natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det samme gælder i Danmark, hvor Central organisationen af Metalarbejdere omfattende en række fagforbund forhandler med arbejdsgiverne inden for jern- og metalindustrien.
In the IIK, in epitc of, the trad.itioDel alietrugt of tbe tro sidcg towarils
En del af det samlede antal kan forklares ved opdelingen pr. delstat).
Advieory reception.
I Italien er en hel tekstilindustri i de seneste år blevet samlet under en eneste overenskomst, og det samme gælder for den meget heterogene levnedsmiddelsektor.
procerlure, thc tripartite to bavs bad a favourable l,aatlyl crceptional procedurea crist weryrhere to deal rith erceptionelcaees a,rd tbc najor crisee shored that if they llo not cxist they arc eaeyto create.
Det er vanskeligt i den forbindelse at se, hvor stor vilje der har været til at omorganisere og rationalisere, og hvor meget konjunkturerne har bidraget til en sammenlægning af kræfterne.
The Grenelle oonference wbich laiil ilown the broad lineg of an agreaent efüer the 1!68 etrikes la Eranoe ie a ver';r good cra,nple.
således ikke i én retning.
As re noted abover::foloe of alispute are linke < l to bargaining forme.
Man ser nogle af dem i praksis, når der skal vælges mellem nationalt eller regionalt forhandlingsniveau.
Thiedoes not accesaarily lnplJr arJr coiaciclenoe between tbc area covered by attiepute anil that covered by an a6reaent.
I Forbundsrepublikken Tyskland er delstatsniveauet det almindeligste trods undtagelser som for eksempel bogtrykkerfaget.
On rather, euoh coincidence existsouly rhcre tbe agrcement inposee an lrd,ustrial peece clauso on both sitleea^pd if tbere ig gcnerel conplia,nce rlth the olausc, ie if tbcre are ferstrikeg in infuingoent of tbat nrle.
I Italien føres forhandlingerne overvejende på landsplan, selv om fagforeningerne er organiseret på provinsniveau (idet der i nogle år har været gjort en indsats for at udvikle horisontale distriktsorganisationer) .
Thet la the caae in the Fedcral Republic of 0eroarly (where an unilertaking not coversd. by a collectiveagreacnt a^nd threatenctt with strike by tbe unlon ca,n protcot ltgelfagainst ilicputc eiupty by belonging to the €üployerBr associationr ieto tbe oollaotive agreeoent wbicb tbet agsooiation hae eignedr rbich abodiee the obligation to keep the peace).
Kun inden for landbrug og byggeri er der ud over de lands dækkende aftaler indgået provinsaftaler.
The lalg!ry (area ofpcacc) ig identical to tbe Kniessgebiet (area of war). ltore or lcss the Eane appLiee in tbe NetherlandE.
I begge tilfælde er den administrative og politiske struktur, der i Tyskland traditionelt er føderal, men mere centraliseret i Italien (hvor regionernes nylige selvstyre endnu ikke har haft nogen virkning på forhand lingerne) sandsynligvis den vigtigste forklaring.
fn a.nother group of corurtrles there is an obligation uader the law antlby tradition eitbcr to keep ladustrial peaoe or s,t least not to €obark ona iliepute before bxhausting certai4"proceclureel but tbcre are tlquentinfrlngmcnts (Oemart) a^rd tbey oan ev.n rnake up the nain leeue of, iliepute(tne Uf).
Hvilken virkning vil en styrkelse af de tre regioner i Belgien og af den nye struktur i Storbritannien få?
In that oase, there ls in fact no real coincidence of principlebetrsea tbe anca of ag?e@€nt ard tbat of tliszute. A gooil nunbcr of
Selv om virkningen i det første tilfælde allerede er mærkbar i de centrale organisationer, er det for tid ligt at måle dem for branchernes vedkommende.
(slrop floor, rcircrnecribedt oeIl-gcalc illspnrtee are not neccasarily establishnent, conpa:qr) rhlch arieein tbc aame raJr as en a,grem€Dt.
