natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Vedrørende dette sidstnævnte punkt konsta­terede Domstolen nemlig — dog med forbehold af den nationale domstols nærmere vurdering — at de pågældende regler ikke på nogen måde stadfæstede metoden til begrænsning af indtægter af indskud og ej heller niveauet for de maksimale satser, der er vedtaget ved allerede bestående aftaler eller praksis.
427 on deposits or the level of maximum interest rates set by the earlier agreements, decisions or concerted practices.l
En dom afsagt af Domstolen den 27. september i den såkaldte »cellulose«­sag') vedrørte spørgsmålet om Kommissionens kompetence til at gribe ind over for internationale karteller, der udelukkende er etableret i tredjelande, men som har konkurrencebegrænsende virkninger inden for fællesmarkedet.
In the 'Wood pulp' case the Court delivered an initial judgment con­cerned with the Commission's power to police restrictive practices which were organized entirely outside the Community but which had restrictive effects within the Community.
Hovedparten af delta­gerne i den af Kommissionen anfægtede samordnede praksis havde ikke filialer inden for Fællesskabet.
In this case most of those taking part in the concerted practice held unlawful by the Commission had no subsidiaries within the Community.
Men Kommissionen havde ikke desto mindre pålagt dem bøder på mellem 50 000 og 250 000 ecu.
Nevertheless, the Commission had imposed fines on them ranging from ECU 50 000 to ECU 250 000.
I den her omhandlede dom forkastede Domstolen det af sagsøgerne anførte argument, hvorefter det territoriale anvendel­sesområde for EØF­Traktatens artikel 85 var begrænset til Fællesskabet.
The Court rejected the applicants' sub­mission that the practice was outside the territorial scope of Article 85 of the EEC Treaty.
Domsto­len sondrede klart mellem stedet for en aftales indgåelse og stedet, hvor aftalen afføder virkninger.
It drew a fundamental distinction between the place where a restrictive practice is 'formed' and the place where it is 'implemented'.
Hvad angår spørgsmålet om Kommissionens kompetence, er det stedet, hvor aftalen har sine virkninger, der er afgørende, og det har ikke nogen betydning, om deltagerne i kartellet har eller ikke har nogen filialer eller agenturer inden for Fællesmarkedet.
The decisive factor in deciding whether or not the Commission had juridsdiction was the place where the restrictive practice was implemented, and it was immaterial in that respect whether the parties acted through subsidiaries or agents within the Community.2
Fri bevægelighed for personer — sociale anliggender — kapitalbevægelser
Free movement of persons, social provisions and capital movements
Domstolen har i en række domme præciseret rækkeviden af den i Gravier­dommen2) udviklede retspraksis.
In several judgments the Court developed its findings in Gravier.
430 FÆLLESSKABSRETTEN
Page 430
Domstolen har i øvrigt fastslået, at en lovbestemmelse, hvorefter antallet af udenlandske studerende, der kan få uddannelsesstøtte af staten, begrænsedes til 2% af det samlede antal indenlandske studerende2) var i strid med forbuddet mod forskelsbehandling begrundet i nationalitet.
Once the 2% quota had been reached, this clause effectively excluded from higher vocational training students who were nationals of another Member State, whereas there was no similar restriction on domestic nationals.1
I sag 39/863) tog Domstolen stilling til spørgsmålet om betingelserne for at opnå støtte, der skal tjene til dækning af studerendes daglige fornødenheder.
Lair ν University of Hanover concerned eligibility for financial assistance to cover the maintenance of students during their studies.
Domstolen fastslog, at selvom støtte til studerendes underhold udgør en »social fordel« i henhold til artikel 7, stk. 2, i Rådets forordning 1612/68 af 15. oktober 1968 om arbejdstageres fri bevægelighed4), er den heraf folgende ligebehandling dog begræn set til de EF-arbejdstagere, der er arbejdsløse, og som ønsker at blive omskolet med henblik på at erhverve nye faglige kvalifikationer, eller de arbejdstagere, der frivilligt har opgivet deres arbejde i værtslandet for at videreføre deres studier på heltidsbasis, forudsat at disse studier har tilknytning til det tidligere arbejde.
The Court ruled that while maintenance grants were 'social advantages' within the meaning of Article 7(2) of Council Regulation No 1612/68 on freedom of movement for workers within the Community,2the equality of treatment prescribed by that Regu­lation was confined to unemployed Community workers seeking to retrain in order to acquire a new occupational qualification, or those who had freely left their work in the host State in order to devote themselves to full­time studies, provided the studies were linked with the previous work.
