects on enrpioyment becone visibleto the employees (so any corrective action tencls to be tardy).
En inflationsrate skal stige meget betænkeligt for at virkningerne for beskæftigelsen bliver mærkbare for lønmodtagerne (de udlignende reaktioner risikerer i så fald at komme for sent).
Unenplo;nnenti.tself, eince improved benefits have been paid, has fortunately producedlees dranatic resultsl but that aLeo means that disturbances of activitywere felt less. fn fact, since extensive compensatory neans existr theecononic decision aeena nore arbitrary.
Selve arbejdsløsheden får således heldigvis takket være en bedre godtgørelse mindre dramatiske konsekvenser. Men det vil også sige, at forstyrrelserne i aktiviteten er mindre mærkbare.
When will the state stop givingaid to a cleficit sector ? l{hen will a large undertaking close or reorganizeone of its unprofitable establishnents (or workshops) f ft is beconingincreasingly rare for there to be no way out of such a situation. ftresuccess of protective neasures necessarily nade tbe effects of eone ofthe econonic constraints nore uncertain.
Desuden synes den økonomiske beslutning at være mere vilkårlig, fordi der eksisterer omfattende kompensationsmidier. På hvilket tidspunkt giver staten afkald på at støtte en underSkudssektor?
No-one wou1d drea,n of söeking to aboLieh unemploynent benefits or jobprotection. hrt it nay be worth consiclering what eubstitutes our societyfincls acceptable for these out-dated disciplinary mea$lrea.
På hvilket tidspunkt lukker en stor virksomhed, eller hvornår omdanner den en af sine afdelinger (eller et af sine værk steder), der ikke er rentable?
One is certainlythe clisclosure of econonic information, but even rnore i@ortant perhaps -and here bre are not really going outsicle the subJect - is the participationofthecitizeneinprivateanclpublicdecisiong.
Tilfælde, hvor det er fuldstændigt umuligt at gøre andet, er sjældne.
4.2.2 lagegi$ng lltre term rtunofficiaf bargainingtt used here is certainly vague.
Den heldige gennemførelse af beskyttelsen har nødvendigvis medført, at de økonomiske bånd er blevet mere usikre.
Howevertwe ehal1 use it to clesignate everything below or outside fo:mal bargainingand the agreernent which allows for the expression of points of view andtheir adjustnent or the exercise of an influence, even if not eubstantiatedby a signature below a decision.
Den økonomiske information, givetvis.
restrictedplacethereisafetyr apprenticeship,
Men måske endnu mere - og dette bringer os kun halvt igennem vort emne - borgernes indflydelse på både de private og offentlige beslutninger.
Eupelvisionofinplenentationoftheagreement,social claims and. the nanagenent of social welfare are natters for the staff cleregation
Den kollektive overenskomst (i strengt juridisk betydning) synes at være af begrænset betydning.
Joint conmittees paveembarking on conciliation appraise the disputes
De paritetiske udvalg for bereder forhandlingerne, behandler stridsspørgsmål (inden man i givet fald går over til mægling). Det blandede bedriftsråd informeres, konsulteres og er medbestemmende vedrørende de daglige arbejdsvilkår.
(before where appropriate); the joint works conmittee is inforrneil, consulted. and co- decid.es on general working conclitionsl tripartite bod.ies which inclucle the public authorities cleal with employrnent clifficuLties.
Naturligvis ville nogle af disse faktorer i andre lande indgå i de kollektive forhandlinger.
rn some other countries sone of these elements would automatically be covered by collective bargaining.
En amerikansk fagforening ville have vanskeligt ved at acceptere, at forvaltningen af aftalen og behandlingen af klager (grievance procedure) ikke var den normale konsekvens af den kollektive overenskomst.
An Anerican union would find it difficult to accept that uranagement of the contract and grievance proceclure should notcontract.
Adskillelsen mellem blandet bedriftsråd og egentlige forhandlinger foregår ikke, som vi har set, uden nogen vilkårlighed.
Antl to some extent the be the normal consequence of the collective separation between joint works comnittee and. bargaining as such is arbitrary.