Homogeniteten (størrelsen af virksomhederne og forholdene mellem regionerne) og andelen af meget store virk somheder med mange afdelinger (som har mange grunde til at ønske i det mindste en stærk national koordinering), Inden for den kemiske industri er der en landsdækkende kollektiv overenskomst, byggeriet fastsætter sine lønninger pr. departement, og metalindustrien har traditionelt regionale kollektive overenskomster, men har i de sidste to år forøget antallet af landsdækkende af-
Disputes can arise in thc brancbor in the urdertelcirg. (b-slowg nalr be ileoiiled in tbe unilertaling-in gupportof branch bargatniag; sp€cifio c om p enJr clieputee nay be settl€d eitber by eoonpattgr a€To(melrt or btrireference to a brancb q€teqnent (ard often ty the trc).
taler (arbejdstid, månedlig aflønning, erhvervsuddannelse, ind placering og løn til ingeniører og højere funktionærer).
rn trbance it would even be advieable to clistinguieh nore cargfulry betweenend-of-dispute agreements ( especially conpan;r di sputes) and collectiveagreements with their clauees as tro different forms of bargaiaing anclagreeünent, especially as regards their relatione to the dispute.
Imidlertid har de generelt fortsat betydning, fordi de er det traditionelle sted for drøftelser og møder, stedet, hvor formen for drøftelser, forhandlinger og aftaler er bedst indarbejdede.
In our aurvey of pay negotiati.one we poiüted to eertain elemente in thobargaining structure (cf.
Over for udviklingen af virksomhedsdrøfteis erne har branchen andre fordele.
A single ernployeesr organizationsigns a number of agreements, each covering a tnore restricted fiekl than thatof the empJ,oyerst association.
Arbejdsgiverne kan anvende brancheforhandlingerne, fordi de er et middel, hvorved de kan holde disciplin og undgå initiativer, der går i forskellige retninger.
This is often the case with cliepersed ind.ustriegor activities such ae food and trade.
Lønmodtagerne, fordi de der finder en bekræftelse og en konsolidering af de resultater, der er opnået rundt omkring.
It also partly enplalns the very ridegap between the nunber of collective agreenents and the nunber of nationalemployeesr unions.
I begge tilfælde gælder argumentet især for små og mellemstore virksomheder, som ikke ofte har midler hverken af økonomisk eller personalemæssig art til at tilbyde en individuel aftale.
In the Fecleral Republic of Gerrnany, for exa,rnple, thereare 6one 20 OOO collectlve agreemente in force and .'t6 national unions (ofooursä ndny of'these 2O-@Oagiäenents are conpany agreenents.
Meget generelt øges for skellen mellem store og små virksomheder, når brancheaftalen taber terræn i forhold til virksomhedsaftalen.
Some of tbenare also explaineil by the treakclown by läncler).
Endelig foretager den offentlige sektor næsten overalt forhandling på brancheniveau af åbenbare hensyn til centraliseringen af beslutningsmyndigheden, hvad enten det er i store
fn recent yeara, aneas formerly oovered. by clifferent agreelnents havetendeil to be combined. In Dennark tbe various branches of the graphic industry t22
nationale virksomheder, der alene udgør en branche (kul, elektricitet, jernbaner), eller i egentlige offentlige tjenester.
or thc hotel afit catering ird.ustry havc bcen co-ordlnatcd (tbe aployerelarcooiation hag a,nanbitioue rnationalizetionr plan) altbougb thcy etill havc no Joint agrcmqnt.
Centraliseringen af forhandlingerne vedrørende tjenestemænd inden for den offentlige sektor er ligeledes meget udpræget i Danmark.
In a"roy case, thie ig not tbc ouly terllenoy.Ag a reqrlt sf tbe sllslBr lon€ iDilustrice na;r itctacb thoeälvos, for bargaining
I Belgien modstår de paritetiske brancheudvalg bedre krisen og fortsætter med at indgå aftaler, når de bliver vanskelige at gennemføre på hovedorganisationsplan.
PurporaBr fron the larger ubole to rhicb tbey forncrly beloa6ed. lltbough tbcreras Do legal breakarnyr this reg thc caes of thc iron and. stcel lnituetry inhenoo h 1967 a^nd. a6aia In 1977.
Det er også i brancheaftalerne, at der er sket de vigtigste fornyelser.
So tbc econonic cllnate oanract both naye.
Til gengæld har krisen styrket den (bl.a. ved at til skynde til oprettelse af mere omfattende forhandlings enheder i visse industrier). Arbejdsgiverne frygter de strejker, der kan bryde ud under forhandlingen af disse aftaler, og foreslog derfor fagforeningerne at gøre dem til aftaler om program og politik for virksomhedsforhandlinger.
