natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Såvel hvad angår hjælp som handel er Fællesskabet den tredje verdens væsentligste partner.
In terms of public aid, as in trade, the Community is the main economic partner of the Third World countries.
Udover den almindelige indsats til fremme af udviklingen, som allerede er omtalt, har EF knyttet særlige forbindelser med adskillige lande eller grupper af lande i den tredje verden:
Outside of its general action to encourage development (already mentioned above) it has formed particularly close relationships with a number of Third World countries or groups of countries:
D De sydlige middelhavslande og Den nære Orient: Otte lande (Algeriet, Marokko, Tunis, Egypten, Israel, Jordan, Libanon og Syrien) har i 1976 og 1977 indgået aftaler om handelsmæssigt, industrielt, teknisk og finansielt samarbejde med EF.
D Southern Mediterranean and Near East: eight countries (Algeria, Morocco, Tunisia, Egypt, Israel, Jordan, Lebanon and Syria) signed commercial, industrial, technical and Financial cooperation agreements with the Community in 1976 and 1977 covering, in particular, free access to the Community market for their industrial products, customs preferences for some of their agricultural produce, financial aid (grants, loans from the European Investment Bank) which should reach a total of 1015 million ECU between 1981 and 1986.
Disse aftaler giver industriprodukter fra disse otte lande fri adgang til det europæiske marked, de giver toldfordele for en række af deres landbrugsprodukter og en finansiel støtte i form af gaver og lån fra Den europæiske Investeringsbank på i alt 1015 mio ECU
Three major problems for the Community are: its growing trade deficit with the oil exporting countries (31 billion ECU in 1980, or close to two-thirds of the Community's total deficit); following the entry of Greece, Spain and Portugal, the
EF har i denne forbindelse tre hovedproblemer: Det stigende handelsbalanceunderskud over for de olieproducerende lande (i 1980 31 mia ECU svarende til to tredjedele af Fællesskabets samlede underskud); nødvendigheden af så vidt muligt at opretholde handelsfordelene for de andre middelhavslande, når Grækenland, Portugal og Spanien optages i EF; samt hensynet til Fællesskabets forbindelser til de øvrige lande i Den nære Orient under den nye internationale situation.
necessity to maintain as far as possible the trade advantages enjoyed by the other Mediterranean partners; the Community's relations with other Near East countries in the new international context;
□ Afrika, Vestindien og Stillehavet: Godt 60 AVS­lande har med EF indgået Lomé­konventionen, der blev underskrevet i 1975 og fornyet i 1979, og som uden forpligtelse til at gøre gengæld fritager 99,5 pet. af disse landes eksport til Fællesska­bet for told.
D Africa, Caribbean and Pacific: some sixty ACP countries have concluded the Lomé Convention, signed in 1975 and renewed in 1979, which removes customs duties without reciprocal obligations for 99.5% of their exports to the Community.
Fællesskabet yder desuden en teknisk og finansiel støtte på 5,7 mia ECU i perioden 1980­1984, og EF har gennemført et helt nyt system til stabilisering af de pågældende landes eksportindtægter.
The Ten have also accorded them financial and technical aid worth 5.7 billion ECU for 1980­84 and it introduced a quite original system to stabilize export earnings.
Falder værdien af et AVS­lands eksport til Fællesskabet under gennemsnittet af de foregående fire år, dækker EF indkomsttabet med »forskud«, som de mindst fattige skal betale tilbage, men som ikke opkræves hos de øvrige.
When the ACP countries' earnings from exports to the Community fall below the average for the four preceding years, the Community compensates the loss of income by advances which only the least poor countries are required to repay.
I 1979 gennemførtes et lignende system med det formål at sikre oprethol­delse af AVS­landenes produktions­ og eksportpotentiel for mineraler, og det beslut­tedes at styrke samarbejdet vedrørende energi, industri og landbrug kraftigt.1)
In 1979, a mechanism along the same lines was developed to guarantee ACP countries their mineral production or export potential and it was decided to considerably strengthen cooperation in the areas of energy, industry and agriculture; '
□ Asien: Mellem 1974 og 1976 sluttede Fællesskabet ikke­præferencemæssige handels­samarbejdsaftaler med landene på de indiske sub­kontinent: Bangladesh, Indien, Pakistan og Sri Lanka.
Ü Asia: between 1974 and 1976 the Community concluded non­preferential coopera­tion agreements with the countries of the Indian sub­continent: Bangladesh, India, Pakistan and Sri Lanka.
