natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Udvandringen fra landdistrikterne og moderniseringen af landbrugserhvervet har bevirket, at landbrugsbefolkningens andel af den samlede befolkning i EF er faldet fra 20% til 8%, og at landbruget har fået en konkurrencedygtig produktion.
Growing public awareness of the need to conserve the planet's scarce resources and to do more to protect the consumer and the quality of life has prompted the Community to act in specific areas: air pollution standards, the use of chlorofluorocarbons (CFCs) which damage the ozone layer, the treatment of urban sewage, the control of chemicals, waste management, noise levels of vehicles...
_andbrugspolitikken er i dag blevet offer samspillet mellem befolkningen og institutionerne har været mest iøjnefaldende.
Protecting the environment is not merely a question of stricter standards and tougher regulations.
for sin egen succes, og principperne skal omlægges, for at man kan bremse væksten i produktionen (2%) årligt fra 1973 til 1988), der langt overgår væksten i forbruget (0,5% år ligt), hvilket medfører så omfattende udgifter for EF-budgettet, at det truer udviklingen af politikken på de andre områder.
victim of its own success. A new approach is needed to contain production which is outstripping consumption — production rose by 2% a year between 1973 and 1988, consumption by no more than 0.5%.
Det væsentligste formål med reformen er, at støtten ikke længere skal være bundet til produktionsmængden, men fremme kvaliteten, skabe bedre overensstemmelse mellem produktion og efterspørgsel samt nedbringe den in tensive, miljøskadelige produktion.
Surplus production is now a drain on Community resources, hindering the development of other policies.
Der ligger også andet end tvang i de skrappere regler og miljøbeskyttelses-lovgivningen, idet EF samtidig har afsat økonomiske midler til projektstøtte el 1er ti I at hjælpe de erhvervs drivende til at følge EF-reglerne. Der er for perioden 1989-1993 afsat ca. 1,2 milliarder ECU til miljøprojekter i tilbagestående re gioner.
The main aim of the reform is to break the link between subsidies and quantities produced and shift the emphasis to quality, to bring production more into line with demand, and to discourage intensive production which is so damaging to the en vironment.
Fremskridt
Policies for progress
Som en opfølgning til det store marked har EF i 80'erne udvidet sin indsatstil at omfatte andreområder.
T he Community is convinced that Europe's h future depends on its ability to keep in the technology race.
vished om at Europas fremtid afhænger af europæernes evne til at holde stillingen i det teknologiske kapløb, har EF fra begyndelsen fuldt ud været klar over den fælles forsknings dynamiske virkning og støttet denne investering i fremtiden.
From the outset it recogn ized the dynamic effect of joint research and its potential as an investment in the future.
Samtidig med EØF oprette de man i 1958 Euratom, der skal fremme en fælles, civil udnyttelse af atomenergien.
Euratom, established in 1958 at the same time as the EEC, was devoted to cooperation on the peaceful uses of nuclear energy.
EF har sit eget forskningscenter, Det Fælles Forskningscenter (FFC), der består af otte in stitutter fordelt på fire lokaliteter: Ispra (Italien), Karlsruhe (Tyskland), Petten (Nederlandene) og Geel (Belgien).
The Community has its own research centre, the Joint Research Centre (JRQ, comprising nine institutes spread over four sites — Ispra in Italy, Karlsruhe in Germany, Petten in the Netherlands, and Geel in Belgium.
Men med den intensiverede stræben efter fornyelse er det blevet nødvendigt, at man går endnu videre og for søger at anspore så mange videnskabsmænd som muligt ved at nedbryde faggrænser, øge de industrielle anvendelsesmuligheder samt overvinde bureaukrati og økonomiske hindringer. dringer.
However, as the pace of international innovation quickened, the Community was forced to do more and bring as many scientists as possible together to cooperate on research projects, concentrate on industrial applications, and overcome administrative and financial constraints.
Svaret giver sig selv.
This raises two questions.