But apalt fron the fact thattbia ig not a general tcndency (ia Eranoe, goveral netal-rcrkcret uniongwantcd thls cnotloua oonplel to be iliiiiled up lnto nore honogeaeouB irdurtrial branchcs, rhilc thc aployere ycre otau.nchly in favour of unity,pcrbape bcoaugc thcy are orge^nizetl ag a unlon for ber6aiainE purpoeea)rnarry otber factorg olgo oone into p1ay.
Fagforeningerne forkastede dette forslag med den begrundelse, at det indebar en risiko for, at deres initiativ blev hæmmet.
Sonc of thcse affcct the cholce between bargainlng at üational or at regional. lrvcI.
I Storbritannien er der, som Donovanrapporten allerede har afsløret, to parallelle forhandlingssystemer, hvor det første, det mest officielle, branchesystem, nu er det næstvigtigste (und-
In tbc Fctlcrel Rcpublic of Ocrrnany, ia gpite of; cxccptioas gucb ae thc printing trade, bargaining ir usuelly at level.
tagen i den offentlige sektor). Det fastsætter ret generelle minimumsbetingelser og overlader til shop steward'erne og virk somheden at fastsætte regler for de konkrete arbejdsvilkår.
JgIg it ie prcilonina"ntly at national lcvel, although the tiade unionc are organized at provincial level (ia, rccent ycars cfforta bavc bcen nade to tteveLop horizontel arca orga,nizatione).
Endelig er der i andre lande tale om, at de centrale organisationer med mere eller mindre medvirken fra regeringen afstikker rammerne for brancheforhandlingerne.
Provinoiil agrcaents in adatttion to natloaal asrcoocntacrict only ln egrtöultqrc a^nd thc buildlng lnilustrSr.
I Danmark diskuterer de to hovedorganisationer DA og LO sammen de generelle krav og danner således lettere en ramme for underorganisationernes forhandlinger, idet alle de kollektive overenskomster udløber samtidig.
In botb caaes theadninistrative antl"political atnrcturc, yhich ie c!.aeeioally feilerel in the Fcdcral Republlc of Ocrnan;ra"rd nore oentralized in ltaly (rherc the reoentlyaoguir€d ragionel autonony haE not yet affeoted negotiation), is probably tbe nain erpla^netion. lfhat rill be the effect of thc etrengthening of thc thrreercgions in Belglun anil of tbe ner etructurc of the UK ?
I Nederlandene har krisen bevirket, at de traditionelle ledende institutioner har fået hele deres styrke tilbage.
Altbough in thc firgtoarc tbe cff.ct on thc confcderal orga^nlzatione ie aLread;r apparcnt, it ts toogoon to Daasurc it in tbe tranchcE.
Faktisk finder lønforhandlingerne kun sted inden for brancherne, hvis det ikke er lykkedes hovedorganisationerne at nå til enighed, og i dette tilfælde fastholder de endda de meget generelle og meget lidt specifikke målsætninger, idet der kun er små forskelle mel lem brancherne.
In ha^ncc, the oboice le lnfluenoed nore by the nature of the brancbes,their hono6ancouschareoter (einilar size of und.ertalclngg a,nd. ginilersituations anong rogione) aad thc guota of lergc unrlertaklngg witb scveralcstablig}rncnte (rhioh havc gooil le & son to righ for lesg natlonal co-ordination).lhe choiocl lntlurtr^5r hag e natloneL collective agreenent, the conetructionirduetry fires ra6es by rldoartaeat, tbo netal-vorking inituetry has traditlonel.lybcen covcrcd. by rcgional collcctive agleaeatr but in the lact ten yeers has aecn en incrcasing nunber of netionel agreoente
I Irland blev de væsentligste lønspørgsmål fast lagt i de landsdækkende aftaler fra I97O til 1976.
(on working hours, the changc to gelaricd stetus, vocationel trainlng, pay of engineers end.
3.2.2 - Tværfaglige forhandlinger
Job evaluation, crccutivee).
Anvendelsen af tværfaglige forhandlinger mellem de or ganisationer, som vi kalder centrale, er således meget forskellig fra land til land i karakter, hyppighed og omfang.
