natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Disse modstridende tendenser giver sig udslag i, at forholdet mellem vandringer og BNP bliver statistisk usignifikant, når det opgøres for Fællesskabet som helhed.
These conflicting tendencies are reflected in the weak relationship between migration rates and GOP, which is statistically insignificant when measured across the Community as a whole.
Til trods herfor er det dog stadig en kendsgerning, at regionerne med lavt BNP som gruppe betragtet er kendetegnet af nettoudvandring.
However, in spite of that, it remains true that low GOP regions taken as a group continue on average to experience net out-migration.
Forholdet mellem nettovandringer og arbejdsleshed er lidt mere signifikant end for BNP-statistikkens vedkommende: i almindelighed tiltrækker regionerne med lav arbejdsleshed udvandrere og vice versa.
Links between net migration and unemployment are a little stronger than for the case of GOP: in general, low
Der er en række undtagelser - regioner i Spanien med massiv indvandring til trods for, at arbejdsløsheden er forholdsvis stor overalt i landet, og et vandringsmenster i Frankrig kendetegnet af øget udvandring til middelhavsregioneme, selv om disse områder har forholdsvis udbredt arbejdsleshed.
- 71 unemployment, regions attract migrants and vice versa. There are a number of exceptions - regions in Spain with significant in-migration despite relatively high unemployment throughout the country, and migration movements in France where Mediterranean regions have gained migrants despite having relatively high unemployment rates.
Fremtidsudsigterne for ind- og udvandringen afhænger i hej grad af udviklingen på arbejdsmarkedet, selv om visse regioner sandsynligvis vedblivende vil tiltrække eller frastede personer af andre årsager som f.eks. klima, pensioneringsmenstre eller kulturelle og sproglige bindinger.
Future prospects for migration depend in large part on labour market developments, although some regions seem likely to continue to attract or lose migrants for other reasons such as climate, retirement patterns, or cultural and linguistic ties.
Medens prognoserne for efterspergslen efter arbejdskraft på regionalt plan vedblivende er kendetegnet af stor usikkerhed og giver anledning til stor uenighed, er prognoserne for befolkningsudviklingen mere pålidelige både på kort og mellem lang sigt.
While labour demand forecasts at the regional level remain a hazardous and contentious exercise, demographic developments can be anticipated in the short-to-medium term more satisfactorily.
Disse prognoser diskuteres mere dybtgående i afsnit 3.3 i denne beretning.
These are discussed more fully in Section 3.3 of this report.
I tidsrummet indtil 1995 vil det demografisk bestemte pres på arbejdskraftudbudet sandsynligvis blive kraftigst i Syditalien, Grækenland, Irland, en stor del af Spanien, dele af Portugal, Nederlandene og visse områder i Nordfrankrig.
In the period to 1995, demographic pressure on labour supply is likely to be strongest in Southern Italy, Greece, Ireland, much of Spain, parts of Portugal, the Netherlands and in areas of Northern France.
Mange af disse områder er allerede i forvejen kendetegnet af en arbejdsløshedsprocent på noget mere end EF-gennemsnittet; desuden er der tendens til, at de perifert beliggende regioner har et lavt BNP per capita.
Many of these regions are already those with unemployment rates well above the Community average; in addition, those in peripheral locations also tend to have low levels of GOP per head.
Medens nogle regioner kan tænkes at få held til at skabe tilstrækkeligt med jobs, befinder andre sig allerede nu i en svag situation,
While some regions may be successful in generating sufficient jobs, others are already in a weak labour market position.
Hvis den nedvendige jobskabelse ikke sikres, vil arbejdsløshedsprocenten derfor vokse til et endnu højere niveau.
Failure to match job requirements would lead to unemployment rates rising even further.
Den regionale spredning i arbejdsløsheden inden for Fællesskabet vil i så fald tiltage yderligere, hvilket vil gere presset for at udvandre mærkbart større, end tilfældet er i øjeblikket.
