natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Programmet for Fællesskabets Referencebureau, der knytter talrige metrologi- og analyselaboratorier i Fællesskabet sammen, byder på teknisk støtte til standardisering på europæisk plan. som er en forudsætning for virkeliggørelsen af Det Indre Marked.
Nine key sectors were identified: reliability, wear and deterioration; laser technology; joining techniques; new testing methods; computer-aided design and manufacture (CAD/CAM) and mathematical models; polymers, composites and powder metallurgy; membrane science and technology; catalysis and particle technology; new technologies for products made from flexible materials.
Det præcise mål er at forbedre overensstemmelsen mellem måle- og analyseresultater i Fællesskabet: fysiske målinger (længde, masse, rumfang, elektrisk strømstyrke, støj osv.), målinger af materialers fysiske egenskaber (mekanisk styrke, varmeledning osv.), kemiske analyser (også på det medicinske område). BCR's aktiviteter ligger før og efter det egentlige standardiseringsarbejde.
Since it was launched in 1985 Brite has aided several hundred projects often involving original associations between university and industrial laboratories: lasers for sheetmetal welding, flexible pilot cells for garment manufacture, etc.
Programmets projekter er knyttet til forberedelsen eller anvendelsen af tekniske standarder eller EF-direktiver angående industriprodukter (f.eks. isolerende eller lyddæmpende egenskaber ved termoruder), miljøforhold (spor af tungmetaller eller kræftfremkaldende organiske stoffer), levnedsmiddelområdet osv.
This is the Euram programme, designed to help Europe develop and produce for itself a whole range of sophisticated materials that it currently has to import or manufacture under American or Japanese licence. It covers virtually the full range of advanced materials:
Forsøgsreaktor i reduceret målestok til forskning i kemiske ulykker i industrianlæg (FFC-anlæggct i ISPRA).
The second is the recycling of non-ferrous metals (nickel, chromium, tungsten, aluminium, zinc), new materials (alloys and composites), and urban, agricultural and industrial waste.
Parallelt med disse aktiviteter omfatter programmet for nukleare målinger og referencematerialer på FFC's anlæg i Geel (Belgien) en lang række målingsarbejder vedrørende kernebrændselskredsløbet, reaktorbygning og -sikkerhed samt strålingsbeskyttelse.
Alongside these activities, the programme on nuclear measurements and reference materials of the JRC's Geel establishment covers a wide range of metrological work relevant to the nuclear fuel cycle, reactor design and safety, and radiation protection.
Centralbureauet for kernefysiske målinger i Geel spiller således i europæisk målestok rollen som »bureau for standarder« på det nukleare område.
The Central Bureau for Nuclear Measurements at Geel also acts as a Communitywide standards bureau for the nuclear industry.
På området praktisk udnyttelse af bioressourcer (videnskabelig udnyttelse såvel som respektfuld udnyttelse af levende celler) har rammeprogrammet (1987-1991) en række aktiviteter, der er tæt knyttet sammen og falder i tre grupper.
The framework programme (1987-91) contains a number of closely linked activities on the intelligent exploitation of living resources (from the double viewpoint of scientific exploitation and respect for the constraints on human action imposed by living matter itself and its balances). These activities are divided into three groups.
Den første gruppe er prækonkurrencemæssig forskning i egentlig bioteknologi, der ikke er et fag. men en samling af teknikker fra mange egentlige videnskabelige discipliner (molekylær genetik, mikrobiologi, biofysik, bioinformatik osv.) beregnet på forskellige anvendelser (i landbruget, levnedsmiddelsektoren, lægemiddelsektoren, lægevidenskaben, miljøbeskyttelsen osv.).
The first is precompetitive research in biotechnology proper. Biotechnology is not a discipline but a group of techniques at the interface of numerous disciplines (molecular genetics, microbiology, biophysics, bio-informatics, etc.) with a variety of applications (in agriculture, the food industry, pharmaceuticals, medicine, environ mental protection, etc.).
På dette område har Europa — på trods af eksistensen af et betydeligt forskningspotentiel i grundlæggende og anvendt biologi, hvilket har givet adskillige Nobel-priser, samt af en stærk kemisk og farmaceutisk industri — været længe om at komme i gang og befinder sig i dag — trods nylige fremskridt — temmelig langt bag efter USA.
Although Europe has a substantial research potential in basic and applied biology (which has brought it many Nobel prizes) and a powerful chemical and pharmaceutical industry, it was slow off the mark in biotechnology and, despite recent progress, is still lagging well behind the United States.