Herudover giver EF den indiske sukkereksport en særlig fordel af samme art som den, der ydes AVS­landene. De generelle præferencer til udviklingslandene i almindelighed er her udvidet til at omfatte en række eksportvarer, der er afgørende for de pågældende landes økonomi: Jute fra.Bangladesh, jute og kokosprodukter fra Indien og kokosprodukter fra Sri Lanka.
In addition, the Community accords Indian sugar exports, preferential treatment similar to those given to ACP countries; the generalized preferences given to the Third World have been extended to certain exports which are vital for Bangladesh (jut.eX India (jute and cocoa products) and Sri Lanka (cocoa products).
Fællesskabets Asien­politik har udviklet sig kraftigt i den senere tid.
The Community's Asian policy has particularly developed in recent times.
I 1978 sluttedes en handelsaftale med Kina.
In 1978, a trade agreement was signed with China.
I 1980 er underskrevet en aftale om handelsmæssigt og økonomisk samarbejde med ASEAN­landene (Sammenslutningen af stater i Sydøstasien) — Indonesien, Malaysia, Thailand, Singapore og Philippinerne, som repræsenterer et hastigt vok­sende marked.
In 1980, an economic and commercial cooperation agreement was signed with the countries of the Association of South­East Asian countries (ASEAN: Indonesia, Malaysia, Philippines, Singapore and Thailand), which are rapidly growing markets.
I 1981 udvidedes aftalen med Indien til at omfatte også økonomisk samarbejde.
In 1981, the accord with India was extended to economic cooperation.
D Latinamerika: Aftaler om økonomisk og handelsmæssigt samarbejde blev indgået med Mexico i 1975 og med Brasilien i 1980.
Ü Latin America: economic and commercial cooperation agreements were concluded with Mexico in 1975 and with. Brazil in 1980.
I 1974 indgik EF en ikke­præferentiel handelsaftale med Uruguay.
A non­preferential trade agreement was also signed with Uruguay in 1974.
Endvidere har Fællesskabet på forskellig vis medvirket til at fremme eksporten og den regionale økonomiske integration i Sydamerika, og det agter at indgå en samarbejdsaftale med Andes­pagtens medlemslande — Bolivia, Colombia, Equador. Peru og Venezuela.
In addition, the Community has taken various measures to encourage exports and economic integration in this continent and it envisages the conclusion of a cooperation agreement with the countries of the Andean Pact (Bolivia, Colombia, Ecuador, Peru and Venezuela).
Der føres i øvrigt på ambassadørplan en regelmæssig dialog mellem repræsentanter for De Ti og de latinamerikanske lande.
The main principles of the Community's foreign policy are the maintenance of free trade and the development of the Third World.
nr. 6/81: »Fællesskabet stotter udviklingslandene: Lome­
For further details see European File No 6/81: 'Community Aid to the Third World: the Lome Convention'.
Fællesskabets politik udadtil har som hovedretningslinjer opretholdelse af det frie handelssamkvem og udvikling af den tredje verden.
The contents of this publication do not necessarily reflect the official views of the institutions of the Community.
Denne politik er udtryk for euro­pæernes almindelige synspunkter og interesser i en omskiftelig verden, hvor Fælles­skabet, hvis man giver det muligheden, kan tale Europas sag med en kraftigere stemme end de enkelte medlemslande ■
Information offices (countries fully or partially English speaking*)
Kommissionen for De europæiske Fællesskaber
Capitol Centre, Franklin Street, P.O. Box 609, Manuka 2603, Canberra A.C.T. - Tel. 95-50 00
Ansvarshavende redaktør: Hans Jørn Hansen
2100 M. Street, N.W. Suite 707, Washington D.C. 20037 - USA - Tel.
* Der findes ligeledes kontorer i andre lande og bl.a. i alle EF-landene.
* Offices also exist in other countries including all Member States.
^_BAR_^ Kontoret for De europæiske Fællesskabers ^P officielle Publikationer L-2985 Luxembourg
^I^ Office for Official Publications ^ ψ of the European Communities L-2985 Luxembourg
EF's fornyelse: Et nyt fællesskab for industri og beskæftigelse
Relaunching Europe: A new Community for industry and employment
Der er i dag ca. 10 millioner arbejdsløse i EF.
Unemployment in the Community stands at a level of around 10 million.
Det er alarmerende men ikke overraskende. Beskæftigelsen er i løbet af de sidste 10 år kun øget med to millioner nye jobs — mod fem millioner i Japan og 19 millioner USA.
Considering that over the past 10 years the number of available jobs has increased by only 2 million compared to 5 million in Japan and 19 million in the USA, this is perhaps not so surprising.
