natgillin/translations-raw huggingface dataset:
EFTL 28 ar 4.2.1971. s. 15. "*) Rådets afgørelse 77/801/EØF af 20.12.1977. EFT L 337 af 27.12.1977. s. 8.
Council Decision 77/801/EEC of 20 December 1977 (OJ L337, 27.12.1977).
I EØFT artikel 40, stk. 4, bestemmes det, at der med henblik på at muliggøre, at formålet med den fælles landbrugsordning nås, kan oprettes et eller flere struktur­ og garantifonde for landbru­get.
Article 40(4) of the EEC Treaty stipulates that, in order to enable the common organization to attain its objec­tives, one or more agricultural guidance and guarantee funds may be set up.
Den eneste fond, nemlig Den europæiske Udviklings­ og Garantifond for Landbru­get (EUGFL), blev oprettet ved forordning nr. 25 af 4. april 196293), hvori det bestemtes, at når enhedsmarkedet var oprettet, skulle indtægterne ved importafgifterne på landbrugsvarer hidrørende fra tredjelande tilfalde Fællesskabet, og tillige, at fonden, hvis budget indgår i Fællesskabets, skulle finansiere restitutionerne ved eksport til tredjelande (dvs. det modsatte af importafgifter) samt Fællesskabets virksomhed med henblik på at forøge landbrugets produktivitet efter traktatens artikel 39, stk. 1.
The single European Agricultural Guidance and Guarantee Fund was established by Council Regu­lation No 25 of 4 April 1962,93 which, just as it provided that at the single market stage revenue or levies on imports from third countries should accrue to the Community, provided also that the Fund, forming part of the Community budget, should finance refunds on exports to third countries (i.e. the converse of the import levies) and common measures intended to increase agricultural productivity under Article 39(1) of the Treaty.
Det er overflødigt at understrege, at indtægter og udgifter i dette system ikke nødvendigvis svarer til hinanden. Hvis der er en stor produktion af et bestemt landbrugsprodukt. er det sandsynligt, at der vil være et stort salg til interventionsorganerne, og at fondens udgifter som følge heraf vil være store, medens importen vil være beskeden, og som følge heraf vil fondens indtægter ved landbrugsimportafgifter ligge lavt.
It need hardly be pointed out that there is no necessary correlation between income and expenditure in this system: if there is a high level of production of a particular agricul­tural product, it is likely that there will be a high level of selling into intervention and hence high expenditure for the Fund, whereas at the same time there will be a low level of imports, and hence little in the way of import levies and little income for the Fund.
I 1964 94) blev fonden opdelt i en garantisektion, der behandler udgifterne vedrørende restitutioner og inter­ventionsforanstaltninger, og en udviklingssektion, der varetager foranstaltninger til at forøge produktiviteten inden for landbrugssektoren. Inden for rammerne af udviklingen hen imod udskiftningen af medlemsstaternes finansielle bidrag med Fællesskabernes egne indtægter bestemmes det udtrykkeligt i Rådets forordning (EØF) 729/70 af 21. april 1970 95) om finansieringen af den fælles landbrugspolitik, at de to sektioner indgår i Fællesskabernes budget.
In 196494the Fund was split into a Guarantee Section, including expenditure relating to refunds and intervention, and a Guidance Section concerned with the measures intended to increase agricultural productivity, and, as part of the move towards the replacement of financial contributions by the Communities' own resources, Council Regulation (EEC) No 729/70 of 21 April 197095on the financing of the common agricultural policy expressly states that both sections shall form part of the budget of the Communities.
Som det er tilfældet med opkrævning af importafgifterne, foregår udbetaling af restitutioner og interventionskøb gennem medlemsstaterne, og hovedreglen ifølge forordningen er, at fonden skal finansiere de bevilgede restitutioner og de foretagne interventioner «efter Fællesskabets regler inden for rammerne af den fælles ordning af landbrugsmarkederne».
As with the collection of levies, the actual payment of refunds or intervention purchases is carried out by the Member States, and the basic principle of the regulation is that the Fund is liable to finance expenditure granted or undertaken 'in accordance with the Community rules within the framework of the common organization of agricultural mar­kets'.
Domstolen har fortolket disse bestemmelser snævert, idet den har fundet, at medlemsstaterne selv må bære udgifter, som deres myndigheder fejlagtigt har ment sig bemyndiget til at udbetale inden for rammerne af den fælles markedsordning, med mindre deres adfærd har været rimeligt begrundet i berettigede forventninger. Her skal kun nævnes ét eksempel, nemlig sag 18/76 (For­bundsrepublikken Tyskland/Kommissionen)96), fra en række domme, der blev afsagt samme dag.