Domstolen konkluderede, at EØF-Traktatens artikel 7 kombineret med Traktatens artikel 128 ikke på fællesskabslovgivningens nuværende stadium foreskriver ligebehandling af indenlandske studerende og udenlandske EF-studerende, medmindre der er tale om indskrivningsgebyrer eller stipendier, der skal dække udgifterne til sådanne gebyrer.
The Court concluded that in the present state of Community law Article 7 of the Treaty, in conjunc­tion with Article 128, prescribed equality of treatment between national students and those from other Member States only in relation to registration and tuition fees or grants intended to cover such fees, and could not apply to maintenance grants.3
Ved dom af 27. september5) statuerede Domstolen, at medlemsstat A i henhold til ligebehandlingsprincippet har pligt til at give arbejdstagere, der er statsborgere i medlemsstat B. men som er bosiddende på medlemsstat A's område
In Matteucci the Court held that the principle of equality of treatment meant that a worker living in Member State A, but having the nationality of Member State B, had to be eligible for scholarships to pursue studies in another Member State C on the basis of a cultural agreement between States A and C, even though under the agreement the scholarships were available only to nationals of the two Member States party to it.
Domstolen fandt ikke, at denne fortolkning af artikel 77 i forordning 1408/71 om social sikkerhed for vandrende arbejdstagere2) er i strid med den i »Pinna«­dommen3) fastlagte retspraksis.
Allow­ ances for schooling expenses in particular were generally linked to the social environment, and thus to the place of residence of the person concerned.3
Ved dom af 26. april4) erklærede Domstolen, at en nederlandsk ministeriel bekendtgørelse (»kabelregeling«), der forbyder spredning via kabel af radio­ og tv­programmer udsendt fra andre medlemsstater — når disse programmer indeholder reklamer, der specielt er rettet til den nederlandske befolkning, eller undertekster på nederlandsk — var uforenelig med fællesskabsretten.
In Bond van Adverteerders ν Netherlands State the Court ruled that the 'Kabelregeling' a Dutch ministerial order prohibiting cable distribution of radio and television programmes broadcast from other Member States which contained advertisements intended especially for the public in the Netherlands, or subtitles in Dutch, was incompatible with Community law.
Et sådant forbud er i strid med den i EØF­Traktatens artikel 59 foreskrevne fri udveksling af tjenesteydelser, fordi det er til hinder for, at virksomheder, der driver kabelanlæg, og som er etableret i en medlemsstat, kan sende tv­programmer, der transmitteres fra andre medlemsstater.
The prohibition constituted discrimination contrary to the freedom to provide services pre­scribed by Article 59. In particular, it prevented the operators of cable networks in a Member State from relaying televised programmes broadcast from other Member States.
Ifølge Domstolen kunne hensynet til den offentlige orden ikke påberåbes som justification for en sådan diskrimination.
The Court also rejected the argument that such discrimination could be justified on grounds of public policy.4
Den præjudicielle sag 81/87 vedrører det generelle problem om konsekven­serne af, at et selskab, der er stiftet i overensstemmelse med en medlemsstats
In the Daily Mail case the Court had to consider the consequences where a company incorporated in one Member State transferred its central management and control to another Member State.
432 EÆLLESSKAIiSRETTEN
Page 432
I en dom afsagt den 10. februar2) udtalte Domstolen, at den ved Rådets direktiv 77/187 af 14. februar 19873) sikrede beskyttelse af arbejdstagere, der berøres af en virksomheds overdragelse, er af offentligretlig karakter, således at parterne i en arbejdskontrakt ikke ved aftale kan fravige bestemmelserne heri.
In its judgment in the Daddy's Dance Hall case the Court said that the protection given by Council Directive 77/187/EEC1to employees affected by the transfer of a business was a matter of public policy, and could not be excluded by the parties to a contract of employment.
Ifølge Domstolen medfører dette, at de pågældende arbejdstagere ikke kan give afkald på de rettigheder, der er tillagt dem ved direktivet, og en forringelse af disse rettigheder er ikke tilladt — og dette uanset om arbejdstageren måtte give samtykke hertil.
It followed that the employees concerned were not entitled to waive the rights conferred on them by the Directive, and that these entitlements could not be diminished even with their consent.2
Domstolen har statueret, at en national lovgivning, i henhold til hvilken overtrædelse af reglerne om moms straffes hårdere ved import end ved overdragelse af varer inden for landets grænser, er uforenelig med Traktatens artikel 95. såfremt forskellen ikke står i et rimeligt forhold til forskellen mellem de to typer af overtrædelser, og kan således bringe den fri udveksling af varer inden for Fællesska bet i fare4).