Og man ser da også, at EF's ind sats i mange tilfælde har givet anledning til fremskridt og opmuntring og har vist mulig-
In many cases only the Community is in a position to regulate and provide the necessary funding.
EF's indsats er et supplement til de enkelte landes, idet man støtter projekter, hvor der
Action by the Community is designed to complement action taken at national level by promoting projects involving laboratories
samarbejdes mellem laboratorier i flere medlemsstater.
from several Member States.
Man fremmer både grund forskning, som f.eks. kontrolleret termonuklear fusion, som kan være en uudtømmelig energikilde i det 21. århundrede (JET-pro-grammet, Joint European Torus) og strategisk vigtige, men truede industrisektorer, som f.eks. elektronik og EDB.
It promotes fundamental research in areas such as nuclear fusion — a potentially inexhaustible source of energy for the 21st century (the JET or Joint European Torus programme) — and in vulnerable strategic industries such as elec tronics and computers.
Med vedtagelsen af rammeprogrammet for forskning i perioden 1990-1994 har Kommissionen fået mulighed for at støtte et rigt udvalg af programmer inden for en økonomisk ramme på 5,7 milliarder ECU og på den måde skabe en forbindelse mellem tusinder af forskere i EF.
Under its framework programme for 1990-94 the Commission, with a budget of ECU 5.7 billion, will finance a wide and varied range of programmes link ing tens of thousands of researchers around the Community.
Den Økonomiske og Monetære Union er et naturligt supplement til det indre marked og kan blive et politisk springbræt for Europas forening.
Economic and monetary union is a logical accompaniment to the single market and a major political milestone on the road to a united Europe.
Den fæl les mønt skal erstatte de na­tionale valutaer inden udgangen af århun­dredet og medvirke til at give den enkelte borger følelsen af at tilhøre en ny helhed.
A single European currency will replace national currencies by the end of the century, which should help to make the man in the street more aware of belonging to a new entity.
cheferne at oprette Det Europæiske Monetæ­re System (EMS), der træder i kraft den 13. marts 1979.
he EMS has created a zone of monetary
M, l ed systemets succes er der opstået et va­ lutamæssig stabilt område i Europa, der har været grobund for vækst og investeringer.
A, ks far back as 1969 the Community's stability in Europe, encouraging growth and investment.
EMS'en bygger på tre hovedelementer:
The EMS has three main components.
Systemets bærende element, der består af en kurv afalle medlemsstaternes valutaer.
This is the key element in the system.
] grundlag for beregning af en divergensin­dikator
□ a base for determining divergence in­dicators;
I 1969 besluttede stats­ og regeringschefer­ne i Haag, at der skulle udarbejdes en plan for den gradvise indførelse af en økonomisk ogmonetærunioniEF.
Heads of State or Government, meeting in The Hague, decided to draw up a phased plan for achieving economic and monetary union.
I forlængelse heraf fo­reslås det i Werner­rapporten i 1970, at Den Økonomiske og Monetære Union iværksæt­tes i tre etaper over ti år.
In 1970 the Werner Report came out in favour of creating an economic and monetary union in three stages over a period of ten years.
Den Monetære Uni­on forudsætter fuldstændig og irreversibel konvertibilitet mellem valutaerne, fjernelse af vekselkursernes udsvingsmargen, endelig fastsættelse af vekselpariteterne og kapita­lens fuldstændig frie bevægelighed.
A monetary union would have meant making currencies fully and irrever­sibly convertible doing away with bands within which exchange rates could fluctuate, fixing parities irrevocably and removing all restrictions on capital movements.
Men medlemsstaternes politiske vilje til at oprette Den Økonomiske og Monetære Union stran­der på virkningerne af den første oliekrise og glider i baggrunden.
But the political will to press ahead was weakened by the first oil crisis and the project ran out of steam.
Valutakurs­ og interventionsmekanismerne
D a means of settlement between the monetary authorities of the Member States.
Hver valuta har en centralkurs i forhold til ecu.