Disparities between Community regions would probably increase, and pressures to migrate would become significantly stronger than they are at present.
I øjeblikket ligger niveauet på under det halve af situationen i 1960'erne, idet kun 21 regioner ud af 160 har nettovandringer på +/- 1/2% af den samlede befolkning eller derover om året.
Current levels are less than one-half of what they were in the 1960s, with only 21 regions out of 160 having migration balances of the order of +/1/2 per cent or more of total population per annum.
Faldet i vandringerne skyldes de ekonomiske problemers gradvise spredning til de forholdsvis mere velstående regioner i Fællesskabet siden det ferste olieprischok -navnlig i form af eget arbejdsleshed.
The fall in migration reflects the progressive spreading of economic problems, in particular of high unemployment, to the relatively more prosperous regions of the Community since the first oil crisis.
Medens presset for at udvandre fra de ringest stillede regioner har været tiltagende i takt med, at arbejdslesheden er vokset, er beskæftigelsesmulighederne i de evrige regioner blevet forringet, hvilket sammenlagt har fert til en nedgang i nettovandringien.
While pressures to migrate from depressed regions have increased as unemployment has risen, job opportunities elsewhere have become more restricted leading on balance to a decline in net migration.
Om der senere atter vil blive tale om egede vandringer i takt med, at det generelle ekonomiske klima forbedres, vil til dels afhænge af det fremtidige regionale udviklingsmonster for situationen på arbejdsmarkedet.
Whether migration will begin to pick up again as the general economic climate improves depends in part on the future regional pattern of labour market developments.
Som det ser ud i ejeblikket, vil det demografisk bestemte pres på arbejdskraftudbudet sandsynligvis føre til øgede forskelle i det regionale arbejdsløshedsmønster.
On present trends, demographic pressure on labour supply seems likely to exacerbate regional unemployment disparities.
Mange områder med høj arbejdsløshed og lavt BNP per capita, navnlig i de vestlige og sydlige yderområder, vil sandsynligvis få hastigt voksende arbejdskraftudbud.
Many areas of high unemployment and low GDP per head, particularly in the western and southern periphery, are likely to experience rapid growth in labour supply.
Hvis der ikke kan skaffes tilstrækkeligt med jobs i disse områder til at beskæftige det store antal personer, der forventes at tilgå arbejdsstyrken i de kommende 10 år, vil disse områder komme til at opleve en endnu sterre arbejdsleshed end i ejeblikket og derfor et meget sterre pres for eget udvandring.
If enough jobs cannot be created in those areas for the substantial number of people expected to join the labour force over the next 10 years, then these regions will face unemployment rapidly rising from even today's high levels and consequently much greater pressures to emigrate.
Regionale forskelle i ind­ og udvandringen, 1980­84 (*) (nettovandring pr. 1000 personer) ­ 1980­1984 ­
REGIONAL DIFFERENCES IN MIGRATION, 1998-84 * (Net inigfration per 1088 of population) -1988 to 1984 -
Procentandel af befolkningen
X share of population
I lande med netto­I indvandrir g (3)
0.1 not In-migrating countries
0 0 I lande med netto­_BAR_ udvandring (3)
0.0 net out-migrating countries4
Gennemsnitlig årlig vandring (1) (2) i % af befolkningen
Average rates per year (*,(per cent of population)
De udgør de samlede nettovand­ringer på tværs af regionsgrænserne og omfatter derfor både vand­ringer til og fra regioner i andre medlemsstater og tredjelande og vandringer mellem regioner inden for det pågældende land.
They represent total net migratory movements across regional boundaries, and thus include movements to or from regions from other Member States and nonCommunity countries as well as movements between regions within a country.
(2) Tallene for de enkelte lande udgør gennemsnit af de absolutte tal for nettovandringen mellem regioner på niveau II (niveau I for UK (1961­69).
The figure shown for each country is the average of the absolute values of the net migration balance for its level II regions (level I for UK (1961-691
(3) Tallene for EUR­9 og EUR­12 udgør gennemsnit af de enkelte landes absolutte tal, uanset om de har positivt eller negativt fortegn.
