natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Som det fremgår nedenfor har den stadige vækst i befolkningen i den arbejdsduelige alder særlig betydning for udviklingen med hensyn til arbejdskraft og arbejdsløshed i de enkelte regioner.
As will be shown below, the continuing growth in the population of working age had an especially important impact on regional developments in labour supply and of unemployment.
I ARBEJDSSTYRKE
PARTICIPATION
Mellem 1970 og 1979 voksede arbejdsstyrken i Fællesskabet med £% om året16.
Between 1970 and 1979 the Community's labour force grew by 5% per annum16.
Mellem medlemsstaterne indbyrdes var der udsving fra -0,2% om året i Tyskland til 1,4% i Luxembourg.
Amongst Member States changes varied from a minimum of ­0,2% per annum in Germany to a maximum of 1,4% in Luxembourg.
Også i Danmark og Irland var der stor vækst på 1 1/4% om året.
Denmark and Ireland, too, showed high increases of 1 1/4% p.a.
I Frankrig, Italien og Belgien var der betydelig, omend noget lavere vækst i arbejdsstyrken (3/4 til 1% om året), medens stigningen i Det forenede Kongerige og Nederlandene var mere behersket (i% om aret).
France, Italy and Belgium displayed substantial although somewhat lower labour force growth (3/4 to 1% p.a.) while developments in the UK and the Netherlands were more moderate (i%p.a.).
Disse nationale statistikker dækker over store forskelle mellem regionerne inden for de enkelte lande og i Fællesskabet.
These national developments covered wide variations amongst regions within countries and the Community.
Stort set faldt 2/3 af alle regioner ind under kategorien med en vækst på fra -0,2% til + 1,3% p.a.17.
Roughly two thirds of all regions were to be found within a range of ­0,2% to +1,3% p.a.17.
Set fra en anden synsvinkel lå gennemsnittet for de 10 regioner med henholdsvis de største og de mindste ændringer i arbejdsstyrken fra -3/4% til +1 3/4% p.a., hvilket svarer til et kumulativt fald på 7% på den ene side og en stigning på 17% på den anden for tidsrummet 1970-197918.
Seen from another angle, the averages for the 10 regions with highest and lowest labour force change ranged from ­3/4% to +1 3/4% p.a. equivalent to a cumulative decline of 7% on one side and an increase of 17% on the other for the period 1970­7918.
Spredningen af disse tendenser i de enkelte regioner fremgår af kort 2.2.-1.
The spread of these trends across regions can be seen from Map 2.2.­1.
De udtalte forskelle mellem regionerne med hensyn til arbejdsstyrkens vækst, som er beskrevet ovenfor, er resultatet af forandringer inden for befolkningen i den arbejdsduelige alder og af forandringer i erhvervsfrekvensen1'.
The marked regional differences in the growth of the labour supply described above are the product of changes in the population of working age and of changes in participation rates19.
Tabel 2.2.-1 viser, hvorledes disse variabler bidrager til arbejdsstyrkens vækstrater, samt den regionale spredning af disse variabler.
Table 2.2.­1 sets out the contributions of these variables to the growth rates in the labour force and the regional dispersions of these variables.
Den generelle udvikling i befolkningen i den arbejdsduelige alder er allerede behandlet i kapitel 2.1, hvorfor der her kun skal redegøres for udviklingen i erhvervsfrekvensen for at kaste lys over de generelle tendenser, der gør sig gældende inden for arbejdsstyrken.
Changes in the population of working age have already been discussed in chapter 2.1. The participation rate component will therefore be examined more closely below in order to improve comprehension of the general trends in the labour force.
Den del af befolkningen i den arbejdsduelige alder, som har eller søger beskæftigelse.
Shares of persons employed or seeking an employment in population of working age.
