natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I virkeligheden har Rådet for De europæiske Fællesskaber lovgivende beføjelser for så vidt angår virkeliggørelsen af EØF- og Euratomtraktaterne. Denne lovgivende beføjelse udøves dog i nært samarbejde med Kommissionen (se nr. 13) og i de fleste tilfælde efter indhentning af udtalelse fra Europa-Parlamentet.
In actual fact it is the Council that has the legislative power in the implementation of the EEC and EAEC Treaties, but this power is exercised in close cooperation with the Com mission (sec point 13 below) and in most instances after consulting the European Parliament. ment.
EKSF-traktaten tillægger Den Høje Myndighed (efter fusionstraktaten af 8. april 1965: Kommissionen for De europæiske Fællesskaber) betydelige beføjelser med hensyn til gennemførelsen af denne traktat, der er en »regel-traktat« (se nr. 4) og derfor i enkeltheder regulerer politikken på det fælles marked for kul og stål.
The ECSC Treaty confers on the High Authority (the Commission of the European Communities since the Merger Treaty of 8 April 1965) major powers to implement the Treaty, which being a 'treaty-law' (see point 4 above) governs policy on the common market for coal and steel in some detail.
Den betydelige rolle, som skulle tillægges Den Høje Myndighed, fremgår allerede af Robert Schuman's erklæring af 9. maj 1950. hvori det hedder: ... »Den franske regering foreslår, at man henlægger hele produktionen af kul og stål i Frankrig og Tyskland under den fælles Høje Myndigheds område inden for en organisation, som er åben for tiltrædelse af de øvrige lande i Europa«.
The major role conferred on the High Authority is clear enough from the Robert Schuman declaration of 9 May 1950: '...The French Government proposes to place Franco-German production of coal and steel under a common higher authority within the framework of an organization open to participation by the other countries of Europe. '
Den Høje Myndighed er i virkeligheden EKSF's udøvende mvndighed. selv om den i vigtige tilfælde på forhånd skal rådføre sig med Rådet, og selv om dens handlinger af og til kræver samtykke fra dette (se nr. 5).
The High Authority is in fact the executive arm of the ECSC, even though on vital issues it must first consult the Council and on occasion seek the Council's assent before acting (see point 5 above).
Efter artikel 8 i EKSFT har Den Høje Myndighed til opgave at sikre virkeliggørelsen af de i denne traktat opstillede mål på de deri fastsatte vilkår.
Under Article 8 of the ECSC Treaty it is 'the duty of the High Authority to ensure that the objectives set out in this Treaty are attained in accordance with the provisions there of'.
Denne tillæggelse af beføjelser skal fortolkes i vid forstand og kan bl. a. omfatte visse beføjelser inden for EKSF's udenrigsanliggender 'CJ).
The powers so conferred are to be interpreted broadly and could include certain powers in the field of ECSC external relations. 19
Beføjelserne er dog ikke ubegrænsede, idet Den Høje Myndighed kun kan handle i overensstemmelse med bestemmelserne i traktaten2").
These powers, nevertheless, have their limits: the High Authority may act only in accordance with the provisions of the Treaty.20 Another crucial provision is to be found
En anden vigtig bestemmelse er
G. Olivier, in op. cit. at footnote 7 above, No 496.
EKSFT artikel 5, hvori det hedder, at Fællesskabet varetager sin opgave på de i traktaten fastsatte betingelser ved »begrænsede indgreb«.
in Article 5, which lays down that the Community shall carry out its task in accordance with the Treaty, 'with a limited measure of intervention'.
Det fremgår ikke af traktaten, i hvilket omfang denne regel (tilsvarende regel findes ikke i EØF- og Euratomtraktaterne) er retligt bindende, undtagen for så vidt som den kan betragtes som et udtryk for proportionalitetsprincippet21).
It has never been established how far this rule, which has no counterpart in the EEC and EAEC Treaties, is binding in law, except in so far as it may be regarded as a token of the principles of proportionality. 21
Kommissionen efter EØF- og Euratomtraktaterne
The Commission under the EEC and EAEC Treaties
Inden for rammerne af EØF-og Euratomtraktaterne har Kommissionen for De europæiske Fællesskaber andre og mere begrænsede beføjelser, end når den handler efter EKSF-traktaten.
Under these Treaties the Commission of the European Communities exercises different powers, less extensive than those conferred by the ECSC Treaty.
