natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hvorfor skulle det tage over fyrre år at nå det resultat, når tolden og begrænsningerne i samhandelen mellem medlemsstaterne blev afskaffet allerede i juli 1968, halvandet år før planen? Fordi det er lettere at harmonisere toldsatser end skattelovgivning.
T, he hope is that the process set in train will create a virtuous circle of more freedom, wider competition and higher growth.
Fordi opblød­ningen af den stærke protektionisme og de mange tekniske standarder paradoksalt nok har bidraget til at opsplitte de forskellige mar­keder i begyndelsen af 80'erne.
Physical, fiscal and technical barriers are fal I ing one by one, although the record is less impressive in sensitive areas such as the harmonization of VAT rates and right of residence.
forene fri bevægelighed, fri konkurrence og fri vækst, og den ¡gangværende proces kan ikke løbe i modsat retning.
But why has it taken more than 40 years, when internal customs duties and quotas were abolished as long ago as July 1968,18 months ahead of schedule?
De fysiske, be­skatningsmæssige og tekniske grænser ned­brydes en efter en, selv om der på visse sær­ligt følsomme områder, som f.eks. harmoni­sering af momssatserne og spørgsmålet om personers opholdstilladelse, ikke er sket de samme fremskridt.
The simple answer is that it is easier to harmonize customs duties than taxes, that the regu­lations governing the professions differ from one country to the next, that stubborn protectionist attitudes combined with the proliferation of technical standards only served to exacerbate the partitioning of markets in the early 1980s.
De foreløbige resultater er stort set tilfreds­stillende. I slutningen af september 1991 var ca. 75% af foranstaltningerne vedtaget, og Kommissionen har til fulde forvaltet sin ini­tiativret og forelagt alle de forslag, som den skulle.
Π the liberalization of public procurement, which involved making the rules on works and supplies contracts more transparent, stepping up checks and extending the rules to important new areas such as transport, energy and telecommunications;
') / ECU (den europæiske valutaenhed) ­ ca. 7,9 DKR (ved vekselkursergældende pr. 30.6.1992) som formand skar igennem i 1985 ved at of­fentliggøre sin hvidbog. Altfor meget var for­sinket, og der var stadig for mange hindrin­ger, for at man kunne virkeliggøre den eks­pansionsmulighed, som 300 millioner for­brugere udgør.
In 1985 the new Commission chaired by Jacques Delors made a dramatic move.
Diagnosen var som bekendt, at »omkostningerne ved ikke at virkeliggøre
ECU 1 (European currency unit) - about UKL 0.70, IRL 0.77 and USD 1.26 (at exchange rates current on 30.6.1992).
Arbejdet har hovedsagelig drejet sig om føl­gende områder:
O the harmonization of taxation, which meant aligning national provisions on in­direct taxes, VAT and excise duties;
□ Fri adgang til offentlige kontrakter gen­nem en forbedring af direktiverne om aftaler om indkøb, bygge­ og anlægsarbejder og større vægt på gennemsigtighed og kontrol. De skal desuden omfatte nye områder, som f.eks. transport, energi og telekommuni­kation.
D the liberalization of capital markets and financial services; nition of qualifications for all regulated pro­fessions; right of entry for workers and their families), services (extension of freedom to provide services to investment services and transport by sea, inland waterway and road) and business cooperation (information and consultation of workers in the European company, consolidation of company losses, and mergers between companies in different Member States).
Π Udligning af de beskatningsmæssige forskelle gennem indbyrdes tilnærmelse af de nationale bestemmelser om indirekte skatter, moms og afgifter.
Π standardization, thanks to a new ap­proach to certification and testing, recog­nition of the equivalence of national stand­ards, and some harmonization of safety and environmental standards;
Π Liberalisering af kapitalmarkederne og de finansielle tjenesteydelser.
G the abolition of technical barriers (freedom to exercise an activity and recog­nition of the equivalence of training qualifi­cations) and physical barriers (elimination of border checks) to the free movement of individuals;
Π Standardisering ved gensidig anerken­delse af nationale love, bestemmelser og cer­tifikater samt anerkendelse af princippet om ligestilling mellem de nationale normer og standarder, samtidig med atdergennemføres visse harmoniseringer inden for sikkerhed og forurening.
D the creation of an environment which encourages business cooperation by har­monizing company law and approximating legislation on intellectual and industrial property (trade marks and patents).
