natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Vi vil imidlertid hævde, at der er behov for et eller andet koordineringssystem - der i hvert fald må omfatte centraliserede oplysninger om tildelinger, idet der fastsættes maksimaltal for projekter (og idet alle udviklingsfremmende foranstaltninger omfattes af disse maksimaltal).
We would argue, however, that there is a need for some system of coordination - certainly involving centralised information on awards and with maxima being set for projects (and with all incentives being included in these maxima).
Selv om en fastsættelse af sådanne maksimaltal er vanskelig teknisk set, er det nødvendigt, hvis der overhovedet skal være nogen form for koordinering.
Although the setting of such maxima is technically difficult, it is necessary if any coordination is to take place.
For at lette problemet med at få sådanne forslag accepteret, vil der uden tvivl være behov for en vis fleksibilitet, som f.eks. at regionerne kan overskride maksimaltallene med tilladelse fra det centrale koordineringsorgan (som i Forbundsrepublikken Tyskland).
To ease the problem of getting such proposals accepted some flexibility will no doubt be required, such that regions can go over the maxima with the permission of the central coordinating body (as in the Federal Republic of Germany).
Koordineringen af regionalt bevilgede udviklingsfremmende foranstaltninger vil blive et vigtigt spørgsmål i en række lande, især under de nuværende og forudsigelige økonomiske forhold med mangel på mobile projekter. Det er bestemt ikke løsningen simpelt hen at forbyde ordninger, der iværksættes regionalt, eftersom erfaringerne i mange medlemsstater viser, at lokale og regionale ambitioner i en eller anden form vil gå af med sejren.
The coordination of regionally awarded incentives is going to be a major issue in a number of countries, particularly in the current and foreseeable economic conditions with a shortage of mobile projects.
Centraladministrationens opgave er derfor at tilpasse sig tendensen og prøve at udvikle kontrolsystemer, der i hvert fald vil forhindre de værste bivirkninger.
The task of the centre therefore is to adjust to the trend and to try to evolve systems of control which will avoid at least the worst side effects.
Endelig må et punkt vedrørende integrationsspørgsmålet fremhæves, selv om det fører os ud over vor egentlige arbejdsopgave.
One final point must be made on the issue of integration although it does take us outside our immediate remit.
Mange administratorer har sagt til os, at det måske alvorligste integrationsproblem selv inden for de enkelte lande vedrører integrering med andre aspekter, der ikke er af udviklingsfremmende karakter, ved regionalpolitikken og de enkelte landes nationale politik - hvad enten den sidstnævnte vedrører udviklingsfremmende foranstaltninger eller ej.
Many administrators have commented to us that perhaps the most serious problem of integration, even within countries, concerns integration with other, non-incentive, aspects of regional policy and with national policies - whether these latter concern incentives or not.
Det er ikke svært at finde eksempler, der belyser problemet i denne sammenhæng.
Examples to illustrate the problem in this context are not rare.
Medens de regionale udviklingsfremmende foranstaltninger f.eks. iværksættes for at stimulere regionaludviklingen i bestemte områder, nedlægger andre politiske myndigheder jernbanelinier eller forhindrer ordninger til forbedring af infrastrukturen.
While, for example, regional incentives are being operated to encourage regional development in particular areas, the other arms of policy are closing railway lines or turning down infrastructure improvement schemes.
Medens der iværksættes regionale udviklingsfremmende foranstaltninger for at give problemområderne fortrinsbehandling, indføres der sektorbestemte eller landsdækkende udviklingsfremmende foranstaltninger, der i væsentlig grad formindsker den nettofordel, der er givet ved de regionale udviklingsfremmende foran staltninger i sig selv.
While regional incentives are operated to give preferential treatment to the problem areas, sectoral or national incentives are introduced which cut down substantially on the net advantage conferred by the regional incentives per se.
Sådanne problemer vedrørende overlapning og uforenelighed er sandsynligvis af voksende betydning, eftersom der synes at være en almindelig
Such problems of overlap and contradiction are probably of growing importance since tjjere seems to be a general trend towards a greater use of
tendens henimod større anvendelse af mikro-politik, måske på grund af makro-poli-tikkens utilstrækkelighed under de nuværende økonomiske forhold.
micro-policy, perhaps because of the inadequacies of macro-policies in the current economic conditions.