På området bioteknologi har Europa længe lidt meget under en kraftig opsplitning af anstrengelserne, som har medført dobbeltarbejde, isolering af meget kapable forskningshold, indskrænkning af rent nationale projekter til et relativt betydningsløst niveau.
In biotechnology, Europe for many years suffered from the tremendous handicap of an extremely fragmented research effort. As a result, duplication was rife, some excellent teams had to work in isolation and because projects were confined to a national framework their scope remained fairly insignificant.
For at rette op på denne kendsgerning besluttede Fællesskabet for nogle år siden at udstrække sin forskningsindsats til dette område.
To remedy this state of affairs, the Community decided some years ago to extend its research activities to biotechnology.
EF's bestræbelser tog i første omgang form af et mindre forsknings- og uddannelsesprogram i molekylær biologi (1982-1986), kaldet BEP (Biomolecular Engineering Programme).
The Community effort first took the form of a small research and training programme in molecular biology (1982-86). This was the BEP (Biomolecular engineering programme).
På trods af et beskedent budget har programmet alligevel bidraget til at igangsætte udviklingen af et egentligt tværnationalt samarbejde på europæisk plan inden for bioteknologi.
It covered research sectors relevant to biotechnological applications in agriculture and agro-industry: plant gene identification and transfer, identification of diseased genes in breeding animals, genes in microorganisms used in the dairy industry, etc.
Det dækker forskningssektorerne for anvendelse af bioteknologi i landbruget og agroindustrien: identifikation og overførsel af plantegener, identifikation af sygdomsgener hos husdyr, af mikro-organiske gener brugt i mejeriindustrien osv. I 1985 blev det andet og økonomisk mere ambitiøse program (med et budget på 55 mio ECU) sat i gang for at videreføre og styrke aktiviteterne under programmet for molekylær biologi: forsknings- og uddannelsesprogrammet for bioteknologi (1985-1989), kaldet BAP (Biotechnology Action Programme).
In 1985 a second programme with more generous funding (a budget of 55 million ECU) took over and extended the activities carried out under the BEP programme: this was the biotechnology research and training programme (1985-89) known as BAP (Biotechnology action programme).
Dette EF-program dækker de samme forskningsområder som det foregående program, men breder sig også ud til nye felter og omfatter projekter i følgende sektorer: bioinformatik (dataindsamling, databanker, modelteknikker), indsamling af biotisk materiale, enzymteknologi (udvikling af avancerede bioreaktorer, proteinteknologi), genteknologi (genanlæg hos mikroorganismer af industriel betydning, hos planter og tilknyttede mikroorganismer, og hos husdyr), vurdering af risici (udvikling af metoder til detektering og vurdering af risici forbundet med bioteknologi, og især risici ved udsætning af genetisk modificerede organismer), forsøgsmetoder i laboratorium (udvikling af metoder til vurdering af molekylers toksikologiske egenskaber). Under
This second Community programme covered the same research areas as its predecessor and also tackled new fields, with projects in the following sectors: bioinformatics (data capture, data banks, modelling techniques); collections of biotic materials; enzyme engineering (development of advance bioreactors, protein design); genetic engineering (genetic engineering of microorganisms of importance to industry, plants and associated micro-organisms, breeding animals); assessment of risks (development of methods for detecting and assessing risks associated with biotechnology and, in particular, risks associated with the release of engineered
anden halvdel af rammeprogrammet skal EF-aktiviteterne omkring bioteknologien udvides yderligere og knyttes mere til den industrielle verden.
During the second half of the framework programme, the Community's biotechnology activities are to be further expanded and the industrial world will be more closely associated with them.
I tilknytning til de netop beskrevne aktiviteter inden for bioteknologisk forskning, vil rammeprogrammet indeholde et program for anvendelse af bioteknologi i industrien for forarbejdning af landbrugsvarer.
To complement the biotechnology research described above, the framework programme contains a programme of projects for the application of biotechnology to agro-industry.
Disse projekter har til formål at demonstrere den tekniske gennemførlighed og den økonomiske betydning af nye anvendelser af jord og landbrugsprodukter, som den nylige udvikling af bioteknologien muliggør.
These are designed to demonstrate the technical feasibility and economic value of the new uses of land and agricultural products made possible by recent developments in biotechnology.