KORT 2.2.-1 ARBEJDSSTYRKETILVÆKST, 1979/1970 (GENNEMSNITLIGE ÅRLIGE ÆNDRINGER, UDTRYKT I PROCENT)
MAP 2.2.-1 •LABOUR FORCE GROWTH, 1979/1970 (ANNUAL AVERAGE PERCENTAGE CHANGE)
> 0,5 - 1,2 > 1,2 Kilde: EUROSTAT - Regionalregnskaber og registreret arbejdsløshed
Source: EUROSTAT - Regional Accounts and Registered Unemployment
TABEL 2.2.­1 UDVIKLINGEN I ARBEJDSSTYRKEN OG DENS SAMMENSÆTNING I DE ENKELTE REGIONER 1979/70
TABLE 2.2.-1 REGIONAL DEVELOPMENTS OF THE LABOUR FORCE AND ITS COMPONENT PARTS, 1979-1970
(gennemsnitlig årlig ændring i % af arbejdsstyrken) ( 1)
(annual average change as a percentage of the labour force(1)
Nationalt gennemsnit
Nat iona1 average
Årsager
Contri but ion
Arbejds­styrke
Labour Force
Demo­Erhvervs­g raf i ske frekvens (3)
Demo­Part. graph i c rates (3)
Demo­Erhvervs­g raf i ske frekvens (3)
Demo­Part. graph ic rates (3)
Demo­Erhvervs­graf i ske frekvens (3)
Demo­Part. g raph i c rates (3)
EUROSTAT ­ Demografisk og regional statistik, regionaI regnskaber og statistik over arbejdsløshed.
(2) Standard deviation weighted by the regional share in labour force.
I andre medlemslande (Frankrig, Italien, Belgien og Luxembourg) forekom der beskeden fremgang.
SO of labour force increase.
• på fællesskabsniveau var det alene befolkningstilvæksten (£%p.a.), som var afgørende for forøgelsen af arbejdsstyrken.
(5) Labour Force data for Greece are OECD estimates not comparable with other countries.
regionale arbejdsmarkeder og skævheder i tilknytning
Source : EUROSTAT ­ Demographic and regional statistics, regional accounts and statistics on registered unemployed.
(Arbejdsstyrken i % af befolkningen i den arbejdsduelige alder) (15 til 64) sc
(Labour force as % of population of working age) (15 to 64)
Nat iona11
NationaI
(1) Standardafvigelse vejet på grundlag af regionernes andel af befolkningen i den arbejdsduelige alder.
(1) Standard deviation weighted by the regional share in population of wor king
I de franske regioner bidrog udviklingen i disse to faktorer til at mindske forskellene i arbejdsstyrkens vækst mellem de enkelte regioner.
developments in the two components tended to reduce regional differences in labour force growth.
For de tyske, italienske og nederlandske regioners vedkommende kunne der ikke iagttages noget fælles mønster for en sammenhæng mellem de to faktorer.
For German, Italian and Dutch regions, no common pattern linking the two components could be observed.
I Italien var der en tydelig forskel mellem nord og syd, idet den demografiske komponent gjorde sig meget stærkere gældende i de sydlige regioner.
For Italy, a systematic difference between the north and the south existed in so far as the south displayed in general a stronger demographic component.
Påvirkninger fra adfærdsmønstre er særlig fremherskende, når det gælder kvindernes erhvervsfrekvens.
Behavioural influences are particularly important in the case of female participation rates.
Der er også betydelige forskelle, nar det gælder tal for særlige aldersgrupper, som f.eks. påvirkes af, hvornår det er almindeligt at forlade skolen eller at blive pensioneret.
Substantial differences also exist in age specific rates which a-e affected by, for example, school leaving ages and retirement age practices.
Et lavt eller stagnerende lønniveau og arbejdsløshed kan både afholde folk fra at søge arbejde eller tvinge flere familiemedlemmer til at søge beskæftigelse.
Low or stagnating wage levels and unemployment may either act as a disincentive to look for a job or may force more family members to seek employment.
Endelig påvirker vandringsmønstrene både erhvervsfrekvensen og størrelsen af befolkningen i den arbejdsduelige alder.
Finally, migration affects both participation rates and the population of working age.
Disse faktorer har i forskellig grad øvet indflydelse på erhvervsfrekvensen.
These factors influenced in varying degrees developments of participation rates.
Til gengæld havde udviklingen i erhvervsfrekvensen i nogle tilfælde til følge at forstærke og i andre tilfælde at opveje den fremherskende demografiske påvirkning af arbejdsstyrken.
In turn, the effect of participation rate changes was in some cases to reinforce and in some cases to offset the preponderant demographic contribution to labour force change.