Og der er andre tegn på »den europæiske syge«:
Some other signs of the European 'malaise' are:
□ Den foruroligende store sårbarhed på energiområdet.
D considerable vulnerability in the energy sector.
Halvdelen af EF's behov dækkes ved forsyninger udefra, og Europa er fortsat verdens største olieimportør.
Half of our energy supplies come from outside and Europe remains the world's largest oil importer.
Skønt olieprisen fortsat stiger uophørligt, hæmmes de investeringer, der er forudsæt­ningen for, at vi kan komme ud af energiafhængigheden, af usikkerhed vedrørende omkostninger, beskatning, teknologiske risici, rentabilitet og den offentlige menings indflydelse. EF­landenes energiinvesteringer udgjorde i 70­erne kun 2,2 procent af bruttonationalproduktet — mod 3­3,5 procent i Japan og 4 procent i USA.
Whilst oil prices continue to rise, energy investments, which are the key to our security, have come into question due to the uncertainties of price, taxation, technological risks, profita­bility and public reactions.
□ Den europæiske indsats vedrørende forskning og udvikling er for dårligt styret og for ringe udnyttet. Europa anvender dobbelt så mange penge på forskning som Japan, men de japanske forskere har alligevel skaffet sig fire gange så mange patenter.
□ a badly­directed and poorly­exploited research and development effort.
Japan har på basis af en offentlig støtte, der kun er halvt så stor som EF­landenes, kunnet indhente USA og sikre sig 40 procent af verdensmarkedet for mikroprocessorer, mens Det europæiske Fællesskab kun har 10 procent af verdensmarkedet.
With public expenditure at half of ours, Japan has managed to catch up with the United States of America and take 40% of the world microprocessor market, whilst the Community can scarcely achieve 10%;
Π Det relative fald i den europæiske konkurrenceevne.
Π a relative decline in European competitiveness.
Mellem 1960 og 1980 er omkostningerne pr. arbejdsenhed i gennemsnit steget 8,7 procent om året i de store EF­lande, mens stigningen kun er 7,4 procent i Japan og 3,9 procent i USA.
Between 1960 and 1980, unit labour costs have increased on average by 8.7% in the principal Community countries, by 7.4% in Japan and by 3.9% in the United States of America.
Rentabiliteten falder i vore fabrikker, og det samme gør vor andel i eksporten til verdensmarkedet.
The profitability of our factories is decreasing along with our share of world exports.
vort handelsoverskud, mens handelsoverskuddet stiger i USA og Japan. Kort sagt: vi tilpasser os ikke så godt til ændringerne i verdensøkonomien som vore væsentligste konkurrenter.
our trading surplus has remained the same, while the USA's and Japan's has increased.
Dette er tilfældet til trods for, at oprettelsen i 1958 af det fælles marked åbnede dørene for 15 års industriel og økonomisk fremgang.
And yet, the creation of the common market in 1958 led the way to 15 years of industrial and economic progress; our competitors have done better since then.
Når vore konkurrenter siden da har gjort det bedre, skyldes det, at de store japanske industriselskaber er udviklet i nært samarbejde med de offentlige myndigheder, og at den amerikanske industri udnytter sit enorme hjemmemarked mere effektivt og desuden drager fordel af forbundsregeringens efter spørgsel og den betragtelige offentlige indsats vedrørende forskning og udvikling.
This is because in Japan, for example, the market strategies of the major industrial groups are worked out in close consultation with the public authorities. In the United States, industry effectively exploits its vast domestic market and also benefits — particularly by way of public contracts — from the spin-off from the public research and development effort, which is considerable.
Derimod er virksomheder, der satser på Europa, ikke altid sikre på at finde det marked af kontinental størrelse, som de burde kunne forvente.
In contrast, companies dealing with Europe do not always find the continental market they need.
Mens Fællesskabets ydre toldmur er relativt lav, bliver de ikke-toldmæssige hindringer for den interne samhandel af større og større betydning.
While the external customs tariff in the Community is relatively low, nontariff barriers to domestic trade are of increasing importance.
De offentlige indgreb i økonomien, som krisen naturligvis forstærker, opdeler vort industriområde, udgør en permanent risiko for protektionisme og medfører et spild af offentlige midler til trods for, at disse bliver vanskeligere og vanskeligere at få ind i form af skatter.
Public interventions in the economy — which have tended to multiply during the economic crisis — fragment the industrial market-place, give rise to the permanent risk of protectionism and lead to a waste of public funds which are increasingly in short supply.
Man tøver med at afgive bestillinger og dermed støtte firmaer i andre medlemslande.
