natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Disse så kaldt grundlæggende frihedsrettigheder, som de kaldes i oprettelsestraktaterne, sikrer f.eks., at de erhvervsdrivende frit kan bestemme, hvor deres virksomheder skal ligge, at ar bejdstageren frit kan vælge deres arbejdsplads, og at forbrugerne har frit valg mellem et stort udbud af varer.
In Europe, this century, two world wars have been waged between countries that are now Member States of the European Community.
Fri konkurrence giver de erhvervsdrivende mulighed for at tilbyde deres produkter til en væsentlig større potentiel kundekreds. Arbejdstagerne kan vælge, hvor de vil arbejde, efter deres ønsker og in teresser i hele EF-området.
Thus, a policy for Europe means at the same time a policy for peace, and the establish­ment of the Community simultaneously created the centre­piece for a framework for peace in Europe that renders a war between the Community's Member States impossible.
Forbrugerne kan vælge den billigste og bedste vare ud fra et betydeligt større udbud som følge af den skærpede konkurrence.
More than 40 years of peace in Europe are proof of this.
Europas historie har jo i mere end to århundreder båret præg af den fortsatte kamp for at forbedre beskyttelsen af grundrettighederne.
Freedom results directly from peace, unity and equality.
Lige fra det 18. århundredes erklæringer om menneske- og borgerrettighederne har grund- og frihedsrettighederne været en fast bestanddel af de fleste civiliserede staters forfatninger.
Creating a larger entity by link­ing 12 States immediately affords freedom of movement beyond national frontiers.
Dette gælder i særlig grad for EF's medlemsstater, hvis retsordener bygger på retssikkerheden og på respekten for den enkeltes værdighed, frihed og udfoldelsesmuligheder.
This means, in particular, freedom of movement for workers, freedom of establishment, freedom to provide services, free movement of goods and freedom of capital movements and payments.
Desuden findes der talrige internationale aftaler om beskyttelse af menneskerettighederne, hvoraf den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder af 4. november 1950 må tillægges stor betydning.
These fundamental freedoms, as they are called, under the founding treaties guarantee businessmen freedom of decision­making, workers freedom to choose their place of work and consumers freedom of choice between the greatest possible variety of products.
Ved Helsinkikonferencen om Sikkerhed og Samarbejde i Europa (CSCE) hørte beskyttelsen af menneskerettighederne til de vestlige landes vigtig ste krav.
Freedom of competition permits businessmen to offer their goods and services to an incomparably wider circle of potential customers.
Solidariteten er en nødvendig begrænsning af friheden, for hensynløs brug af frihed sker altid på andres bekostning.
Workers can seek employment and change their place of employment according to their own ideas and interests throughout the entire ter­ritory of the Community.
Derfor må et va rigt EF bygge på sine medlemmers solidaritet.
Consumers can select the cheapest and best products from
Alle disse grundlæggende værdier afhænger i sidste ende af sikkerheden.
Present­day problems can be mastered only if the European countries move forward along the path that leads them to unity.
Netop i den se neste tid, som har været præget af bevægelser og forandringer, som ingen kunne forud se, bliver sikkerheden til et elementært be
Many people take the view that without European integra­tion, without the European Community, it would not be possible to secure peace both in Europe and in the world, democracy, law and justice, economic prosperity and social security and guarantee them for the future.
Den, der læser EF-traktaterne for at finde ud trykkelige regler om EF-borgernes individuelle frihedsrettigheder, vil blive skuffet.
Unemployment, inflation and inadequate growth have long ceased to be merely na­tional problems; nor can they be resolved at national level.
I modsætning til medlemsstaternes ret indeholder EF-traktaterne hverken et katalog over grundrettigheder eller en almindelig forpligtende bekendelse til respekten for og beskyttelsen af fællesskabsborgernes grund- og fri hedsrettigheder, således som det f.eks. var forudset i »traktaten om oprettelse af de europæisk forsvarsfællesskab« af 27. maj 1952.
It is only in the context of the Community that a stable economic order can be established and only through joint European efforts that an international economic policy can be secured that im­
Ikke engang begreberne »grundrettighed« el ler »menneskerettighed« forekommer i fælleskabstraktaterne.
The need for security the far greater wealth of goods on offer that results from increased competition.
Hvorledes skal denne tavshed fortolkes?
The principle of solidarity
Dette gælder bl.a. de talrige forbud mod for skelsbehandling, som hver især udtrykker særlige aspekter af den almindelige lighedsgrundsætning.
