natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Denne generelle fremskrivning for Fællesskabet som helhed er dog ikke ens for alle med1emsst at erne.
An overview of the methodology of this study is provided in Box 3.3.
I de lande, hvis levestandard ligger under gennem snittet, har den naturlige befolkningstilvækst (dvs. ekskl. ind- og udvandring) i almindelighed ligget på et forholdsvis hejt niveau.
A fertility rate is defined in general as the average number of children born to a woman of a specified age.
Hvis den seneste trend fortsætter uændret, vil Spaniens, Portugals og Grækenlands befolkning vedblive med at vokse på lang sigt, selv om fødselstallet også i disse.lande vil være gradvis aftagende og den samlede befolkningstilvækst blive mere dæmpet. I Irland ventes der en særlig kraftig befolkningstilvækst, idet fødselstallet forventes at vokse, hvorved befolkningens gennemsnitsalder ændres i nedadgående retning.
The total fertility rate represents the average number of children which would be born to a woman during her complete fertile lifecycle if these age-specific fertility rates applied.
I de resterende lande ligger trend'en tættere på EF-gennemsnittet, omend med visse variationer.
- 136 - total population declining at present.
Luxembourg forventes i nær fremtid at tilslutte sig det tyske forløb.
Luxembourg is expected to approach the German pattern in the near future.
Befolkningstilvæksten anses for at ligge under gennemsnittet i Belgien og Italien, og udsigterne for Det forenede Kongerige ligger meget tæt op ad udsigterne for Fællesskabet som helhed.
Belgium and Italy should experience belowaverage growth, and the outlook for the UK is similar to that -for the Community as a whole.
Nederlandenes befolkningstilvækst vil ligge på et forholdsvis højt niveau indtil århundredskiftet, og Frankrigs befolknings tilvækst vil være positiv et stykke ind i næste århundrede.
Growth in the Netherlands will be comparatively high until the turn of the century, and in France will remain positive for some time after that.
Disse resultater afhænger i meget høj grad af den fremtidige udvikling i frugtbarheden.
These results are to a large extend determined by the future course of fertility rates.
Hvis det forudsættes, at denne konstant holder sig på 1980-niveauet (hvilket er udtryk for en nedgang siden 1965), forudsættes
With the assumption that these remain constant at 1980 levels, and given their decline since 1965, fertility rates over the next 25 years are effectively assumed to be lower then they were over the past 25 years or so.
Dette har to vigtige konsekvenser: dels vil det samlede gennemsnitlige antal fødsler pr. kvinde i de frugtbare aldre ligge på et lavere niveau end tidligere, dels vil antallet af kvinder i de frugtbare aldre være faldende, hvilket forstærker tendensen til faldende fødselstal yderligere.
There are two main consequences of this: the average number of children born to a woman during her lifetime will be lower than it was; and eventually the population of women of child-bearing age will decline, resulting in a further downward influence on the total number of births itself.
Frugtbarheden påvirkes imidlertid på kompleks vis af et meget stort antal faktorer og kan ikke prognosticeres med stor sikkerhed, navnlig ikke over lange tidsrum.
However, fertility is influenced in a complex way by a wide range of factors and cannot be forecasted with a high degree of accuracy, particularly over a long time period.
Udviklingen siden 1980, der er fremskrivningens basisår, viser, at frugtbarheden er faldet brat i Irland og Grækenland, hvilket tyder på, at befolkningstilvæksten i disse to lande på længere sigt vil blive lavere end her angivet.
Developments since 1980, the base-year of the projection, show that fertility rates in Ireland and Greece have declined sharply, indicating that longer term population growth in these two countries may be rather less than suggested here.
Som hovedregel vil den faktiske befolknings udvikling dog næppe afvige signifikant fra fremskrivningen, så længe frugtbarheden holder sig inden for visse plausible rammer.
Nevertheless the broad pattern of population developments is not likely to change significantly given a plausible range of alternative fertility rate developments.
Årsagerne hertil er, at ændringer i frugtbarheden er temmelig længe om at slå igennem på den samlede befolkningsudvikling, og at fremskrivningens anden hovedkomponent (dvs. dødeligheden) er forholdsvis stabil.
This ir largely due to the long lead-time between changes in fertility and eventual impact on total population developments; and the comparative stability of death rates, the other main component of the projection.
I den anden ende af aldersskalaen vil der indtræde en kraftig stigning i antallet af personer på over 69 år.
At the other end of the age-scale, the population aged over 60 will increase rapidly.
I år 201 ø forventes antallet af personer på 6ø år og derover i Fællesskabet at være vokset med ca. 12-13 millioner i forhold til det nuværende antal - dvs. fra 19X til 22X af den samlede befolkning.