The European Court has interpreted these rules strictly, holding that the Member States themselves must bear the burden of any amounts which the national authorities wrongly believed themselves authorized to pay in the context of the common organiz­ation of the market, unless their conduct was reasonably based on their legitimate expec­tations.
Fonden skal ikke bære udgifter til støtte, der er afholdt uden forelæggelse af fornøden dokumentation, og ej heller udgifter ved tilbagebetaling af beløb, der er stillet som sikkerhed for eksport af interventionssmør inden 30 dage efter salget, når smørret er blevet udført 30 dage efter, at det har forladt lageret, eller de faktiske omkostninger i forbindelse med oplagring af et produkt i tilfælde, hvor Fællesskabets lovgivning kun hjemler betaling af et fast beløb, eller fradrag af omkostningerne ved ompakning af sukker, der er udbudt offentligt, i tilfælde hvor sådanne omkostninger ikke er opført blandt dem. som kan påføres regningen.
Case 18/76 Germany ν Commission,96the Fund will not meet expenditure on aids paid without the required documents being produced, nor the cost of allowing securities, lodged to ensure the export of intervention butter within 30 days of its sale, to be released when the butter was exported 30 days after its removal from store, nor the actual costs of storage of a product when only a flat-rate amount was authorized to be paid under Community legislation, nor the deduction of the costs of reconditioning sugar put out to tender when this was not included in the list of items which could be debited to the relevant account.
Derimod fandt Domstolen det rimeligt, at de tyske myndigheder foretog samlet udstedelse af tilladelser, der var gyldige for et helt år til køb af smør til nedsat pris, og at fonden måtte betale omkostningerne ved denne transaktion, selvom de fællesskabsbestemmelser, der omhandlede dette støtteprogram, var blevet ophævet i løbet af det pågældende år.
On the other hand, it was held to be reasonable for the German author­ities to issue reduced-price butter vouchers for a whole year at a time, and the Fund was liable to meet their cost, even though the Community legislation authorizing the scheme was repealed in the course of that year.
På samme måde som en handlende, der kræver tilbagebetaling af landbrugsimportafgifter, principielt må anlægge sag mod den nationale myndighed, der har opkrævet disse afgifter, må en handlende, der kræver betaling af skyldige beløb i henhold til Fællesskabets landbrugslovgivning, anlægge sag mod den nationale myndighed, der skal foretage vedkommende udbetaling.
Just as traders seeking to recover agricultural levies must in principle act against the national authority which collected them, so also a trader seeking payment of sums due under Community agricultural legislation must act against the national authority en­trusted with making such a payment.
Det klareste eksempel foreligger måske i sag 99/74 (Grands Moulins des Antilles/Kommissionen)97). hvorunder det sagsøgende selskab krævede skadeserstatning og betaling af restitutioner i medfør af fællesskabslovgivningen for eksport af korn. der udførtes fra eller var oplagret i et fransk oversøisk departement.
The clearest example of this is perhaps Case 99/74 Grands Moulins des Antilles ν Commission,97where the applicants were claiming export refunds and carry-over payments due under the relevant Community legislation in rela­tion to cereals respectively exported from or stocked in French overseas departments.
Afsnit III — Budgettet
Section III — The budget
Forelæggelsen af budgettet
Presentation of the budget
Jeg går herefter over til forelæggelsen af Fællesskabets udgifter på budgettet. Finansiering af landbruget har gjort et særligt problem aktuelt.
If we now turn to the presentation of Community expenditure in the budget, agri­cultural finance highlighted a particular problem.
Selv efter at valutakurserne var begyndt at flyde, bevarede man regningsenheden med guldparitet med hensyn til de i artikel 10 i finansordningen af 1973 ""') omhandlede budgetmæssige transaktioner, hvilket efter indførelsen af repræsentative valutakurser fik til følge, at Fællesskabets priser udtrykt i regningsenheder blev omsat til medlemsstaternes valutaer til «grønne kurser», mens de faktiske udgifter, som afholdtes af medlemsstaternes myndigheder, blev omsat til regningsenheder efter guldparitet for såvidt angik transaktioner over budgettet.
Even after exchange rates began to float, the gold-parity unit of account was retained for budgetary purposes by Article 10 of the 1973 Financial Regulation,10° which meant that, once representative rates had been introduced, common prices expressed in units of account were converted into national currencies at 'green' rates, but that the actual expenditure incurred by the national authorities was converted into gold-parity units of account for budgetary purposes.