In the most recent past, particularly, a period characterized by movement and change, and by the totally unknown, security has become a basic need which the Community must also endeavour to satisfy.
Svaret på dette spørgsmål er afgjort nej.
Solidarity is the necessary corrective to freedom, for ruthless exercise of freedom is always at the expense of others.
Spredt i alle traktaterne findes bestemmelser, som ligger meget tæt op ad de garantier, der findes i medlemsstaternes lovgivning om overholdelse af menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder.
For this reason, if a Community framework is to con tinue to endure, it must also always recognize the solidarity of its members as a fundamental principle, and share both the advantages, i.e. prosperity, and the burdens equally and justly among its members.
af menneskerettighederne, som medlemsstaterne har indgået eller tiltrådt.
taken in reliance on the continuance of existing general economic conditions and, lastly, the social security of citizens of the Community.
De kan betragtes som en grundlæggende ret in den for EF til frit at kunne rejse, hvorhen man ønsker, og arbejde dér.
Fundamental rights in the Community
Af særlig betydning i den forbindelse er for eningsfriheden (artikel 118, stk. 1 i EF-trakta-ten og artikel 48, stk. 1 i EKSF-traktaten), ytringsfriheden (EKSF-traktatens artikel 48, stk. 2) og beskyttelsen af forretnings- og erhvervshemmeligheder (EF-traktatens artikel 214, Euratom-traktatens artikel 194 og EKSF-traktatens artikel 47, stk. 2 og 4).
If one gives up looking for express guarantees of fundamental rights, one finds that there are provisions scattered throughout the treaty texts whose content is intended to protect Community citizens and which are very similar to certain of the Member States' guarantees of fundamental rights.
På dette grundlag har Domstolen lidt efter I idt fået optaget en række grundlæggende fri hedsrettigheder i EF's retsorden.
This is especially the case as far as the numerous prohibitions on discrimination are concerned which, in specific circumstances, express particular aspects of the general principle of equality.
Disse er, da EF primært har økonomiske målsætninger, ¡sær grundlæggende rettigheder med økonomisk og arbejdsmarkedsmæssigt sigte.
Examples are to be found in Article 6 of the EC Treaty* con cerning the prohibition of any discrimination on grounds of nationality, Articles 48, 52 and 60 of the EC Treaty on equal treatment of Community citizens in regard to the right to work, freedom of establishment and freedom to provide services, Article 85 ef seq. of the EC Treaty on freedom of competition, and Article 119 of the EC Treaty concern ing equal pay for men and women.
Eksempler herpå er, at ejendomsretten, den frie erhvervsudøvelse og handelsfriheden allerede i 70'erne blev anerkendt som grundlæggende EF-rettigheder. De er ¡sær af interesse i forbindelse med markedsordningerne på landbrugsområdet.
The Community rules that establish the four fundamental freedoms of the Community, which guarantee the fundamental freedoms of professional life, can be regarded as con stituting a Community fundamental right to freedom of movement and freedom to choose and practise a profession.
Senere tilføjedes: for eningsfriheden, retten til kollektive forhandlinger samt religions- og meningsfriheden (f.eks. i sager vedrørende EF's personale), re spekten for privati ivets fred og for fami I iel i vet (f.eks. familiesammenføringer for gæstearbejdere), yderligere den hemmelighed, der ikke må brydes i forbindelse med korrespondance med advokater, (jf. Common Law-be-grebet»legal privilege« samt boligens ukrænkelighed i forbindelse med EF-Kommissio-nens undersøgelser i kartelsager.
The rules in question are those relating to the freedom of movement of workers (Article 48 EC), the right of establishment (Article 52 EC) and freedom to provide services (Article 59 EC) and freedom of movement of goods (Article 9 ef seq. EC).
Af særlig betydning er ligebehandlingsprincippet, der ofte har været fremd raget i forbindelse med EF-retssager.
Once reference has been made to fundamental values and the concepts that underlie them, the question necessarily arises of the fundamental rights of individual citizens of the Community.
I sin mest generelle form siger dette princip, at ens sager ikke må behandles forskelligt, medmindre det objektivt kan retfærdiggøres.
This is particular ly so, since the history of Europe has, for more than 200 years, been characterized by continuing efforts to strengthen the protection of fundamental rights.