Kommissionen for De europæiske Fællesskabers struktur og funktion er dog den samme for alle tre traktaters vedkommende. Kommissionen består i
Its status and functions are nevertheless the same under the three Treaties.
RDP 1961. s. 41 f. Se ligeledes EKSFT artikel 95. i henhold til hvilken Den Høje Myndighed under visse betingelser kan træffe en beslutning eller vedtage en henstilling (der er bindende) i alle de tilfælde, som ikke omhandles i denne traktat, hvor dette forekommer nødvendigt for at virkeliggøre et af Fællesskabets mål.
The Commission constitutes a collective body: its powers are vested equally in each Member, and each Member is jointly responsible for all measures taken by the Commission.
Det kræves ligeledes her. at denne handling kun kan foretages efter enstemmig udtalelse fra Rådet.
As the Commission is a collective body, its decisions are valid only if the number of Members laid down in its Rules of Procedure is present27and if its decisions are taken by a majority of its 14 Members.28
I den tilsvarende bestemmelse i EØF-traktaten (artikel 235) er det Rådet, der med enstemmighed på forslag af Kommissionen udfærdiger »passende forskrifter«.
The Commission may be compelled to resign as a body if a motion of censure is carried in the European Parliament (Article 144 EEC).
De forskellige beføjelser kan sammenfattes i, at Kommissionen skal sikre »fællesmarkedets funktion og udvikling« (EØFT artikel 155) og »udviklingen af kerneenergien inden for Fællesskabet« (Euratomt artikel 124).
Schmitthoff, 'The doctrines of proportionality and non-discrimination', Eur. LR, 1977. p. 329 et seq.; F. Delperee, Le principe de la proportionalité en droit public.
I denne egenskab er Kommissionen traktaternes vogter ), og navnlig vogter den over, at fællesskabs retten overholdes.
Belgian reports to the Tenth International Congress on Comparative Law, Brussels, 1978, p. 503 et seq.
) Artikel 10. stk. 1 i fusionstraktaten som ændret ved Rådets beslutning af 1. januar 1973 efter nye medlemsstaters tiltrædelse. ) Artikel 10. § 2.
Article 10(1) of the Merger Treaty, as amended by the Council Decision of 1 January 1973, upon the accession of the three new Member States.
og 170), den undersøger overtrædelser, som begås af medlemsstaterne eller af private og råder selv over midler og metoder til undersøgelse af sagerne; i visse tilfælde skal den søge at forebygge brud på traktaterne, bl.a. ved at fremsætte bemærkninger og henstillinger over for medlemsstaterne (se EØFT artikel 93, stk. 3, og 102. stk. 1).
In that capacity it is the custodian of the Treaties30and, more especially, of Community legality. It steps in whenever a Member State fails to honour one of its obligations under the Treaty (Articles 169 and 170 EEC); it checks for infringements of the Treaties by addressing comments or recommendations to the Member States (Articles 93(3) and 102(1) EEC).
For så vidt angår private, kan Kommissionen — navnlig på konkurrenceområdet (forordning nr. 17) og transportområdet (forordning nr. 11) — udstede forbud og pålægge bøder og dagbøder.
As regards private individuals it may—particularly in the fields of competition (Regulation No 17) or transport (Regulation No 11)—impose bans, fines and periodic penalty pay ments.
— Kommissionen retter henstillinger eller afgiver udtalelser vedrørende forhold, som falder ind under traktaterne, i alle tilfælde, hvor dette udtrykkeligt hjemles i disse, eller hvor Kommissionen finder det påkrævet.
(ii) It makes recommendations or issues opinions on matters relevant to the Treaties, wherever the Treaties expressly require it to do so or as it sees fit.
Ganske vist er henstillinger og udtalelser ikke bindende (EØFT artikel 189 og Euratomt artikel 161), men de er et smidigt redskab for Kommissionen i dens forsøg på ved overtalelse at sikre Fællesskabernes interesse på forhånd, både blandt medlemsstaterne og deres borgere samt blandt Fællesskabernes øvrige institutioner ).
Recommendations and opinions are not binding (Article 189 EEC, Article 161 EAEC), but they offer the Commission a flexible, persuasive means of trying to ensure that the Community interest prevails with the Member States, with their nationals and with other Com munity institutions.3I
— Kommissionen har egne beføjelser til at træffe afgørelser, og den deltager i tilblivelsen af Rådets og Forsamlingens retsakter i overensstemmelse med bestem melserne i traktaten (se kapitel 5).