Med Maastricht­Traktaten er det blevet be­sluttet at udvide EF's kompetence til en lang række områder, hvor beslutningerne kræver kvalificeret flertal: forskning og teknologisk udvikling, miljø og socialpolitik (Storbritan­nien har ikke underskrevet den aftale om so­cialpolitik, som de elleve andre lande har indgået).
The Maastricht Treaty extends Community competence in a number of areas in which decisions wil I betaken by qualified majority: research and technological development, environmental protection and social policy (the United Kingdom did not sign the agree­ment on social policy reached by 11 Member States).
Samtidig har Europa­Parlamentet fået mere magt, ved at flere sager skal afgøres ved fælles vedtagelse.
The Treaty also strengthens the powers of the European Parliament, in­troducing a co-decision procedure in a number of areas.
Det skulle lette ar­bejdsgangen i visse kontroversielle sager og give en hurtigere beslutningsproces.
These provisions will allow further progress to be made on a number of sensitive issues and speed the decision-mak­ing process.
Π Etablering af gunstige betingelser for virksomhedssamarbejde ved en harmonise­ring af selskabsretten og bestemmelserne om intellektuel og industriel ophavsret (vare­mærker og patenter).
In the last analysis decisions on politically sensitive issues have to be taken by the Member States and often require unanimity.
D, e politisk meget følsomme områder er afhængige af, at medlemsstaterne tager nog­le afgørende beslutninger, som ofte er om­
There is still some way to go in areas such as the abolition of border checks (immigration policy, the fight against organized crime and drug trafficking, livestock and plant inspec­tions...), freedom of establishment (recog­
De nye bestemmelser i Traktaten om samar­bejde om retlige og indre anliggender tager især sigte på at fjerne hindringerne for perso­ners frie bevægelighed.
The new provisions on cooperation in the areas of justice and home affairs should deal with the obstacles which prevent people moving freely.
I den forbindelse ud­vides de foranstaltninger, der er vedtaget af landene bag Schengen­aftalen (jf. den ind­rammede tekst), til at omfatte alle medlems­staterne.
For example, the measures already applied by the signatories to the Schengen Agreement (see inset below) will eventually be extended to all Member States.
SCHENGEN: ET OMRÅDE UDEN GRÆNSER FÆLLES FOR FLERE LANDE I EUROPA
SCHENGEN: THE BEGINNINGS OF A FRONTIER-FREE AREA
■ Vigtige datoer
■ Key dates
Juni 1984: Det Europæiske Råd vedtager i Fontainebleau princippet om, at told­ og politi­formaliter skal afskaffes for personer, der bevæger sig inden for EF.
June 1984: the Fontainebleau European Council agrees in principle to abolish customs and police formalities at the Community's internal borders.
Juli 1984: Saarbrücken­aftalen mellem Tyskland og Frankrig er et skridt i denne retning.
July 1984: the Saarbrücken Agreement between France and Germany marks a first step towards attaining this objective.
14. juni 1985: Frankrig, Tyskland og Benelux­landene underskriver Schengen­aftalen, der tager sigte på gradvist at afskaffe kontrollen ved de fælles grænser og således indføre en ordning, hvor personer frit kan bevæge sig, hvad enten de er hjemmehørende i de pågæl­dende lande, i andre EF­lande eller i tredjelande.
14 June 1985: Belgium, France, Germany, Luxembourg and the Netherlands sign the Schengen Agreement, committingthemselves to the gradual abolition of checks at shared borders and free passage for everyone crossing these borders, whether they are nationals of a signatory country, another Community country or a non­member country.
19. juni 1990: De fem lande underskriver en supplerende aftale om betingelser og garan­tier for gennemførelsen af den frie bevægelighed.
19 June 1990: the same five States — Belgium, France, Germany, Luxembourg and the Netherlands — sign a further agreement spelling out conditions and guarantees for implementation of the free­movement arrangements.
Aftalen, der indeholder 142 artikler, medfører ændringer af national lovgivning og er betinget af parlamenternes godkendelse.
This Agreement, comprising 142 articles, amends national laws and is subject to ratification by national Parliaments.
27. november 1990: Italien slutter sig til de fem lande. 18. november 1991: Spanien og Portugal slutter sig til de seks lande.
27 November 1990: Italy joins the first five States 18 November 1991: Spain and Portugal join too.
Princippet om personers frie bevægelighed gælder for alle, uanset deres nationalitet: □ For EF­borgere ligger vilkårene allerede fast.
Free movement Free movement applies to all, regardless of nationality.