In Dcruark, a rnalI oountry, tbe crigtence of öiecuesions enrl agrement!
symbolsk, politisk værdi.
Toclay the scope and linits of branch bargaining vary considerably accordingto country.
Den erkender og stadfæster den usædvanlige karakter af konflikten og bekræfter, at løsningen ligger uden for fagenes særinteresser.
So it is easy to und.erstandwhgr when the negotiations becone difficult or the crisis entrencheg the two sidesin irreconcilable positions, branch discussion has more powers of reslstance thantalks at a higher leve1, as ehown by the case of Selgiun and nrance.
De beslutninger, der træffes under et sådant møde, er ikke ifølge deres natur forskellige fra beslutninger, som træffes af en regering eller et parlament i forbindelse med en alvorlig krise.
l{itb the developnent of conrpa4y discussions, the branch has obtained otheradvantages too. ftre empl.oyers can resort to branch negotiations because tbishelps them to keep cl.iscipline and avoid any divergent measureel the enployeescan do so because thiE will enclorse and. coneoliilate their achievenents in onefielil or anothe!.
Snarere fordi den politiske krise i dette tilfælde samtidig er en social krise, knytter trepartsmødet arbejdsmarkedets parter og regeringen samme i løsningen (og såle des kommer dens indhold til at omfatte foranstaltninger af lov givningsmæssig karakter, såsom anerkendelse af en fagforeningsklub i virksomheden, og af forskriftsmæssig karakter, som den meget store stigning i den garanterede mindsteløn, samt overenskomst mæssig karakter som lønforhøjelserne).
In both cases this applies above all to small and necliunsized unalertakinge which often have neither tbe econonic nor the pereonnelreaourees to attempt an indiviclual agreement. Broadly speaking, the clifferencebetween large and. small undertakings widens when the branch agreenent givesway to the conpany agreement.
Således blev i Frankrig i 1970 udvidelsen af godtgørelsen til 90$ for barselsorlov for de kvindelige arbejdere fastsat på dette niveau, fordi omkostningerne i den forbindese øjensynligt var meget forskellige for jern- og metalindustrien og for konfektionsindustrien.
The UK is theoutstanding case of a country where decentralizetl. bargaining plays only aninor ro1e. fn trbance agreenent or dispute still occur at national leve1(thts ie only broadly true of the dispute, however). He bave aheady notedthe publi.c gector groupings in ltaly.
Det ville være det samme for tillægspensionsordningerne for de højere funktionærer.
In Dennark too the bargaining ritbpublic sector gployees is highly centralized.
Men disse tekniske grunde, som er det første man tænker på for at retfærdiggøre anvendelsen af tværfaglige forhandlinger, er sjældent fuldstændigt bindende. Fordi problemet med social sik ring kan behandles uden større ulemper på brancheniveau (arbejdsløshed for eksempel, som den belgiske praksis med eksistenssikringsfonds og Assedie i Frankrig beviser det), og en simpel har monisering kan være tilstrækkelig (bortset fra at man kan anvende flere former for forsikring og genforsikring).
Overall, the Feileral Republic of Gerrnany no doubt renains most faithfulto branch bargaini.ng, partly because bargaining at a higher 1evel ls theexception there (although not Iega11y inpossible), partly because manyoonpaqy issues are dealt with by the Betrj.ebsrat.
Selv om det er sådan, at mange af disse problemer er blevet behandlet på centralt plan, er det generelt mindre af streng nødvendighed, at man fordeler byrderne, men snarere fordi man ikke ønsker at oprette alt for forskellige ordninger eller for iøjnefaldende privilegier.
In Francö,collective branch agreements renain the stable core of intluetrial r€lationa,although not incorporating anJr very refornist neasures.
Frankrig, som i særlig høj grad har anvendt denne metode (tillægspension og forsikring mod arbejdsløshed) viser navnlig for så vidt angår pensionerne, at harmoniseringen eller koordineringen
In Luxembourg it lssonetines diffi.cult to d.raw the line between branch and conpany a.greenents.
Denne anden funktion af den centrale forhandling kan udfyldes på andre måder.
introd.uces tbeo.
Både i dette tilfælde og i de følgende er den tværfaglige aftale en slags lovgivning udarbejdet af arbejdsmarkedets parter efter en slags bemyndigelse fra de offentlige myndigheder.