For Fællesskabet som helhed var det kun væksten i befolkningen i den arbejdsduelige alder (0,5% p.a.), som var afgørende for arbejdsstyrkens vækst og antallet af arbejdspladser, der var brug for.
For the Community as a whole, growth in population of working age (0,5% p.a.) alone determined labour force growth and jobs required.
På regionalt plan påvirkede ændringer i erhvervsfrekvensen fra -3/4 til +3/4 procentpoints p.a. eller mere imidlertid væksten i arbejdsstyrken i betydelig grad.
At the regional level the contributions of changes in participation rates to labour force growth varying between -3/4 and +3/4 percentage points p.a. or more were quite substantial.
REGIONAL BESKÆFTIGELSE, STRUKTUR OG UDVIKLING
AND DEVELOPMENT OF REGIONAL EMPLOYMENT
Efter at den totale beskæftigelse var steget 0,3% om året mellem 1970 og 1973, steg den langsommere (0,1%) fra 1973 til 1979, og for hele tiåret blev den på 0,2%22.
Following a rise of 0,3% a year between 1970 and 1973 in total employment, growth subsequently slowed down (0,1% 1973-79) and for the decade as a whole amounted to 0,2%22.
Denne langsomme vækst i beskæftigelsen kunne ikke holde trit med arbejdsstyrkens vækst (0,5% p.a.).
This slow growth in employment was well below that for the labour force (0,5% per annum).
På nationalt plan var den vigtigste udvikling i 1970'erne det betydelige fald i beskæftigelsen (0,5% p.a.) i Tyskland (se tabel 2.3.-1).
At national level, the most significant development during the 1970s was the substantial fall in employment (0,5% p.a.) in Germany (see Table 2.3.-1).
Kort 2.3.-1 viser den regionale spredning af ændringerne i beskæftigelsen mellem 1970 og 1979.
Map 2.3.-1 shows the regional spread of changes in employment between 1970 and 1979.
Man vil bemærke den udtalte variabilitet. 2/3 af regionerne faldt ind under kategorien med procentvise årlige ændringer inden for et interval mellem -0,5% og +0,7%23.
The high degree of variability will be noted and in fact approximately two thirds of regions fell within the range of annual rates of change of -0,5% and +0,7%2.
Regionale forskelle var særlig udtalte i Belgien, Nederlandene og Det forenede Kongerige.
Regional differences were particularly significant in Belgium, the Netherlands and the UK.
Den del af den totale beskæftigelse, som de tre vigtigste sektorer repræsenterer - landbrugs-, industri- og serviceerhvervene - vises i tabel 2.3.-2.
The proportions of total employment represented by the 3 main sectors - agriculture, industry and services - are presented in Table 2.3.-2.
Dette var nogenlunde samme vækstrate som i 60'erne.
This was about the same as the growth rate in the sixties.
I 1981 faldt beskæftigelsen stærkt til nogenlunde samme niveau som i 1970.
In 1981, employment declined substantially to about the same level as in 1970. i.e. the Community average ± one standard deviation.
Dvs. fællesskabsgennemsnittet ± én standardafvigelse.
In the absence of national accounts data, Greece has been excluded from this sectoral analysis.
TABEL 2.3.­1 BESKÆFTIGELSESSITUATIONEN I DE ENKELTE REGIONER
TABLE 2.3.-1 REGIONALE DEVELOPMENTS IN EMPLOYMENT
(gennemsnitlig årlig ændring;
(annual average change]
(1) Standardafvigelse vejet på grundlag af regionernes andel af den samlede beskæftigelse.
(1) Standard deviation weighted by the regional share in tota 1 employment.
(2) Maks. og min. for Fællesskabet = gennemsnit af 10 regioner med henholdsvis størst og mindst ændring i beskæftigelsessituationen.
(2) Max. and min. for the Community = average of 10 regions with highest or lowest rates of employment change.
Kilde: EUROSTAT ­ RegionaI regnskaber.
Source : EUROS j T AT ­ Regional Accounts.
