natgillin/translations-raw huggingface dataset:
En analyse af situationen i Fællesskabets regioner, indbefattet regionerne i de to nye medlemsstater, har derfor været en ferste hovedopgave, og resultaterne heraf gennemgås i kapitel 2.
Analysis of the situation with the regions of the two new Member States included was thus ,a first central concern; this is the subject of Chapter 2.
Dog har denne fremgangsmåde ikke kunnet feiges i alle beretningens afsnit; i princippet omfatter alle analyser imidlertid - dersom intet andet er angivet - det udvidede Fællesskab (1).
Although it has not yet proved possible to comply with this objective in all sections of the report, all the analyses normally relate to the enlarged Community unless otherwise stated •
2) Ifelge den europæiske fælles akt har Fællesskabets regionalpolitik til opgave at bidrage til en eget konvergens og samherighed i Fællesskabet.
(2) Pursuant to the Single European Act, the task of Community regional policy is to help achieve convergence and cohesion in the Community.
Kapitel 3 indledes med en generel diskussion af vekselvirkningerne mellem konvergens og samherighed, hvorefter der foretages en analyse af den hidtidige udvikling i denne henseende. Dernæst ses der i kapitel 4 på EF-regionalpolitikkens rolle i relation til samherighedsproblematikken.
Chapter 3 looks at the past record.
Det drejer sig her om regionalpolitikkens nuværende vægt i EF-budgettet, forbindelsen mellem denne og de enkelte medlemsstaters regionalpolitik samt de regionale aspekter af en række andre EF-politik-ker. Som det er tilfældet i den aktuelle debat lægges vægten her på de regionale virkninger af EF's socialpolitik og landbrugspolitik.
It looks at the present share of Community regional policy in the Community budget, its relationship to national regional policies and the regional aspects of other selected Community policies - in the context of the current debate - with the main focus on the regional impact of Community social and agricultural policies.
Havde disse været til rådighed, kunne man have konstateret, at visse portugisiske regioner afviger væsentlig mere fra EF-gennemsnittet end landet som helhed.
These would undoubtedly have shown certain regions of this Member State to be further below the Community average than the country as a whole.
I et kort femte kapitel erindres der om den hidtidige udvikling i Fælles skabets regionalpolitik, samt om dens nuværende målsætninger og instrumenter. ter.
In a brief Chapter 5, an outline is given of the development of Community regional policy in the past and of its present structure, i.e. its objectives and instruments.
Foruden medtagelsen af de to nye medlemsstater og ajourføringen af beskrivelsen af de regionale skævheder samt redegerelsen for den hidtidige udvikling i disse - særlig siden slutningen af 1970'erne - indeholder beretningen resultaterne af en række nye undersegelser vedrerende felgende:
In addition to extending the analysis to the two new Member States, updating the descriptions of regional imbalances in the present and reviewing the development of disparities in the past, particularly since the end of the last decade, the report presents the results of a number of new studies on the following specific topics.
De regionale uligheder i det udvidede Fællesskab, forskellene mellem de enkelte medlemsstater samt en sammenligning med USA (kap. 2.2.1)
Regional disparities in the enlarged Community, differences between the Member States and a comparison with the United States (Chapter 2.2.1)
En ajourfert og udvidet udgave af det sammensatte indeks med henblik på opstilling af en rangfelge for regionerne efter intensiteten af deres socioekonomiske problemer set ud fra en EF-synsvinkel (kap. 2.2.1-C)
An updated and extended version of the synthetic index used to rank the regions on the basis of the severity of their social and economic problems from a Community-wide point of view (Chapter 2.2.1-C) labour costs and unit labour (Chapter
En redegerelse for regionale forskelle med hensyn til lenninger og lenomkostninger (kap. 2.2.2.-A)
An examination of differences in 2.2.2-A >
En kvantificeret redegerelse for grundtrækkene i vandringerne i de seneste år (kap. 2.2.2.-B)
A quantified presentation of the main features of migration in recent years (Chapter 2.2.2-B)
En beskrivelse af situationen i det udvidede Fællesskab for så vidt angår infrastrukturer af betydning for erhvervslivet samt en række forelebige resultater af undersegelser vedrerende infrastrukturinvesteringer i regionerne (kap. 2.2.2.-C)
A description of the endowment of regions in the enlarged Community'with infrastructure directly serving industry, and the initial findings of studies on infrastructure investment in the regions (Chapter 2.2.2-C)
Et alternativt approach til den i anden beretning opstillede regionale typologi; i den forbindelse underseges ni typer regioner, som har krævet ret omfattende særundersegelser (kap. 2.2.3)
An alternative approach to the attempts to establish a typology of regions described in the Second Report; nine common types of region 9rt examined in turn, for which special studies, some of them extensive, had to be drawn up (Chapter 2.2.3)
En grundig undersegelse vedrerende de forskellige former for underbeskæftigelse og dette fænomens omfang (bilag 2.2.1.-C)
A detailed examination of the types and scale of underemployment (Annex 2.2.1-C)
En prognose vedrerende de regionale forskelle med hensyn til befolkningsudviklingen på lang sigt og arbejdslesheden på mellemlang sigt (kap. 3.3.) samt
A forecast of regional differences in Long-term population trends and in me jm-term job requirements (Chapter 3.3)
Kapitel 2: DE REGIONALE SKÆVHEDER I DET UDVIDEDE FÆLLESSKAB
Chapter 2: REGIONAL IMBALANCES IN THE ENLARGED COMMUNITY
Det er blevet sterre, men også mere heterogent.