Set ud fra den nettofordel, som regionale ordninger giver, er dette en urovækkende tendens,eftersom det er vort indtryk, at.de regionale ordninger ikke er blevet justeret i overensstemmelse hermed.
From the viewpoint of the net advantage conferred by regional schemes this is a worrying trend since our impression is that the regional schemes have not been adjusted accordingly.
I en række lande er der blevet indført mikro-politik for sektorer og for landet som helhed, hvis karakteristiske træk i høj grad ligner de udviklingsfremmende foranstaltningers.
In a number of countries, micro-policies have been introduced for sectors and for the nation as a whole which have very similar characteristics to the regional incentives.
Dette gælder især for området med lån til nedsat rente, hvor der i mange lande, selv om regionerne overfladisk set nyder godt af lavt forrentede lån af en meget fordelagtig karakter, udbetales lignende lån til nedsat rente (ganske vist ofte lidt mindre fordelagtige) til mange industrivirksomheder i områder, der ikke er blevet udpeget som problemområder.
This is particularly true in the area of soft loans where, in many countries, although the regions superficially enjoy soft loans of a very generous character, similar soft loans (admittedly often slightly less generous) are paid to much industry in the non-problem areas.
I andre, omend sjældne tilfælde kan landsdækkende ordninger indirekte be tyde, at den regionale ordning ikke bliver særligt fordelagtig.
In other cases, but these are few, national schemes can indirectly mean little benefit for the regional scheme.
For eksempel kan en landsdækkende ordning med stigende afskrivning praktisk talt nedsætte værdien af en regional skattemæssig udviklingsfremmende foranstaltning til nul, eftersom følgen af den landsdækkende ordning er, at overskud faktisk er totalt skattefri i hele landet.
A national accelerated depreciation scheme, for example, can reduce to virtually zero a regional fiscal incentive since even for the nation as a whole the consequence of the national scheme is that profits are virtually free of tax.
Naturligvis er der ingen grund til kritik, hvis der er blevet indført mikropolitikker i den udtrykkelige hensigt at formindske den regionale fordel ved de regionale støtteordninger.
Of course, if micro-policies have been introduced with the clear intention of diminishing the regional advantage of the regional incentive schemes, then there are no grounds for criticism.
Men i en række tilfælde forekommer det, som om de er blevet indført uden en klar vurdering af, hvordan de ville påvirke de regionale udviklingsfremmende foranstaltningers gennemslagskraft og effektivitet, eller uden at man har gjort sig nogen som helst tanker om deres konsekvenser for regionalpolitikken.
In a number of cases, however, it would seem that they have been brought in with no clear assessment of what they would do to the power and effectiveness of the regional incentives, or indeed without any great consideration of their regional implications.
Det er meget vigtigt, at den regionale dimension tages med i be tragtning ved udformningen og formuleringen af alle landsdækkende ordninger og politikker.
It is vital that the regional dimension be taken into account in the design and formulation of all national schemes and policies.
I mange tilfælde ville det faktisk kun være en fordel, hvis de havde et tydeligt regionalt element.
Indeed, in many cases, there would be advantages if they had a distinct regional element.
Der er mange, der vil hævde, og vi tilslutter os dette synspunkt, at medmindre regionalpolitikker i sig selv suppleres med regionalt orienterede, landsdækkende politikker, vil der ikke ske større fremskridt inden for regionaludviklingen.
There are many who would argue, and it is a viewpoint with which we would agree, that unless regional policies per se are supplemented by regionallyoriented national policies, no major step forward will be possible in regional development.
Der er et træk ved de udviklingsfremmende foranstaltninger i medlemsstaterne, som ikke er blevet medtaget i denne rapports første del (der beskæftigede sig med den aktuelle politik), nemlig omskifteligheden af den politik, der er blevet ført i tidens løb.
MONITORING, EVALUATION AND DESIGN There is one feature of the regional incentives in the Community countries which was not covered in Part I of this report (which was concerned with current policy) and this is the changeability of policy over time.
I alle landene er politikkerne i løbet af efterkrigstiden hyppigt blevet ændret og det ofte gennemgribende.
In all countries, policies have, over the post-war period, changed frequently and often radically.
I nogle lande har politikkerne gået i
Some policies have gone round
For eksempel er den regionale udviklingsfremmende politik i et bestemt land blevet ændret fra en politik med territorial spredning til koncentration og der efter tilbage til spredning - altsammen i løbet af 12 år.