12 are averages of the each country, irrespective absolute values of the figures of their positive or negative si c
Tabel 2.2.3­1 Regionstyper og vigtigste socioøkonomiske karakteristika ­ 1985 (1) ­
Tnble 2.2.3-1 Types or regions and major socioeconomic characteristics - 1985 - '
Gennemsnitsvir lier for hver regionstyp e
Average values per type of region
Beskiftigelsesandel
Type of region
Tilbagestående regioner
Less developed regions
Industriregioner i tilbagegang samlet beskiftigelse ♦ arbejdsløshedspro­cent
Share or employment in industry and unemployment rate
Landbrugets andel af samlet beskiftigelse
Share of employment in agriculture
Udvalgte produkters andel af samlet produktion
75 products In final output
Byiasssige problemområder (3) Sirligt indeks
Special index
Landegnnser mellem medlemsstater
National borders between Member States
(1) Eller seneste ar, for hvilket der foreligger data.
' Or most recent year available.
(3) Grikenland og Portugal er ikke nedtaget; beskiftigelsesandelene vedrører kun et gennemsnit af 20 store funktionell e byregioner.
For details see main text 2.2.3 and annex 2.2 3 ^ Greece and Portugal are not included, employment shares refer to an average of 20 major TURs only.
(4) Gennemsnit af hovedøgrupper (jf. tabel 2.2.3­E.6).
Average of major Island groups (see Table 2.2.3-E.6).
Mere end 25% lavere end gennemsnittet for EUR­12
Notes and definitions by type of region : A- More than 25% below EUR 12 average
50% over gennemsnittet for EUR­12.
50% above EUR 12 average.
Over 50% af den endelige landbrugsproduktion.
More than 50% or final agricultural output 35% of least well performing urban areas
Det sirlige indeks lavere end 78%.
Special index lower than 78%.
Virdierne for ner vedrører udvalgte øer inden for Fællesskabet. F. Regioner pa niveau III grinsende op til andre medlemsstater.
Island values rerer to selected Community islands.
Regionstyper og disses vigt inden for Fillesskabet
Table 2.2.3-2 Types of regions and their weight In the Community - 1985 - *
Industriens andel af samlet beskif­tigelse ♦ arbejds løshedsprocent
Share of employment in industry and unemployment rata
Udvalgte produk­ters andel af sam let produktion
Share of selected products in final output
Sirligt indeks
Special index
Landegnnser mellem medlems­stater
National borders between Member States
(2) Yderligere detaljer findes i kapitel 2.2.3 og bilag 2.2.3. (3) Grikenland og Portugal er ikke medtaget; beskiftigelsesandelene vedrører kun et gennemsnit af 20 store funktionelle byregioner.
' Or most recent year available. 'lor details see main text 2.2.3 and annex 2.2.3. • Greece and Portugal are not included - employment shares refer to fn average of 20 major FURs only.
(4) Gennemsnit af hovedøgrupper (jf. tabel 2.2.3­E.6).
Average or major island groups (see Table 2.2.3-C.6).
15,2 ι ï i < . Eller seneste ar, for hvilket der foreligger data.
' Or most recent year available. • Tor definition see Table 2.2.3-1.
Omfatter visse ikke­landbrugsregioner. Omfatter alle øer.
Includes some non-agricultural regions "All islands included.
Industriregioner i tilbagegang: definitionsproblemer
Declining industrial regions: probleas of definition
I dette afsnit gennemgås nogle af de problemer, som knytter sig til definitionen af begrebet "industriregioner i tilbagegang" (1).
This section reviews some of the problems associated with defining the concept of "declining industrial regions".
Det illustreres, hvilke valg der skal træffes for at gore begrebet operationelt.
It illustrates the sort of choices involved in making the concept operational.
Ferst og fremmest skal det slås fast, hvad der forstås ved industriregion.
A first task is to define an industrial region.