By 2010 there »rt expected to be some 12-13 million more people in the Community aged 60+ than there are at present - up from 19X to 221 of total population.
Denne andel bliver hejest for de lande, hvis samlede befolkningstilvækst bliver lavest, dvs. Forbundsrepublikken Tyskland, Italien, Danmark og Luxembourg, og lavest for de hurtigtvoksende befolkninger i Frankrig, Spanien, Portugal, Grækenland og forst og fremmest Irland.
This proportion tends to be higher for countries with lower than average growth in total population - in Germany, Italy, Denmark and Luxembourg - and lower for faster-growing France, Spain, Portugal, Greece, and in particular for Ireland.
Hvad angår størrelsen af befolkningen i de arbejdsdygtige aldersklasser (f.eks. de 15-59-årige, når der tages hejde for tendensen til tidligere pensionering), udlignes det voksende antal pensionister i en vis udstrækning af udsigterne til et fald i antallet af unge.
Looking at the share of the population of working age (taken as aged 15-59 in view of the trend towards earlier retirement), the rising numbers of retired people an to some extent offset by the prospective fall in the numbers of young people. Indeed the population aged 0-14 as a whole will
Efter år 200ø vil antallet af 0-14-årige nemlig falde, hvis frugtbarheden holder sig på det nuværende lave niveau.
- 137 - decline after 2000 if fertility rates do not recover from present levels.
Nettoeffekten bliver nærmest stort set uændret samfundsmæssig forsørgerbyrde (3) for befolkningen i de arbejdsdygtige aldersklasser på lang sigt.
The net effect is for little change in the extent of demographic pressure on the population of working age over the long term.
Der forventes faldende samfundsmæssig forsørgerbyrde i Irland, Portugal og Det forenede Kongerige, men stigende forsørgerbyrde i Forbundsrepublikken Tyskland, Luxembourg, Grækenland og Italien.
Ireland, Portugal and the UK are expected to see a reduction in demographic pressure, with Germany, Luxembourg, Greece and Italy an increase.
I år 201ø forventes befolkningen i de arbejdsdygtige alderrsklasser i Fællesskabet kun at være ca. 2 millioner større end i øjeblikket, men hele denne stigning finder sted i tidsrummet indtil 1990, hvorefter der indtræder en stagnation eller en mindre tilbage gang.
By 2010, the population of working age in the Community is expected to be only some 2 million higher than at oresent, with the whole of this increase taking place in the period up to 1990, followed by little change, or even slight decline thereafter.
Hvis ind- og udvandringens effekter lades ude af betragtning, stemmer den regionale befolkningsudvikling stort set overens med den nationale (kort 3.3-2 i bilaget samt bilagstabeal 3.3-1).
If the effects of migration are ignored, regional patterns of demographic change are largely shaped by what happens nationally (Annex Map 3.3.2 and Annex Table 3.3.-1).
Næsten alle de tyske regioner forventes at få aftagende befolkning i de kommende 25 år, og det samme gælder en række regioner i Belgien, Det forenede Kongerige og Danmark.
Almost all regions in Germany are expected to lose population over the next 25 years, as are quite a number of regions in Belgium, the UK and Denmark.
I Italien og Frankrig er der imidlertid betydelige forskelle fra region til region.
However, in Italy and France there are significant divergences within each country.
Regionerne i Nord- og Mellemitalien forventes at få aftagende befolkning, medens regionerne i Syditalien forventes at få en høj naturlig befolkningstilvækst. For Frankrigs vedkommende er situationen den omvendte, idet de nordlige og østlige regioner forventes at få den højeste relative befolkningstilvækst.
Regions in the North and Centre of Italy are expected to lose population and those in the South"to have a high natural rate of increase.
Udsigterne for Syditalien gælder også andre af Fællesskabets hawendte yderområder: visse
The outlook for Southern Italy is shared by other parts of the maritime periphery of the Community: regions in Spain, Greece, Portugal and Ireland are all expected to show .significant rates of natural population growth.
Det regionale helhedsbillede kan meget vel blive et helt andet, når der er taget hensyn til ind- o« udvandringens effekter.
The overall regional picture is of course subject to considerable change once the effects of migration have worked through.
At dømme efter den nuværende trend kan der i Fællesskabets nordlige del forventes en jævn vandring fra by til land, medens det omvendte vil være tilfældet i den sydlige del; desuden kan der forventes yderligere en vis vandring fra Mezzogiorno til andre dele af Italien og nord-syd-gående vandringer i Det forenede Kongerige og Frankrig (jf. afsnit 2.2.2 i denne beretning).