Ligebehandlingsprincippet hindrer imidlertid ikke, at der gælder strengere krav for egne statsborgere eller egne produkter end for andre landes statsborgere eller importprodukter.
Starting with the declarations of human and civil rights in the 18th century, fundamental rights and civil liberties are firmly anchored in the constitutions of most civilized States.
Det liberaliseringskrav, der følger af EF-retten, og som har sit udspring i de grundlæggende fri hedsrettigheder, omfatter nemlig efter den vurdering, Domstolen hidtil har anlagt, principielt kun grænseoverskridende »situationer«.
This is especially true of the Member States of the European Community, whose legal systems are con structed on the basis of observance ol' the law and respect for the dignity, freedom and the right to self-development of' the individual.
EF-Domstolen betragtede ikke i de første år de grundlæggende frihedsrettigheder som et spørgsmål, den skulle tage sig af. Den har imidlertid i de seneste år taget stadig flere tilløb hertil.
There are, moreover, numerous international conventions concerning the protection of human rights, among which the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms, of 4 November 1950, is of very great significance.
Udgangspunktet var Stauder-dommen, hvor en modtager af socialhjælp til krigsofre anså det for en krænkelse af sin per sonlige værdighed og af lighedsgrundsætningen, at han ved registreringen i forbindelse med køb af julesmør skulle opgive sit navn.
At the Helsinki Conference on Security and Cooperation in Europe (CSCE) the protection ol' human rights was among the most important demands made by Western countries.
Domstolen fortolkede EF-bestemmel-serne således, at opgivelse af navn ikke var nødvendig, og at det derfor ikke var nødvendigt at foretage en prøvelse af, om der forelå en krænkelse af de grundlæggende rettigheder.
A search through the Community treaties for express provisions concerning the fundamental rights of individual Community citizens is disappointing.
Den fastslog imidlertid afsluttende, at overholdelsen af de grundlæggende rettigheder også hører med til de almindelige grund sætninger i EF's retsorden, hvis iagttagelse Domstolen skal sikre.
In contrast to the legal systems of the Member States, the Com munity treaties contain neither a list of fundamental rights nor any generally binding commitment to respect and protect the fundamental rights and freedoms of Community citizens as, for example, was laid down in the European Defence Community Treaty of 27 May 1952.
Dermed anerkendte EF-Domstolen for første gang, at der inden for EF fandtes specielle grundlæggende ret tigheder.
The Community treaties do not even mention the terms 'fundamental right' or 'human rights'.
værdi stats­ og regeringschefernes erklæring om EF­traktatens artikel 7 A skal tillægges.
Although in the case-law of the early years, the Court of Justice of the European Com munities did not regard the application of fundamental rights within the Community as an issue with which it had to concern itself, since 1969 it has continually developed and added to these initial attempts at protecting the fundamental rights of Community citizens.
Herefter indebærer fristen »31. december 1992« for gennemførelsen af det indre mar­ked nemlig i sig selv ingen retsvirkninger.
The starting point in this case law was the Stauder judgment, in which the point at issue was the fact that a recipient of
EF­Domstolen må i fremtiden tage stilling til, om rent interne omstændigheder kan und­drages EF­rettens gyldighed i det indre mar­ked.
Lastly, other spheres of fundamental rights are recognized in individual provisions of the Community treaties.
lene og interesserne skal afvejes ud fra et synspunkt om hensigtsmæssighed og nødvendighed og for at hindre overdrevne skævheder.
One particularly important principle, regularly invoked in disputes with the Community, is the principle of equal treatment.
Til de almene retsprincipper, der er beslægtet med de grundlæggende rettigheder, hører yderligere de forvaltningsretlige principper og princippet om »due process«.
Put simply, this means that like cases must be treated alike, unless there is some objectively justifiable ground for distinguishing them.
Nærmere beskrevet vedrører disse principper beskyttelsen af hemmeligheden, forbuddet mod, at »belastende« love får tilbagevirkende kraft, samt retten til at få sin sag behandlet ved en domstol, f.eks. ved påstået misbrug i forbindelse med EF-Kommissionens forvaltning.
But the Court of Justice has held, contrary to interna tional custom, that this principle does not preclude nationals and home-produced goods from being subjected to stricter requirements than citizens or products from other Member States.
ger heraf, kan kun endeligt fjernes ved opstillingen af en særlig liste over grundlæggende frihedsrettigheder.
This reverse discrimination, as it is known, is the in evitable result of the limited scope of the Community's powers.