In Drexl the Court held that national legislation which penalized offences involving payment of VAT upon importation more severely than those involving payment of VAT on domestic transactions was incompatible with Article 95 of the EEC Treaty in so far as that difference was disproportionate to the difference between the two categories of offences, and might therefore have the effect of impeding the freedom of movement of goods within the Community.3
Hvad angår midlertidig indførsel af køretøjer fandt Domstolen, at den omstændighed, at en i Frankrig indregistreret firmabil importeres i erhvervsmæssigt øjemed til det land. hvori grænsearbejderen, der benytter køretøjet, har sin bopæl (i det foreliggende tilfælde Belgien), ikke berøver importen dens midlertidige karater, således at der skal indrømmes momsfritagelse'). Denne løsning gælder ogst sa.
In Ledoux, which concerned the temporary importation of vehicles, the Court held that where a company car registered in France was imported into Belgium for professional purposes by the frontier-zone worker who used it, the fact that the user was a Belgian resident did not deprive the importation of its temporary character, and the importation was therefore exempt from VAT.
dersom køretøjet benyttes til private formål, når noget sådant er forudset i arbejdskontakten som en del af den pågældendes vederlag.
The same applied where the vehicle was used for private purposes, if non-professional use formed part of the employee's remuneration, in view of the fact that it was provided for in the contract of employment.4
Lige muligheder for kvinder og mænd
Equal treatment for men and women
Domstolen har fastslået, at en fransk ansættelsesordning var ulovlig i hen­hold til direktiv 76/207 af 9. februar 1976 om ligebehandling af mænd og kvinder2).
In Case 318/86 Commission ν France the Court held that the French system of separate recruitment according to sex for appointment to the staff of the external departments of the prison service and the five corps in the
Domstolen udtalte, at de i direktivet fastsatte undtagelser fra ligebehandlingsprincippet kun kan omfatte spe­cifikke former for erhvervsudøvelse, og at der med hensyn hertil skal være tale om en vis gennemsigtighed, således at Kommissionen om fornødent kan udøve kontrol.
431 national police force was contrary to Council Directive 76/207/EEC on equal treatment for men and women. ' The Court emphasized that the exceptions to the principle of equality set out in the Directive could apply only to specific activities and that there must be a certain degree of transparency enabling the Commission effectively to exercise supervision.
Domstolen fandt, at en sådan gennemsigtighed ikke forelå i den konkrete sag, da de ansættelseskvoter, der var fastsat efter køn, og som gjaldt med henblik på optagel­sesprøver, ikke var baseret på noget objektivt kriterium.
The Court found that this transparency did not exist in the present case: separate quotas for men and women were laid down for each recruitment competition, and the percentages were not governed by any objective criteria laid down in legislation or regu­lation.
Den pågældende ordning giver således hverken Kommissionen, de nationale domstole eller de berørte perso­ner mulighed for at verificere, om den procentuelle kvotefordeling rent faktisk stemte overens med de specifikke former for erhvervsudøvelse, der er omhandlet i direktivets artikel 2. stk. 2.
Thus the system did not permit the Commission, the national courts or the persons concerned to verify whether the separate recruitment percentages in fact corresponded to specific activities within the meaning of Article 2(2) of the Directive.2
Den fælles landbrugs­ og fiskeripolitik
Common agricultural policy and fisheries
) og af 25. marts 1986 forbud mod anvendelse af visse stolfer med hormonal virkning og om mindstekra­
They provide useful clarification of the concept of a subsidy justifying the imposition of countervailing duties under Community
4) EFT L 382 af 31.12.1985; Nittende Almindelige Beretning, nr. 203.
OJ L 382, 31.12.1985; Nineteenth General Report, point 203.
5) EFT L 84 af 27.3.1986; Tyvende Almindelige Beretning, nr. 196.
OJ L 84, 27.3.1986, Twentieth General Report, point 196. OJC 74, 22.3.1988.
434 FÆLLESSKABSRETTEN
Page 434
Domstolen fastslog, at begrebet subsidier skal forstås således, at der foreligger en direkte eller indirekte byrde for de offentlige myndigheder, og at subsidierne specielt kommer den pågældende sektor til gode.
The Court said that for this purpose a subsidy was a financial charge borne directly or indirectly by public bodies which specifically benefited a particular sector.
Der er også tale om subsidier, når en medlemsstat afstår fra at inddrive skattefordringer.
The concept included cases where the public authorities waived the payment of taxes.λ
Domstolen har fastslået, at en opdeling af et fællesskabskontingcnt i nationale kvoter inden for rammerne af systemet med generelle toldpræferencer var ulovlig på grund af den fordrejning af samhandelen, som en sådan opdeling ville kunne medføre3).