Europæisk landbrug har i dag nået et produktivitetsniveau, der sætter det i stand til at dække hovedparten af Fællesskabets levnedsmiddelbehov og i adskillige sektorer fører til overskudsproduktion.
European agriculture has now reached a level of productivity that enables it to cover most of the Community's food requirements and even produce surpluses of some products.
Det er afgørende, at landbruget tilpasser og orienterer sig mod de nye behov, der er under udvikling.
It must now adapt and turn its attention to the new requirements emerging.
De iøjnefaldende fremskridt, som er gjort de senere år inden for forståelse og beherskelse af levende materier og systemer, peger mod dybgående forandringer på landbrugsområdet: ændring af dyrkede sorter, af dyrkningsmetoder og af afgrødeanvendelse.
The spectacular progress made in recent years in understanding and mastering living systems and matter can revolutionize agriculture: changes in the species cultivated, cultivation methods and the use of agricultural produce.
Anvendelsesmulighederne for bioteknologi på det agro-industrielle område er enorme. De lægger ikke alle op til den samme udvikling.
The range of possible applications of biotechnology in agroindustry is extremely wide, but they will not all be developed to the same degree.
De projekter, der sættes i gang under rammeprogrammet (1987-1991), skal vurdere og fastslå levedygtigheden og rentabiliteten af de af dem, der forekommer mest lovende.
The function of the projects launched during the framework programme (1987-91) will be to evaluate and establish the viability and economic efficiency of those applications which appear the most promising.
Dette program for projekter til anvendelse af bioteknologi på det agro-industrielle område sikrer forbindelsen til (og supplerer) den tredje gruppe af aktiviteter under rammeprogrammet (1987-1991) med titlen »biologiske ressourcer«, nemlig den, der udgøres af landbrugsforskningen.
This programme of biotechnology application projects in the agro-industrial sector links up with (and complements) the third group of activities under the heading of 'biological resources' in the framework programme (1987-91) — agricultural research.
Denne forskning er en allerede gammel forskningsaktivitet i Fællesskabet og har længe spillet rollen som et værktøj for den fælles landbrugspolitik, som derved kan tilpasses markedets aktuelle vilkår.
Agricultural research is one of the oldest of the Community's activities. It has long served as an instrument for the common agricultural policy and can be of considerable help in adapting it to the current circumstances of the market.
Tre væsentlige energiformer er fortsat genstand for forskning i EF-sammenhæng.
Three major types of energy are the subject of research at Community level.
Den første af dem er den nukleare fusionsenergi.
The first is thermonuclear fusion.
Den kontrollerede termonukleare fusion er i fremtidsperspektivet en potentiel energikilde af overordentlig betydning.
Looking to the next century, controlled thermonuclear fusion is an extremely valuable potential energy source.
Den bygger på anvendelse af et praktisk talt uudtømmeligt brændsel: Den mindst vanskelige fusionsreaktion omfatter to brintisotoper, deuterium, der kan udvindes af havvand, og tritium, der kan fås fra lithium, som er til stede i overordentlige mængder i jordskorpen og i havene.
The fuels used are virtually inexhaustible: the least difficult fusion reaction involves two hydrogen isotopes, deuterium, which can be extracted from sea water, and tritium, which can be obtained from lithium, an element found in abundance in the earth's crust and in the ocean.
Den mængde brændsel, der er nødvendig for i et fusionskraftværk at producere 1 mio kilowatt elektricitet i timen, er meget begrænset: 35 gram lithium og 10 gram deuterium — mens der går 240 tons olie eller 360 tons kul til at opnå den samme mængde elektricitet i et kraftværk fyret med fossilt brændsel.
What is more, the quantity of fuel required to produce 1 million kilowatt-hours of electricity in a nuclear fusion power station is extremely small: 35 grams of lithium and 10 grams of deuterium (240 tonnes of oil or 360 tonnes of coal would be required to obtain the same quantity of electricity in a power station burning fossil fuels).
Brugen af fusionsenergi rummer kun få miljøbeskyttelsesproblemer, da den ikke medfører radioaktivt affald, og da de anvendte mængder af det eneste radioaktive stof, der indgår i kernereaktionen, lithium, er minimale, idet lithium under normal udnyttelse forbliver indelukket i reaktoren. Udnyttelsen af fusionsenergi på jorden indebærer imidlertid meget strenge fysiske vilkår, især angående temperatur, der medfører komplekse teknologiske problemer.
The use of fusion energy has very little environmental impact since no radioactive waste is generated and it requires tiny quantities of the only element in the fusion reaction that is radioactive.