Dette forudsætter imidlertid, at de gældende EF-traktater ændres, og at der opnås tilslutning fra samtlige med lemsstaterom indholdet og omfanget af d isse rettigheder.
The Community rules requiring liberalization, which flow from the fundamental Community freedoms, apply by the Court's definition only to cross-border trade.
Denne enighed er i dag ikke til stede. Både i den europæiske fælles akt og i traktaten om Den Europæiske Union kunne medlemsstaterne kun blive enige om et kompromis, hvorefter EF (Den Europæiske Union) vil overholde den europæiske konvention om menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder og de almindelige principper i EF-retten, der følger af medlemsstaternes fælles forfatningsretlige tradition.
Rules regulating the production and marketing of home-produced goods or the legal status of nationals within their Member State are affected by Community law only if the Community has taken harmonization measures.
Inspireret aí EF-Domstolens retspraksis be kendte Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen sig til disse grundlæggende rettigheder i en fælles erklæring a\ 5. april 1977.
It is doubtful, to put it mildly, whether the Court's principle will remain valid following the changed — i.e. extended — objectives of the Community since the internal market was completed on 1 January 1993.
EF's institutioner fremhævede således heri de grundlæggende rettigheders betydning tor EF og de forpligtede sig til at overholde dem ved udøvelsen af deres beføjelser og virkeliggørelsen al EF's mål.
For one thing, Article 7a EC" defines the internal market as 'an area without internal frontiers in which the tree movement of goods, persons, services and capital is ensured in accordance with the provisions of this Treaty'.
Også stats-og regeringscheferne tilsluttede sig i deres demokratierklæring på topmødet den 7. og 8. april 1978 i København disse rettigheder.
The Court of Justice will in the near future have to consider whether purely domestic circumstances can be excluded from the opera tion of the Treaty in this new internal market situation.
Ganske vist skaber erklæringen ingen direkte rettigheder for EF's borgere, men den har stor rets politisk betydning, idet der er tale om en ge nerel anerkendelse af de grundlæggende fri hedsrettigheder på EF-plan.
Although the Court of Justice came to the conclusion, in interpreting the Com munity provision, that it was not necessary for recipients to give their name so that, in fact, consideration of the question of a violation of a fundamental right was superfluous, it declared finally that the general fundamental principles of the Community legal order, which the Court of Justice has to safeguard, include respect for fundamental rights.
Man må anerkende EF-Domstolens arbejde lor at få etableret uskrevne grundlæggende rettigheder, men metoden haren graverende ulempe: EF-Domstolen er begrænset til en kelttilfælde.
In later judgments the Court of Justice then made clear the criteria according to which it intended to ensure protection of fundamental rights at Community level.
Dette medfører, at den ikke på alle områder, hvor det er nødvendigt og ønskværdigt, kan etablere grundlæggende rettigheder på grundlag al generelle retsprincipfjer.
These are, first ly, the concepts that are common to the con stitutions of the Member States and, second ly, the international conventions concerning the protection of human rights to whose con clusion the Member States have been party or to which they have acceded.
Den kan heller ikke tilstrækkelig generelt og differentieret fastsætte omfanget af og grænserne for de grundlæggende rettigheders beskyttelse.
The Court of justice has gradually recognized a number of fundamental rights on this basis and has in corporated them into the Community legal order.
Derfor kan EF's institutioner ikke tilstrækkelig nøjagtigt vurdere, om der er risiko for, at de overtræder en sådan rettighed.
The EC being directed primarily towards economic objectives, the thrust of rights protection was inevitably both economic and social.
I teller ikke den berørte EF-borger kan i alle tilfælde vurdere, om der er tale om en krænkelse ai en ai hans grundlæggende fri hedsrettigheder.
In the 1970s, rights of ownership and freedom to engage in an occupation, with the concomitant freedom to engage in business and the right to work, were at the forefront.
Den retsusikkerhed, der føl
" Formerly Article 8a EEC.
Det Europæiske Råd (fællesaktens artikel 23)
deadline for completion of the internal market is not legally binding.
Det Europæiske Råd oprettedes på konferen­cen mellem stats­ og regeringscheferne for EF­medlemsstaterne den 9.­10. december 1974 i Paris.
The cases decided by the Court of Justice have given the Community an extensive body of quasi­constitutional law.
De besluttede nemlig her i frem­tiden at mødes tre gange om året som Det Eu­ropæiske Råd.
