natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kommissionen giver i beslutningen udtryk for den opfattelse, at den bonusordning, som cigaretfabrikanterne og -importørerne har anvendt i Nederlandene siden 1974 i forhold til de specialiserede forhandlere, og som er blevet anmeldt til Kommissionen, er uforenelig med bestemmelserne i EØF-traktatens artikel 85.
The Commission found that the notified bonus scheme applied since 1974by cigarette manufacturers and importers in the Netherlands in their dealings
') Beslutning af 15.7.1982; EFT L 232 af 6.8.1981, s. I. SSI og de øvrige modtagere af denne beslutning har indbragt et annullationssøgsmål for Domstolen, sagerne 240-242/82, 260-262/82, 268 og 269/82.
Decision of 15.7.1982: OJ L 232, 6.8.1982; SSI and the other addressees have appealed to the Court of Justice: Cases 240 to 242/82, 260 to 262/82, 268 and 269/82.
63 udbetales der bl.a. til de specialiserede detailhandlere en årlig ensartet præmie for salg af cigaretter, som beregnes ikke på grundlag af det antal cigaretter, hver detailhandler aftager hos leverandørerne, men på grundlag af det samlede antal cigaretter, som købes hos alle de i kartellet deltagende fabrikanter og importører.
61 with tobacconists infringed Article 85 of the EEC Treaty. Under the schemetobacconists could each year obtain a uniform extra discount on their sales ofcigarettes, calculated not on the basis of the quantity of cigarettes which thetobacconists bought from the individual supplier, but on the total quantity ofcigarettes which he bought from all the participating manufacturers and importers.
I overensstemmelse med sin normale praksis finder Kommissionen'), at denne ordning med kollektive præmier mærkbart begrænser konkurrencen mellem fabrikanterne og importørerne, fordi de specialiserede detailhandlere fratages muligheden for at få rabat i forhold til deres salgsindsats til fordel for dette eller hint mærke. Desuden bidrager denne ordning ikke til en bedre fordeling af cigaretter på det nederlandske marked, og den kommer i højere grad fabrikanterne end forbrugerne til gode.
In accordance with its consistent practice the Commission held1that thiscollective bonus scheme appreciably restricted competition between cigarettemanufacturers and importers, since it prevented retail tobacconists obtainingdiscounts in relation to their efforts to promote sales of particular brands.Moreover, the scheme did not improve distribution of cigarettes on the Dutchmarket, and the resulting benefit went mainly to manufacturers rather thanconsumers.
Der ville derfor ikke være grundlag for at give dispensation i medfør af artikel 85, stk. 3.
An exemption could, therefore, not be granted under Article 85(3).
Kommissionen finder i øvrigt, at de anmeldte aftaler om fælles forhandlinger mellem industrien og engros- og detailhandelen i forbindelse med de i 1980 vedtagne afgifts- og prisforhøjelser for cigaretter ligeledes har til følge at begrænse konkurren cen. Heller ikke til disse aftaler kan der gives dispensation.
The Commission found that competition was also restricted by those notified agreements which provided for consultation between the industry and thewholesale and retail trade over the increases in excise duty and cigarette pricesin 1980; these agreements did not qualify for exemption either.
De fælles brancheforhandlinger hindrer nemlig virksomhederne i frit og selvstændigt at forhandle med deres leverandører eller aftagere om avancer.
The collectivenegotiations at each trading level were an obstacle to firms negotiating freelyand independently with their suppliers or purchasers over their margins.
Desuden finder Kommissionen, at det ikke tilkommer de pågældende brancher at træffe foranstaltninger til kunstigt at opretholde et vist antal salgssteder, som ikke er i overensstemmelse med forbrugernes behov.
Furthermore, in the Commission's view it is not for the different categories ofdealers to artificially maintain in existence outlets in excess of consumer needs.
Kommissionens beslutning forbyder de pågældende virksomheder og virksomheds sammenslutninger at fortsætte deres forhandlinger om prisforhøjelser og tilpasninger af forhandleravancer for cigaretter i Nederlandene.