Det synes faktisk, som om der blev truffet visse politiske beslutninger med henblik på »pyntning« for at nedbringe budgettets tilsyneladende omfang udtrykt i regningsenheder med guldparitet. Hvor de monetære udligningsbeløb, der svarer til afgifter, tilkommer Fællesskabet som »egne indtægter«, er de beløb, der udbetales i form af støtte, udgifter for Fællesskabet, og i 1976 aftalte medlemsstaterne, at monetære udligningsbeløb af varer, der importeredes i Italien og Det forenede Kongerige, skulle betales i eksportlandet, eftersom deres virkelige beløb udtrykt i hård valuta og omsat efter de gamle pariteter ville give sig udslag i et tal. der målt i regningsenheder ville ligge under den virkelige omkostning udtrykt i en svag valuta og omsat efter de gamle pariteter "").
Indeed, it would appear that some policy decisions were taken for cosmetic purposes to reduce the apparent size of the budget expressed in gold-parity units of account: just as those monetary compensatory amounts which are levies accrue to the Community as 'own resources', so also those which have the effect of subsidies are Community expen­diture, and in 1976 the Member States agreed that monetary compensatory amounts payable on imports into Italy and the United Kingdom should be paid in the exporting State because their real cost expressed in a strong currency converted at the old parities would produce a smaller figure in units of account than their real cost expressed in a weak currency and converted at the old parities.101Hence, EAGGF expenditure would appear to be smaller in terms of units of account, even though in reality it remained the same.
"") Dette hul er nu udfyldt ved Rådets forordning (EØF) 1386/77 af 21.6.1977. EFT L 158 af 29.6.1977. s. 1. "")
A gap now filled by Council Regulation (EEC) No 1386/77 of 21 June 1977 (OJ L 158, 29.6.1977). [1979] ECR 2955. OJ L 116. 1.5.1973.
Men artikel 10 i finansordningen af 1977104) fik endnu mere indgribende virkning ved for transaktioner over budgettet at indføre ERE'en, der var baseret på den til enhver tid værende værdi afen kurv af valutaer. Denne regningsenhed blev til slut afløst af ECU'en fra udgangen af 1980 l05).
implemented by setting out a coefficient allowing for the different conversion rates.103 More fundamentally, however, Article 10 of the 1977 Financial Regulation104introduced the EUA, based on the current values of a basket of currencies, for budgetary purposes, this eventually being replaced by the ECU from the end of 1980.I05
Opstillingen af budgettet
Adoption of the budget
I sin oprindelige affattelse bestemte EKSFT artikel 78 ganske enkelt, at overslag over dette Fællesskabs udgifter til administration skulle indgå i Den Høje Myndigheds årsberetning, der skulle forelægges Forsamlingen i medfør af artikel 17 efter dennes oprindelige ordlyd.
The original Article 78 of the ECSC Treaty merely required the estimates of administrative expenditure to be included in the annual report of the High Authority laid before the Assembly under the original Article 17 ofthat Treaty.
Men ved fusionstraktaten af 1965, hvorved der som tidligere nævnt fastsattes et bestemt beløb for de administrationsomkostninger, som skulle dækkes ved de af EKSF opkrævede afgifter, bestemtes det tillige, at EKSF's budget skulle behandles samtidig med EØF's og Euratom's budgetter efter samme procedure, som var fastlagt efter den oprindelige ordlyd af EØFT artikel 203 og Euratomt artikel 171.
However, the 1965 Merger Treaty which, as has already been seen, fixed a notional sum for the administrative expenditure to be covered by ECSC levies, also brought the ECSC budgetary procedure into line with that in the original Article 203 of the EEC Treaty and Article 171 of the Euratom Treaty.
Efter dette system havde Parlamentet ubegrænset ret til at foreslå ændringer, medens den endelige vedtagelse alene henhørte under Rådet.
This system gave the Parliament unlimited power to propose modifications, but left the final adoption of the budget to the Council.
Da der imidlertid i 1970 blev indgået aftale om udskiftning af medlemsstaternes finansielle bidrag med Fællesskabernes egne indtægter, blev man klar over. at dette ville medføre en svækkelse af de nationale parlamenters kontrol med Fællesskabernes udgifter, hvorfor der ved traktaten af 1971 107) i to etaper er sket en skærpelse af den kontrol, der udøves af Europa-Parlamentet, og som blev fuldt virksom i 1975. der var sat som frist for den fulde iværksættelse af systemet med Fællesskabets «egne indtægter».