It has become larger, but also considerably more heterogeneous.
Der skete næsten en fordobling af Fællesskabets territorium, og befolkningstallet og antallet af beskæftigede steg med 60%.
The Community's territory has almost doubled, and its population and employed labour force have risen by 60%.
Det dækker i dag 1,7% af jordens overflade og tegner sig for ca. 7% af jordens befolkning.
It now covers 1.7X of the earth1s surface and accounts for some 7% of the world population.
Forholdet-mellem disse to tal afspejler den heje befolk ningstæthed på over 140 indbyggere pr. kvadratkilometer, hvilket endvidere viser den store urbaniseringsgrad. - Målt ved hjælp af befolknings tallet overgår Fællesskabet ikke blot USA (med 35%), men også USSR (med 18%).
The ratio between these last two figures reflects the high population density of more than HO inhabitants per square kilometre, which is associated with a high degree of urbanization.
Dog råder hver af disse stormagter over et langt sterre territorium.
The Community's population of 321 million outstrips not only that of the United States (by 35X), but also that of the Soviet Union (by 18%).
USA og USSR råder over et territorium, der er henholdsvis fire og ti gange så stort som Fællesskabets (jf. tabel 2.1-1 i bilaget).
However, the United States and the Soviet Union have much larger territories; geographically, the United States is four times and the Soviet Union ten times as big as the Community (see Annex Table 2.1-1).
Udenrigshandelens sterrelse i forhold til BNP er omtrent dobbelt så stor som for USA's vedkommende og ca. af samme sterrelse som for Japans vedkommende.
The relative size of its trade with other countries measured in terms of GDP is about twice as great as that of the United States and roughly the same as that of Japan.
Det udvidede Fællesskabs ekonomiske styrke (målt ved BNP pr. indbygger og kebekraftspariteter) er set i en global sammenhæng ganske vist temmelig stor; den overgås imidlertid af USA med 60% og af Japan med knap 15% (jf. diagram 2.1).
The economy of the enlarged Community (in terms of GOP per head of population and at purchasing power parities) is relatively strong in world terms; however, that of the United States is 50* and that of Japan just under 20% greater (see Graph 2.1).
Dette skyldes i vidt omfang, at den ekonomiske styrke i fire af de seks medlemsstater, der er tiltrådt siden 1973, ligger klart under gennemsnittet (jf. kapitel 2.2).
This gap is in large measure due to the well belowaverage economic strength of four of the six Member States that have joined since 1973 (see below Chapter 2.2).
Et andet tegn på, at det udvidede Fællesskab er mere heterogent, er de meget store underskud på de offentlige budgetter og handelsbalancerne samt de tocifrede inflationsrater i de svagere medlemsstater i ferste halvdel af dette årti.
Other indicators of the greater heterogeneity of the enlarged Community are the particularly high budget and current account deficits and double-digit inflation rates in the "weaker" Member States during the first half of this decade.
Uensartetheden viser sig ved omfanget af og kumuleringen over længere tidsrum af disse skævheder i de svageste medlemsstater (jf. 2.1-2 i bilaget).
However, it is the build-up and the extent of these imbalances over fairly long periods of time in the weaker Member States that typify the heterogeneity (see Annex Table 2.1-2).
Men også de stærkere medlemsstater havde - og har til en vis grad endnu - på et eller flere af disse områder midlertidigt alvorlige problemer at kæmpe med.
The "stronger" Member States too have had - and some still have - to contend with considerable difficulties from time to time on one or other of these fronts.