Vi skal komme tilbage til denne (jf. 4.2.4). Lad det være til strækkeligt allerede nu at sige, at selv om de "aftaler", der er resultatet af en drøftelse med bedriftsrådet og med tillidsmændene, afgør det stillede spørgsmål på varig måde, så har de ikke samme værdi som en kontrakt med dens præcise gensidige forpligtelser. En ny konsultation, for eksempel fordi der opstår en uforudset vanskelighed, kunne ændre dens betingelser.
Firstlyr the developrnent of unofficial bargaining has changed the nature point(cf.4.2.ü.fron cliscussions they settle thewi.th its specificencountering an ofthecontractualundertaking.lteshall?eturntothiswe can say here and. now that the ragreementsr resulting with a works comnittee and the staff delegates, even if issue perrnanently, d.o not have the value of a contract mutual obligations.
Der er ikke længere tillidsmænd, som har den fulde tillid, og som ikke har brug for at konsultere dem, de repræsenterer (uanset hvilken officiel eller uofficiel form denne konsultation tager).
Delegates are no longer given fu1I conficlence or free of the need to consult those they represent (whether this consultation is officiaL or not); the managenent can no longer retain in its own hand.s alone the keyto industrial relations.
Der er ikke længere en ledelse, der for sig selv kan beholde nøglen til arbejdsmarkedsforholdene.
The increased nurnber of forurns of expressi.on and.action a* various levers call for contacts ancl co-ordination.
Med en mangedobling af de steder, hvor der er mulighed for at udtrykke sig og tage et initiativ på de forskellige niveauer, er det nødvendigt at foretage drøftelser og koordinering.
There is noneed to clemonstrate that the requirement of clisclosure of inforrnation isextremely expensive and will absorb considerable resources in the organizations. zations.
Det er ikke nødvendigt at påvise, at denne udvikling af information er særdeles bekostelig og vil kræve betydelige ressourcer i organisationerne .
3.Asad.irectconsequence,unofficialru1es,rinternalrortacit.1awwhich does not appear before the courts but often regulates workshop oroffice relations by tacit arrangarent or tracle practice, are becomingincreasingly important, The jurists will have a major task if they try of to cleal with it the undertaking
At få dette reguleringsnet, der er diffust og utvivlsomt selvmodsigende, formuleret klart, utvivlsomt under hensyntagen til dets lokale og særlige karakter (hvorfor er det, der gælder for de grafiske fag, gældende for stålindustrien eller i stormagasinerne?). De kontinentale lande kunne utvivlsomt lære meget af den engelske praksis på dette område.
It uill be ttifficult to clarify this aliffuse a^nd no cloubt contradictorynetwork of regglationa, while reepecting its Local ancl apecific natute(w[y ehoulct what is true of ptinting apply for iron a,nd steel or la'rgeetores ?).
Endelig kan denne forskelligartethed i kontakter og forbindelser ikke undgå at påvirke forholdene i virksomheden, dvs. definitionen af stillingerne og ansvaret samt af kompetenceforholdene.
Iestly relationg thig witbin variety of contacts anal cxcbanges ie bounal to affeotthe unilertaling, ae regards the tlefinition of jobs anilantl aleo tbe chain of comand.
Med (og undertiden uden) fagforeningen havde de faglærte arbejdere ofte indført deres opfattelse af faget.
In oo-operation(eonetimee without it) with the union, the cra*tsttren often inposetl theil t concept of thsir trade.
Konsultationen, medindflydelsen og de uofficielle forhand linger er nok videreførelsen af forhandlingerne.
consul.tation, partioipatlon and unofficial bargaining are certainlyertensions of bargaining.
En indgående analyse ville her nødvendiggøre en
Barggili ns-qgd-pgr!1 ci la & ion-in thg 2oI it iga!
undersøgelse af selve de politiske systemer, hvilket ligger uden for vor kompetence og vor opgave.
A detailetl analysis of this roulclinvolve a,n exanination of the politioal systems theotselves, which isoutside our abl}ity or contert.