On current trends, one might expect to see continued out-migration in the North of the Community from urban areas to rural hinterlands, the reverse process in the South, some further outward migration from the Mezzogiorno to other parts of Italy, and North-South movements within the UK and France (see section 2.2.2 of this report).
Om dette mønster vil blive opretholdt eller ej, afhænger af den fremtidige udvikling i de relative beskæftigelsesog indkomstmuligheder i de forskellige regioner.
Whether or not these trends persist will depend upon future changes in relative job and income opportunities across regions.
Disse langtidsudsigter for befolkningsudviklingen rejser en række forskellige spørgsmål.
A number of differing policy issues are raised by this long term outlook for the population.
Et af de vigtigste er spørgsmålet om befolkningens ændrede alderssammensætning.
A major feature is the changing age composition of the population.
I år 2ø1ø vil de fleste af Fællesskabets regioner have oplevet et skift fra yngre til aldre aldersgrupper og navnlig en kraftig forøgelse af den andel, som personer over 6ø har i den samlede befolkning.
By 2010 most regions of the Community will have experienced a shift from younger to older age-groups and in particular a rising share of the over 60s in the total population.
Sidstnævnte effekt vil være særlig mærkbar i Mellem- og Nordøstitalien og i størstedelen af Forbundsrepublikken Tyskland. Rent bortset fra de mere generelle økonomiske problemer, som knytter sig til en lavere befolkningstilvækst - eller endog en nedgang i befolkningen - og befolkningens aldring, den deraf følgende hæmsko for en naturlig økonomisk vækst og problemerne med pensionsordningernes finansiering er det nødvendigt at drage en række specifikke regionale konsekvenser.
This letter effect will be particularly marked in the case of Central and
Ì regioner med en kraftigt stigende andel af personer på over 6ø vil der eksempelvis ske en klar ændring i behovene for social infrastruktur, idet behovene for faciliteter til de unge (skoler osv.) vil falde, medens behovene for faciliteter til de ældre (lægehjælp og almen pleje) vil stige.
In regions with a sharply rising proportion of over-60s, for example, there will clearly be a shift in social infrastructure needs from provision for the young -schools, etc. - toward provision for the old, such as medical and general care facilities.
I mange tilfælde vil dette blive ledsaget af en nedgang i brugen af den samlede infrastruktur, hvis befolkningen bliver mindre.
In many cases this could combine with a fall in the utilisation of existing infrastructure if total population is declining.
Stigningen i den erhvervsaktive befolknings egen gennemsnitsalder rejser yderligere spørgsmålet om investeringer i uddannelse.
The increase in the average age of the working population itself raises an additional question for investment in training.
Lande og regioner, der har en aldrende arbejdsstyrke med kun få nytilkomne, vil blive tvunget til at gå nye veje på uddannelsesområdet, herunder øget bibringelse af nye færdigheder til den foreliggende arbejdsstyrke og en mere intensiv ajourføring af eksisterende færdigheder og kvalifikationer.
Countries and regions with an ageing workforce with fewer new recruits will face pressures to move towards different tvpes of training -• involving increased acquisition of new skills by the existing workforce as well as more widespread updating of existing skills and qualifications.
Der vil derfor sandsynligvis blive lagt større vægt på voksenuddannelse.
The emphasis on adult training is therefore likely to increase.
Derimod påvirkes de regioner, som i øjeblikket har det laveste BNP per capita i Fællesskabet, i almindelighed ikke så meget af problemerne med en aldrende befolkning, ikke engang i år 2ølø.
By contrast, regions which currently have the lowest levels of GOP per head in the Community are in general not so affected by the problems of an ageing population, even up to 2010.
Disse områder - i Fællesskabets vestlige og sydlige yderområder - har i øjeblikket en temmelig høj andel af yngre mennesker.
These areas - on the western and southern periphery of the Community - currently have a relatively high proportion of young people.
De fleste af dem har også en forholdsvis lav andel af personer på over 60 (selv om der er mange undtagelser herfra, navnlig i landdistrikterne i Grækenland og Portugal).
Most of them also have a relatively low proportion of over 60s (although there are a number of exceptions, particularly in rural areas of Greece and Portugal).
Der kan i almindelighed ikke forventes nogen ændring i denne situation i en overskuelig fremtid.
In general this situation is expected to continue for the foreseeable future.
De problemer, den demografiske udvikling skaber for disse regioner, er derfor væsensforskellige fra de problemer, som præger andre dele af Fællesskabet, idet de ledsages af forholdsvis kraftig vækst snarere end absolut tilbagegang.