The exchange­rate and intervention mechanisms
I 1972 skabes det europæiske valutakurssy­stem, kendt som Valutaslangen, og den 3. april 1973 underskrives vedtægterne for Den Europæiske Fond for Monetært Samarbejde (Fecom), der har til formål at styre transaktio­nerne i forbindelse med Valutaslangen.
However, a European exchange­rate system, popularly known as the 'snake', was introduced in 1972; and in April 1973 the constitution of the European Monetary Cooperation Fund (EMCF) was signed.
I 1974 vedtager Rådet en beslutning om gen­nemførelse af høj grad af økonomisk over­ensstemmelse i EF samt et direktiv om stabili­tet, vækst og fuld beskæftigelse.
In 1974 the Council adopted a decision design­ed to bring about a high degree of con­vergence between national economies and a directive on stability, growth and full employment.
Den voksen­de økonomiske ustabilitet undergraver imid­lertid langsomt systemets grundlag, og den franske franc, det engelske pund og den ita­lienske lire forlader slangen.
However, growing economic instability gradually eroded the foundations of the system and the French franc, the pound sterling and the Italian lira left the snake.
■ DET EUROPÆISKE MONETÆRE SYSTEM (EMS)
■ THE EUROPEAN MONETARY SYSTEM (EMS)
På Det Europæiske Råds møde i Bremen den 6. og 7. juli 1978 beslutter stats­og regerings­
In July 1978, at the Bremen European Coun­cil, the Heads of State or Government
For hver valuta er der fastsat en »divergens­tærskel«, der nås, når valutaen afviger mere end 75 % fra ecu.
A divergence threshold for each currency is set at 75% of the maximum permissible divergence.
Hvis en valuta overskrider »divergenstærsklen«, skal de pågældende myndigheder rette op på situationen med passende forholdsregler.
As soon as a currency crosses this threshold, the authorities are required to intervene to remedy the situation.
Kreditmekanismerne
The credit mechanisms
□ De eksisterende kreditmekanismer opretholdes med forøgede ressourcer.
D The existing credit mechanisms were retained, but the amounts involved were increased.
Den 10. december 1991 kommer stats­og re­geringscheferne på mødet i Maastricht et stort skridt videre ved at vedtage Traktaten om Den Økonomiske og Monetære Union, og de lægger således kursen fast hen imod en fælles valuta.
In December 1991 the Maastricht European Council took a decisive step, making pro­gress towards a single currency irreversible.
1 aftalen slås først og fremmest følgende punkter fast:
The main elements of the Treaty are as follows:
Der er skabt et voksende, valutamæssigt sta­bilt område.
The EMS has succeeded in creating a zone of increasing monetary stability.
Men EMS'en har imidlertid ikke opfyldt hele sin målsætning, idet ikke alle medlemsstater deltager i valutakursmekanis­men, eller hvis de gør det, så er det med stør­re udsvingsmargener.
But it has still to achieve its true potential. Several curren­cies remain outside the exchange­rate mechanism or are allowed to fluctuate within wider bands.
Den manglende kon­vergens i landenes finanspolitik har skabt nogle spændinger, og overgangen til anden fase af EMS'en er ikke gennemført.
Insufficient con­vergence of national budgetary policies has created tensions and the planned transition to the second stage is still awaited.
Men selv om ecuen har spillet en mindre rolle i EMS'en, erden blevet populær på valutamar­kederne.
Be that as it may, although the ecu has not played a major role in the EMS, it has become very popular on the markets.
D Anden fase af ØMU igangsættes den 1. januar 1994.
Q Stage II of economicand monetary union will beginon 1 January 1994.
Også den eren overgangsperio­de, hvor konvergensbestræbelserne fortsæt­tes og forstærkes.
Itwill beatran­sitional stage during which a determined ef­fort will be made to achieve economic con­vergence.