TABEL 2.3.­2 LANDBRUGETS, INDUSTRIENS OG SERVICESEKTORENS ANDEL AF DEN SAMLEDE BESKÆFTIGELSE I % ­ 1978
TABLE 2.3.2 SHARES OF AGRICULTURE, INDUSTRY AND SERVICES IN TOTAL EMPLOYMENT (%) 1978
Nat iona 11
State max.
(1) Standardafvigelse vejet på grundlag af regionernes andel i den samlede beskæftigelse.
(1) (2) share in total employment. 10 regions with highest or
(2) Maks. og min. for Fællesskabet = gennemsnit af 10 regioner med henholdsvis højeste og laveste procentsats. (3) Niveau 1.
Standard deviation weighted by the regional Max. and min. for the Community = average of lowest tn
Stor bes í gelse inden for servicesektoren (over 63%) findes i regionerne med tæt bymæssig bebyggelse (Ile de France, de vestlige Nederlande, det belgiske Brabant, det sydøstlige England og de tyske byregioner) samt i de regioner, der grænser op til byområderne.
Brabant in Belgium, South East England and the German city regions) as well as of those regions adjoining agglomerations.
I tabel 2.3.­3 resumeres den indflydelse, udviklingen inden for de enkelte sektorer i løbet af 1970'erne øvede på den totale beskæftigelse.
Table 2.3.-3 summarises the impact on total employment of sectoral developments in the 1970s.
Det fremgår, at for Fællesskabet som helhed opvejede væksten inden for servicesektoren rigeligt nedgangen inden for de andre to sektorer.
It will be seen that for the Community as a whole, the growth in service sector employment more than offset declines in the other two sectors.
Betydningen af tabet af arbejdspladser var større inden for industrien end inden for landbruget.
The impact of industrial job losses was greater than in the case of agriculture.
Stigningen i beskæftigelsen i servicesektoren var særlig udtalt i Luxembourg og Danmark og meget lav i Tyskland.
The rise in service employment was particularly high in Luxembourg and Denmark and very low in Germany.
Tilbagegangen i beskæftigelsen inden for industrien var værst i Tyskland og derefter i Nederlandene, Belgien og Det forenede Kongerige. Irland var det eneste land, hvor der kunne noteres stigende beskæftigelse inden for industrien.
The decline in industrial employment was most severe in Germany followed by the Netherlands, Belgium and the UK Ireland was the only country which showed growth in industrial employment.
I Irland, Frankrig og Italien lå tabet af arbejdspladser inden for landbruget over gennemsnittet.
Ireland, France and Italy realised above average losses in agricultural employment.
På regionalt niveau var virkningen af tabet af arbejdspladser inden for LANDBRUGET særlig påfaldende i de franske regioner, hvor dette erhverv repræsenterer en stor andel af beskæftigelsen, i de centrale italienske regioner samt Campania, Irland, Luxembourg (B) og Groningen.
At the level of the regions, the impact of job losses in AGRICULTURE was particularly significant in French regions with high shares of agricultural employment, in central Italian regions together with Campania, in Ireland, Luxembourg (B) and Groningen.
I disse regioner gik over 0,9 millioner tabt af de i alt ca. 2,5 millioner tabte arbejdspladser inden for landbruget.
These regions accounted for over 0.9 million of the total of about 2 £ million jobs lost from agriculture.
Mest bemærkelsesværdigt var dog, at der i Mezzogiorno, som havde den største beskæftigelse inden for landbruget i Fællesskabet, kun var en forbavsende lille tilbagegang på ­0,4% sammenlignet med fællesskabsgennemsnittet på ­0,3%.
However, the most noteworthy development was the fact that the Mezzogiorno, which had the highest share of agricultural employment in the Community, experienced a surprisingly low decline -0,4% compared with the Community average of -0,3%.
Denne forholdsvis langsomme tilbagegang i sammenligning med meget større tab af arbejdspladser i den gruppe regioner, som nævnes ovenfor (hvor den var over ­0,6%), må forklares ud fra den langsomhed, hvormed landbruget i Mezzogiorno bliver moderniseret, og de utilstrækkelige alternative beskæftigelsesmuligheder.
This relatively slow decline compared with the much higher rates of decrease in the group of regions mentioned above (in excess of -0,6%) reflects the slow rate of modernisation of agriculture in the Mezzogiorno and insufficient alternative employment opportunities.