In Case 51/87 Commission ν Council the Court condemned the principle of the division into national shares of a Community tariff quota applicable under the generalized system of preferences, because of the distortion and deflation of trade which it might cause.
Domstolen erkendte dog, at en sådan mekanisme under visse omstændigheder — som Domstolen angår præcist — kan være berettiget på det stadium, hvor den fælles handelspolitik for øjeblikket befinder sig.
The Court accepted that in the present state of the common commercial policy such a mechanism might be justified under certain conditions which it specified.
Men Domstolen fandt, at ingen af de to rådsforordninger, som Kommissionen havde forelagt Domstolen til prøvelse, opfyldte disse betingelser, og annullerede dem derfor.
But neither of the Council Regu­lations which the Commission had challenged in these proceedings did satisfy those conditions, and the Court annulled them both.2
Domstolen har fastslået, at Kommissionen er forpligtet til at benytte sig af den mere smidige procedure i EKSF-Traktatens artikel 58, stk. 3, når der er tale om delvist at bringe kvotaordningen for stålsektoren til ophør, og hvor Kommissionens forslag kun kan forkastes ved en enstemmig rådsafgørelse1).
In ISA and Others ν Commission the Court found that the Commission was obliged to use the more flexible procedure of Article 58(3) of the ECSC Treaty, under which its proposals can be rejected only if the Council, acting unanimously, decides otherwise, in order to terminate, in part, the quota system in the steel industry.
Domstolen understregede, at kvotaordningens ophør — det være sig endog kun delvist — bidrog til en gradvis genindførelse af normale konkurrencevilkår, hvilket er et mål Kommissionen i henhold til EKSF-Traktatens artikel 5 og 8 har til opgave at realisere.
The Court stressed that the partial termination of the quota system contributed to the progressive restoration of normal conditions of competition, an objective the Commission had a duty to achieve under Articles 5 and 8 of the Treaty.3
Domstolen har statueret, at den udtalelse, som Kommissionen skal frem komme med i henhold til Euratom-Traktatens artikel 37, når en medlemsstat har planer om bortskaffelse af radioaktivt affald, skal tillægges stor betydning2).
In Saarland ν French Minister for Industry the Court put a broad construction on the requirement laid down in Article 37 of the Euratom Treaty that the Commission must deliver its opinion on any plan for the disposal of radioactive waste.
Domstolen fastslog for det første, at denne bestemmelse skal give Kommissionen mulighed for at forhindre risiko for radioaktiv forurening.
The Court said that the provision was intended to enable the Commission to avert the risks of radioactive contamination.
Det er således af stor betydning, at Kommissionens udtalelse, og navnlig de heri indeholdte forslag eller retningslinjer, kan vurderes indgående af den pågældende medlemsstat.
It was essential, therefore, that the Commission's opinion, and particularly any suggestions made in it, be studied thoroughly by the Member State concerned.
Domstolen udledte heraf, at Kommissionens udtalelse kun kan få den nødvendige gennem slagskraft, hvis medlemsstaten bliver bekendt med udtalelsen, inden den meddeler tilladelse til bortskaffelse af radioaktivt affald.
The Court concluded that if the opinion was to be fully effective it had to be known to the Member State before the disposal of radioactive waste was authorized.4
') Dom af 21.6.1988 (Industrie Siderurgiche Associale (ISA) Alfa Acciuci, Fincamuna SpA og Miova Sidercamura SA Kommissionen, de forenede sager 32.
Cases 187/85 and 188/85 EEC Seed Crushers and Oil Producers Federation (Fediol) ν Commission: OJ C 215, 17.8.1988. OJ C 284, 8.11.1988.
C 199 af 29/7/1988. )
Joined Cases 32, 52 and 57/87: OJ C 193, 29.7.1988.
Dom af 3.3.1988 (Kommissionen EIB's Styrelsesråd, sag 85 86); EFT C 77 af 24.3.1988.
Case 187/85 Saarland and Others ν Minister for Industry, Posts and Telecommunications and Tourism and Others: OJ C 271, 20.10.1988.
4.36 FÆLLESSKABSRETTEN
Institutional and budgetary questions
I denne sag gav Domstolen Kommissionen medhold i dennes påstand, hvorefter provenuet af den skat, der tilbageholdes i det til Fællesskabets personale udbetalte lønninger, og som Investeringsbanken havde opført på passivsiden i status, skulle indbetales til fællesskabernes almindelige budget.
The Commission contended that the tax withheld from the salaries of Community staff, which the EIB had entered among the liabilities on its balance sheet, should be paid into the general budget of the Communities; the Court accepted this contention.