Det Europæiske Monetære Institut (EMI) oprettes. Det får til Opgave at styrke samordningen af landenes monetære politik, fremme ecuens stilling og forberede oprettelsen af Den Europæiske Centralbank i tredje fase.
A European Monetary Institute (EMI) will be set up to strengthen the coor­dination of Member States' monetary policies, promote the use of the ecu and prepare the ground for the creation of a Euro­pean Central Bank in Stage III.
■ DET AFGØRENDE SKRIDT HEN IMOD ØMU
■ THE LAST LAP ON THE ROAD TO EMU
I juni 1988 giver Det Europæiske Råd i Han­nover et ekspertudvalg med Jacques Delors som formand til opgave at foretage en under­søgelse og komme med forslag til »konkrete skridt« hen ¡mod Den Økonomiske og Mo­netære Union.
In June 1988 the Hanover European Council set a committee of experts, chaired by Jac­ques Delors, the task of studying and propos­ing 'concrete stages' leading to economic and monetary union.
Siden er der sket adskillige fremskridt på grundlag af udvalgets rapport.
Considerable progress has been made since then on the basis of the committee's report.
□ Den tredje fase begynder tidligst 1. ja­nuar 1997 og senest 1. januar 1999. I 1996 skal EF­landenes finansministre på grundlag af beretninger fra Kommissionen og EMI af­gøre, hvilke medlemsstater der opfylder be­tingelserne for at gå over til den fæl les val uta.
In June 1989 the Madrid European Council defined the objectives in broad terms: the Community was to embark on a process comprising several stages, the first of which was to begin on 1 July 1990, and culminating in the introduction of a single currency.
Hvis mindst syv lande gør det, kan Det Euro­pæiske Råd med kvalificeret flertal vedtage, at de pågældende kan gå over til tredje fase.
Monetary and economic progress would go hand in hand.
Hvis der ikke tages en sådan beslutning, sker overgangen automatisk den 1. januar 1998 for de lande, der opfylder Traktatens betin­gelser om konvergens, uanset hvor mange lande, det drejer sig om.
During the first stage the Member States would draw up convergence programmes aimed at converging and im­proving economic performance thereby making it possible to establish fixed ex­change rates.
På Det Europæiske Råds møde i Madrid i juni 1989 fastsættes de overordnede principper: En fælles valuta, der skal gennemføres i flere faser, hvor den første begynder 1. juli 1990, og parai lel isme mellem valutapoli tik og øko­nomisk politik.
Q Stage III will begin on 1 January 1997 at the earliest and 1 January 1999 at the latest. In 1996 the Member States' Finance Min­isters wil I decide, on the basis of reports from the Commission and the EMI, which Member States meet the conditions for adop­tion of a single currency.
I den første fase forpligter medlemsstatemesigtilatudarbejde»konver­ gensplaner« for, hvordan landenes økonomi kan styrkes og nærme sig hinanden, således at der kan indføres faste valutakurser.
If seven or more States qualify, the European Council may decide by a qualified majority to allow them to proceed to Stage III.
Ved indledningen af den tredje fase oprettes Den Europæiske Centralbank (ECB).
If no decision is taken the countries meeting the convergence criteria, irrespective of the number, will automatically progress to Stage III on 1 January 1999.
Den skal være etableret senest juli 1998 eller mindst et halvt år før indførelsen af den fæl les valuta.
A European Central Bank will be set up at the beginning of Stage III, six months ahead of the introduction of the single currency and by July 1998 at the latest.
Den skal være uafhængig af regerin­gerne og skal lede den monetære politik for de lande, der har opfyldt betingelserne for overgang til tredje fase.
It will be independent of national govern­ments and will manage the monetary policies of the Member States that have pro­gressed to Stage III.
De lande, der i be­gyndelsen står udenfor, kan tilslutte sig, efter­hånden som deres økonomi tillader det.
Member States outside the currency union will join as soon as their economic performance permits.