The Commission Decision prohibits the firms and associations involved fromconsulting each other on price increases and trading margins for cigarettes inthe Netherlands and urges them to establish their terms of sale individually.
I øvrigt er de fabrikanter og importører, der har deltaget i de horisontale prisaftaler i 1974, 1975 og 1978, og som har truffet en række supplerende foranstaltninger med henblik på at stabilisere deres markedsandele, blevet pålagt bøder.
In addition, fines were imposed on the manufacturers and importers who took part in horizontal price agreements in 1974, 1975 and 1978 and through a number of accompanying measures sought to stabilize their market shares.
Disse bøder, som beløber sig til i alt 1 475 000 ECU pålægges følgende virksomheder: Sigarettenfabriek Ed. Laurens BV, Haag2); British American Tobacco Co. (Nederlandene) BV, Am sterdam; Turmac Tobacco Co. BV, Amsterdam2), R.J. Reynolds Tobacco BV, Hilversum; Philip Morris Holland BV, Amstelveen; De Koninklijke Bedrijven Theodorus Niemeyer BV, Groningen.
Thefines totalling 1 475 000 ECU, were imposed on the following firms: Sigarettenfabriek Ed.
Ved fastsættelsen af disse bøder har Kommissionen taget hensyn til aftalernes relativt korte varighed, om end de dog er en grov overtrædelse af EØF-traktatens artikel 85, ligesom den har taget hensyn til, at de nederlandske myn-
In determiningthe amount of these fines, the Commission, while recognizing the agreementsas serious infringements of Article 85 of the EEC treaty, took account of theirrelatively short duration, and of the fact that the Dutch authorities intervened
') Kommissionens praksis på dette område fremgår af følgende sager: »Carreaux céramique«, beslutning af 29.12.1970; EFT L 10 af 13.1.1971, Første Beretning om Konkurrencepolitikken, nr. 24 (ikke på dansk); »gasvandvarmere og gasbadeovne«, beslutning af 3.7.1973; EFT L 217 af 6.8.1973, Tredje Beretning om Konkurrencepolitikken, nr. 53 ; »Groupement des fabricants de papiers peints de Belgique«, beslutning af 23.7.1974; EFT L 237 af 29.8.1979, Fjerde Beretning om Konkurrencepolitikken, nr. 65.
For the Commission's practice see: Decision of 29.12.1970, Ceramic tiles: OJ L 10, 13.1.1971;First Report on Competition Policy, point 24; Decision of 3.7.1973, Gas water-heaters and bathheaters: OJ L 217, 6.8.1973; Third Report on Competition Policy, point 53; Decision of23.7.1974, Papiers Peints de Belgique: OJ L 237, 29.8.1974; Fourth Report on Competition Policy, point 65.
2) Disse to virksomheder er en del af Rothmans International-koncernen.
Members of the Rothmans International group.
KONKURRENCEPOLITIKKEN OVER FOR VIRKSOMHEDER digheder i ikke ubetydeligt omfang har deltaget i forhandlingerne om prisforhøjelserne og fordelingen af denne forhøjelse mellem de forskellige brancher inden for denne sektor1).
62 COMPETITION POLICY TOWARDS ENTERPRISES appreciably in the consultations over price increases and the way any increasein margins should be shared between wholesalers and retailers.1
Denne beslutning ligger på linje med Kommissionens beslutning i Fedetab-sa gen2), som vedrørte tilsvarende aftaler mellem belgiske og luxembourgske cigaretfabrikanter og -importører, når bortses fra prisaftalerne, for hvilke der i det foreliggende tilfælde pålægges en bøde.
This Decision is in line with the Commission Decision in the Fedetabcase,2involving agreements between Belgian and Luxembourg cigarette manu- facturers and importers, which are similar, apart from the price agreements inrespect of which fines were imposed in the present case.