As ghorm by the Donovan Report, the IIK ol.early has two parallel bargainingeyeteosl the flrst and nost official, branch bargainingr ie not only of secondarSr inportaaoe (except in the public sector).
Den kan således, for så vidt angår resultaterne, ligge meget tæt op ad den modsatte fremgangsmåde, som er den "forhandlede" lov (2.4.2.1).
It J.ays down fairlygeneral uininum condtitione and leaves it to tbe shop stewards ancl theoonpanlr to regulate proctisal rorking conditione.
Den måde, hvorpå forhandlingerne mellem fagforeninger og arbejdsgiversammenslutninger forløber på de forskellige niveauer i Danmark, er blevet fastsat ved en rammeaftale af 1936.
Convereely, branch bargaining can be euperviseal or circunecribed by thecentral. organizations, with Dore or less government support or constraint,in sone corurtries.
I forbindelse med forhand lingerne i 1968 i Frankrig blev der vedtaget en stor del af den "forhandlede lov" om organisationsretten i en virksomhed af december 1968.
In Denraark the two oonfederationsr DA anal LOr togetherd.iecues general working oonctitione anrl fintl it e}l tbe easier to overseethe lowerleveL tal.ks beoause slI tbe collective agreemente erpire on theeane d.ate.
Conseil national du travail i Belgien har ofte spillet samme rolle med henblik på at gennemføre rammeaftalerne (programmation sociale).
In the Nethertande, the orisis restored full power to the traditionaL framerork ingtitutions.
Så vidt vi ved, har DGB i Tyskland aldrig med arbejdsgiverside aftalt de forhandlingsregler, som den presser sine medlemmer til at følge, men de er baseret på en stiltiende aftale (de skal være acceptable for forhandlingspartneren).
Pay talke ate onLy helcl at branch levelif the ooafed.erations have not nana6ecl to a6ree; end €ven in thie caee the rmain and vague sincc the brancbee ere not very vet1r tsneral obJectlvcs itistinct one fron tbe other.
En rapport, der afgives til det offentlige, som accepterer dens henstillinger, kan have
In lrelancl the eyeten ls nore oirounstautialt'l'970 to 1976 pay questione were declded in the nain by national and fron agresentB.
Det faktum, at definitionen af fremgangsmåderne overlades til forhandling, beviser kun, hvilken plads arbejdsmarkedets parter har i det politiske system (og ofte deres ønske om at tage afstand fra den politiske scene).
The nature, frequency and scope of intertrade orga^nizationg re call eonfed.eral variee greatly bargaining ls fairly rarc only ln three countries (the Federal Republic of Gernany, tbe IIK anit Luxoobourg) antt riclespread in al"1 tbe othere.
Selvfølgelig er der intet, der udelukker, at den samme lovgivning kan gennemføres branche for branche; funktionerne og strukturerne af Whitley Committees varierer bety deligt i Storbritannien og et af de kendteste tilfælde af procedureaftale inden for metalindustrien (engineering), som netop er uafhængig af Whitley-komiteernes løsning.
In epiteof the ilifferenceg in ittuation, it ie worth trying to distinguish tbe cüfferent firnctiona of this leve1 of bargaining.
Som det fremgår af gennemgangen af tilfælde nr. to, kan tværfaglige forhandlingers rolle simpelthen bestå i at koordinere og harmonisere (at gøre det samme over for brancherne som brancheforhandlingerne gør over for virksomhederne).
One oaee nust be considered apart, ie where intertrade bargainlng isa^n erceptional reiponse to an exceptional situation. fn Fbance in 1968 (a^nit in 1936) thc ueetlag of the.confcderations under the chai:manehip of the Prine lfinieter tras a neans of tlealtng rith an overall social crieig andfiniling overa.ll solutione in face of very uideepread gtrikes affecting tbe econonJt. lla"rqr of ihe
Naturligvis kan denne generaliserende funktion lige så vel sikres gennem lov.
Just as nell or betterof the Grenelle neeting).
I flere lande fastsættes varigheden af ferie med løn ved lov.
nost varied bra^nches ard, by oonta6ion, the entire iesues of thie bargaining couLtl lpve been ilealt rlth at branch lenel (ai they were afüer tbe near failure Eut ia tbis caee tbe decision rat tbe htghest levelr had spbolic ald poLitical value.