D Turister og statsborgere fra tredjelande, asylansøgere og lovlige indvandrere er også omfattet af aftalen, der især tager sigte på at fastsætte ensartede procedurer i de pågælden­de lande.
D Arrangements for tourists, asylum seekers and legal immigrants from non­member countries are included in the Agreement, the main aim of which is to standardize pro­cedures throughout the Schengen area.
Politi og sikkerhed
Law and order and security
□ Politiet skal stadig arbejde langs de indre grænser, i havne og i lufthavne, men med nye metoder, og kontrollen af grænserne udadtil forstærkes ved hjælp af bedre sam­arbejde.
D Police will continue to operate on their own national territory, in ports and airports, but they will adopt a different approach. Closer cooperation will make controls at exter­nal borders more effective.
D Der skal indføres fælles regler på følgende områder: bekæmpelse af terrorisme, ulov­lighandel og grov kriminalitet.
D There are common rules on measures to combat terrorism, smuggling and organized crime.
Ifølge aftalen skal der etableres et samarbejde mel lem lan­denes retsvæsen, politi og administrative myndigheder.
The Agreement also makes provision for cooperation between courts, police forces and government departments.
Dette nye samarbejde, der har ud­gangspunkt i »Schengen­forsøget«, skul le gøre det mul igt gradvist at fjerne de indre græn­ser helt.
Once this new form of cooperation has been tried and tested in the Schengen area, it should be possible to move gradually to the complete abolition of internal borders.
Det er nedfældet i Rom-Traktaten, at »Fælles skabet har til opgave gennem oprettelsen af et fællesmarked og gennem gradvis tilnærmelse af medlemsstaternes økonomiske politik at fremme en harmonisk udvikling af den økonomiske virksomhed i Fællesskabet som hel hed, en varig og afbalanceret ekspansion, en øget stabilitet, en hurtigere højnelse af levestandarden og snævrere forbindelser mellem de stater, som det forener« (art. 2 i EØF-Traktaten).
We have already seen that Article 2 of the EEC Treaty set the Community the task of promoting the harmonious development of economic activities, continuous and balanced expansion, increased stability, a rapid rise in living standards and closer relations be tween its Member States 'by establishing a common market and progressively approximating the economic policies of Member States'.
I februar 1988 besluttede De Tolv at fordoble bevillingerne til strukturudgifterne, således at derfra 1989 til 1993 hvert år bruges 14 milliarder ECU på udvikling i de tilbage stående regioner, omstilling i visse industriområder, bekæmpelse af langtidsledighed, fremme af den erhvervsmæssige integrering af de unge, modernisering af land brugsstrukturerne og udvikling af fattige landdistrikter.
This meant setting aside ECU 14 billion a year over the period 1989 to 1993 for measures aimed at developing regions whose development is lagging behind, promoting new activities in industrial areas in decline, helping the long-term unemployed, making it easier for young people to find employment, modernizing agriculture and assisting poor rural areas.
Støtten, der skal supplere og stimulere medlemslandenes, regionernes og privates indsats, kanaliseres gennem de eksisterende fonde, som har undergået en gennemgribende reform (Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Den Europæiske Socialfond (ESF) og Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Land bruget (EUGFL)).
The money is channelled through existing but radically reformed funds — the European Develop ment Fund (EDF), the European Social Fund (ESF) and the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund (EAGGF) — and is intended to supplement or stimulate efforts by governments, regions or private investors.
Dette overordnede mål skal nås ved hjælp af den frie bevægelighed forvarer, personer, tjenesteydelser og kapital, flankeret af en konkurrencepolitik, der går ud på, at der føres tilsyn med konkurrencen mellem virksomhederne, og at forbrugernes interesser beskyttes.
This general objective was to be achieved by introducing freedom of movement for individuals, goods, services and capital and pursuing a competition policy designed to monitor the behaviour of firms and protect the interests of consumers.
Men for at det store marked kan være til gavn for alle erhvervsgrene og alle regioner, bør det følges op af målrettede strukturpolitiske foranstaltninger, der styres og finansieres af EF.
However, if a large market was to benefit every sector and every region, it had to be matched by effective structural policies, managed and financed by the Community.
Ud fra et solidaritetssynspunkt viste det sig hurtigt nødvendigt at styrke den økonomiske og sociale samhørighed, hvi I ket gav sigudtryki en regionalpolitikog en socialpolitik, der har fået stadig større betydning i takt med udvidelserne.
It soon became apparent that stronger economic and social cohesion was a sine qua non for solidarity between the Member States. This is why a regional policy and a social policy were introduced, growing in importance as new members joined the Community.