Vi begrænser os til nogle gene relle bemærkninger.
We shaU nerely nake a few general coDments.
Den måde, hvorpå interessegrupperne (lønmodtagernes fagforeninger og arbejdsgiversammenslutningerne er blandt de vigtigste af disse grupper) deltager i det politiske liv, er yderst forskellig.
llhe nanner in whicb interest groupg (employeest unione a,nd employererassociations a1'e anong the nost important auch groups) participate inpolitical llfe variee very r,rictely. fn some areas which are consideredspecific enou6h to be able to be dtelegatecl without injury or at leastto allow for wlcle involvement of thoee concerned without clangerr theyfrequently participate in establiehing guiilelinee and in nanagernent.lhis is tnre of eocial security, placement or training institutions.Bowever, the national ctifferences energe clearly when one is ilealingwith nore overal] policiee.
På visse områder, der betragtes som tilstrækkeligt specifikke til at kunne uddelegeres uden skade eller i det mindste til, at man uden fare i høj grad kan tilknytte de berørte parter, deltager de ofte i valget af retningslinjerne og i administrationen i institutioner for social sikring, placering og uddannelse.
In the Fecteral Republic of Germany concertedaction takes great care to respect the autonorny of the participants (anitabove alL that of the public authorities who do not comnit themseLves vis-ä-vis the two eiales of intluetry).
Til gengæld viser der sig nationale forskelle, så snart man kom mer ind på en mere global politik.
At the other extremer in tbe l6l
Den fælles optræden i Forbundsrepublikken Tyskland sørger i høj grad for at overholde deltager nes selvbestemmelse (og først og fremmest selvbestemmelsen hos de offentlige myndigheder, som ikke forpligter sig over for arbejds markedets parter). I det andet ydertilfælde hviler planlægningen og styringen af økonomien i Nederlandene utvivlsomt på interesse grupper som "støttepiller".
Netherland.s economic planning rpillarsf and management certainLy rests on the of of the interest are no binding spite closely groups. lbench planning, in d.ecisions, has for sone time the fiction that there associated. unionists and. ernployers in the selection and. exanination of najor objectives.
Den franske planlægning har ud fra den fejlagtige antagelse, at der ikke eksisterer bindende beslutninger, i nogen tid knyttet fagforeningsmedlemmer og arbejdsgivere snævert til valget af og behandlingen af de store målsætninger.
Today thisparticipationismorerestrictedthe unions. the uK has triecl-various again,especiallyonthepartofforrnuras of association in econonic developnent and incones policy.
Storbritannien har forsøgt diverse former for tilknytning til den økonomiske udvikling og til indkomstpolitikken.
Belgium has set up a growing number of planning boarcls, both for econonic planning and for a planned and concerted joint social policy.
Disse tilfælde er så forskelligartede, at det ikke er muligt at analysere dem.
rhere is too much variety here to make any analysis possible.
Hvor absolut nødvendig arbejdsmarkedets parters medvirken i den økonomiske politik end er, så er formerne for denne medvirken lige så svingende som selve politikken. For eksempel forklares de færre tilfælde af afstemt økonomi i Frankrig navnlig ved de sociale og politiske konjunkturer.
yet we nay note the vicissitucles and. short-tenn as political as fragileis for the of these formulas which are generarly arrangements.
Der eksisterer et social økonomisk råd i Nederlandene og Frankrig, et nationalt arbejdsråd i Belgien.
The Netherlands and France have an economic ancl soclal cornrnittee, Belgium a national labour council.
Den reform, der i I969 faldt ved folkeafstemningen i Frankrig gav endda interessegruppernes repræsentanter beføjelse til rådslagning og afstemning.
Ttre reform in France in 1969 which was rejected. by referenclum would have given the representation of interests voting pohrers.
Det er ofte gennem ad hoc-møder. vanskelighederne overvindes, nemlig i Belgien snarere på "topkonferencer" end i Det nationale Arbejdsråd, og i Frankrig i maj I968 i Grenelle snarere omkring premierministeren end i institutionerne.