Et naturligt udgangspunkt er at sege at mâle industriens betydning for den regionale ekonomi.
A natural starting-point is to attempt to measure the importance of industry in the regional economy.
Dette kan tilnærmelsesvis gores ved at mâle, hvor stor en del af den samlede beskæftigelse industrien tegner sig for (2), og udvælge de regioner, der ligger over en vis grænseværdi.
0o,e can approximate this by taking the share of industry in total employment and selecting regions above a certain cut-off point.
For hvert land taget for sig rejser det næppe sterre problemer at fastlægge en sadan grænseværdi; man kan simpelthen tage det nationale gennemsnit.
For a single country, determining the cut-off point appears relatively straightforward: one can simply take the national average.
Principielt kan samme metode benyttes for Fællesskabet som helhed.
In pr' iple, the same approach can be followed for the Community as a whole.
Dernæst skal det slås fast, hvad der forstås ved tilbagegang.
The second task is to define decline.
I nærværende analyse benyttes arbejdsleshedsprocenten som proxy for tilbagegangen.
The approach followed here is to use the unemployment rate as a proxy for decline.
Hvis udvandringsproblematikken lades ude af betragtning, kan man udmærket anvende en given arbejdsleshedsprocent udtrykt i forhold til gennemsnittet som målestok for den grad, hvori en region klarer sig i forhold til andre regioner med hensyn til at gennemfere den nedvendige strukturtilpasning.
Abstracting from problems due to out-migration, an unemployment rate expressed relative to the average can be thought of as a summary indicator of the degree to which a region has coped and is coping with structural adjustment compared to other regions.
Den afspejler de vanskeligheder, en region kan have haft med at overvinde en situation præget af beskæftigelsesnedgang i industrien eller visse brancher, og det omfang, hvori det er lykkedes at skabe beskæftigelse i andre brancher eller i servicesektoren.
It reflects the difficulties a region may have had in facing a situation of declining employment in industry or in certain branches of industry and also its successes in creating jobs in other branches or in services.
Resultaterne heraf vises på kort 2.2.3-B.2 og 2.2.3-B.3 og i tabel 2.2.3-B.2.
Their results are shown on Maps 2.2.3-B.2 and 3, and summarized in table 2.2.3-B.2.
De er baseret på felgende definitioner:
They are defined as follows:
< 1) Artikel 3 i den gældende EFRU-forordning nr. 1787/84 af 19. juni 1984 og den generelle erklæring om EFRU's målsætning i artikel 130 C i den europæiske fælles akt.
1 Article 3 of the current EROF regulation, n8 1757/84 of 19 June 1984 and repea-ed in the general statement of the ERDF's aims in Article 130 C of 2 the Single European Act.
(2) Et alternativ kunne være den samlede værditilvækst, men da der kun er begrænsede data til rådighed, og da de pågældende medlemsstater tillægger beskæftigelsen den sterste betydning, benyttes her en definition baseret på beskæftigelse.
Total value-added would be an alternative, but given data limitations and the importance attached to employment by Member States concerned, the employment-based definition is used here.
Kort 2.2.3­B.3, Industriregioner: Regioner pâ niveau II med en industribeskæftigelsesandel over det nationale gennemsnit.
Industrial regions: Level II regions with industrial employment share greater than national average.
Industriregioner med stor arbejdsleshed: Regioner på niveau III med en arbejdsleshedsprocent over det nationale gennemsnit og beliggende i en industriregion på niveau II.
Industrial regions with high unemployment: Level III regions with an unemployment rate above their national average, and located in a Level II industrial region.
De ovenfor nævnte definitioner er ikke problemfri.
The definitions proposed above are not problem-free.
Der er mange punkter, der kan diskuteres, f.eks. hvilke grænseværdier der skal vælges.
There is clearly scope for debate, for example, about the selection of cut-off points.
Dette problem vedrerer imidlertid ikke kun begrebet industriel tilbagegang, men hele den lange række variabler, der indgår som kriterier ved udvælgelsen af regioner i politisk ejemed.