Medens BESKÆFTIGELSEN INDEN FOR INDUSTRIEN faldt i 1970'erne i Fællesskabet som helhed, voksede den i 27 regioner fortrinsvis i Frankrig og Italien.
While INDUSTRIAL EMPLOYMENT fell in the 1970s in the Community as a whole, it increased in 27 regions - mostly French and Italian.
Med undtagelse af Lazio, Campania og Haute­Normandie drejer det sig overvejende om landbrugsregioner og i mange tilfælde de samme, som var ude for store tab af arbejdspladser inden for landbruget i dette tiår.
With the exception of Lazio, Campania and Haute-Normandie, they are predominantly rural regions and in many cases are the same as those which experienced large losses in agricultural employment in the decade.
I disse tilfælde kunne de nye arbejdspladser inden for industrien kun opveje 1/4 af tabene inden for landbruget (172 000 af 660 000), og det var væksten inden for servicesektoren, der rådede bod på tabet af størstedelen af arbejdspladserne.
In these cases, growth in jobs in industry was however only sufficient to compensate for one quarter of the losses in agriculture (172 000 out of 660 000) and it was left to service sector growth to provide for the bulk of the jobs lost.
Det mest iøjnefaldende tab af arbejdspladser inden for industrien findes fortrinsvis i gamle industrialiserede regioner (North West England, Nordrhein­Westfalen, Hainaut, Liège) eller i meget tæt bebyggede byregioner (Vestberlin, Brabant, Noord Holland).
The extreme cases of declines in employment in industry are for the most part found in old established industrial regions (North West England, Nordrhein-Westfalen, Hainaut, Liège) or heavily congested urban regions (West Berlin, Brabant, Noord Holland).
Af 'anden generations"­industriregionerne var det kun West Midlands, som måtte notere alvorlige tab af arbejdspladser inden for automobilindustrien, der blev ramt af drastisk tilbagegang.
Of the second generation' industrial regions, only West Midlands, adversely affected by job losses in the automobile industry, enters into the category of very sharp industrial decline.
Da der ikke foreligger statistiske oplysninger om Grækenland, ei dette land ikke medtaget i denne analyse af sektorerne.
• mainly rural regions in France and Italy, together with Ireland where, despite substantial losses from agriculture, overall employment growth was generally favourable thanks to good performance in both industrial and service sectors;
Andre kilder viser dog, at landbrugets andel af den totale beskæftigelse er større, i Grækenland end i de andre medlemslande.
• most German regions, many old established urban and industrialised regions in the UK, the Netherlands, Belgium together with Nord-Pas-de-Calais and Lorraine in France where industrial job losses were very severe and, where in many cases service sector employment growth was weak;
TABEL 2.3.­3 UDVIKLINGEN INDEN FOR BESKÆFTIGELSEN I DE ENKELTE REGIONER OG FORDELINGEN PA SEKTORER 1978/70
TABLE 2.3.­3 REGIONAL DEVELOPMENT IN EMPLOYMENT AND SECTORAL CONTRIBUTIONS 1978­70
Nationalt gennemsnit hH Ζ CD M Ζ
National averages
TABEL 2.3.­4 DE SELVSTÆNDIGE ERHVERVSDRIVENDES ANDEL AF DEN SAMLEDE BESKÆFTIGELSE I %{ 1) 1981
TABLE 2.3.-4 SHARE OF SELF-EMPLOYED IN TOTAL EMPLOYMENT %(1) 1981
Gennemsnit af 10 regioner med henholdsvis højest og lavest procentsats.
(2) Average of 10 regions with highest or lowest shares.
(3) Standardafvigelse vejet på grundlag af samlet beskæft i gel se.
(3) Standard deviation weighted by total employment.
Kilde: Stikprøveundersøgelse af arbejdsstyrken.
Source : Labour Force Sample Survey.
• en mellemgruppe, hvor en nogenlunde gunstig beskæftigelsesudvikling både inden for industri- og servicesektoren ikke blev opvejet af en betydelig tilbagegang inden for landbruget.
• an intermediate group in which relatively favourable performance for both industry and service employment was not offset by substantial losses from agriculture.