I denne beslutning, der er stadfæstet af Domstolen, understregede Kommissionen, at det er vigtigt at bevare de eksisterende konkurren cevilkår, så meget mere som den statslige indgriben tenderer mod at begrænse disse3).
In that Decision,upheld by the Court of Justice, the Commission stressed that since governmentintervention narrowed the potential for competition, it was all the more necessary to protect what potential there was left.3
Aftaler om prisfastsættelse
Price-fixing agreement
På grundlag af en klage indgivet af Union des groupements d'achat de l'alimentation (UGAL), har Kommissionen fastslået, at de mindstepriser i forbindelse med markedsføring af cognac, der siden 1979 har været fastsat i de brancheaftaler, der indgås inden for rammerne af Bureau national interprofessionnel du cognac (BNIC), var en overtrædelse af EØF-traktatens konkurrenceregler (artikel 85)4). BNIC bragte først denne overtrædelse til ophør i marts 1982 efter flere henvendelser fra Kommissionen.
Following a complaint by the Association of Retailer-Owned Wholesalersin Foodstuffs (AROW), the Commission found that the practice of fixing minimum prices for the sale of cognac, instituted in 1979 by industry agreementsconcluded under the auspices of the Bureau National Interprofessionnel du Cognac (BNIC), infringed the competition rules of the EEC Treaty (Article85).4The BNIC terminated this practice only in March 1982, after repeatedrepresentations had been made by the Commission.
BNIC repræsenterer cognac-producenternes, -kooperativernes, -destillatørernes og -forhandlernes interesser.
The BNIC represents the interests of cognac wine-growers, cooperatives, distillers and shippers.
BNIC's medlemmer udnævnes af landbrugsministeren på forslag af de forskellige brancheorganisationer, hvoraf de er medlemmer.
Its members are appointed by the Minister of Agriculture onthe basis of proposals from the trade associations to which they belong.
Det forhold, at BNIC fastsatte mindstepriser for cognac, som derefter blev gjort obligatoriske for hele branchen ved bekendtgørelser fra de franske myndigheder, har medført en konkurrencebegrænsning, idet cognacproducenterne har været forhindret i frit at fastsætte priserne på deres produkter, som i vid udstrækning eksporteres, især til de øvrige fællesmarkedslande.
The fact that the BNIC fixed minimum prices for the sale of cognac, which weresubsequently made binding on the whole industry through extension ordersmade by the French authorities, had the effect of restricting competition bypreventing cognac producers from determining freely the prices of their products, which are widely exported, particularly within the common market.
') Med de almindelige afgifts- og prisforhøjelser på cigaretter tilstræber myndighederne visse skattemæssige, budgetmæssige og socio-økonomiske formål, nemlig maksimalt skatteprovenu og sikring af grossistog detailhandelens rentabilitet.
In introducing general excise duty and price increases for cigarettes, the authorities pursue thebudgetary and socio-economic objectives of maximum tax revenue and preservation of the profitability of wholesalers and retailers.
Med hensyn til sidstnævnte giver de ofte anvisninger med hensyn til de nye avancers fordeling.
Where the latter aspect is concerned the authorities oftenindicate how the new margins should be divided up.
Desuden søger myndighederne ved deres prispolitik at hindre for store prisstigninger.
They also pursue a prices policy in order toavoid unduly large price increases.
Denne beslutning bekræfter Kommissionens administrative praksis, hvorefter faglige sammenslutninger eller brancheforeninger, som varetager medlemmernes al mene interesser, bl.a. kvalitetskontrol som i denne sag, kan være sammenslutninger af virksomheder i artikel 85's forstand').
In view of the gravity and duration of the infringement, as well as the particularcircumstances of the case, the Commission decided to fine the BNIC 160 000ECU.
Kommissionen præciserer ligeledes, at ved tagelser inden for sådanne sammenslutninger kan forbydes på grundlag af konkurren cereglerne, selv om de, som i dette tilfælde, senere stadfæstes ved en beslutning fra de offentlige myndigheders side.