However, this difficulty is not specific to the concept of industrial decline, but applies across the whole range of variables involved in the selection of regions for policy intervention.
Gennemsnittene ­ hvad enten der er tale om EF­gennemsnit eller nationale gennemsnit ­ er her kun valgt til illustration.
Averages, - whether relative to the Community as, a whole or to each Member State*- have been chosen here for illustrative purposes only.
Definitionen af en industriregion rejser imidlertid lidt flere problemer.
The definition of an industrial region, however, is a little more complex.
En årsag hertil er, at EF­medlemsstaterne befinder sig på forskellige ekonomiske udviklings­trin.
One reason for this is that the Member States of the Community are at quite different stages of economic development.
De nationale industriers beskæftigelsesandele varierer mellem 26% og 41% med et EF­gennemsnit på 35%, og de regionale andele varierer mellem 14% og 50%.
Their national industrial shares of employment range from 262 to 41%, compared with the Community average of 35% and their regional shares from 14% to 50%.
Dette er gjort ved at medregne en separat kategori bestående af regioner, som er berettiget til at få del i EFRU's kvotafrie programmer for stål, skibsbygning og teksti­ler, forudsat at de opfylder det under punkt 4 nævnte kriterium vedrerende arbejdsleshedsprocenten.
This has been done by including as a separate category regions benefiting from the steel, shipbuilding and textiles non-quota programmes of the ERDF, provided they also satisfy the unemployment rate criteria outlined in paragraph 4.
Ved industriregioner i tilbagegang forstås derefter summen af denne begrænsede gruppe "kvotafrie regioner" og industriregionerne med stor arbejdsleshed. Dette bevirker, at Hainaut og Liège i Belgien, South Wales og Northern Ireland i Det forenede Kongerige samt en række regioner i Frankrig og Italien, der alle har industriandele, som ligger noget lavere end det nationale gennemsnit eller EF­gennemsnittet, skal medregnes.
Declining industrial regions in total are then defined as the sum of this restricted group of non-quota regions, plus industrial regions with high unemployment (definitions (A) and (B) above).
Som det fremgår af kort og tabel 2.2.3­B.2 vedrerende den fællesskabsbase­rede definition, tegner industriregionerne i tilbagegang sig sammenlagt for rundt regnet 22% af EUR­12's arbejdsstyrke, hvoraf 5% er bosat i den begrænse­de gruppe af "kvotafrie regioner".
As shown in Map and Table 2.2.3-B.2 on the Community-based definition, declining industrial regions in total represent some 22% of the EUR12 labour force, of which 5% are in the restricted group of non-quota regions.
Ifelge denne definition er de sterste områder med industriel tilbagegang beliggende i Nord­ og Østfrankrig, den midterste og den nordlige del af Det forenede Kongerige, dele af Belgien og Nederlandene, Nord­ og Østspanien samt visse områder i Ruhr, Sahr og Weser­Ems­regionen i Forbundsrepublikken Tyskland.
The main areas of industrial decline on this definition emerge as Northern and Eastern France, Mid and North UK, parts of Belgium and the Netherlands,, Northern and Eastern Spain and some areas of the Ruhr and Saar and the Weser-Ems region in Germany.
De hejeste nationale arbejdsstyrkeandele i industriregioner i tilbagegang findes i Det forenede Kongerige og Belgien, selv om dette for sidstnævnte lands vedkommende især skyldes, at de "kvotafrie regioner" Liège og Hainaut er regnet med. Spaniens heje andel skyldes den meget heje nationale arbejdsleshedsprocent og industriens kraftige koncentration på ganske få regioner; Forbundsrepublikken Tysklands andel ligger lavt som feige af en forholdsvis lille national arbejdsleshed.
The highest shares of the national labour force in declining industrial regions are found in the UK and Belgium, atthough in the latter case this is essentially due to the inclusion of the non-quota areas in Liege and Hainaut. Spain's high share reflects its very high rate of national unemployment and high concentration of industry in a few regions; Germany's share is kept low because of relatively low national unemployment.