Ve ed en protokol knyttet til Traktaten forbe­ holder Det Forenede Kongerige sig ret til ikke at gå over til tredj e fase, selv om det skul le op­
Under a protocol to the Treaty, the United Kingdom reserves the right to opt out of Stage III even if it meets the economic performance criteria.
Llleve ud af de tolv deltagere på Det Euro­pæiske Råds møde i Rom i oktober 1990 ved­tager, hvornår man skal gå over ti I anden fase, og på hvilke vilkår man skal iværksætte tredje fase, samt når til enighed om princippet for en fælles valuta, ecuen.
I n October 1990, at the Rome European Council, 11 of the Member States agreed on a date for transition to Stage II and the general conditions to be met for the launching of
C Valutakursstabilitet: En national valuta må ikke være devalueret i de foregående to år og skal have holdt sig inden for den udsvings­margen på 2,25%, der er fastlagt i EMS'en.
fluctuation remained within the 2.25% margin provided for by the EMS.
Kriterierne for overgang til tredje fase er følgende:
TH, he criteria for moving to Stage III are as follows:
□ Prisstabilitet: Inflationsakten må ikke væ­re mere end 1,5% større end gennemsnittet i de tre lande, der har den laveste inflation.
G the inflation rate must be within 1.5 percentage points of the average rate of the three States with the lowest inflation;
[J Rentesatser: De langfristede rentesatser må ikke afvige mere end 2% fra gennem­snitssatsen i de tre lande, der har de laveste satser.
G the long-term interest rate must be within 2 percentage points of the average rate of the three States with the lowest interest rates;
□ Underskud: Underskuddet på de offent­lige budgetter må ikke overstige 3% af BNI.
G the national budget deficit must be below 3% of GNP;
At indføre en fælles møntenhed inden ud­gangen af århundredet er et af EF's store mål.
The introduction of a single currency by the end of the century is the Community's most ambitious goal as yet.
Målet kan ikke nås uden vanskeligheder, og det forudsætter en stærk politisk vilje hos de pågældende medlemsstater. I februar 1992 forelagde Kommissionen et dokument, »Fra Fællesakten til Maastricht­Traktaten: Mål og midler«, med de finansielle overslag for pe­rioden 1993­1997, ¡sær hvilke midler der må anvendes til at forbedre den økonomiske og sociale samhørighed mellem medlemssta­terne, som er en forudsætning for, at Den Økonomiske og Monetære Union kan fungere.
There are bound to be setbacks along the way which will test the political will of the Member States.
Q Gældsætning: Det offentliges gæld må ikke overstige 60% af BNI.
G the national currency must not have been devalued for two years and must have
DEN POLITISKE UNION OG FORSVARSPOLITIKKEN spændinger, som har ført til borgerkrig i Ju­goslavien og landets opløsning, har givet De Tolv grundlag for et bedre politisk sam­arbejde.
POLITICAL UNION AND DEFENCE combined with the resurgence of nationalist tensions, civil war and the break-up of Yugoslavia — the Twelve decided to make a major move on political cooperation.Their conclusions, adopted in Maastricht in December 1991, form the basis of a genuine political union built around a common foreign and security policy. The objectives, to quote the Treaty, are as follows:
Med aftalen i Maastricht den 10. december 1991 oprettes en egentlig Politisk Union ba­seret på en fæl I es udenrigs­ og si kkerhedspo­litik, der har følgende mål:
Peace and reconciliation are central to the process of European integration.
EF, der er blevet ti I ¡fred og forsoning, har ik­ke siden afslutningen på Anden Verdenskrig forsøgt at gøre sig gældende i resten af ver­den på andre måder end ved at vise, hvordan problemer kan løses på fredelig vis.
Not once since the end ot the Second World War has Europe sought to impose its ideas on the rest of the world, other than by setting an example of how to solve problems by negotiation.
Efterhån­den som EF's økonomiske og handelsmæssi­ge betydning er vokset, har der vist sig behov for dets evne til at skabe forlig og ligevægt i verden.