(iii) The Commission has its own power of decision and is involved in shaping measures taken by the Council and Parliament in accordance with the Treaty (Chapter V).
Der er tale om en udtrykkelig henvisning til særlige bestemmelser, der tillægger Kommissionen beføjelser.
This rule explicitly refers to specific provisions conferring power on the Commission.
Kommissionens »egne beføjelser til at træffe afgørelser« omfatter bl. a. vedtagelse af de almengyldige retsakter ifølge EØFT artikel 189 (og Euratomt artikel 161), når bestemmelserne i traktaterne tillægger Kommissionen denne beføjelse.
The Commission's 'own power of decision' extends to the elaboration of legislative measures provided for by Article 189 (or Article 161 EAEC) when the Treaty confers this power on it.
Kommissionens deltagelse i tilblivelsen af Rådets retsakter er sandsynligvis Kommissionens hovedopgave, og den vil blive behandlet nedenfor ).
This collaboration in the shaping of Council measures is probably the Commission's chief task; we shall return to it.32
— Endelig udøver Kommissionen de beføjelser, som Rådet tillægger den med henblik på gennemførelse af de regler, som Rådet fastsætter.
(iv) Lastly, the Commission exercises the powers delegated to it by the Council for the implementation of the rules the Council lays down.
I praksis er Kommissionens beføjelser til at gennemføre regler meget vidtgående, da Rådet tillægger den sådanne beføjelser i de fleste af sine almene retsakter.
In practice, the Commission has very broad implementing powers, since in most of its legislative measures the Coun cil has to delegate these powers to the Commission.
Under stats- og regeringschefernes møde i december 1974 blev der udtalt ønske om videregående benyttelse af muligheden for at tillægge Kommissionen udøvende og administrative beføjelser.
At the Conference of Heads of State or Government in December 1974 it was agreed that more use should be made of the provisions of the Treaty which allow the Commission 'powers of implementation and management'.
Med henblik på gennemførelse af bestemt opgaver bistås Kommissionen af »forvaltningskomiteer« og »forskriftskomiteer« (se 1. del. kapitel 5, og 2. del, kapitel 8).
In connection with specific tasks the Commission is assisted in its implementation and management powers by management committees and committees on rules (Part I, Chapter V, and Part II, Chapter VIII).
Forvaltningskomiteer er oprettet ved adskillige forordninger, hvorved der indføres fælles markedsordninger for landbrugsvarer.
Management committees have been set up by many regulations establishing common organizations of agricultural markets.
Ved administrationen af disse markedsordninger rådfører Kommissionen sig med den pågældende forvaltningskomité (der består af repræsentanter fra medlemsstaterne) og træffer derefter sin afgørelse.
In managing these market organizations the Commission consults the appropriate management committee (which is made up of Member States' representatives) and takes the necessary
Forskriftskomiteerne, som første gang blev oprettet i 1968, bistår Kommissionen i gennemførelsen af visse forordninger (f.eks. om varers oprindelse, administrationen af kvantitative kontingenter m.v.).
The committees on rules, the first of which was set up in 1968, assist the Commission in preparing certain regulations (e.g. as regards the origin of goods, management of quotas, etc.).
Til forskel fra proceduren i forvaltningskomiteerne træffer Kommissionen her kun afgørelse, hvis der foreligger en positiv indstilling fra den pågældende komite.
In contrast to the management committee procedure, the Commission here takes the decision itself only if it has the favourable opinion of the responsible committee.
Hvis dennes udtalelse er negativ (eller hvis der ikke foreligger udtalelse), skal Kommissionen derimod forelægge et forslag for Rådet.
Should the committee issue an unfavourable opinion (or none at all), the Commission must make a proposal to the Council.
De fleste af de pågældende forordninger indeholder dog en »sikkerhedsventil«, der består i en tilbage førelse til Kommissionen af beføjelsen til at vedtage dens eget forslag, dersom Rådet i længere tid er ude af stand til at træffe beslutning.
But most of the regulations concerned provide a 'safety net' allowing the Commission the power to adopt its draft, if the Council fails to take a decision after a specified period.
I medfør af EØF- og Euratomtraktaterne kan Kommissionen således formelt have beføjelser, der er snævrere end dens beføjelser i medfør af EKSF-traktaten, men den spiller ikke desto mindre en fremtrædende og uundværlig rolle inden for Fællesskabernes institutionelle struktur og beslutningsprocesser.