The problems posed for these regions by demographic developments are therefore quite different from those in other parts of the Community, being associated with fairly rapid growth rather than absolute decline.
Deres behov går snarere i retning af jobskabelse til fordel for den voksende befolkning samt økonomisk vækst i et omfang, der er tilstrækkeligt til at øge indkomsten per capita.
Their needs will centre around the provision of work for their growing populations and the achievement of sufficient economic growth to raise incomes per head.
Befolkningsudviklingen vil imidlertid i den nærmeste fremtid afvige en hel del fra langtidsudviklingen.
Demographic developments in the immediate future will, however, be somewhat different from the longer term picture.
I tiåret fram til 1995 vil Fællesskabets befolkning stadig vokse, omend i aftagende tempo.
Over the decade to 1995, the population of the Community will still be growing, although at a declining rate.
I virkeligheden vil fødselstallet midlertidigt stige, i vid udstrækning som følge af et voksende antal førstegangsfødende, der selv er født i perioden med store fødselstal i
Indeed, it is likely that the number of births will temporarily rise, owing largely to an increase in the number of new mothers, themselves born in the demographic boom years of the 1960s.
Udsigterne for arbejdsstyrkens størrelse afhænger hovedsagelig af antallet af personer i de arbejdsdygtige aldersklasser, som kan prognosticeres ret nøje for en 1ø-årig periode, samt af udviklingen i erhvervsfrekvenserne.
The out'look for the Labour force is shaped Largely by the population of working age, which can be forecast fairly accurately over a 10-year period, and by what happens to activity rates.
I de seneste år er tendensen gået i retning af faldende erhvervsfrekvens i arbejdsstyrkens yngste og ældste aldersgrupper som følge af øget uddannelsesaktivitet og tidligere pensionering for mænd.
In recent years there has been a tendency for activity rates among the youngest and oldest age groups in the labour force to decline, due to increased educational participation and earlier retirement for men.
Det må anses for sandsynligt, at denne trend vil fortsætte til et vist punkt.
It seems reasonable to suppose that these trends will continue up to a certain point.
Derimod vil kvindernes erhvervsfrekvens sandsynligvis stige yderligere, navnlig i de lande, hvor den traditionelt har ligget på et lavt niveau.
Activity rates among women in general, however/seem likely to rise further, especially in countries where these have been traditionally low.
På basis af disse forudsætninger vil FsUeS5kabet,s arbejdsstyrke, i tiårsperioden frem til 1995 vokse med ca. 6 1/2-7 millioner personer (bilagstabel 3.3-2).
Or, these assumptions, the Community's labour force will rise by some 6 1/2 to 7 million in the 10 years to 1995 (Annex Table 3.3.-2).
Af dette antal kan ca. 5 millioner udelukkende tilskrives demografiske faktorer, medens resten kan tilskrives den forventede stigning i kvindernes erhvervsfrekvens.
Around 5 million of this increase is due to demographic factors alone, with the remainder due to the likely rise in female activity rates.
Den samlede stigning repræsenterer en vækstrate for arbejdskraftudbudet på ca. 8,4-0,5% om året.
The overall increase represents a rate of growth in labour supply of some 0.4-0.5% a year.
Den samlede beskæftigelse i Fællesskabet skal derfor vokse med mindst 0,5% om året - dvs. omkring 608780 øøø jobs - blot for at forhindre arbejdsløsheden i at vokse yderligere fra det nuværende niveau på ca, 11%, dvs. uden hensyntagen til, hvor stort et antal jobs der er nødvendigt for at sænke arbejdsløshedsniveauet.
Employment in the Community would therefore need to grow by at least 0.5% a year - some 600-700 000 jobs - simply to prevent unemployment from rising above its current level of around 11%, and not even taking into account the number of jobs actually required to cut this level.
Der er tale om et jobskabelsestempo, som er mere end dobbelt så stort som jobskabelsestempoet i 1970'erne.
This rate of employment growth is more than twice the rate achieved during the 1970s.
Hvis det yderligere forudsættes, at der ikke vil være tale om nogen nettovandring mellem regionerne, kan den kraftigste stigning i arbejdskraftudbudet forventes i Irland, Syditalien, Spanien, Portugal, Nordfrankrig, Nederlandene og Grækenland (kort 3.3-3 i bilaget).
On the further assumption that there will be no net migration between regions, the sharpest increases in labour supply are likely to be concentrated in Ireland, Southern Italy, Spain, Portugal, Northern France, the Netherlands and Greece (Annex Map 3.3.-3).
Mange af disse regioner udgør allerede nu nogle af Fællesskabets svageste.