However, when agreement was reached in 1970 on the replacement of Member States' financial contributions by the Communities' own resources, it was realized that this would diminish such control as national parliaments may have had over Community expenditure, and so the 1971 Budgetary Treaty107increased the control exercised by the European Parliament in two stages, becoming fully operational from 1975 when the 'own resources' system was supposed to be fully implemented.
Ved ændringen af 1971 indførtes en sondring mellem udgifter, der er en nødvendig følge af traktaterne (obligatoriske udgifter) og andre (ikke obligatoriske) udgifter, og ved ændringen fik Parlamentet inden for visse grænser det sidste ord med hensyn til de ikke obligatoriske udgifter, men derimod ikke med hensyn til de obligatoriske udgifter.
The 1971 amendment introduced the distinction between expenditure necessarily arising from the Treaties and other expenditure, and effectively allowed the Parliament the last word, within limits, on 'nonnecessary' expenditure, but not with regard to 'necessary' expenditure.
Det var måske med dette i tankerne, at Parlamentet. Rådet og Kommissionen i marts 1975 fremsatte en fælleserklæringl08), i henhold til hvilken der mellem Parlamentet og
Perhaps with this in mind, in March 1975 the Parliament, Council and Commission made a joint declaration108to the effect that a conciliation procedure between the Par liament and the Council had been instituted which 'may be followed for Community acts of general application which have appreciable financial implications and of which the adoption is not required by virtue of acts already in existence', the archetypal example of such an act being the regulation establishing the European Regional Development Fund.
Den pågældende procedure er uhyre indviklet og resultatet af, hvad man kunne kalde for en halvvejs delegation af beføjelser, for selv om man rent faktisk nærer ønske om at involvere Parlamentet i proceduren, har man dog endnu ikke fuld tillid til det.
The actual procedure is of considerable complexity, the result of what might be described as a kind of semi-devolution, in that, while the will is there to involve the Parliament, there is not the confidence to trust it completely.
I forenklet form foregår det hele på følgende måde : Når Rådet har udarbejdet budgetforslaget, der i sig selv hviler på et af Kommissionen opstillet foreløbigt budgetforslag, forelægger Rådet det for Parlamentet.
To simplify somewhat, the Council, when it has established the draft budget, which in turn will be based on a preliminary draft budget prepared by the Commission, places it before the Parliament.
Parlamentet kan naturligvis godkende det, men kan også med stemmeflerhed blandt sine medlemmer ændre det. dog således at der gøres en »undtagelse«, der dækker ca. 70 % af det samlede beløb : For så vidt angår de obligatoriske udgifter kan Parlamentet kun foreslå ændringer med absolut flertal af de afgivne stemmer.
Parliament may, of course, approve it, but it may also amend it by a majority of its members, subject to an 'exception' covering about 70% of the total: with regard to 'necessary' expenditure, it may merely, by an absolute majority of the votes cast, propose modifications.
Et ændringsforslag, der ikke medfører forøgelse af udgifterne, anses for vedtaget, hvis det ikke udtrykkeligt forkastes med kvalificeret stemmeflerhed i Rådet. Et ændringsforslag, der medfører forøgelse af udgifterne, betragtes derimod som forkastet, hvis det ikke udtrykkeligt vedtages med kvalificeret stemmeflerhed.
A proposed modification which does not have the effect of increasing expenditure is deemed to be accepted unless it is expressly rejected by a qualified major ity in the Council: one which does have the effect of increasing expenditure is deemed to be rejected unless it is expressly accepted by a qualified majority.
Dersom Rådet ikke foretager ændringer i Parlamentets ændringsforslag og godkender disse, er budgettet vedtaget.
If the Council does not modify the amendments and does accept the proposed modifications, then the budget stands approved.
I modsat fald forelægges det påny Parlamentet, der ved en afgørelse truffet af et flertal af dets medlemmer og tre femtedel af de afgivne stemmer kan ændre eller forkaste de ændringer, der er foretaget i dets egne ændringsforslag, førend det vedtager det budget, som bliver resultatet heraf.
Otherwise, it returns to the Parliament which, acting by a majority of its members and two-thirds of the votes cast, may amend or reject the modifications made to its amendments and adopt the resultant budget.
Parlamentet har ikke beføjelse til at foretage ændringer af de »obligatoriske« udgifter, men »hvis der er vægtige grunde hertil« og afgørelsen træffes af et flertal af dets medlemmer øg et flertal på to tredjedele af de afgivne stemmer, kan det forkaste det samlede budgetforslag og kræve forelæggelse af et nyt.