In one country, for example, the regional incentive policy has switched from one of spatial spread to concentration, and then back to spread - all in 12 years.
I et andet land blev det bestemt, at en politik, der oprindeligt var blevet hyldet som den, der skulle frelse de tilbagestående områder, skulle forkastes få år senere, men i stedet blev dens værdi fordoblet (for senere mindre end tre år efter at blive ophævet et par måneder, efter at der var blevet offentliggjort nye reviderede satser, og lige før de skulle have været ført ud i livet).
In another, a policy hailed initially as the saviour of the backward regions was scheduled for scrapping a few years later, but in the event was doubled in value (subsequently, less than three years thereafter, to be withdrawn a few months after new revised rates were announced and just before they were to be introduced).
En sådan omskiftelighed formindsker uden tvivl politikkens overskuelighed (og dermed dens effektivitet) og kan, hvis den ikke håndteres på den rigtige måde, påføre virksomhederne tab.
Such changeability certainly reduces the visibility of policy (and thus its effectiveness) and can, if not handled correctly, inflict costs on firms.
Det er i mange lokaliseringsoversigter blevet hævdet, at virksomhederne anser den politiske omskiftelighed for at være en af de største mangler ved det regionale støttesystem - og en mangel, der fører til, at de udviklingsfremmende foran staltningers værdi "nedvurderes" kraftigt ved beslutninger om investering eller lokalisering. Alene af disse grunde er der meget, der taler for større stabilitet. Men naturligvis kan en politik aldrig fastholdes på ubestemt tid, og dette ville heller ikke være ønskeligt, praktisk eller gennemførligt.
Many location surveys have argued that the changeability of policy is seen by firms as one of the main shortcomings of the regional incentive system - and one which results in the incentives being severely "discounted" in any investment or location decisions.
Men på grund af omskifteligheden er det mindste, man kan forlange, klare systemer for at beskytte an søgerne i tilfælde af ændringer i den førte politik.
But, given changeability, the least that is required are clear systems to protect applicants in the event of policy changes.
De fleste lande har sådanne ordninger, men, således om synopsistabellerne har tydeliggjort det, er systemerne temmelig vidtspændende.
Most countries have such schemes, but, as the synopsis tables will have made clear, the systems are quite wide-ranging.
Faktisk behandles ændringer af de udviklingsfremmende foranstaltninger i nogle lande kun på en ad hoc-måde.
Indeed in some countries incentive change is treated only in an ad hoc manner.
I overenstemmelse med vor almindelige filosofi om nødvendigheden af enkle og offentligt kendte systemer vil vi hævde, at der er adskillige ulemper ved sådanne ad hoc-metoder.
In line with our general philosophy of the need for simple and overt systems we would argue that such ad hoc approaches have serious disadvantages.
Hvis vi skulle vælge mellem de forskellige muligheder, vil vi foreslå, at virksomheder, der alle rede har ansøgt om en foranstaltning, skal bevilges de satser, der gjaldt under den gamle'Ordning", uanset om disse er bedre eller dårligere.
If we were to choose from the various possibilities we would suggest that firms which have already applied for the incentive be awarded the "old scheme" rates irrespective of whether these are better or worse.
Når alt kommer til alt, var det på grundlag af den ordning, der eksisterede på det tidspunkt, da ansøgningen blev indgivet, at virksomheden tog sin beslutning om investering eller lokalisering.
It was, after all, on the basis of the scheme existing at the time of application that the firm made its investment or location decision.
Hvis det er hensigten med de udviklingsfremmende foranstaltninger, at de skal påvirke virksomhedens beslutning om investering eller lokalisering, vil det at give en mere generøs tildeling, blot fordi ordningen er blevet ændret, kun resultere i en tilfældig fortjeneste for virksomheden, og det påvirker ikke beslutningen.
If incentives are meant to influence the investment or location decision of the firm, then to make a more generous award merely because the scheme has changed results only in a windfall profit for the firm and does not affect the decision.
I alt fald vil vi hævde på det kraftigste, at de systemer, der anvendes i tilfælde af en ændring af en udviklingsfremmende foranstaltning, bør være åbne og almindeligt kendte, hvis man vil undgå, at virksomheder, fordi de frygter for ændringer, nedvurderer de udviklingsfremmende foranstaltninger.