Many of the regions involved are already among the weakest in the Community.
Over halvdelen af den samlede stigning, der forventes i arbejdskraftudbudet i Fællesskabet i tidsrummet 1985-95, vil således finde sted i de områder, der har det laveste BNP per capita, nemlig Portugal, Spanien, Grækenland, Irland og Syditalien.
In fact over half of the total increase in labour supply expected for the Community as a whole over the 1985-95 period is likely to occur in the areas with the lowest GOP per head, namely Portugal, Spain, Greece, Ireland and Southern Italy.
I tidsrummet frem til 1995 vil der antagelig blive tale om en nytilgang på næsten 3 1/2 million arbejdssøgende fra disse områder.
Almost 3 1/2 million more people from these areas are likely to be seeking worn over the period up to 1995.
Dette repræsenterer en vækstrate for arbejdskraftudbudet på gennemsnitlig 1% om året, dvs. dobbelt så meget som for Fællesskabet som helhed og tre gange så meget som for de mere velstillede områder.
This represents a rate of increase in labour supply of on average 1% a year, twice that for the Community as a whole and more than three times that in the more prosperous areas.
Desuden lå vækstraten for beskæftigelsen i de svageste områder i 1978'erne helt nede på 8,1% om året, dvs. på under en tiendedel af den vækstrate, som i de kommende 10 år er nødvendig blot for at forhindre arbejdsløsheden i at vokse fra det nuværende i sig selv høje niveau på 16%.
Moreover, the rate of growth of employment in the weaker areas during the 1970s was only some 0.1% a year, which is under one- tenth of the increase required over the next 10 years merely to prevent unemployment rising from its already high level of 16%.
Det skal dog tilføjes, at de svageste områders dårlige resultater i 1970'erne hovedsagelig kunne tilskrives den overordentlig bratte beskæftigelsesnedgang i Spanien efter 1974.
It is worth noting, however, that the poc- performance of the weaker areas during the 1970s was due largely to the very steep decline in Spanish employment after 1974.
Lades Spanien ude af betragtning, opnåede disse områder en beskæftigelsesfremgang på gennemsnitlig over 1% om året, dvs. noget mere end Fællesskabets samlede gennemsnit.
Excluding Spain, these areas achieved growth in employment of on average over 1% a year, well above the average for the Community.
3.3.3 Den nødvendige jobskabelse i de enkelte regioner
3.1.3 Job recuirements in the regions
Hvis den nødvendige jobskabelse vurderes på grundlag af de nuværende arbejdsløshedsprocenter, må det antages, at det største pres på arbejdsmarkedet for at øge beskæftigelsen vil kunne registreres i områder, hvor arbejds løsheden i forvejen er forholdsvis høj, navnlig i visse regioner i Spanien, Syditalien, Irland og Nederlandene.
Looking at job requirements against the background of current unemployment rates, it is likely that the most severe pressure on the latour itarket to create new jobs will occur in areas where unemployment is already relatively high, in particular in regions of Spain, Southern Italy, Ireland and the Netherlands.
Den nødvendige jobskabelses regionale fordeling (også her under en forudsætning om, at der ikke finder nogen nettovandringer sted) fremgår af kort 3.3-1, hvor de nuværende arbejdsløsheds procenter kombineres med den forventede stigning i arbejdskraftudbudet i tidsrummet 1985-95 (4).
The regional spread of job requirements, again under the assumption of zero net migration, is shown in Map 3.3-1, combining current unemployment ^rates with the expected increase in labour supply over the 1985-95 period .
For Fællesskabet som helhed udgør den nuværende arbejdsløshed på ca. 16 millioner personer langt den vigtigste faktor, idet den tegner sig for over to tredjedele af den nødvendige jobskabelse 85).
For the Community as a whole, current unemployment at some 16 million people is clearlyjthe dominant factor, accounting for over two-thirds of job requirements.
Også i Spanien kan størstedelen af den nødvendige jobskabelse tilskrives den nuværende arbejdsløshed, der tegner sig for noget mere end den forventede vækst i arbejdskraftudbudet.
In Spain, the greater part of job requirements also comes from current unemployment, which is well above prospective labour supply growth.
Regionerne i Syditalien udviser samme mønster, selv om forskellen mellem de to faktorer er noget mindre.
Regions in Southern Italy show the same pattern, although the difference between the two is somewhat smaller.
I Irland og Nederlandene er de to faktorer imidlertid i bedre indbyrdes balance, idet væksten i arbejdskraftudbudet dog er relativt størst.
In Ireland and the Netherlands, however, the two factors are more evenly balanced, with labour supply growth being the relatively more important element.