Public authorities think twice about placing an order with or giving support to a company from another member country.
For at bevare en begrænset national støtte, udnytter virksomheder ne ikke fuldt ud EF-markedets størrelse.
To retain some limited national support, companies do not fully utilize the Community dimension.
Og da de således giver afkald på at spille på det store markeds fordele, er de mindre egnede til at tage krisens udfordringer op.
As they consequently lose the benefits of the continental market, they become less able to face the economic crisis.
Den geografiske begrænsning for de enkelte medlemslandes industripolitik samt firmaer nes overvejdende nationale struktur er væsentlige hindringer for investeringer og dermed for forbedring af konkurrenceevnen.
The scope of industrial policies and the largely national structure of our companies represents some of the principal obstacles to investment and to competitiveness.
Det er på høje tid, at Fællesskabet iværksætter en egentlig fælles industripolitik, der kan opveje konkurrenternes, så vi ikke til stadighed må indrette os efter dem.
It is time for the Community to adopt its own industrial strategy, comparable to those of its competitors, if it does not want to follow perpetually in their shadow.
Og denne strategi må være en vækst-strategi.
And this strategy must be a growth strategy.
Den stadig stærkere internationale konkurrence nødvendiggør en modernisering af vort produktionsapparat, og krisen har betydet, at denne modernisering på én gang er blevet mere påkrævet og mere vanskelig.
Faced with increasingly sharp international competition, the modernization of our productive capabilities has been made both more necessary and more difficult by the economic crisis.
Vækst er nemlig nødvendig for at gøre forandringerne acceptable for såvel virksomhederne som deres ansatte.
It needs economic growth which will make change more acceptable to entrepreneurs and to employees.
En sådan vækst vil være vanskelig at fremkalde på grund af inflationsniveauet og de offentlige udgifter. Europa kan i dag ikke regne med stigning hverken i efterspørgslen udefra eller i den indre efterspørgsel.
Europe can currently not expect such economic growth to come from an upturn in external demand or through boosting domestic consumption which would be difficult to accomplish given current levels of inflation and public deficits.
Vore mere konkurrencedygtige konkurrenter er de eneste, der har fordel af denne situation.
It would indeed be the most competitive of our competitors who would be the first to benefit.
Der er kun ét at gøre: at fremme de produktive investeringer i en modernisering af industrien.
The productive investments needed to modernize our industry have yet to be made.
Investeringer er altid i et vist omfang en gisning om fremtiden.
Investment is a gamble for the future.
For at investere har man brug for tillid, sammenhæng og kontinuitet.
To invest, the entrepreneur needs, above all, confidence, coherence and continuity.
Fællesskabet kan bidrage kraftigt til at styrke denne tillid.
The Community can play an important role in strengthening this confidence.
Først og fremmest gennem initiativer på det økonomiske og valutariske område: Det europæiske valutasystem begrænser kurssvingningerne mellem de europæiske valutaer og må derfor styrkes.
Through its work in the economic and monetary areas first of all: the European monetary system limits exchange rate fluctuations between European currencies and must be strengthened; the Community's medium-term economic programme outlines foreseeable changes and measures to be implemented over the coming years.
Det økonomiske program på mellemlang sigt skildrer den sandsynlige udvikling og de foranstaltninger, der bør sættes i værk i de nærmeste år.
The Community also has to provide the forum for systematic analysis of the outlook for industrial policies, as well as for consultation with industry and trade unions.
skabes mellem 350 000 og 500 000 nye arbejdspladser inden 1985).
Since such action will be more effective if conducted in parallel at the European level (by simultaneoously investing the funds which they allocate to energy saving, the Ten could create 350 000 to 500 000 new jobs by 1985).
Det vil også være en fordel, om en sådan indsats ledsages af den nævnte større tillid og rentabilitet, som vil blive følgen af at realisere tanken om et europæisk industriområde.
It will be even more effective if accompa­nied by a further confidence and profitability factor: the creation of a truly European industrial market­place.
Det »splittede Europa« koster dyrt.
The non­European approach is too expensive.
EF­Kommissionen foreslår at overvinde krisen ved at løbe et »anden generations­Europa« i gang, at starte og gennemføre en operation, som i kraft af sine virkninger vil kunne sammenlignes med oprettelsen af det fælles marked for 25 år siden.
To counter the economic crisis, the European Commission has suggested launching a 'Second Generation Europe', to undertake and successfully complete an operation whose impact will be comparable to the creation of the common market 25 years ago.
Det er indholdet i de forslag, som Kommissionen har fremsat i sit svar på det mandat, som Fællesskabets Ministerråd gav den den 30. maj 19801).