In any event, we would argue strongly that the systems used in thè event of an incentive change should be overt and widely known if firms, fearful of change, are not to discount the incentives.
Des uden er det uden tvivl ønskværdigt, at ændringen sættes hurtigt i kraft efter offentliggørelsen af den, hvis man vil undgå, at virksomhederne tilbageholder deres planer og ansøgninger, når systemerne bliver gjort mere fordelagtige.
Moreoever, it is surely desirable that the change be implemented quickly after announcement if, when systems are made more generous, firms are not to hold back their plans and applications.
Men det er vor opfattelse, at omskifteligheden også skyldes, at der mangler et fast grundlag Eor mange regionalpolitikker - samt mangler ved overvågningen, evalueringen og udformningen af de udviklingsfremmende foranstalt ninger.
But, in addition, we would argue that changeability reflects the lack of a firm base on which many policies are founded - and deficiencies in the monitoring, evaluation and design of incentives.
Der finder mindre overvågning sted af de virksomheder og projekter, som man bevilger udviklingsfremmende foranstaltninger, end vi havde forventet, og når den finder sted, spredes oplysningerne ofte (og deles ikke) mellem de administrative grupper, der er ansvarlige for de forskellige foranstaltninger. Undertiden forekommer det næsten, som om de bevilgende myndighder ikke ønskede at få resultatet at vide. Dette bør for øvrigt ikke virke så overraskende, som det synes ved første øjekast, eftersom overvågning kan føre til problemer med at træffe afgørelse om hensigstmæssig indgriben.
Monitoring of firms and projects awarded regional incentives is less than we expected and, when done, the information is often spread (and not shared) between administrative groups responsible for the various incentives.
For eksempel kan en virksomhed, der ikke har opfyldt den godkendte målsætning for antallet af beskæftigede, være kommet i denne situation, fordi den er blevet mere effektiv end ventet.
A firm, for example, which has not fulfilled its agreed employment targets could have been placed in this position because it had become more efficient than anticipated.
Det uundgåelige spørgsmål er nu, om den bør straffes for en sådan effektivitet.
The inevitable question is whether it should be penalised for such efficiency.
På den anden side kan den kendsgerning, at virksomheden ikke har opfyldt beskæftigelsesmålsætningen, skyldes, at virksomheden er stødt på problemer ved iværksættelsen af sit projekt, og der opstår nu det spørgsmål, om dens eventuelle økonomiske sammenbrud vil blive frem skyndet, hvis den bevilgede støtte tilbagekaldes.
On the other hand, a failure to meet employment targets may come about because the firm has encountered problems in the implementation of its project; and the question which arises here is whether its possible collapse would be precipitated by clawing back the incentive awarded.
I praksis forekommer tilbage kaldelse sjældent i de fleste lande.
In practice, in most countries, clawback is rare.
Men overvågning er nyttig på andre måder end ved at tilskynde til overholdelse af loven og ved at kontrollere for misbrug.
But monitoring has other uses beyond that of enforcing the law and checking on abuses.
Den medfører yderst nyttige feedback-fordele for myndighederne, når de skal undersøge ansøgningernes virkelighedspræg og vurdere regionalpolitikkens virkning og resultater, dvs. ved en evaluering af den førte regionalpolitik.
It has extremely useful feedback advantages for the authorities when they are required to check on the realism of applications and to assess the impact and results of policy, i.e., in policy evaluation.
I de fleste lande hersker der en tilsyneladende mangel (omend med nogle få vigtige og imponerende undtagelser) på en kontant evaluering af ordningernes effektivitet - de arbejdspladser og den investering, der er skabt (i modsætning til det væsentligt forskellige spørgsmål om de arbejdspladser og den investering, der er for bundet med projektet),kvaliteten og stabiliteten af de pågældende arbejdspladser og den almindelige nytte af regionalpolitikken.
There is, in most countries, an apparent lack (though with a few major and impressive exceptions) of hard evaluation of the effectiveness of schemes - the jobs and investment created (as opposed to the quite different issue of jobs and investment associated), the quality and stability of the jobs involved, and the general worthwhileness of policy.
I et bestemt land (det er vor opfattelse, at det samme ville gælde for de fleste andre lande), konkluderede et parlamentarisk undersøgelsesudvalg, at "regionalpolitikken har været erfaringsvidenskab, der er løbet løbsk, et fuldstændigt tilfældighedsspil, der er blevet spillet med mere begejstring end held.