(1) Tallene i dette afsnit vedrerer 1985; de afspejler de forskellige dimensioner ved et Fællesskab på henholdsvis 6 og 12 medlemsstater.
The figures in this section relate to 1985; they reflect the differing dimensions of a Community of six and one of twelve Member States.
(1) Sammenlignelige tal fra stikDrdveundersdgelse af arbejdsmarkedet; foråret 1986. Kilde: EUROSTAT og Kommissionens tjenestegrene
Comparable figures from labour market sample survey, spring 1986.
Uensartetheden i det udvidede Fællesskab kommer også til udtryk i de store regionale skævheder med hensyn til indkomst og arbejdsleshed, der ger sig gældende i Fællesskabet sammenlignet med visse andre lande.
The heterogeneity of the enlarged Community is also clear from an international comparison of regional disparities in incomes and unemployment.
For indkomsternes vedkommende er disse skævheder mindst dobbelt så store og for abejdsleshedens vedkommende næsten tre gange så store i Fællesskabet som i USA (2).
Such disparities are at least twice as wide in the Community,as in the United States in the case of incomes and almost three times as wide in the case of unemployment.
Det forhold, at skævhederne er langt mindre i USA end i Fællesskabet til trods for, at USA har et fire gange så stort territorium, sterre afstande, mindst lige så store forskelle med hensyn til landets natur og befolkning, kunne tyde på, at eksistensen af et stort og relativt ensartet marked i det lange leb ikke nedvendigvis ferer til en foregelse af skævhederne.
The much smaller disparities within the United States compared with the Community - despite the fact that the territory of the United States is four times as large, its distances greater and the differences and contrasts in the nature of the country and its population at least as great - suggest that the existence of a large and relatively uniform market does not necessary lead in the long run to greater divergences.
Dette udelukker ikke, at der under denne proces kan opstå kræfter, der kan trække udviklingen i en anden retning.
This does not exclude the possibility however, that on the road to such a market some forces may also be released which may lead to divergent developments.
Slutresultatet påvirkes af en lang række indbyrdes afhængige faktorer samt af udviklingen heri over tiden inkl. de impulser, som udgår fra de indirekte ressourceoverfersler i forbindelse med indtægterne og udgifterne over EF-budgettet.
In fact, the interactions of a wide variety of integrating factors and their evolution over time including stimuli deriving from indirect resource transfers through public receipts and expenditures of the central budget influence the final outcome.
På hvilke områder og under hvilke rammebetingelser dette vil kunne forekomme under udviklingen henimod det store indre marked, og hvorledes et sådant fænomen i givet fald bedst kan imedegås, kræver nærmere undersegelser, der endnu ikke har kunnet afsluttes.
In what spheres and under what general conditions this might happen as the large internal market is being established and how it might best be countered are questions that require further analyses which have not yet been completed.
De langt sterre skævheder på Fællesskabets væsentlig mindre område understreger nedvendigheden af, at der gennemferes en række mere målrettede og effektive regionalpolitiske foranstaltninger med henblik på en gradvis afhjælpning af de ekstreme forskelle, der stadig findes.
The considerably greater disparities within a substantially smaller area in the Community underline the need for a range of selective and effective regional policy measures if the present extreme differences are to be gradually reduced.
Mellem medlemsstaterne og de enkelte regioiner i Fællesskabet består der en lang række strukturelle forskelle.
There are structural differences of many kinds between the Member States and regions of the Community.
Ved vurderingen af sterrelsen af de bestående skævheder set i forhold til målsætningen om socioekonomisk konvergens får den relative ekonomiske ydeevne og omfanget af de strukturelle uligevægte på arbejdsmarkedet mellem de forskellige stater og regioner en særlig signalværdi.
Relative economic performance and the intensity of structural labour market imbalances between Member States and regions are 2 indicators particularly significant for assessing the extent of existing disparities in the light of the objective of social and economic convergence.
Ydeevnen kan karakteriseres ved den relative sterrelse af BNP pr. indbygger samt ved produktivitetsniveauet (BNP pr. beskæftiget).
Economic strength is reflected in the relative level of GDP per head of population and the level lof productivity (GDP per person employed).
De er endvidere direkte bindeled til de kriterier, der anvendes til vurdering af den ekonomiske situation på nationalt plan og kan således umiddelbart relateres til de vigtigste globale problemer på nationalt plan og EF-plan.
They also provide a direct link with the criteria used to assess national economic situations and thus fit directly into the framework of the prevailing general preoccupations at national and Community level.