Den aktuelle forskning overalt i de udviklede lande omkring dette tema er i første omgang rettet mod at påvise »den videnskabelige gennemførlighed« af fusion (produktion af fusionsreaktioner med positivt energiudbytte).
However, to generate fusion energy on earth extremely demanding physical conditions, especially as regards temperature, have to be attained, causing complex technological problems, and the research now being conducted in almost all the developed countries is designed (initially) to demonstrate the scientific feasibility of fusion (the possibility of producing fusion reactions with a positive energy balance).
Vakuum-kammeret i forsøgsanlægget for termonuklear fusion (Joint European Torus — JET).
relevant laboratories in the 12 Member States are associated, together with those of Sweden and Switzerland, which are linked to the Community by contracts of association.
af, at det er teknisk muligt — og endelig af, at det økonomisk er rentabelt.
It is thanks to the fusion programme that Europe leads the world in this field.
En vigtig del af programmet er gennemført af fællesforetagendet JET, der er 80% finansieret af Fællesskabet.
A major part of the programme is being carried out by the JET Joint Undertaking, 80% financed by the Community.
JET (Joint European Torus), der ligger i Culham (Storbritannien), er verdens største forsøgsanlæg for eksperimentel fusionsforskning.
The Joint European Torus, set up at Culham in the United Kingdom, is the largest experimental fusion device in the world.
Det er en maskine af typen »tokamak«, der bruger princippet med »magnetisk indeslutning« af plasmaet ved høj temperatur i en ringformet beholder.
In 1987 JET was fitted with additional heating systems to bring the plasma to a temperature higher than can be obtained by ohmic heating, i.e. merely by passing a current through the magnetically confined plasma.
De opnåede resultater tyder for nuværende på, at JET fuldt ud vil nå de opstillede mål.
The results obtained so far indicate that JET will succeed in attaining the objectives for which it was designed.
Den forskning, som rammeprogrammet (1987-1991) rummer på fusionsområdet, begrænser sig imidlertid ikke alene til JET-aktiviteterne. Fusionsprogrammet (1987— 1990) omfatter f.eks. forskning i tritiumteknologien, der finder sted under ledelse af FFC. Det angår ligeledes arbejde med andre, mindre maskiner af typen »tokamak« i Cadarache (Frankrig), Garching (Tyskland), Frascati (Italien) og Culham (Storbritannien) såvel som med maskiner, der er bygget i andre konfigurationer (stellaratorer osv.).
Fusion research under the framework programme (1987-91) is not, however, confined to the activities of JET.
Projekteringen af anlægget er ved at være tilendebragt.
Here a great deal of the work is done by the JRC.
Forskningen i nuklear fissionsenergi, der er funderet i Euratom-Traktaten, har historisk udgjort et af de to vigtigste områder for EF's videnskabelige samarbejde.
Its reactor safety activities focus essentially on two aspects: prevention of accidents, and the analysis, monitoring and mitigation of their consequences.
Fællesskabets indsats på dette område er i dag (som i de senere år) særligt knyttet til afgørende sikkerhedsspørgsmål.
They concern both pressurized water reactors (PWR), the great majority of the reactors now in use in the Community, and the more advanced fastbreeder reactors (LMFBR).
Den fortsætter i rammeprogrammet (1987-1991), og varetages som tidligere i et samarbejde mellem FFC's aktiviteter (Det Fælles Forskningscenter har vundet betragtelige erfaringer på dette område) og kontraktforskningsprogrammer med nationale eller private laboratorier som deltagere.
The most recent development at the JRC in this field concern research on the FARO facility used to study various types of incidents on fast reactors, the PISC project for non-destructive methods of inspecting metal reactor structures, the ERDS (European reliability data system) data base, the experimental LOBI installation to study thermohydraulic phenomena in the core of water reactors in the event of accidents, etc.
Det er en sektor, hvor en stor del af arbejdet fortsat udføres af FFC og er koncentreret på to områder: Forebyggelse af uheld og analyse, kontrol og afbødning af uheldskonsekvenser.
Shared-cost research on reactor safety is being conducted alongside and in conjunction with these activities.
Det andet aspekt af nuklear sikkerhed er forvaltning og oplagring af radioaktivt affald.
The second aspect of nuclear safety is radioactive waste management and storage.