Hvis man derefter går over til en nationalt baseret definition med udgangspunkt i et bredt kriterium (kort 2.2.3-B.3), sker der en kraftig foregelse af antallet af regioner i tilbagegang i Forbundsrepublikken Tyskland og i mindre udstrækning i Frankrig og Italien, medens antallet formindskes i Spanien og Belgien.
Moving to a nationally-based definition on broad criteria (Map 2.2.3-B.3) increases markedly the number of regions classified as in decline in Germany and to a lesser extent in France and Italy, while reducing it in Spain and Belgium.
Efter denne metode omfatter industriregionerne i tilbagegang rundt regnet 27% af Fællesskabets arbejdsstyrke, hvoraf 5% er bosat i den begrænsede gruppe af "kvotafrie regioner".
Declining industrial regions would now cover some 27X of the Community labour force, of which 5% are in the restricted group of non-quota regions.
3) Max. og min. = middelværdi for de 10 regioner med de højeste industrialiseringsgrader hhv. de 10 regioner med de laveste grader.
* Max. and sin. « average of 10 regions with highest or rates.
4) Max. og min. = middelværdi for de 25 regioner med de højeste industrialiseringsgrader hhv. de 25 regioner med de laveste grader
* -Max. end »ln. « everag* of 25 regions with highest or lowest rates.
Kilde: EF's arbejdsstyrkeundersøgelse.
Source : EC Labour Force Sample Survey.
Tabel 2.2.3­B.2 Arbejdsstyrkeandel for industriregioner i tilbagegang
Table2.2.3-8.2 Share of labour fore* in declining industrial regions
Sam ti. industri­regioner i tilbagegang
Regions with above-average unemployment industrial
Industriregioner med arbejdsløshed over gennemsnittet: regioner, hvis industribeskæftigelsesandel ligger over gennemsnittet, og hvis arbejdsløshedsprocent ligger over gennemsnittet.
Lml^ZlLLll regions, with above-average unemrioyment: employment, and with an aoove-average unemployment regions with an above-averaoe share of rate.
Kvotafri regioner med arbejdsløshed over gennemsnittet: regioner, hvis arbejdsløshedprocent ligger over gennemsnittet, som er berettiget til at fá del i et kvotafrit EFRU­program (inden for stål, texstiler eller skibsbygning), og som ikke andetsteds er klassificeret som industriregioner.
0 regionswith tn above-averaoe"unenployment rate textiles or shipbuilding) of the EROF ane not
Landbruasrenionernes typologi
Typology of agricultural regions
Definitionen af landbrugsregioner
Definition of agricultural repions
Landbrugssektoren indtager ikke lamgere nogen sarlig fremtrædende plads i Det europæiske Fællesskabs ekonomi.
Agriculture now holds only a limited place in the Community economy.
I 1984 tegnede landbrugssektoren sig for under 9% af den samlede beskæftigelse i de tolv medlemsstater.
In 1984 persons employed in agriculture accounted for less than 9% of the total number of persons in employment in the twelve Member States.
Der er imidlertid store forskelle fra land til land, eftersom landbrugets andel af den samlede beskæftigelse varierer mellem 2 1/2% (Det forenede Kongerige) og 30% (Grækenland).
There are, however, big differences between countries: the rate of employment in agriculture ranges from 2.5% in the United Kingdom to nearly 30% in Greece.
Der er tale om endnu sterre forskelle mellem de forskellige regioner, idet yderpunkterne her ligger på henholdsvis mindre end 1% (en række stærkt urbaniserede regioner såsom Hamburg, Ile de France, Vestberlin og Bremen) og mere end 5ø% (flere græske regioner).
Differences between regions are even greater, ranging from less than 1% in certain highly built-up regions (Hamburg, He de France, (West) Berlin, Bremen) to more than 50% in several regions in Greece.