Acting under the EEC' and EAEC Treaties the Commission may thus have more limited formal powers than when acting under the ECSC Treaty; but it none the less performs a leading and essential role in the institutional structure and in the Community's decision making process.
Kommissionen er navnlig det bærende fællesskabselement inden for beslutningsproces sen, selv om der efter traktaternes ikrafttrædelse har været en tendens til at gøre samarbejdet mellem Kommissionen og staterne mere smidigt gennem adskillige institutionelle bestemmelser (som f.eks. vedrørende forvaltnings- og forskriftskomiteerne).
It represents the Community element in that process, though since the Treaties came into force, many institutional measures (and here the management and rules committees come to mind) have helped to facilitate cooperation between the Commission and the Member States.
Afsnit IV — Samarbejdet mellem Rådet og Kommissionen ved udarbejdelsen af Rådets almengyldige retsakter
Section IV — Cooperation between the Council and the Commission in the preparation of Council legislation
EØFT artikel 149 (jfr. Euratomt artikel 119) udtrykker på karakteristisk måde samarbejdet mellem Rådet og Kommissionen således: »Når Rådet i medfør af denne traktat træffer afgørelse på forslag af Kommissionen, kan det kun ændre dette forslag ved enstemmig vedtagelse.
Article 149 EEC (Article 119 EAEC) epitomizes cooperation between the Council and Commission: 'Where, in pursuance of this Treaty, the Council acts on a proposal from the Commission, unanimity shall be required for an act constituting an amendment to that proposal.
Så længe Rådet ikke har truffet afgørelse, kan Kommissionen ændre sit oprindelige forslag, især når det er blevet forelagt Forsamlingen til udtalelse«.
As long as the Council has not acted, the Commission may alter its original proposal, in particular where the Assembly has been consulted on that proposal.'
Denne bestemmelse regulerer samrbejdet mellem Rådet og Kommissionen på to vigtige niveauer.
This article governs cooperation between the Council and the Commission at two critical levels.
— Med visse undtagelser (se f.eks. artikel 84, stk. 2, og artikel 126) har Kommissionen initiativet til almene retsforskrifter, og Rådet kan således kun på forslag af Kommissionen udarbejde sådanne forskrifter.
(i) Barring a few exceptions (e.g. Articles 84(2) and 126 EEC) the Commission has the right of legislative initiative : the Council cannot draw up legislative measures with out a proposal from the Commission.
Ganske vist kan Rådet anmode Kommissionen om at foretage sådanne undersøgelser, som det anser for hensigtsmæssige for at virkeliggøre de fælles mål, og om at forelægge det dertil egnede forslag (EØFT artikel 152 og Euratomt artikel 122), men dette rokker ikke ved den betydningsfulde og dynamiske rolle, som Kommissionen spiller inden for beslutningsprocessen. ningsprocessen.
The Council may indeed 'request the Com mission to undertake any studies which the Council considers desirable for the attainment of the common objectives, and to submit to it any appropriate proposals' (Articles 152 EEC and 122 EAEC), but this in no way diminishes the crucial and dynamic role of the Commission in the decisionmaking process. As long as the Council has taken no decision the Commission may amend its proposal, either on its
Så længe Rådet ikke har truffet afgørelse, kan Kommissionen ændre sit forslag, enten af egen drift, eller efter anmodning fra Rådet selv. fra Europa-Parlamentet eller Det økonomiske og sociale Udvalg.
own initiative, or at the request of the Council, Parliament or the Economic and Social Committee.
— Rådet kan kun ændre et forslag fra Kommissionen ved enstemmig vedtagelse, når den pågældende retsakt (fra Rådet) skal udstedes på forslag af Kommissionen.
(ii) Unanimity is required if the Council is to amend a Commission proposal in those cases where it cannot act without such a proposal.
Denne regel burde have haft til følge, at man tillagde Kommissionen en meget stærk stilling inden for beslutningsprocessen, eftersom Rådet i praksis er nødt til at opretholde en »dialog« med Kommissionen.
This rule should have had the effect of affording the Commission a very strong position in the decisionmaking process, as the Council is virtually obliged to maintain a dialogue with it.
Bestemmelsen i EØFT artikel 149,
The first paragraph of Article 149 could 'deadlock' the institutional relationship if the Council did not agree unanimously to depart from the Commission proposal.
I medfør af bestemmelsen i artikel 149, stk. 2, har Kommissionen imidlertid tilstrækkelige muligheder for eventuelt at tilpasse sig den situation, som er opstået i Rådet.