Desuden kan også andre mere specifikke træk ved de regioinale strukturer signalere særlige problemstillinger.
However, other specific features of regional structures can also reveal special problems.
I det felgende gives der derfor ferst en beskrivelse af skævhederne ved hjælp af de nævnte socioekonomiske negletal.
Below a description is therefore first given of the disparities based on the abovementioned key social and economic variables.
I tilknytning hertil beskrives en række særlige strukturelle aspekter, der har at gere med lenomkostningsforskelle, migrationsmenster, forsyning med infrastruktur eller visse typer af regioner.
This is then supplemented by a look at a number of special structural aspects relating to wage cost differences, migration patterns, infrastructure endowment and selected types of region.
(2) Baseret på en sammenligning mellem indkomsten pr.indbygger i USA's 50 delstater og Washington DC og i Fællesskabets 6ø regioner (niveau 1) i 1983 (jf. bilagstabel 2.1-3).
USA, plus Washington DC, and 60 (level I) regions of the Community in 1983 (see Annex Table 2.1-3).
Tallene er ganske vist ikke fuldstændig sammenlignelige, men giver ikke desto mindre et fingerpeg om, hvor store forskellene er.
Although these data are not fully comparable the size of the differences is nevertheless informative.
Skævhederne mellem regionerne i Fællesskabet kan opdeles i to kategorier, der overlejrer hinanden: forskelle mellem og forskelle inden for de enkelte medlemsstater.
The disparities between the regions of the Community as a whole consist of two sets of differences - those between and those within the individual Member States - one overlaying the other.
Set fra den enkelte medlemsstats synspunkt anses normalt kun den anden kategori for at være regionale problemer.
From the individual Member States1point of view, regional problems usually mean only the second type of difference.
Betragter man derimod et sterre ekonomisk område, viser det sig, at begrebet region er relativt.
However, if one takes a larger economic area, it becomes clear how relative the concept of region is.
Dette bliver særlig tydeligt, hvis man anskuer tingene på verdensplan, hvor hele verdensdele eller grupper af lande betegnes som regioner. - Ved en analyse af de socioekonomiske, regionale forskelle inden for Fællesskabet må der nedvendigvis tages hensyn både til forskellene inden for og mellem de enkelte medlemsstater, såfremt der skal gengives en faglig korrekt beskrivelse (se endvidere under kapitel 3.1 vedrerende den indbyrdes sammenhæng mellem de to aspekter).
This is particularly evident in * world context, where whole continents or groups of countries are considered to be regions. Any analysis of intra-Community socioeconomic regional differences must necessarily take account of differences both within and between Member States if it is to provide a proper picture (see also Chapter 3.1 below on the interdependence between these two aspects).
A. Omfanget af de globale skævheder medlemsstaterne imellem
A. The level of overall disparities between Member States
Samtidig med de tre udvidelser, der har fundet sted siden 1973, er der hver gang sket en yderligere foregelse af indkomstforskellene mellem stater og regioner i Fællesskabet.
With each of the three enlargements since 1973, the range of income differences between countries and regions in the Community has widened further.
I alle tre tilfælde overtog en af de senest tiltrådte stater sidstepladsen i rangfeigen mellem medlemsstaterne målt ved BNP pr. indbygger og pr. beskæftiget (3).
In all three cases, one of the new entrants moved into bottom position in the list of Member States-ranked in order of GOP per head of population and per person employed.
Størrelsen af forskellene mellem de 12 medlemsstater viser sig i spændvidden i det relative produktivitetsniveau, der er som 1:2,8.
The extent of the differences between the twelve Member States is reflected in the range of relative productivity levels, the ratio between the lowest and highest levels being 1:2.8.
Fer den seneste udvidelse lå de tilsvarende værdier på 1:2 (jf. tabel 2.2.1 i bilaget).
Prior to the most recent enlargement, the ratio was 1:2 (Annex Table 2.2.1).
Globalt set voksede skævhederne i den ekonomiske ydeevne mellem medlemsstaterne med ca. en tredjedel ved Spaniens og Portugals tiltrædelse.
Overall, the disparities in economic strength between the Member States increased by about one*third with the accession of Spain and Portugal.
Også på beskæftigelsesområdet er der i forbindelse med den seneste udvidelse sket en betydelig foregelse af skævhederne.
On the employment front too, the disparities between the Member States have widened visibly with the most recent enlargement.
Arbejdslesheden i Spanien var i 1986 på næsten 22%.