Domstolen fastlog endvidere, at bestemmelserne i artikel 13 og 22 i protokollen vedrorende De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter indebar, at nævnte protokol også gjaldt for banken og dens personale både for så vidt angår spørgsmålet om, til hvad EF-skatten skal anvendes, og spørgsmålet om. hvilken institution, der har krav herpå.
It held that Articles 13 and 22 of the Protocol on the Privileges and Immunities of the Communities meant that the Protocol applied to the EIB and its staff as regards both the levying of Community tax and its destination.2
Domstolen har fastslået, at Europa-Parlamentet ikke — ved at vedtage en beslutning om opførelse af en bygning på 600 pladser i Bruxelles — havde tilsidesat den enekompetence, der tilkommer medlemsstaternes regeringer ved fastlæggelsen af institutionernes hjemsted').
In France ν Parliament the Court rejected a submission that by adopting a resolution providing for the construction of a building with a 600-seat conference hall in Brussels Parliament had encroached on the Member State governments' exclusive power to determine the seat of the institutions.
Domstolen var af den opfattelse, at den af regeringerne besluttede opretholdelse af status quo — med tre midlertidige arbejdssteder — og den praksis, som omfattedes heraf, hvis de gør Strasbourg til Europa-Parlamentets normale mødested — udelukkede muligheden for. at Parlamentet kunne holde plenarmøder uden for denne by. forudsat at afgørelsen herom har karakter af en undtagelse og er berettiget af objektive hensyn, der skal sikre en hensigtsmæssig afvikling af Parlamentets arbejde.
The Court said that maintenance of the status quo decided by the governments, with three provisional places of work, and the practice which had developed on this basis, required that Strasbourg be the place where Parliament normally met; but this did not mean that Parliament could not hold a plenary sitting away from Strasbourg, provided that the decision to do so was an exceptional one and that it was justified on objective grounds relating to the proper operation of Parliament.
Domstolen fandt, at den anfægtede beslutning opfyldte begge disse betingelser.
The Court found that the resolution challenged did conform to these conditions.3 ι
') Dom af 22.9.1988 (Den Franske Republik ¡Europa-Parlamentei, de forenede sager 358/85 og 51/86); EFT C 271 af 20.10.1988.
Joined Cases 358/85 and 51/86: OJ C 271, 20.10.1988.
Man er i færd med at udarbejde versioner på græsk, spansk og portugisisk.
Greek, Spanish and Portuguese versions are in preparation.
Planen om en modernisering af Celex er nu gået ind i forundersøgelsesstadiet.
Modernization of the Celex system is now at the feasibility study stage.
Ud over en gennemgribende omstrukturering af systemet søges det også at forbedre brugervenligheden.
The intention is that the whole system should be restructured and its ease of use improved.
Celex formidles stadig på tre forskellige måder: For det første varetager Kommissionen en direkte on-line forbindelse til Regnecentret. For det andet er der indirekte on-line adgang via en gateway, og for det tredje kan kommercielle værter få Celex-data på magnetbånd.
Celex continues to be accessed in one of three ways: direct on-line access via the Commission's Computer Centre; indirect on-line access by means of a gateway; and the distribution of Celex data on magnetic tapes to commercial hosts.
Antallet af abonnenter er i 1988 gået'op med 60%.
The number of subscriptions went up by 60% in 1988.
Celex er via det belgiske DCS-net tilkoblet medlemsstaternes egne telenet og har abonnenter i de fleste europæiske lande, bl.a. ministerier og organisationer i offentligt regi, parlamenter, advokatkontorer, industri og handel samt forskningscentre og højere læreanstalter.
Celex is linked to the national telecommunications networks through the Belgian DCS network; its subscribers, in most European countries, include government departments, semi-public bodies, parliaments, law firms, industrial and commercial concerns and university research and teaching establishments.
Tiende og ellevte udgave af »Register over Gældende Fællesskabsret«, som trådte i kraft den 1. december 1987 og den 1. juni 1988, er offentliggjort på alle ni EF-sprog.
The 10th and 11th editions of the Directory of Community legislation, listing Community legislation in force at 1 December 1987 and 1 June 1988 respectively, were published in the nine Community languages.
Registret er siden 1987 blevet offentliggjort to gange årligt for at informere om gældende ret pr. 1. december og 1. juni.
The Directory is now being published twice a year, showing the legislation in force at 1 December and 1 June.
Europæisk Jean Monnet-år Det Europæiske Film- og Fjernsynsår Berlin, europæisk kulturby
European Cinema and Television Year