70 This Decision confirms the position consistently maintained by the Commission, that trade or industry-wide associations, even when entrusted withfunctions of general interest, including quality control, as in the present case,may constitute associations of undertakings within the meaning of Article 85.'It also makes it clear that decisions by such associations may be censured underthe competition rules, even if, as in the present case, they have subsequentlybeen extended by decision of the public authorities.
Forsøg på prisfastsættelse
Attempted price-fixing
Kommissionen havde iværksat en undersøgelse hos denne sammenslutning og hos flere af dens medlemmer i anledning af en beslutning, som sammenslutningen havde truffet om at forhøje salgspriserne for uldstoffer, hvorved den havde overtrådt artikel 85, stk. 1.
The Commission had made enquiries of the association and several of its members concerning a decision taken within the association to raise the selling priceof woollen fabrics, contrary to Article 85(1).
Undersøgelsen viste dog, at denne beslutning ikke var blevet fulgt af de pågældende producenter, og at der i de forskellige EF-lande ikke havde fundet parallelle bevægelser sted i disse producenters priser, hvilket kunne være blevet resultatet af forsøget på at samordne priserne inden for sammenslutningen.
The enquiries revealed, however,that the decision had not been applied by the producers concerned, and that inthe various EEC countries there were no parallel movements of producers'prices which might have resulted from action taken within the group.
På den baggrund har Kommissionen besluttet ikke at foretage sig videre i sagen, men den forbeholder sig ret til på et hvilket som helst tidspunkt at kontrollere, om det af UIB givne tilsagn rent faktisk overholdes af sammenslutningen og dens medlemmer.
The Commission therefore decided not to pursue the matter further, but reserved the right to check at any time that the commitment entered into by UIB isin fact being complied with by the woollen fabrics group and its members.
') Jf. især Kommissionens beslutning af 26.7.1976 i sagen »Bureau national de l'Armagnac«; EFT L 231 af 21.8.1976; Sjette Beretning om Konkurrencepolitikken, nr. 117-118. 2) Beslutning af 14.12.1981 ; EFT L 362 af 23.12.1982, s. 40.
Commission Decision of 26.7.1976 in the Bureau national de l'Armagnac case: OJ L 231,21.8.1976; Sixth Report on Competition Policy, points 117 and 118.
— samordnet praksis mellem CRAM og RZ, der havde til formål og til følge at beskytte det tyske marked mod enhver form for ukontrolleret import.
(i) CRAM and RZ had engaged in concerted practices whose object and effectwas to protect the German market against all uncontrolled imports.
Til dette formål indføjede de to virksomheder i de salgskontrakter, de indgik med den samme belgiske grossist, en klausul, hvorefter de produkter, de leverede, kun måtte videresælges i et nærmere angivet tredjeland.
In salesagreements which they both concluded with the same Belgian wholesalerthey inserted a clause stipulating that the goods they supplied were to besold only in a specified country outside the Community.
Da det viste sig, at grossisten ikke overholdt denne klausul, men solgte de pågældende produkter på det tyske marked, skred CRAM og RZ ind i fællesskab for at tvinge ham til at standse denne eksport.
When it emergedthat the wholesaler was not complying with this clause, and was selling thegoods in question on the German market, CRAM and RZ took joint actionto force him to stop.
For denne grove, men kortvarige overtrædelse er der blevet pålagt virksomheden CRAM en bøde på 400 000 ECU og virksomheden RZ en bøde på 500 000 ECU.
For this infringement, which, though serious, did notlast for very long, fines were imposed of 400 000 ECU on CRAM and500 000 ECU on RZ.