Regionerne
Regional policy
Meden målrettet socialpolitik vil man forsøge at rette op på de værste uligheder.
An active social policy sets out to correct the most glaring imbalances.
Den Eu ropæiske Socialfond (ESF) blev oprettet i 1961 til støtte for arbejdstagernes beskæftigelsesmuligheder og faglige og geografiske bevægelighed.
The European Social Fund (ESF) was set up in 1961 to help create jobs and promote vocational and geographical mobility in industries not covered by the ECSC.
Herved blev EKSF's arbejdsområde udvidet, og fonden blev flittigt anvendti 60'emetil omskolingafdetusinderaf minearbejdere, der var blevet ramt af kulminelukninger (1 million mistede deres job, hvilket var 62% af arbejdsstyrken).
The ECSC itself took similar action, mainly in the 1960s, to help redeploy the thousands of miners affected by pit closures. One million jobs were lost, representing 62% of the workforce.
Fra 1954 til 1988 gav EF-støtten på i alt 3 milliarder ECU mulighed for, at titusinder af minearbejdere kunne få førtidspension, og 180 000 nye job blev oprettet.
Between 1954 and 1988, the Community spent ECU 3 billion, enabling tens of thousands of miners to take early retirement and creating 180 000 new jobs.
Den nuværende forskel mellem den rigeste og den fattigste region er i størrelsesordenen en til seks, og Spaniens og Portugals med lemskab i 1986 samt foreningen af de to Tysklande i 1990 har fordoblet antallet af indbyggere i regioner, hvor de personlige indkomster er under 75% afden gennemsnitlige ind komst i EF.
The wealthiest region in the Community is approximately six times as prosperous as the poorest. The accession of Spain and Portugal in 1986, followed by the unification of Germany in 1990, had the effect of doubling the number of people living in regions where per capita income is less than 75% of the Community average.
Den økonomiske støtte er ikke EF's eneste redskab på det sociale område.
But the Community does more than provide financial assistance.
Alene kan den ikke løse alle de problemer, der skyldes krise eller manglende udvikling.
This would not be enough to solve the problems caused by recession and underdevelopment.
Både de en kelte landes og EF's politik forventes at give en dynamisk vækst, hvor de sociale frem skridt bør prioriteres højt.
The dynamism generated by economic growth, encouraged by appropriate policies at national and Community level, must be harnessed first and foremost to social progress.
De skal ledsages og fremmes af en lovgivning, der inden for EF garanterer et fundament af minimumsrettig-
But social progress is matched, indeed stimulated, by legislation guaranteeing Community-wide rights.
Efter vedtagelsen af Fællesakten er styrkelsen af den økonomiske og sociale samhørighed blevet en naturlig følge af det fælles område uden indre grænser.
In February 1988 the Twelve decided to double expenditure on structural policies.
«■ommissionens nye initiativer skal føre til heder.
The Commission's new initiatives are design ed to put the decisions taken in Maastricht into practice.
Grundlaget for et socialpolitisk inte­greret EF udgøres af bestemmelserne i Trakta­ten om f.eks. lige løn til mænd og kvinder for det samme arbejde og af de nye direktiver om beskyttelse af arbejdstagerne (sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen) og om anerken­delse af væsentlige sikkerhedsnormer.
They include: the creation of a cohesion fund by 31 December 1993 to help certain Member States, a new approach to competition policy, the introduction of a common industrial policy, the promotion of research and technological development, steps to strengthen social policy and promote vocational training, and the develop ment of infrastructure networks.
D, et Europæiske Råd (med undtagelse af de fornyelser, der følger af beslutningerne i Maastricht: oprettelse af en Samhørigheds­fond inden 31. december 1993 til fordel for visse medlemslande, nye retningslinjer for konkurrencepolitikken, indførelse af en fæl­les industripolitik, støtte til forskning og tek­nologiskudvikling, styrkelse af socialpolitik­ken og erhvervsuddannelsen samt udvikling af infrastrukturnettene.
All the Commission's proposals are based on two principles: subsidiarity, whereby Community action is confined to areas where it is most effective, and solidarity, which is reflected in the objective of promoting economic and social cohesion.
Alle Kommissionens forslag baserer sig på to principper: subsidiaritetsprincippet eller nærhedsprincippet, ifølge hvilket EF kun skal gribe ind, hvis den fælles indsats er mere ef­fektiv end det enkelte lands, medmindre der er tale om områder, hvor Fællesskabet har enekompetence, og solidaritetsprincippet, der er omfattet af den fælles målsætning om økonomisk og social samhørighed.