However, with its emergence as an important economic and trading power, the Community is increasingly called upon to act as a mediator and a stabilizing force in world affairs.
D »beskyttelse af Unionens fælles værdier, grundlæggende interesser og uafhængighed
Q to safeguard the common values, fundamental interests and independence of the Union;
D a Det Europæiske Forsvarsfællesskab
VU hen the plans for a European Defence
D styrkelse af Unionens og dens medlems­staters sikkerhed i alle henseender
Q to strengthen the security of the Union and its Member States in all ways;
Π bevarelse aftreden og styrkelse af den in­ternationale sikkerhed (...)
Q to preserve peace and strengthen international security;
D fremme af det internationale samarbejde
Q to promote international cooperation;
Π udvikling og befæstelse af demokratiet og retsstatsprincippet samt respekten for menneskerettighederne og de grundlæggen­de frihedsrettigheder.«
Q to develop and consolidate democracy and the rule of law, and respect for human rights and fundamental freedoms.
(EDC) led nederlag den 30. august 1954, slut­tede Tyskland og Italien sig til Den Vesteuro­pæiske Union (Vestunionen, WEU), der blev oprettet i 1948 af Frankrig, Storbritannien og de tre Benelux­lande på grundlag af en for­svarsaftale om gensidig hjælp og politisk hø­ring.
Community (EDC) failed in 1954, the Federal Republic of Germany and Italy decided to join the Western European Union (WEU), established by Belgium, France, Luxembourg, the Netherlands and the United Kingdom in 1948 for the purposes of mutual assistance and political consultation on military matters.
Men det er inden for NATO­samarbej­det, at Vesteuropa gennem mere end fyrre år har beskyttetsin sikkerhed i nært samarbejde med USA og Canada.
For more than 40 years, however, it was through NATO, in close alliance with the United States and Canada, that Western Europe guaranteed its own security.
Med Maastricht­Traktaten oprettes en Union, hvis »grundlag er De Europæiske Fællesska­ber samt den politik og det samarbejde, som indføres ved denne Traktat« (art. A).
Article A of the Maastricht Treaty establishes a Union 'founded on the European Communities, supplemented by the policies and forms of cooperation established by this Treaty'.
Deterførstmed underskrivelsen af Fællesak­ten! 1986, at EF­Traktaterne kommer ti I at om­fatte Det Europæiske Politiske Samarbejde (EPS), der var opstået af det praktiske samar­bejde mellem EF­landene.
It was not until the Single Act that European Political Cooperation (EPC), was given for mal recognition.
Det Europæiske Pol ¡tiske Samarbejde, der ¡sær tager sigte på gensidig høring og koordinering, blev dan­net af Det Europæiske Råd og Rådet (uden­rigsministrene) og inddrog kun i begrænset omfang de andre EF­institutioner, Parlamen­tet og Kommissionen.
EPC was seen essentially as a forum for mutual consultation and coordination at intergovernmental level and was therefore the responsibility of the European Council and the Council of Foreign Ministers, the Community institutions such as the Commission and Parliament being only indirectly involved.
Men ordningen har dog gjort det muligt for EF med jævne mel­lemrum at tale med én stemme i internatio­nale forsamlinger (FN) og at arbejde sig hen imod en fælles udenrigspolitik.
Nevertheless, EPC has often made it possible for the Member States to adopt a common position within in ternational organizations, such as the United Nations, and has proved useful in ensuring a consistent approach to foreign policy.
] Det Europæiske Råd er stadig den høje­ste myndighed, som i enstemmighed fast­lægger de overordnede retningslinjer for udenrigspolitikken, men man har indført princippet om fælles aktioner, der forpligter EF­landene.
Q the European Council retains its ultimate authority and will continue to determine the general thrust of foreign policy. But provision is made for joint action by the Twelve, which would commit each Member State.
Gennemførelsesbestemmelser­ne for de fælles aktioner kan vedtages med kvalificeret flertal.
The procedures for implementing joint action could be adopted by a qualified majority;