De to virksomheders ansvar for denne form for samordnet praksis var lige stor, men der blev imidlertid ved fastsættelsen af bøderne taget hensyn til deres respektive størrelse;
The two companies bear the same degree of responsibility for the concerted practice, but account was taken of the difference intheir sizes;
— en gensidig bistandsaftale mellem CRAM, RZ og V.M., der — i praksis for en ubegrænset periode — forpligtede dem til at levere store mængder af valsede zinkprodukter til hinanden, såfremt den ene eller den anden af virksomhederne af en eller anden grund ikke var i stand til i en periode at opretholde produktionen.
(ii) a reciprocal agreement between CRAM, RZ and VM obliged them tosupply large quantities of rolled zinc products to each other for whatamounted to an indefinite period in the event of one or other of them beingtemporarily unable to produce, for whatever reason.
Kommissionen bestrider ikke lovligheden af lejlighedsvise hjælpeleverancer mellem konkurrerende producenter, i særdeleshed ikke når de gennemføres på et ikke-eks-klusivt grundlag. Den kan imidlertid ikke tillade aftaler, der, som i denne sag, er af et så generelt omfang, at de medfører en permanent gensidig hjælp med risiko for konkurrencen til følge;
The Commission concedes that it is legitimate for competing producers to help one another outwith the occasional delivery, particularly where this is not done on an exclusive basis.
— en aftale mellem CRAM og PYA, hvorefter PYA for en periode af mindst 15 år forpligtede sig til at afholde sig fra enhver produktions-, investerings- og F & Uaktivitet inden for valsede zinkprodukter, mod at CRAM til gengæld tildelte PYA en kvote på en tredjedel af det franske marked for legerede produkter. — en aftale mellem CRAM og Prayon, hvorefter Prayon for en periode af mindst 15 år forpligtede sig til udelukkende at købe valsede zinkprodukter hos CRAM.
(iii) under an agreement between CRAM and PYA, PYA undertook to refrain, for 15 years at least, from production, investment or research anddevelopment in the field of rolled zinc products, in return for an under-
Disse tre konkurrencebegrænsende aftaler var ikke blevet anmeldt og kunne følgelig ikke fritages i medfør af traktatens artikel 85, stk. 3.
Decision of 14.12.1982; OJ L 362, 23.12.1982. CRAM and RZ have appealed to the Court of Justice against this Decision (Cases 29/83 and 30/83).
Koordinering af investeringerne og af salgspolitikken
Coordination of investments and sales policy
I forbindelse med en undersøgelse af konkurrencevilkårene inden for papir branchen i EF er Kommissionen skredet ind over for en række aftaler mellem Feldmühle AG (Düsseldorf) og Stora Kopparbergs Bergslags AB (Falun — Sverige).
In the course of enquiries into conditions of competition in the Community newsprint industry, the Commission intervened in relation to agreementsbetween Feldmuhle AG of Diisseldorf and Stora Kopparbergs Bergslags AB of Falun, Sweden.
Efter at have ført forhandlinger med disse virksomheder som led i den indledte procedure ændrede disse deres aftaler med henblik på at bringe en række konkurrencebegrænsninger, der var uforenelige med artikel 85, stk. 1, til ophør.
Following talks with the companies in connection with the institution of a proceeding, they amended their agreements in order to removerestrictions of competition incompatible with Article 85(1).
Feldmühle og Stora havde foretaget investeringer i produktion af avispapir i den fælles virksomhed Hylte Bruks AD (Hyltebruk — Sverige).
Feldmuhle and Stora had invested in a joint venture, Hylte Bruks AB of Hyltebruk, Sweden, for the purpose of producing newsprint.
Gennem langfristede aftaler, ifølge hvilke Stora og Hylte havde leveringspligt over for Feldmühle og Feldmühle havde pligt til at købe hos Stora og Hylte, samordnede virksomhederne deres afsætningspolitik for det af Hylte fremstillede papir på det fælles marked ved hver især at forbeholde sig visse medlemsstater.
The firms had enteredinto long-term commitments, Stora and Hylte promising to supply Feldmuhleand Feldmuhle promising to buy from Stora and Hylte. They had also coordinated their common market sales policy for Hylte paper, certain Member Statesbeing reserved for each firm.