Den på en måde gensidige rolle består i tilskyndelse og stimulering. Fordi hovedorganisationerne har en særlig myndighed, og fordi problemernes faktiske beskaffenhed bedre viser sig på deres niveau, tager disse initiativet til at definere hovedlinjerne i målsætningerne og politikken, idet de håber at sætte in dustrigrenene i gang med henblik på at gennemføre dem.
A second cage is that where inteptrade bargaining is to eone extentnecessary because of the nature of the emnploynent cond.itions to be settlecl,for example if social security contributions (rhetber eupplementary or not)are so high that conpensator";r n€asures nuet be taken among uncleratatings and. also a.nong branches.
Betydningen af aftalen ligger således mindre i dens konklusioner end i dens forslag, mindre i de rettigheder, den stadfæster, end i de perspektiver, der åbnes.
In lbance J.n 1!JO thc extension of the 9O 6naternity leave pay to wonen workers was negotiated at intertrade level becauee it woulcl clearly lnvoLve very clifferent coste for the iron andsteel industry antl for the garment intlustry. llhe eame wouldl appLy toeupplementary peneion schemas for executive.staff.
Rækkevidden kan være meget forskellig.
Yet theee technicalargunente, which tencl to be consiilered first in ord.er to justify intertrade bargaining, are rarely totally conpelling.
Fra en hensigtserklæring til bekendtgørelse af nye handlenormer, alt efter hvilken genklang der vindes.
Iüan;r social seourityquestions can be ilealt witb at branch leveL with no great iliffioulty,(eg unemploynent, ae shown by tbe Belgian system of Eocial securityfuncis - rtrbnds cte s6curit6 d.texistencer - or the lbench rAgsedict) and harrnonization nay be enough (elthough ineurance and reinsuranoetechniques could aLso be applied).
Det er tilfældet med fælleserklæringen om månedlig aflønning (1970) og aftalerne om be skæftigelsen (I969), om erhvervsuddannelse (1970) og om arbejds vilkår (1975) i Frankrig.
Although it is true that nany ofthese questions have been eettlect at confederal level, thie was generaLly not so nuch because of any strict need to gpread tbeburden fairly ae an attenpt to avoltl systeme that nere too ilifferentor privileges that Here too glaring.
En række kollektive overenskomster, der er blevet undertegnet i Conseil national du travail i Belgien, har samme værdi som programaftaler.
Ilance, rhich has fbequentlyresorteal to confederal bargaining (gupplementary penaione, unemploJment insurance) c1ea,rLy shong that lnter-trade harnonization or co'otdinatlonof pensions for exarnple, still leaveg najor inequaLities in eone branches,categories or und.ertakings.
Initiativet til og definitionen af et program er ofte samtidig en ajourføring af en praksis, der allerede er dukket op her og der, i det mindste i virksomhederne.
There are other nethocls of perforning this Becond firaction of centralbargaining.
En hovedorganisation frem sætter sjældent et nyt program, som ikke bygger på konkrete er faringer.
In spite of the d.ifference in lega1 nethods used, there ie nodifference in kincl between the effect of a 1aw a^nd that of an inter-tradeagreernent (especially if, it has been rertendedt).
De forskellige forsøg, der i Danmark er blevet gjort på at skabe særlige former for medindflydelse, der førte til ind førelse af samarbejdsudvalgene i 1973, er et godt eksempel herpå.
0r rather, tbe ctifferenoeis not one of the substance or nature of the obligations; it lles in thepossibility given to the parties involved to review the measuree taken ardin thei.r right to ad.ninister them themselves.
I dette tilfælde er der ofte særdeles snævre forbindelser mellem arbejdsmarkedets parter og det offentlige.
1l\ro of the nain reaeone forproceed.ing by agreenrent are that this naintains the rules outside the realnof politics as such ancl avoid.s bureaucratic controls. ff there is no dangerof either of these, there will be less reason to proceed in this way.
De officiel le forskningskommissioner afgiver udtalelser (i reglen deltager arbejdsmarkedets parter heri og/eller giver udtryk for deres synspunkter herom).
In Denmark, supplenentary pension ecbemas rüere introduc€at by 1aw and the Law entrusted thern to a tripartite boily.