In practical terms the principle of proportionality is foremost among these.
I 1987 integreredes Det Euro­pæiske Råd ved den europæiske fælles akt i EF's institutionsstruktur (jf. fællesaktens arti­kel 23).
What it means is that the objectives pursued and the means deployed must be weighed up and an at­tempt must be made to keep them in proper balance so that the citizen is not subjected to excessive burdens.
Medlemsstaternes stats­ og regeringschefer og formanden for EF­Kommissionen mødes mindst to gange om året i Det Europæiske Råd. De bistås under arbejdet af udenrigsmi­nistrene og et med lem af Kommissionen (fæl­lesaktens artikel 2).
Among the other fundamental principles underlying Community law are the general principles of administrative law and the con­cept of due process: confidentiality must be preserved, retroactive provisions imposing burdens or withdrawing legitimately ac­quired advantages are precluded and the right to a proper hearing — natural justice is the traditional term for this — must be secured in the administrative procedures of the Commission and the judicial procedures of the Court of Justice.
Det Europæiske Råds egentlige funktion er at fastlægge de overordnede politiske retnings­linjer for den europæiske integration, både for så vidt angår De Europæiske Fællesskaber og Det Europæiske Politiske Samarbejde. Denne opgave varetages ved, at der udstedes politiske principbeslutninger eller formule­res retningslinjer og instrukser til Rådet eller de repræsentanter for medlemsstaternes re­geringer, der samles i Rådet.
With all due recognition of the achievements of the Court of Justice in the development of unwritten fundamental rights, this process of deriving'European fundamental rights' hasa serious disadvantage: the Court of Justice is confined to the particular case in point.
Det Europæiske Råd har således f.eks. taget initiativerne til Den Økonomiske og Monetære Union, Det Europæiske Monetære System, de direkte valg til Europa­Parlamentet samt til socialpo­litiske aktiviteter og spørgsmålene om tiltræ­delse.
Nor will it be able to elaborate the scope of and the limits to the protection of fundamental rights as generally and distinctively as is necessary.
Desuden kan Det Europæiske Råd ud­stede bindende EF­retsakter.
As a result, the Community institutions cannot assess sufficiently precisely whether they are in danger of violating a fundamental right or not.
Her handler dette organ vist ikke længere som Europæisk Råd, men som EF's Ministerråd.
Nor can any Community citizen who is affected judge in every case whether one of his fundamental rights has been infringed.
Da EF va­retager opgaver, som ellers kun tilkommer stater, melder det spørgsmål sig, om der fin­des en regering, et parlament, forvaltnings­myndigheder og domstole, således som man kender det i medlemsstaterne.
The European Parliament, the Council and the Commission responded to the Court's decisions by solemnly issuing a Joint Declaration on fundamental rights on 5 April 1977.
Det er bevidst, at gennemførelsen af de opga­ver, som blev tillagt EF, og styringen af inte­grationsprocessen ikke udelukkende blev overladt til medlemsstaternes eller det inter­nationale samarbejdes initiativ eller ansvar.
They underscored the importance of securing these rights in the Community and undertook to preserve them in the exercices of their powers and in the pursuit of the Com­munity's objectives.
EF råder nemlig over et institutionelt system, som sætter det i stand til at give nye impulser til og sætte nye målsætninger for den euro­pæiske integration og at vedtage bindende EF­ret på de områder, der falder under dets ansvar, der er gældende på samme måde i alle medlemsstaterne.
At the Copenhagen European Council on 7 and 8 April 1978 the Heads of State or Government of the Member States issued a declaration on democracy in which they endorsed the 1977 Declaration.
Hovedrollerne i dette institutionelle system spilles ai Det Europæiske Råd og EF's »forfat­ningsoprettede« organer, dvs. Europa­Parla­mentet, Rådet, også kaldet Ministerrådet, Kommissionen og EF­Domstolen samt, efter ikrafttrædelsen af traktaten om Den Europæ­iske Union, ligeledes Revisionsretten.
The two declarations may not generate directly exercisable rigths for the Communi­ty's citizens, but they are of great political significance as evidence of the status ac­corded to human rights in the Community.
Disse institutioner bistås af nogle hjælpeorganer. Af disse organer har Domstolen og Parla­mentet, sidstnævnte dog under betegnelsen Forsamlingen, lige fra begyndelsen været tælles for de tre Fællesskaber.
The third question arising in connection with the constitution of the European Community is that of its organization.