I Forbundsrepublikken Tyskland, hvor de to virksomheder gennem lang tid havde drevet virksomhed, afsatte de avispapir gennem en fælles distributionsvirksomhed.
In the Federal Republic of Germany, where theyhad supplied newsprint for many years, the two firms operated through a jointmarketing organization.
De fastsatte deres indkøbspriser på grundlag af gen nemsnittet af en række finske, norske og svenske producenters vejledende udsalgspriser. ser.
Purchase prices were based on the average of the listprices which a number of Finnish, Norwegian and Swedish manufacturers charged their customers.
Det er i de ændrede aftaler blevet fastsat, at beslutninger om nye investeringer ikke længere er betinget af de andre parters samtykke dertil.
The amended agreements provide that decisions on further investment no longer have to be endorsed by the parties.
For fremtiden kan de langfristede aftaler om leverings- og købsforpligtelser kun indgås for en periode af tre år, men de kan fornys. Opdelingen af EF-markedet i afsætningsområder, der er forbeholdt Feldmühle og Stora, er nu bragt til ophør, og priserne fastsættes for fremtiden individuelt på grundlag af markedspriserne.
The long-term supply and purchasingagreements may in future be renewed for a period of not more than three years.The practice of partitioning the common market into marketing areas reservedfor Feldmuhle and Stora has been stopped, and prices are now established independently on the basis of market prices.
Den oprindelige fælles distributionsvirksomhed i Forbundsrepublikken Tyskland til hører nu udelukkende Feldmühle og vil for fremtiden kun arbejde for dette selskab, medens Stora selv skal varetage afsætningen af sit avispapir i Tyskland.
The marketing organization in Germany belongs to Felmiihle and acts solely onthat firm's behalf, while Stora sells its own newsprint in Germany.
KONKURRENCEPOLITIKKEN OVER FOR VIRKSOMHEDER
66 COMPETITION POLICY TOWARDS ENTERPRISES
Eksportforbud
Export ban
Kommissionen, hvis konkurrencepolitik til stadighed har gået ud på at fjerne hindringer for handelen i EF1), har vedtaget en beslutning, hvori det fastslås, at
In keeping with its consistent practice of opposing obstacles to intraCommunity trade,1the Commission took a decision finding that National Panasonic
National Panasonic United Kingdom Ltd., et datterselskab af Matsushita Electrical Trading Company, som er blandt verdens største virksomheder inden for sin branche, har overtrådt bestemmelserne i EØF-traktatens artikel 85, stk. 1, ved at pålægge en af sine forhandlere i Det forenede Kongerige et eksportforbud2).
United Kingdom Ltd, the marketing subsidiary of Matsushita Electrical Trading Company, one of the largest companies of its kind in the world, infringed Article 85(1) of the EEC Treaty by imposing an export ban on one of its dealersin the United Kingdom.2
Selv om National Panasonic UK, som varetager alle Matsushitas salgsaktiviteter, ikke havde indgået nogen skriftlige aftaler med sine forhandlere, kontrollerede selskabet ikke desto mindre et net af godkendte forhandlere og forbød i 1976 og 1978 en af dem, Audiotronics, at eksportere Matsushita's hi-fi produkter til andre EF-lande.
Although no written agreements existed between National Panasonic UK andits dealers, it nevertheless operated a network of authorized dealers and in 1976and 1978 prohibited one of them, Audiotronics, from exporting Matsushita hi-fiproducts to other Member States.
En sådan eksport kunne have været fordelagtig for forhandlerne, fordi der i hele den pågældende periode var tale om store prisforskelle mellem fem medlemsstater.
Such exports could have been attractive fordealers, because of the price differences between five Member States throughout the relevant period.
I betragtning af overtrædelsens grovhed og varighed ville det have været rimeligt at pålægge selskabet en betragtelig bøde.
In view of the gravity and duration of the infringement, a substantial fine wouldhave been justified.