Difficulties are often rrsumnit resolved. at ad hoc meetings : in Belgiun at conferencestr rather than labour councill in lbance in lrlay 1968 at rneetings with theat Grenelle rather than in the egtabrished institutional by the national Prime lfiinister franework.
Endelig er et af de gængse midler til at få adgang til magt og indflydelse på de offentlige myndigheders beslutninger forbindelsen mellem de faglige organisationer og de politiske partier. Under meget forskellige former, som det er umuligt at analysere her (forbindelserne mellem det kommunistiske parti i Frankrig og CGT er helt klart ikke identiske med forbindelserne mellem Labour Party og TUC eller mellem de kristelige demokrater og CISL i Italien), er forbindelserne mellem fagforening og parti betydelige i Italien, Storbritannien, Belgien, Danmark og Frankrig.
lastlyr one current neans of access to power ancl influence over the public authoritiesr decisions is the link between trad.e associations and political parties. lfhere are strong links, taking very different forms which we cannot analyse here (the relations between the trbench comnunist Party and the cGT are clearly not the sane as those between the la.bour Party and. the wc or those between the rtalian christian Denocrats and theCISL), between union and party in ltä1y, the UK, Belgiun, Dennark and Fbance.
De udvides sandsynligvis i perioder med gode konjunkturer og politisk ro. De strammes over for krise eller mulige ændringer.
They probably loosen d.uring a good economic trend. and periodofpoliticalca1m,antltightenintimeeofcrisisorpossiblechange.
et skridt ad gangen, eller fordi de mulige svar ikke er så for skellige (man kan endog tro, at det var definitionen på planlægningen "à la française" efter Jean Monnets opfattelse).
Concerted econonic äction may renain outeide the political realn eo longae the decisions are not too ilifficult to nake, either because tbey can betaken gradually and empirically etep by step, or because the poeeible repliesto theee ilifficulties are not too ctifferent one from the other (one couIil even regar.d this as the ilefinition of pl"anning rä Ia frangaiset in the gense
Den har til gengæld del i bruddene og bindingerne i det politiske liv når disse betingelser ikke længere opfyldes. Uden at forhindre dem i at blive det, gør krisen dem mindre sandsynlige.
Jean !fionnet uaeit it). B5r contrast euch action becones invofved in tbe troubfesand Btresses of political life if these conditione are not satisfied. llithoutexclucling the possibility that they nay be eatisfied, the crisie makeg it lcesf.ike1y.
Naturlig vis kan det af presserende grunde være nødvendigt at kræve en aftale, men for hvor lang tid?
Certainly, an €mergpncy sitqation can impose the need for agreenenttbut it nay not be a laating one.
En styrkelse af hovedorganisationerne og af betydningen af de politiske beslutninger, en stramning (ikke uden eventuel spænding) af forbindelserne til partierne, mere hyppige forbindelser med regeringerne, mulig indblanding i de politiske debat ter (dvs. debatter mellem partierne) - alle disse virkninger af krisen mindsker arbejdsmarkedets parters faglige selvstyre ved at sætte deres politiske ansvar i første række. De mindsker hele arbejdsmarkedssystemets selvstyre (og i særdeleshed for de kollektive forhandlinger) over for det politiske system.
Strengthening the confederations and the influence of political decisioneltightening the links with the parties (whioh nay of courae produce teneion),establishlng nore frequent contacts nith the governmentst and possibleinvolvement in politicel clebates (in ttre sense of tlebates between the parties)- aI1 these effecte of the crisis wea,kenthe profeasional autononJt of the twosides of inctustry by giving priority to tbeir political responsibilities. llheyreduoe the autonony of the induetrial relatione system as a nhole (and especiallyof collective bargaining) vie-ä-vis the political syetem.
I to lande, Italien og Frankrig, påvirker muligheden for en flertalsændring efter en lang periode uden skiftende fler tal også i meget høj grad forhandlingerne.
In two countitiegr ltaly antl tbance, the poeeibi.lity of a changB in thepolitical najority after e Long periodl without change also weighs on tbebergaining.