But the second paragraph of Article 149 leaves the Commission enough scope to adapt to the situation which has arisen in the Council.
Kommissionen kan således ved en velovervejet ændring af sit oprindelige forslag bidrage til skabelse af det flertal, som kræves ifølge traktaten, hvis det ikke synes muligt at skabe flertal for vedtagelse af dens oprindelige forslag.
It may thus, by judicious amendment of its original proposal, be instrumental in achieving the majority required by the Treaty, when it seems unlikely that there will be a majority of its original proposal.
I praksis har det forhold, at man efter »Luxemborg­forliget« (se nr. 7) systematisk søger at opnå enighed i Rådet, også når et flertal af medlemsstaterne egentlig er rede til at vedtage Kommissionens forslag, hindret Kommissionen i at spille denne afgørende rolle.
In point of fact, the regular quest for unanimity within the Council following the Luxembourg compromise (see point 7 above), even if a majority of the Member States are prepared to accept the Commission's proposal, has prevented the Commission from performing such a key role.
Det gælder dog fortsat, at Kommissio­nen bidrager aktivt til meningsdannelsen i Rådet ved en konstant dialog med dette, hvorunder den ofte ændrer sin oprindelige indstilling.
But the fact remains that the Commission does much to inspire the Council's resolve by means of the constant dialogue between them, in the course of which the Council frequently has to change its original position.
Dette institutionelle samarbejde mellem Rådet og Kommissionen svarer ikke til det traditionelle mønster for beslutningstagning i demokratiske stater, og dette er måske grunden til, at samarbejdet har givet anledning til forvirring34).
This institutional cooperation between the Council and the Commission does not match the standard model of the decisionmaking process in democratic States and that is per haps why it has sometimes caused confusion.34According to some people the Council and the Commission together constitute the 'twin-headed' executive of the Communities; this interpretation is quite wrong for two reasons.
Efter visse opfattelser udgør Rådet og Kommissionen tilsammen en »tvehovedet« administrativ myndighed inden for Fællesskaberne, men denne opfattelse må forkastes af to grunde: For det første drejer det sig her om betydeligt mere end »udøvelse« af magt, eftersom Rådet og Kommissionen samvirker om udstedelse af almene retsforskrifter; for det andet underkender man ved denne forklaring de to institutioners særegne og uafhængige karakter, idet de hver især står for et forskelligt princip inden for opbygningen af Fællesskaberne, og det overses navnlig, at Rådet er en kollegial forsamling af repræsentanter for regeringerne, medens Kommissionen er en egentlig fællesskabsinsti­tution.
First, we are dealing here with far more than a purely executive body since the Council and the Commission together per form a legislative function. Second, that explanation fails to recognize that each of the two institutions, which represent different principles in the construction of the Communities, is of a specific kind and independent of the other; it particularly fails to recognize that the Council is an intergovernmental body and that the Commission is the Community institution par excellence.
Denne opfattelse støtter sig på den traditionelle tredeling af statsstrukturerne, men den underkender de virkelige institutionelle forhold i Fællesskaberne, hvorved der er tillagt Rådet en meget vigtigere rolle end Europa­Parlamentet.
This view is based on the long-standing tripartite State structure, but again it fails to recognize the institutional reality of the Communities, which confers a much bigger role on the Council than on Parliament.
Man kan med P. Pescatore ) fremhæve den oprindelige grundtanke med firedelingen. Kommissionen kan først og fremmest betragtes som »den udøvende magt«, der spiller en hovedrolle i beslutningsprocessen, medens Rådet alene fremstår af medlemsstaterne, men dog tillige er lovgiver inden for Fællesskaberne.
We must emphasize the originality of this quadripartite structure underlined by Pierre Pescatore.35The Commission may be regarded mainly as the executive, which plays a leading role in the decisionmaking process, whilst the Council not only represents the Member States but is also the Community legislator.
Denne institutionelle struktur imødekommer den politiske virkelighed inden for Fællesskaberne, der endnu ikke er blevet en føderal politisk union eller en forbundsstat.
This institutional structure corresponds to the political reality within the Communities, for they have yet to become a political federation or confederation.
Det institutionelle samarbejde mellem Rådet og Kommissionen gør dog Fællesskaberne forskellige fra de traditionelle folkeretlige organisationer.
The institutional cooperation between the Council
Afsnit V — Europa-Parlamentet
Section V — The European Parliament
Parlamentets sammensætning og de almindelige direkte valg til det
Composition and election by direct universal suffrage