I denne analyse af beskæftigelsessituationen gøres der ikke rede for mulige misforhold mellem arbejdsstyrkens kvalifikationer og erhvervslivets behov.
This analyis of employment does not take into account possible mismatches between the qualification of the labour force and requirements of firms.
Oplysningerne herom er sædvanligvis meget begrænsede, og på regionalt plan foreligger der ofte slet ingen.
Information on these aspects is generally very limited and more or less absent at regional level.
Et særligt aspekt af beskætigelsesstrukturen, som er knyttet til erhvervsstrukturen, er andelen af selvstændige erhvervsdrivende, som varierer meget mellem medlemslandene, nemlig fra 9% i Det forenede Kongerige til over 50% i Grækenland (se tabel 2.3.-4).
A special aspect of employment structure linked to the sectoral mix consists in the importance of self-employment which varies widely between member countries fronr 9% in the UK to more than 50% in Greece (see Table 2.3.-4).
I de enkelte regioner finder man andele på under 10% i de mest udprægede bymæssige områder i Fællesskabet, medens over 25% findes i landbrugsområderne i Vest- og Sydvestfrankrig og i de fleste regioner i Italien, Grækenland og Irland.
Amongst the regions, shares of below 10% are to be found in the most urbanised parts of the Community whilst shares above 25% are concentrated in the rural areas of western and south-western France, in most regions of Italy, in Greece and Ireland.
De selvstændige erhvervsdrivende findes fortrinsvis i bestemte erhverv særlig inden for landbrug, bygge- og anlægsfagene samt i handel og distribution.
The self-employed are concentrated in certain branches notably agriculture, building and construction, and distributive trades.
Disse tre erhvervsgrupper tegner sig for næsten 3/4 af de selvstændige erhvervsdrivende, men kun 1/3 af samtlige beskæftigede.
These three branches account for nearly 3/4 of the self-employed but only 1/3 of total employment.
Skønt det ikke i sig selv kan siges at tyde på ringe kvalifikationer at være selvstændig erhvervsdrivende, har disse erhverv i almindelighed lav produktivitet (se afsnit 3.4.).
While self-employment as such cannot be considered to be a sign of low qualification, these branches are in general ones of low productivity (see section 3.4).
Et stort antal selvstændige erhvervsdrivende er derfor som regel tegn pa en forsinket økonomisk udvikling.
Particularly high shares in seIf-employment therefore reflect in most cases lagging economic development.
ARBEJDSLØSHED: OMFANG, UDVIKLING OG STRUKTUR
UNEMPLOYMENT: SIZE, DEVELOPMENT AND STRUCTURE
Arbejdsløsheden i Fællesskabet voksede fra 2 i% af arbejdsstyrken i 1973 til 8% i 1981 og til over 10 ¿% i 1983, svarende til ca. 12 millioner personer25.
Unemployment in the Community rose from 2 £% of the labour force in 1973 to 8% in 1981 and more than 10 i% in 1983 equivalent to around 12 million persons25.
Den generelle stigende tendens var præget af et kraftigt opsving under og umiddelbart efter recessionsperioderne (fra 1975 til 1977 og siden 1980).
The general upward trend was characterised by strong upsurges during and immediately after the periods of recession (from 1975 to 1977 and since 1980).
Denne forværring, som de kortvarige genopsving i produktionen og beskæftigelsen ikke har kunnet modvirke, tegner sammen med den vedvarende tilvækst i befolkningen i den arbejdsduelige alder dette dystre billede i et stadig mere problematisk økonomisk klima.
Shortlived recoveries of output and employment, insufficient to offset these deteriorations, together with sustained increases of population of working age in an economic environment of increasing obstacles to growth have led to this dismal picture.
Alle regioner har lidt under denne generelle stigende TENDENS I ARBEJDSLØSHEDEN, men alligevel kan der iagttages tydelige forskelle.
While all regions have been affected by the general upward TREND IN UNEMPLOYMENT, marked differences can be observed.
Som vist i figur 2.4.-1 og tabel 2.4.-1 er de absolutte forskelle i arbejdsløshedstallene i Fællesskabet vokset betydelig siden 1976.
As illustrated by Graph 2.4.-1 and Table 2.4.-1, absolute disparities in regional unemployment rates in the Community increased substantially since 1976.