I n Maastricht in December 1991 the Member States (with the exception of the United Kingdom) adopted a protocol on social policy following on from the Charter of the Fundamental Social Rights of Workers.
Storbritannien) vedtog i december 1991 en protokol om anvendelse af fællesskabspag­ten om de grundlæggende arbejdsmarkeds­mæssige og sociale rettigheder, hvor de ret­tigheder, der bør være gældende på EF's ar­bejdsmarked, fastsættes: fri bevægelighed, ligeløn, forbedring af arbejdsvilkårene, so­cial beskyttelse, foreningsfrihed og kollekti­ve forhandlinger, erhvervsuddannelse, lige­behandl ing af mænd og kvinder, information og høring af samt medindflydelse for arbejds­tagerne, beskyttelse af sikkerheden og sund­heden på arbejdspladsen samt beskyttelse af børn, unge, ældre og handicappede.
This set out the rights to be enjoyed by workers throughout the Community: free movement, fair pay, better working conditions, social protection, freedom of association and collective bargaining, vocational training, equal treatment for men and women, industrial democracy, health protection and safety at the workplace, and protection of children, the elderly and the disabled.
Det gælder om at forene de to principper og reducere forskellene mellem regionerne, hvilket medfører øgede udgifter, samtidig med at budgetdisciplinen overholdes, og medlemsstaterne holder sig inden for deres stramme økonomiske rammer, idetdisseting er en forudsætning for Den Økonomiske og Monetære Union.
The difficulty will be to reconcile these two principles and reduce regional disparities — which will require additional expenditure — in the context of strict budgetary discipline and Member States' limited room for manoeuvre if economic and monetary union is to be a success.
På grundlag af de beslutninger, der blev taget i Maastricht den 9. og 10. december 1991, skulle Kommissionen udforme nye økono­miske forslag, og den offentliggjorde dem i januar 1992 i prioriteret form i et dokument med titlen »Mål og Midler« (Delors­pakke II).
The Commission, which was due to present proposals for financing the Community from 1993 onwards, decided to seize the opportunity presented by the decisions taken in Maastricht. In February 1992 it published a document entitled 'From the Single Act to Maastricht and beyond: the means to match our ambitions' (commonly known as the 'Delors II' package) setting out its priorities.
Økonomisk set går forslagene ud på en for­højelse af forpligtelsesbevillingerne på EF­budgettet i faste priser på 21 milliarder ECU til 87,5 milliarder ECU i 1997.
In effect, this document proposed increasing the Community's budget by ECU 21 billion in real terms, bringing it to ECU 87.5 billion in terms of commitments by 1997.
Ud over disse prioriterede områder har Kom­missionen også vedtaget de finansielle over­slag for landbrugspolitikken, som skal ses i forbindelse med de reformforslag, der blev fremlagt i juli 1991 i »Mac Sharry­memoran­dummet«.
Side by side with these priorities, the Commission has made plans for the future financing of the agricultural policy. These are I inked to the proposals in the paper known as the 'Mac Sharry memorandum', presented in July 1991.
L oftetfor Fællesskabets egne indtægter for­ højes lidt fra de nuværende 1,2% til 1,37% af BNI.
The objectives assigned to the common agricultural policy by Article 39 of the EEC Treaty have largely been achieved.
I artikel 39 i Rom­Traktaten står målene for den fælles landbrugspolitik, som i vid ud­strækning er nået: at sikre landbrugsbefolk­ningen en rimelig levestandard, sikre forbru­gerne rimelige priser og modernisere land­brugsstrukturerne.
It also called for a modest increase in the Community's own-resources ceiling (expressed as a percentage of Community GNP), from its present level of 1.2 % to 1.37 %.
Principperne om marke­dets enhed, fællesskabspræference og økonomisk solidaritet fungerede efter hen­sigten, da der var underskud af landbrugspro­dukter. Forsyningssikkerheden var sikret for forbrugerne, der nød godt af stabile priser
The additional funds would be concentrated on three key objectives: expanding external action in I ine with the Community's new responsibilities in world affairs; strengthening economic and social cohesion — an essential element of the single market and economic and monetary union — and improving the competitiveness of European business.
heder,som igen kan danne grundlag foryderligere udvikling.
labour force working in agriculture from 20% to 8% and encouraged the develop ment of a competitive agricultural industry.
'et er uden tvivl på miljøområdet, at
To, oday the common agricultural policy is a