It has no further power to propose modifications to the 'necessary' expenditure, but it may, 'if there are important reasons', and again acting by a majority of its members and two-thirds of the votes cast, reject the draft outright and ask for a new one to be submitted.
Dette systems virkemåde har med hensyn til budgetterne for 1979 og 1980 givet anledning til en række interessante problemer.
The operation of this system with regard to both the 1979 and 1980 budgets revealed problems of some interest.
Efter bestemmelserne i EØFT artikel 203, stk. 9, i disses ændrede affattelse og de tilsvarende bestemmelser i de øvrige traktater fastsætter Kommissionen en maksimalsats for forhøjelser for samtlige ikke obligatoriske udgifter og giver herefter samtlige øvrige institutioner meddelelse herom.
Under the amended Article 203(9) of the EEC Treaty and parallel provisions in the other Treaties, the maximum rate of increase in noncompulsory expenditure is established by the Commission and then notified to all institutions.
I budgettet for 1979 foretog Parlamentet en ændring af bevillingen til regionale udgifter — hvorom det var aftalt, at de ikke var obligatoriske — hvilket medførte en overskridelse af maksimalsatsen.
In the 1979 budget, an amendment was made by the Parliament to regional expenditure, which by then was agreed to be 'non-necessary', which had the effect of taking the overall sum above this maximum.
I Rådet lykkedes det ikke at opnå kvalificeret stemmeflertal til ændring af dette tal, selv om det af Parlamentet vedtagne budget overskred maksimal beløbet.
The Council failed to obtain a qualified majority to modify this figure, so the budget approved by the Parliament exceeded the maximum.
Nogle har hævdet, at dette måtte medføre bortfald af hele budgettet '"). men det har i det mindste gavnet ved at give anledning til en offentlig debat "2) om
The dispute relating to this budget was in fact resolved in its first supplementary and amending budget. 113
Dette Parlament udfoldede navnlig bestræbelser på at nedsætte de obligatoriske landbrugsudgifter og øge de ikke-obligatoriske regionale udgifter.
extends in substance only to expenditure.
Under alle omstændigheder er Parlamentets forkastelse af budgettet ikke til hinder for, at Fællesskabet afholder udgifter, da der efter EØFT artikel 204 i dennes ændrede affattelse er hjemmel til at afholde månedlige udgifter på indtil 1/12 af det forrige regnskabsårs bevillinger på et bestemt område, når budgettet ikke er vedtaget.
Even here, rejection of the budget does not prevent Community expenditure, since the amended Article 204 of the EEC Treaty authorizes a sum equivalent to one-twelfth of the budget appropriations for a particular area of activity for the preceding financial year to be spent each month if the budget has not yet been voted.
Inden for dette system blev det Parlamentet selv, der kom til at yde mest ved forkastelsen af budgettet for 1980, eftersom det i den første halvdel af 1979 endnu kun var et organ, der var dannet ved udnævnelse og havde betydeligt færre medlemmer, hvorfor dets udgifter i 1979 lå langt under dets sandsynlige behov i 1980.
Under this system, the body to suffer most from the rejection of the 1980 budget was the Parliament itself, since for half of 1979 it was still a nominated body with a smaller membership, and hence its expenditure in 1979 was much lower than that which would be required in 1980.
Gennemførelsen af budgettet og den finansielle kontrol
Implementation of the budget and financial control
Gennemførelsen af budgettet er overladt til Kommissionen, idet reglerne i EØFT og Euratomt på dette område ikke er blevet ændret, men Kommissionen er forpligtet til at forelægge Rådet og Parlamentet regnskaber for det forløbne finansår vedrørende sine ' dispositioner til,gennemførelse af budgettet.
Implementation of the budget is entrusted to the Commission, the provisions of the EEC and Euratom Treaties having remained unchanged in this respect, and the Commission is required to submit the accounts of the preceding financial year relating to the implementation of the budget to the Council and to the Assembly.
Oprindeligt var det Rådet, der ved en afgørelse truffet med kvalificeret flertal meddelte Kommissionen décharge.
Originally, a discharge was granted to the Commission by the Council, acting by a qualified majority.
Men efter bestemmelserne i budgettraktaten af 1971 skulle décharge gives både af Rådet og Parlamentet, og efter bestemmelserne i budgettraktaten af 1975 gives den i dag af Parlamentet efter henstilling fra Rådet (der altid træffer afgørelse med kvalificeret stemmeflerhed).
Under the 1971 Budgetary Treaty, however, the discharge was granted by both the Council and the Parliament, and under the 1975 Budgetary Treaty it is granted by the Parliament on the recommendation of the Council (still acting by a qualified majority).