In one country, (our view is that it would apply to most others also), a parliamentary enquiry into regional policy made the point that "regional policy has been empiricism gone mad, a game of hit and miss played with more enthusiasm than success.
Vi tvivler ikke om, at hensigten har været god nok, eller om engagementet selv hos dem, der i årenes løb har kæmpet for at afbøde de menneskelige følger af regionale skævheder.
We do not doubt the good intentions, the devotion even of those who have struggled over the years to relieve the human consequences of regional disparities.
Vi beklager kun, at deres
We regret that their efforts have not been better sustained by the proper
indsats ikke er blevet bedre støttet af en reel evaluering af omkostningerne og fordelene ved den førte politik".
evaluation of the costs and benefits of the policies pursued".
Mangelen på forskning vedrørende spørgsmålet om effektivitet er særligt uheldig, eftersom der i det nuværende og forudsigelige økonomiske klima er et virkeligt behov for en stadig bevisførelse for nytteværdien af regionale udviklingsfremmende foranstaltninger og af regionalpolitik i alminde lighed, hvis disse politikker skal fortsættes eller styrkes.
The lack of research on the issue of effectiveness, is particularly unfortunate since in the current and foreseeable economic climate there is a real need for continuing proof of the cost effectiveness of regional incentives and regional policy generally if these policies are to be continued or strengthened.
Men overvågning og forskning er ikke blot nødvendig for evalueringen af ord ningerne, de er også nødvendige ved udformningen af dem.
But monitoring and research are needed not only for scheme evaluation, they are also needed in the design of schemes.
Uden omfattende og strukturerede oplysninger om resultaterne af de nuværende politikker og de karak teristiske træk ved og behov hos de virksomheder, der modtager bevillingerne, er det vanskeligt at udforme hensigtsmæssige udviklingsfremmende foranstaltninger.
Without comprehensive and structured information on the results of current policies and the features and needs of recipient firms, it is difficult to design appropriate incentives.
Overvågning vil til en vis grad kunne bidrage til at opfylde behovet for udformning, men ikke fuldt ud.
Monitoring would go some way towards meeting design needs; but not the whole way.
Der er et bemærkelsesværdigt stort mørkt område af uvidenhed om virksomhedernes faktiske brug af de udviklingsfremmende foranstaltninger.
There is a remarkably large dark area of ignorance concerning the actual use to which incentives are put by firms.
Dette er et område, hvor der er særlig brug for yderligere forskning.
This is an area where further research is particularly urgent.
I alminde lighed er der en tendens til, at foranstaltningerne bliver "udformet" og foreslået, uden at der foretages særlig megen detaljeret analyse, og på grundlag af meget lidt forskning.
In general incentives tend to be "designed" and proposed with little detailed analysis, and on the back of little research.
Men forskning tager tid (og de henstillinger, der bliver resultatet, er ikke altid acceptable eller endog gennemførlige!), og det uundgåelige spørgsmål,der melder sig, er, hvad der kan gøres i mellemtiden.
But research takes time (and the recommendations which fall out are not always acceptable, or even feasible 1) and the inevitable question is what can be done in the meantime.
En bestemt mulighed, som vi finder tiltrækkende, og som til en vis grad allerede er blevet iværksat i mindst et land (og som er underforstået i mange buketordninger i andre lande), er, at der under hensyntagen til de forskellige (og ofte ukendte) behov hos virksomheder, industrier og sektorer, bør tilbydes "frit valg af foranstaltninger".
One possibility which appeals to us, and to a degree has already been implemented in at least one country (and is implicit in many of the package schemes in other countries) is that, given the different (and often unknown) needs of firms, industries and sectors, 'incentive options' should be offered.
Hvis en virksomhed derfor ønsker sine foranstaltninger udelukkende i form af tilskud eller hvilke som helst andre tilbudte foranstaltninger, skal det tillades den.
Thus, if a firm wants to take its incentives wholly in the form of grants, or any other of the incentives on offer, then it would be allowed to do so.
Kort sagt, forslaget går ud på at tillade en virksomhed at "bytte" de foranstaltninger, som den er berettiget til, med den type eller de typer, som den selv mener at have brug for.
In brief, the proposal would be to permit a firm to "trade-in" those incentives for which it is eligible for that type or types which it considers itself to need.