This is the implication of the proposals made by the Commission in response to the mandate conferred by the Community's Council of Ministers in May 1980.'
Der må investeres i ny teknologi for at øge produktiviteten, konkurrenceevnen, indu­striens udfoldelsesmuligheder i det hele taget og følgelig salget og i en senere fase også beskæftigelsen.
To ensure effective industrial redeployment, investment must be revived in new techno­logies which can raise productivity, competitiveness, and therefore sales, leading — in a second stage — to more jobs.
Endvidere må der investeres i energi og forskning — fordi fremskridt her er afgørende for, hvad der kan opnås på andre områder — og i foranstaltninger, som umiddelbart skaber beskæftigelse og som samtidig fremmer fællesskabsmål som f.eks. miljøbeskyttelse og bedre forbindelsesveje mellem medlemsstaterne.
Investment must also be made in those activities which immediately create new jobs and which accord with Community priorities: environmen­tal protection, improved links between member countries and, above all, energy and research whose progress, in many cases, determines the progress which can be achieved elsewhere.
Medlemslandene og Fællesskabets indsats må samles om det store fælles formål at sikre energiforsyningerne og dermed erhvervslivets fremtid.
National and Community efforts should concentrate on the main common objectives of increasing our energy security and thereby guaranteeing the future of our economy.
De vigtigste emner for en europæisk indsats er:
The priority topics for European action are consequently the follow­ing:
• Tilskyndelse til øgede investeringer i energibesparelser og udnyttelse af kul, gas, atomkraft samt de nye energiformer.
• encouraging investment in energy saving and diversifying energy supplies with greater use of coal, gas, nuclear and new energy sources.
Fællesskabets muligheder for at yde økono­misk støtte må øges. Vi står i perioden frem til 1990 overfor et samlet investerings­behov på 500­750 mia ECU2) vedrørende energibesparelser og udnyttelse af forskellige energiformer.
The capacity of the Community's financial instruments must be strengthened.
• Omlægning af energitariffer og energiskatter, så de bliver mere gennemskuelige (hvilket vil gøre det lettere at skabe lige konkurrencevilkår) men også afspejle omkostningerne ved udvikling af de forskellige energialternativer (hvilket i sig selv vil være en tilskyndelse til investeringer).
• the rationalization of energy pricing and taxation to make them more transparent (and equalize competitive conditions) and to make them reflect to a greater extent the cost of developing alternative resources (which will stimulate investment);
• Styrkelse af solidariteten i forhold til resten af verden: Fællesskabets størrelse kan bidrage til at løse udefra kommende forsyningsvanskeligheder.
• strengthening solidarity in relation to the rest of the world: the Community dimension can help us ease external constraints.
Blandt de vigtigste elementer i denne forbindelse kan nævnes et bedre system til imødegåelse af forsyningsunderskud, indgåelse af aftaler med lande, der eksporterer uran, gas og kul, støtte til udnyttelse af energiressourcerne i Den tredje Verden, hvis energibe­hov er stadigt stigende.
Some of the priorities here are improving the mechanisms dealing with supply deficits, however small; concluding agreements with uranium, gas or coal exporting countries; aid for developing the resources of the Third World with its growing energy requirements.
') Se Europa-noter nr. 16/81: »30. maj­mandatet og EF's fornyelse«. -) 1 ECU (europæisk valutaenhed) = ca. 8 kr. pr. 14. januar 1982.
' See European File No 16/81: 'The 30 May mandate and the relaunching of the European Community'. 2I ECU (European currency unit) = about £0.57 or Ir. £0.69 (at exchange rates current on 14 January 1982).
Π Forskning og udvikling.
□ Research and development.
Det er mere end nogensinde nødvendigt at forberede fremtiden. Men budgethensyn begrænser i de fleste af Fællesskabets lande støtten til forskningen — Frankrig er dog i denne henseende en undtagelse.
Now it is more than ever indispensable to prepare for the future, but given their short­term budgetary problems, most Community countries — France being an exception — tend to limit their research effort and do not accord it the necessary priority.
Hertil kommer, at støtten ikke altid udnyttes bedst muligt: De spredte nationale foranstaltninger med­fører snart overlapning, snart forsømmelser, sammenhængen med industriens behov er utilstrækkelig, og perspektiverne er ofte kun begrænsede til specielle sektorer.
The financial credits available are not always fully utilized: the dispersion of national efforts is increasing both the gaps and the duplication of effort; links with industry are not sufficient and are too often maintained on a sectoral basis.