In 1986, the unemployment rate in Spain stood at almost 22%.
Globalt tegner to af de svagere medlemsstater (IRL, ESP) sig for en arbejdsleshed langt over gennem snittet, mens staterne med det hejeste indkomstniveau (D, L, DK) har haft en arbejdsleshed på under gennemsnittet. Imidlertid kunne også de to svageste medlemsstater (GR, P) notere en arbejdsleshed under gennemsnittet (4).
Two of the weaker Member States (Ireland and Spain) have levels of unemployment which are well above average, while the Member States with the highest income levels (Germany, Luxembourg and Denmark) have belowaverage unemployment rates.
Dette skyldes en række årsager, især at der findes forskellige specielle former for underbeskæftigelse, der ikke kan sammenfattes i et enkelt negletal (5).
This is due to a number of factors, in particular to different types of underemployment which cannot be summarised in a single figure .
(3) EUR-12 har et nationalprodukt, der er knap en halv gang sterre end nationalproduktet i de seks oprindelige medlemsstater.
Total GDP in the Community of Twelve is nearly half as big again as that of the original six Member States.
Som feige af, at den ekonomiske ydeevne i 4 af de senere tiltrådte 6 medlemsstater ligger mærkbart under gennemsnittet, ligger gennemsnitsindkomsten (BNP pr. indbygger) i de 12 medlemsstater imidlertid ca. 8% under det tilsvarende tal for de oprindelige 6 medlemsstater.
However, because of the well belowaverage economic performance of four of the six Member States which subsequently joined the Community, GDP per head of population of the twelve Member States is about 82 lower than that of the original six. The most recent enlargement
Alene den seneste udvidelse bidrog hertil med 5 procentpoint. (4) De her anvendte statistikker bygger på harmoniserede begreber.
.alone accounted for 5 percentage points of this.
Tallene for de enkelte medlemsstater er derfor i hejere grad sammenlignelige end det normalt er tilfældet med nationale tal.
They are therefore more directly comparable between Member States than the usual national -figures.
(5) Se bilag 2.2.1-C, hvor der gives en oversigt over resultaterne af en række specialundersegelser vedrerende arbejdsleshedsproblemet i almindelighed og arbejdslesheden inden for landbruget i særdeleshed.
See Annex 2.2.1-C and the results summarized in it of several special studies on the problem of underemployment in general and in agriculture in particular.
Der er generelt negativ korrelation mellem medlemsstaternes ekonomiske ydeevne og deres arbejdsleshed. Sammenhængen er dog på nogle punkter brudt.
The economic performance of Member States and their levels of unemployment are on the whole negatively correlated, though in some cases the link does not hold.
Der kan anferes forskellige grunde hertil, der også spiller en rolle for de regionale forskelle.
There are various reasons for this, which are also of relevance to regional disparities.
For det ferste er det tydeligt, at der i områder, hvor selvstændige og medhjælpende familiemedlemmer udger en stor del af de beskæftigede, hvilket især er tilfældet inden for landbruget og servicesektoren, er en tendens til en lavere registreret arbejdsleshed.
The first point to be noted is that, where there are large proportions of self-employed persons and unpaid family workers, mainly in agriculture and the service sector, the recorded level of unemployment tends to be lower.
For det andet ytrer arbejdsmarkedsproblemerne i områder med udpræget landbrugsstruktur sig også i en vanskeligt registérbar underbeskæftigelse.
Secondly, in many agricultural areas, labour market problems also take the form of structural underemployment, which is difficult to measure.
I 1983 var det således i det nuværende Fællesskabs 12 medlemsstater sådan, at en fjerdedel af de selvstændige landmænd, der ikke udevede noget bierhverv, arbejdede mindre end 50% af den normale arbejdstid.
In 1983, for example, in the twelve countries of the present Community, one quarter of self-employed farmers not engaged in any second activity worked less than SOX of normal working hours.
Denne form for underbeskæftigelse er for mere end 80% vedkommende koncentreret om Grækenland, Italien og Portugal, hvor den udgjorde henholdsvis ca. 4, 2 3/4 og 1% af den samlede arbejdsmængde i de pågældende lande.
*nt, which was equivalent to some 4X, 2 3/4% and 1% respectively of total man-hours worked in those countries.
Derfor er der en tendens til, at den registrerede arbejdsleshed er hejere i områder, hvor lenmodtagerne udger en stor del af de beskæfti gede.
Accordingly, statistically recorded levels of unemployment tend to be higher in regions where the proportion of wage and salary earners is high.