Disse spørgsmål fortsætter med primært at blive studeret inden for et vigtigt kontraktforskningsprogram om forvaltning og oplagring af radioaktivt affald med to undersøgelsesprojekter »på stedet« i en saltformation i Asse (Forbundsrepublikken Tyskland) og i et lerholdigt lag i Mol (Belgien).
These topics are being studied under an extensive shared-cost research programme on radioactive waste management and storage which includes two in situ projects in a salt formation at Asse in Federal Germany and a clay layer at Mol in Belgium.
Sideløbende foregår arbejde med karakterisering af affald, med radioaktivt affalds vandring i geosfæren (Mirageprojektet), med langtidsvirkningerne af forskellige systemer til geologisk isolering (PAGIS- og PACOMA-projekterne) og i forvaltningsstrategier.
At the same time, work is being continued on the characterization of waste, the migration of radionuclides in the geosphere (Mirage project), the long-term performance of
FFC er nært knyttet til disse aktiviteter og er — gennem PETRA-anlægget — engageret i to projekter, der er koordineret på europæisk plan og har deltagelse af adskillige laboratorier i medlemsstaterne.
Vacuum chamber of the JET (Joint European Torus), the experimental thermonuclear fusion machine.
Lampeopstilling til simulering af sollys i forbindelse med afprøvning af solceller og solpaneler (European Solar Test Installation — Det Fælles Forskningscenter, ISPRA).
The solar energy projects, for example, cover both photovoltaic conversion, (development of photovoltaic cells based on crystalling or amorphous silicon) and the passive use of solar energy (solar architecture).
Den tredje gruppe problemer, der studeres under rammeprogrammet (1987-1991), gælder nedlukning og nedrivning af nukleare anlæg, især når de er nået til slutningen af deres udnyttelsesperiode.
As far as development aid is concerned, the Community's R & TD activities are obviously intended to promote the use of science and technology to solve Third World problems, where they can be of considerable assistance.
Løsninger, der er økologisk og især økonomisk tilfredsstillende, er under udvikling, men de kræver endnu et nærmere studium og forsøg under virkelighedstro vilkår, som finder sted under et EF-program med omkostningsfordeling.
Here it is not sufficient merely to apply results obtained from research not carried out specifically for that purpose; the environment (physical, human and social) in developing countries is extremely specific, while the subjects of research (fauna, flora, diseases, crops) and the problems encountered (economic, cultural, medical) have a number of peculiar features for which specialized research is required.
Disse tre forskningsgrupper udgør ikke hele indholdet af EF-aktionen på området nuklear fissionsenergi. Nævnes skal ligeledes Det Fælles Forskningscenters aktiviteter inden for kontrol med fissile stoffer og arbejder med brændsels- og aktinidekredsløb, der udføres ved anlægget i Karlsruhe.
The Community programme of science and technology for development has the two fold purpose of improving the coordination of the work of European laboratories specializing in the sectors concerned and above all of strengthening the research potential in the developing countries themselves by associating their laboratories with projects conducted by European laboratories.
EF's energiforskning dækker endelig det komplekse felt af såkaldte »ikke-nukleare« energier.
It covers the two areas of tropical agriculture and medicine, health and nutrition in the tropics.
Siden 1975 har Fællesskabet iværksat tre programmer med omkostningsdeling inden for ikke-nuklear energi, som man med lige så stor ret kunne kalde forskning i energiteknologier: Det seneste af dem, der er programmet for 1985-1988, dækker praktisk talt hele viften af teknologier for energiproduktion, omdannelse, transport og -anvendelse: solenergi, vindenergi, jordvarmeenergi, biomasseenergi, energiøkonomi, anvendelse af fast brændsel, produktion og anvendelse af nye energibærere, optimering af produktion og anvendelse af kulbrinter, analyse af energisystemer og modelopstilling.
There are many research topics: improvement of tropical crop and livestock production, integrated pest control techniques, new fishing methods, management of tropical forest ecosystems, evaluation and use of water resources, control of diseases caused by parasites (malaria, sleeping sickness, bilharziasis, etc.), bacteria (leprosy, tuberculosis, etc.) and viruses (haemorrhagic fevers, infectious hepatitis, AIDS, etc.), environmental hygiene and many other areas.
Projekterne på f.eks. området solenergi angår teknikkerne til fotoelektrisk omdannelse (udvikling af fotoceller på basis af krystallinsk silicium eller amorft silicium) såvel som teknikker til passiv udnyttelse af solenergi (»solenergiarkitektur«).
Community research on the exploitation of marine resources covers two separate fields.